text:
Retsplejelovens kapitel 82: Påanke af domme, afsagt af landsretterne i første instans
Påanke af domme, afsagt af landsretterne i første instans
Kapitel 82 er ophævet ved § 1.133 i lov nr. 538 af 08.06.2006 fra d. 01.01.2007
§ 940. Domme, afsagt i første instans af en landsret, kan overensstemmende med nedenstående regler af parterne påankes til Højesteret. I forbindelse med dommen kan anken omfatte den forudgående behandling og de under denne faldne afgørelser.
Stk. 2. Lige med domme står i henseende til anke sådanne beslutninger, som omhandles i § 904.
§ 941. Statsadvokaten kan anke såvel til fordel som til skade for tiltalte. Anke til fordel for tiltalte kan endvidere iværksættes af ham selv, og dersom han er under 18 år, af hans værge. Er tiltalte død, og er han idømt fængselsstraf, kan hans ægtefælle såvel som enhver af hans slægtninge i op- og nedstigende linie og hans søskende anke i hans sted. Også statsadvokaten kan i dette tilfælde påanke en fældende dom.
Stk. 2. Tiltaltes forsvarer ved landsretten er pligtig til på forlangende at bistå ham med råd om, hvorvidt han bør påanke dommen, såvel som med affattelsen og indgivelsen af ankemeddelelsen og dens begrundelse.
§ 942. Afkald på anke kan finde sted, efter at dommen er afsagt. En rejst anke kan frafaldes, så længe dom ikke er afsagt af Højesteret. Frafaldes anke, efter at domsforhandling for Højesteret er begyndt, kan derved dog ikke prøvelse af sådanne ankegrunde unddrages Højesteret, som tages i betragtning i embeds medfør (§ 959).
§ 943. Anke kan støttes på, at rettergangsregler er tilsidesatte eller fejlagtig anvendt; dog kan tilsidesættelse eller fejlagtig anvendelse af rettergangsregler, hvis overholdelse retten ikke af egen drift påser, kun benyttes som ankegrund, når indsigelse betimelig er fremsat for den underordnede ret.
§ 944. (Ophævet)
§ 945. Foruden på de i § 943 anførte ankegrunde kan anke kun støttes på:
1) at retten har afgjort på urigtig måde noget spørgsmål, som ifølge § 885 eller § 886, 2. og 3. pkt., er unddraget fra nævningernes afgørelse, eller urigtigt har domfældt i overensstemmelse med en fældende nævningeerklæring i et tilfælde, hvor den i medfør af § 909 burde have frifundet eller ikkun domfældt for en mindre forbrydelse, end erklæringen lyder på, eller omvendt med urette har fraveget en fældende nævningeerklæring i henhold til § 909 eller frifundet i henhold til § 869, stk. 2;
2) at nævningernes erklæring, hvorpå dommen er grundet, er blevet fejlagtig på grund af urigtig vejledning i loven fra rettens formands side, eller fordi spørgsmålene til nævningerne lider af fejl, der beror på en urigtig forståelse af straffeloven;
3) at den straf, dommen har ikendt, ligger uden for de i loven fastsatte grænser eller står i åbenbart misforhold til brøden.
Stk. 2. Anke kan ikke grundes på, at spørgsmålet, om tiltalte skal domfældes, er urigtig afgjort som følge af en fejlagtig bedømmelse af bevisernes vægt, medmindre talen er om et punkt, der er unddraget nævningernes afgørelse.
§ 946. Tilsidesættelse eller fejlagtig anvendelse af en rettergangsregel skal ikke bevirke ophævelse af en påanket dom, medmindre det findes antageligt, at iagttagelse af den pågældende regel kunne have medført et andet udfald af sagen.
Stk. 2. Ikke-iagttagelse af rettergangsregler, som udelukkende er foreskrevne til betryggelse for tiltalte, kan ikke føre til forandring til hans skade.
§ 947. Vil statsadvokaten anke til skade for tiltalte, må han inden 14 dage efter dommens afsigelse for tiltalte lade forkynde meddelelse om, at dommen påankes. Anke til fordel for tiltalte kan statsadvokaten iværksætte også efter udløbet af den nævnte frist; sådan anke hindres heller ikke ved, at tiltalte har givet afkald på anke.
Stk. 2. Meddelelsen skal indeholde oplysning om, at tiltalte eller hans forsvarer senere vil blive underrettet om tidspunktet for domsforhandlingen. En genpart af meddelelsen sendes til landsrettens kontor.
§ 948. Vil tiltalte anke, må han afgive meddelelse herom inden 14 dage regnet fra dommens afsigelse eller, når han ikke har været til stede ved afsigelsen af dommen, og denne er fældende, fra den dag, da udskrift af dommen er ham forkyndt. Meddelelsen kan, når den foregår straks ved dommens afsigelse eller forkyndelse, fremsættes mundtlig henholdsvis til retsbogen eller til den, som iværksætter forkyndelsen, og som i så fald har at optage fornøden bemærkning i forkyndelsespåtegningen. Ellers indgives meddelelsen skriftlig, underskreven af tiltalte, på statsadvokatens eller landsrettens kontor; er tiltalte fængslet, kan den dog også fremsættes mundtlig til den undersøgelsesrets retsbog, i hvis kreds fængslet ligger, eller til fængselsbestyrerens bog (§ 844). Hvor tiltaltes ankemeddelelse er fremsat til sidstnævnte bog eller til en retsbog eller indgivet på landsrettens kontor, bliver henholdsvis udskrift af tilførslen eller den modtagne ankemeddelelse uden ophold at tilstille statsadvokaten.
Stk. 2. Snarest muligt efter modtagelsen af ankemeddelelsen drager statsadvokaten omsorg for, at en tilkendegivelse med det i § 947, stk. 2, angivne indhold søges forkyndt for tiltalte på sædvanlig måde, jf. §§155-158, og giver landsretten underretning om anken, medmindre ankemeddelelsen har passeret rettens kontor.
§ 949. Er anke fra den ene side rejst, kan dog modparten, selv om den i §§ 947 eller 948 for hans vedkommende foreskrevne frist er udløbet, påanke sagen, når ankemeddelelsen iværksættes inden 14 dage, efter at den anden parts anke er meddelt ham.
Stk. 2. I øvrigt bliver en anke, hvorom meddelelse ikke er sket inden den i §§ 947 og 948 foreskrevne frists udløb, af Højesteret at afvise, medmindre den ankende gør antageligt, at den omstændighed, hvorpå anken grundes, først senere er blevet ham bekendt, eller at fristens oversiddelse i øvrigt skyldes grunde, som ikke kan tilregnes ham. Ankemeddelelsen - som må indeholde fornøden angivelse herom - må derhos iværksættes inden 14 dage, efter at han er blevet bekendt med ankegrunden, eller efter at de omstændigheder er fjernede, som har foranlediget oversiddelsen af fristen.
§ 950. Enten i selve ankemeddelelsen eller i en yderligere meddelelse, der må afgives inden udløbet af de i §§ 947, 948 og 949 bestemte frister og på en af de måder som dér bestemt, må den ankende angive den eller de grunde, hvorpå han støtter sin anke. Hvor særegne grunde findes at tale derfor, kan Højesteret give ham adgang til at afgive begrundelse af anken efter ovennævnte frists udløb.
§ 951. Ankemeddelelse før udløbet af den i §§ 947, 948 og 949 , stk. 1, foreskrevne frist hindrer dommens fuldbyrdelse for de domfældtes vedkommende, hvem anken angår.
Stk. 2. Sker ankemeddelelse i henhold til § 949, stk. 2, kan Højesteret på derom fremsat begæring beslutte, at fuldbyrdelsen skal udsættes eller standses; dette finder i hvert fald sted, når anke tilstedes.
§ 952. Så snart statsadvokaten har ladet forkynde de foreskrevne meddelelser for tiltalte (§§ 947 og 950) eller har modtaget dennes ankemeddelelse med tilhørende begrundelse, indsender han samme til rigsadvokaten tilligemed landsretssagens aktstykker og udskrift af domsforhandlingen.
Stk. 2. For så vidt ikke anken alene er rejst fra statsadvokatens side og frafaldes af rigsadvokaten, oversender denne snarest muligt sagens akter til Højesteret med de bemærkninger eller begæringer, han måtte finde fornødne.
§ 953. Højesteret kan straks, efter begæring eller i embeds medfør, ved kendelse afvise anken, når det findes, at de foreskrevne frister og former ikke er iagttagne, eller at den ankende mangler beføjelse til at anke, eller at den påberåbte ankegrund klarligen ikke kan føre til dommens ophævelse.
§ 954. Findes ikke grund til straks at afvise anken, beskikker Højesterets præsident forsvarer for tiltalte, for så vidt denne ikke selv har valgt en sådan, og foranstalter sagens aktstykker oversendt til rigsadvokaten eller forsvareren, efter som hin eller denne først skal have ordet (jf. § 957), med pålæg om inden en fastsat frist - der af præsidenten kan forlænges - at tilstille modparten samme og anmelde sagen til foretagelse.
Stk. 2. De retsmøder, som afholdes inden domsforhandlingen, er ikke offentlige. Begæringer til retten, som ikke fremsættes mundtlig i et retsmøde, stiles skriftlig til retten.
§ 955. Nye beviser kan forelægges Højesteret angående sådanne omstændigheder, som i den pågældende sag er undergivne denne rets bedømmelse. Skal sådanne beviser tilvejebringes, påhviler det henholdsvis rigsadvokaten eller forsvareren efter forudgående meddelelse til den anden side at foretage de hertil fornødne skridt. Er der uenighed om, hvorvidt eller på hvilken måde nogen oplysning skal tilvejebringes, eller vil dens tilvejebringelse gøre udsættelse af sagen nødvendig, bliver rettens beslutning at indhente. Beslutter retten af egen drift, at nye oplysninger skal tilvejebringes, giver den herom fornødent pålæg til rigsadvokaten.
Stk. 2. Skal vidner og syns- eller skønsmænd afhøres, kan Højesteret, når sådant findes nødvendigt til sagens fuldstændige oplysning, bestemme, at deres afhørelse skal ske for Højesteret, jf. §§ 174 og 209. Ellers sker afhørelse af vidner og syns- eller skønsmænd ved vedkommende undersøgelsesret overensstemmende med reglerne i kapitel 67 og 68.
Stk. 3. Højesteret kan ligeledes, såfremt det findes nødvendigt til sagens fuldstændige oplysning, bestemme, at vidner og syns- eller skønsmænd, der har været afhørt tidligere, indkaldes til personlig afhøring under domsforhandlingen for Højesteret.
Stk. 4. Når dertil findes anledning, kan Højesteret forlange erklæring af landsretten til yderligere oplysning om, hvad der er foregået under domsforhandlingen for samme.
§ 956. Tiltalte har ret til at deltage i retsmødet.
Stk. 2. Tiltaltes udeblivelse hindrer ikke sagens fremme, når en forsvarer er mødt.
§ 957. Under domsforhandling for Højesteret har den part, som anker, først ordet. I øvrigt foregår forhandlingen i de former, som Højesteret under iagttagelse af reglerne i kapitel 2, 3 og 16 herom nærmere fastsætter.
Stk. 2. Afhørelse af vidner for Højesteret foregår overensstemmende med reglerne i §§ 872-75.
§ 958. Er en fra den ene side rejst anke støttet til grunde, der kan lede til, at Højesteret afsiger ny dom i realiteten, har modparten, uanset at han ellers nu ville være udelukket fra at påanke dommen, adgang til at påstå denne ophævet på grund af fejl, der må lede til sagens hjemvisning til ny forhandling. Dog må han så betimelig forud for sagens foretagelse give modparten meddelelse om, at han agter at fremsætte sådan påstand, og om grunden, hvorpå den støttes, at modparten får tid til fornøden forberedelse.
Stk. 2. Ankegrunde, som ikke er anført i vedkommende parts ankemeddelelse eller den i fortsættelse af denne afgivne begrundelse (§ 950) eller i en af ham i henhold til nærværende paragrafs første stykke, sidste punktum, afgiven meddelelse, og som heller ikke er af den beskaffenhed, at retten i embeds medfør skal tage dem i betragtning (§ 959), kan Højesteret tilstede ham at fremkomme med, når særlige grunde findes at tale derfor. Findes det, at deres fremsættelse gør yderligere forberedelse nødvendig for modparten, udsætter Højesteret sagen derefter.
§ 959. Højesterets prøvelse er i reglen indskrænket til de påberåbte ankegrunde; herfra gælder dog følgende undtagelser:
1) Hvor anken eller en i henhold til § 958, stk. 1, fremsat påstand er støttet på en af de i § 945 omhandlede grunde, kan retten i det hele prøve, om nogen i § 945 omhandlet ankegrund kan medføre en ændring i landsrettens afgørelse, jf. dog § 960, stk. 3, 2. pkt.
2) Hvor alene rettergangsfejl er påberåbt som ankegrund, kan Højesteret, når dommen ikke ophæves af sådan grund, prøve, om straffeloven er urigtig anvendt til skade for tiltalte, eller om den idømte straf er uforholdsmæssig høj.
3) Når det i et tilfælde, hvor tiltalte er domfældt, findes at nogen væsentlig til hans betryggelse sigtende rettergangsregel er tilsidesat, kan Højesteret, dersom den finder, at den begåede fejl gør domfældelsens rigtighed tvivlsom, ophæve dommen og hjemvise sagen, uanset at den pågældende fejl ikke er påberåbt.
Stk. 2. Hvis en dom, som angår flere tiltalte eller flere forbrydelser af samme tiltalte, kun er påanket for en eller nogle tiltaltes eller forbrydelsers vedkommende, kan Højesteret, når den finder, at en ankegrund, som er gjort gældende under sagen, eller som retten i medfør af reglerne i denne paragraf har taget i betragtning, tillige omfatter nogen tiltalt eller forbrydelse, for hvis vedkommende dommen ikke er påanket, til fordel for vedkommende tiltalte tillægge den virkning også under den således upåankede del af sagen.
§ 960. Kommer Højesteret til det resultat, at den påankede afgørelse bliver at forandre, kan den selv afsige ny realitetsdom, når den finder, at det fornødne grundlag herfor foreligger, hvortil, for så vidt spørgsmål er om at afsige en fældende dom, ifølge § 945 hører, at tiltalte ved en gyldig nævningeerklæring er kendt skyldig i den forbrydelse, for hvilken der er spørgsmål om at domfælde ham.
Stk. 2. Finder Højesteret, at den påankede afgørelse bliver at forandre, men at betingelserne for, at retten kan afsige realitetsdom, ikke er til stede, ophæver Højesteret dommen og, for så vidt ophævelsesgrunden også rammer den til grund for dommen liggende behandling, denne eller den del deraf, hvorom dette gælder. I forbindelse hermed bliver sagen, for så vidt den foreliggende fejl ikke er af den beskaffenhed, at landsretten burde have afvist sagen, at hjemvise til denne ret. Så vidt fornødent bør i så fald Højesterets dom angive, fra hvilket punkt den nye behandling skal tage sin begyndelse.
Stk. 3. Skal tiltalte i et tilfælde, hvor Højesteret vil afsige ny realitetsdom, dømmes efter et straffebud, som ikke er bragt i anvendelse ved den påankede dom, og om hvis anvendelse rigsadvokaten heller ikke har nedlagt påstand for Højesteret, bør der være givet parterne særlig lejlighed til at udtale sig herom. Er sagen kun indanket fra tiltaltes side, kan der derhos ikke idømmes strengere straf end bestemt af landsretten.
§ 961. Når hjemvisningsdom er afsagt, har rigsadvokaten, hvis han ikke frafalder tiltale, uden ophold at foranstalte sagen på ny indbragt for landsretten.
Stk. 2. Hvor landsretten finder det nødvendigt, kan den beslutte at genoptage behandlingen fra et tidligere punkt end angivet i hjemvisningsdommen. Forinden ny dom afsiges, må der i ethvert tilfælde være givet parterne lejlighed til at udtale sig. Var sagen kun indanket fra tiltaltes side, kan strengere straf ikke idømmes end ved den tidligere dom, medmindre betingelserne for genoptagelse er til stede.
Stk. 3. Skal ny domsforhandling finde sted, må ingen nævning medvirke, som har deltaget i den tidligere domsforhandling.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Er forældre med et handicappet barn beskyttet af forskelsbehandlingsloven?
Ifølge forskelsbehandlingsloven må en arbejdsgiver ikke forskelsbehandle eller afskedige en medarbejder på grund af handicap. Forskelsbehandlingsloven gælder både direkte og indirekte forskelsbehandling.
Direkte forskelsbehandling foreligger, når en person på grund af handicap behandles ringere end en anden bliver behandlet i en tilsvarende situation.
Der foreligger indirekte forskelsbehandling, når et kriterium, der tilsyneladende er neutralt, stiller en person med handicap ringere end andre personer, medmindre kriteriet er objektivt begrundet i et sagligt formål, og midlerne til at opfylde det er hensigtsmæssige og nødvendige.
EU-domstolen har fastslået, at en person der ikke selv er handicappet, men har et handicappet barn er beskyttet mod direkte forskelsbehandling. Det er derimod uafklaret om forskelsbehandlingslovens beskyttelse tillige gælder indirekte forskelsbehandling af forældre til et handicappet barn.
I Højesterets dom af 27. april 2016 i sag 151/2015 måtte en kommune opsige en dagplejemor på grund af fald i børnetal. Kommunen valgte at opsige en dagplejer, der have haft orlov til pasning af sin søn der på opsigelsestidspunktet havde fået diagnosen Aspergers syndrom. Den opsagte dagplejer havde ikke fungeret som dagplejer i ca. 1 år.
Som begrundelse for afskedigelsen anførte kommunen, at den fandt det pædagogisk uansvarligt at flytte børn fra deres nuværende dagpleje til en dagplejer, som de ikke kendte. Netop for at undgå dette dagplejeskift, blev den pågældende dagplejer, der allerede havde været fraværende grundet orloven, udvalgt til afskedigelse.
Den pågældende dagplejer anlagde herefter sag mod kommunen med påstand om betaling af en godtgørelse svarende til 12 måneders løn, da dagplejeren mente, at opsigelsen var i strid med forskelsbehandlingsloven.
Højesteret fandt, at dagplejerens søn havde et handicap og dermed var omfattet af handicapbegrebet i forskelsbehandlingsloven.
Spørgsmålet var herefter, om kommunen ved opsigelsen af dagplejeren havde tilsidesat forskelsbehandlingsloven.
Højesteret lagde til grund, at årsagen til opsigelsen var nednormering i dagplejen, og at den konkrete dagplejer var blevet udvalgt fordi hun på grund af orlov og sygdom ikke havde fungeret som dagplejer i ca. 1 år og fordi det efter kommunens vurdering ikke ville være forsvarlig at flytte børn fra deres nuværende dagplejer til en dagplejer, de ikke kendte.
Årsagen til opsigelsen var således ikke dagplejerens søns handicap, men hendes lange fravær fra dagplejen. Højesteret fandt derfor ikke, at dagplejeren havde været udsat for direkte forskelsbehandling.
Højesteret fandt endvidere ikke at opsigelsen af dagplejeren var indirekte forskelsbehandling. Højesteret begrundede blandt andet dette med, at det var ubestridt, at det som følge af faldende børnetal var nødvendigt at opsige én dagplejer, og at kommunen ved valget af hvem der skulle opsiges havde lagt afgørende vægt på hensynet til at undgå af flytte børn til en dagplejer, de ikke kendte.
Højesteret havde derfor slet ikke anledning til, at tage stilling til, om loven overhovedet omfatter en situation, hvor en medarbejder, der ikke selv er handicappet, rammes af en foranstaltning i kraft af sin tilknytning til sit handicappede barn.
Kommunen blev således frifundet.
Bird & Birds kommentar
Forældre med et handicappet barn er beskyttet mod direkte forskelsbehandling.
Efter Højesterets dom er det dog forsat uafklaret om forældre med et handicappet barn er beskyttet mod indirekte forskelsbehandling. Spørgsmålet herom vil formentlig skulle besvares ved en præjudiciel forelæggelse for EU-domstolen.
1 11 minutter siden 5/24/2019
23 timer siden 5/23/2019

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Radioaktivitet fundet i tidligere Mærsk-skib - Danwatch
Der er fundet ulovlige mængder radioaktivt materiale på tidligere Mærsk-skib 'North Sea Producer'. Foto: Shipbreaking Platform.
Radioaktivitet fundet i tidligere Mærsk-skib
Ny inspektion viser, at der er fundet ulovlige mængder radioaktivitet i et tidligere Mærsk-skib sendt til skrot i Bangladesh. Højesteret i Bangladesh kræver nu inspektionsrapporten udleveret.
Det tidligere Mærsk-fartøj ‘North Sea Producer’ indeholder radioaktivt materiale, som overstiger grænsen for den tilladte mængde, oplyser miljømyndighederne i Bangladesh til Danwatch.
I oktober 2016 dokumenterede Danwatch, Politiken og TV2 i undersøgelsen ‘Mærsk og det farlige affald i Bangladesh’ at skibet North Sea Producer, var sendt til skrot af den køber, som Mærsk havde solgt skibet til, på et strand-værft i Chittagong, berygtet for usædvanligt dårlige arbejdsvilkår og miljøforurening.
Fakta: North Sea Producer
Skibet Producer er en flydende olieplatform, der siden 1984 har sejlet med olie i Nordsøen og været ejet og opereret af Mærsk under skiftende virksomhedskonstruktioner.
Skibet blev oprindeligt bygget som et tankskib ved navn Dagmar Maersk d. 22. september 1983 på Lindøværftet i Odense. I 1997 ændrer skibet navn til North Sea Producer og funktion til en såkaldt FPSO (Floating Production, Storage and Offloading), som er en flydende olieplatform. Det operative ansvar overgår i den forbindelse til et joint venture-selskab kaldet North Sea Production Company Limited, som ejes 50 procent af Mærsk og 50 procent af selskabet Odebrecht.
Producer er 333 m. lang, hvilket omtrent svarer til tre fodboldbaner. Skibet vejer 276.000 ton, svarende til 500 Airbus 380, som er verdens største passagerfly.
I sin tid som flydende olieplatform kunne den producere op til 76,000 tønder olie hver dag og havde plads til samlet 560,000 tønder olie om bord.
Skibet opererede på havet i en dybde på 147 meter. Ud over en helikopterlandingsplads, havde Producer plads til en besætning på 73 mand, en kantine og en biograf.
North Sea Production Company Limited sælger North Sea Producer i april 2016. I August 2016 bliver skibet solgt til skrot til Janata Steel-værftet i Bangladesh for næsten 45 millioner kroner af GMS, som er verdens største mellemhandler af skibe til skrot. I forbindelse med salget, skifter skibet navn til Producer. Skibet sælges som et ‘dødt fartøj’ og trækkes af en bugserbåd fra England til Bangladesh, hvor det nu skrottes.
Kilder: www.solarshipping.net, http://shipandbunker.com/news/features/risk-management/698729-weekly-vessel-scrapping-report-2016-week-32,. http://cpa.gov.bd/, http://www.odebrechtonline.com.br/materias/01301-01400/1343/, www.maersk.com/en/hardware/fleet
“I nogle dele af skibet fandt vi nogle rør, som har et niveau af radioaktivitet, der overstiger den tilladte grænse”, siger Masud Kamal, inspektør ved Atomic Energy Centre i Chittagong.
Masud Kamal har været med til at inspicere skibet og i et telefoninterview med Danwatch fortæller han de overordede konklusioner fra inspektionsrapporten. Men selve rapporten, der angiver den specifikke mængde af radioaktivitet, får Danwatch afslag på at se.
Mængden af radioaktivitet er afgørende for, hvor miljøskadeligt skibet er, og hvilken sundhedsrisiko det har for arbejderne at skære skibet op, samt hvilket udstyr det kræver.
Højesteret kræver rapporten
Højesteret kræver svar
De tre myndigheder Bangladesh Atomic Energy Commission, Bangladesh Atomic Energy Regulatory Authority og Marine Port Initiative of Bangladesh er blevet pålagt at indlevere inspektionsrapporten til Højesteret i Bangladesh.
Højesteret i Bangladesh har nu involveret sig i sagen vil have indsigt i rapporten. Højesteret kræver, at rapporten bliver udleveret til retten indenfor 10 uger, skriver avisen The Daily Star torsdag.
Det sker efter, at foreningen for miljøadvokater i Bangladesh (BELA) stiller sig kritisk overfor, om myndighederne havde loven på deres side, da de godkendte, at skibet kunne ophugges på et strand-værft i Chittagong, skriver the Daily Star.
Miljømyndigheder har fået tre uger af Højesteret til at forklare, hvorfor det var lovligt at give grønt lys for ophugningen af Producer, når det nu viser sig at skibet indeholder ulovlige mængder radioaktivt materiale.
Mærsk har tidligere oplyst, at før de solgte skibet, blev der lavet en rapport til køberen, som oplyser, at der stadig er farlige stoffer i skibet. Mærsk har afvist at svare på, om der varradioaktivt materiale i skibet, da det blev solgt. Tilsyneladende fulgte den lovpligtige liste over farlige stoffer ikke med skibet til Bangladesh, fordi skibet er ikke renset i det omfang, det burde være.
Højesteret har derfor yderligere bedt om en forklaring på, hvorfor der ikke bliver rejst sigtelse mod sælgeren af skibet for at have givet falske oplysninger om skibets tilstand, og hvorfor der ikke er blevet udpeget udenlandske eksperter til at sikre, at ophugningen af skibet sker forsvarligt, skriver The Daily Star.
Fakta: Hvad er beaching?
Chittagong-stranden i Bangladesh er sammen med Alang-stranden i Indien verdens største destination for skibsophug.
På værfterne i Chittagong benyttes ‘beaching’-metoden, hvor skibene sejles med fuld hastighed op på stranden, når tidevandet er på sit højeste. Når tidevandet trækker sig tilbage, er skibet gået på grund, og ophugningen kan ske, når der er lavvande.
Tidevandsforskellen i Chittagong er seks meter, og stranden er meget flad. Det gør, at skibene ofte strander mange meter fra værfterne på stranden. Sandbunden er kendetegnet ved at være blød og mudret og svært tilgængelig for større maskineri som kraner.
Først tømmes skibene for væsker og gasser samt for alt maskineri og inventar, der kan genbruges og videresælges. Herefter ophugges størstedelen af skroget manuelt.
Ved hjælp af skærebrændere skæres store blokke løs, så de falder ud og ned på sandbunden.
Herfra trækkes de enten op mod værftet ved brug af spil eller skæres i mindre stykker og trækkes derefter op ved manuel kraft. Når de mindre stykker er på land, skæres og sorteres de igen i mindre stykker, hvorfra de kan videresælges til valsning eller omsmeltning.
Ophugning genoptages snarest
Ophugningen af skibet var ellers gået i gang, da miljømyndighederne i Bangladesh standsede skrotningen i november 2016. Myndighederne mistænkte skibet for at indeholde stoffer, som er skadelige for miljøet og farlige for arbejdere, som ophugger det uden det fornødne sikkerhedsudstyr, som radioaktivitet og farlige kemikalier kræver.
Ophugningen har derfor været på standby i et halvt års tid, mens myndighederne har undersøgt skibets tanke og kilometervis af rørsystemer. Nu er mistanken blevet bekræftet.
“Vi fandt naturligt opstået radioaktivt materiale, som overstiger den tilladte mængde. Ingen kunstige radioaktive elementer blev fundet”, siger skibsinspektør Masud Kamal og uddyber, at det radioaktive materiale er “en smule” højere end det tilladte, og blev fundet i “nogle få” rør.
Skibet ligger på værftet Janata Steel, som ligger direkte på stranden, hvor det ifølge inspektør Masud Kamal skal have afmonteret rørene med det radioaktive materiale snarest.
I 18 år lå skibet ’Producer’ fast ved et oliefelt i Nordsøen som en flydende installation, hvor olien fra undergrunden blev bearbejdet og oplagret. Der blev brugt tonsvis af kemikalier om bord, og inspektionen viser nu, at olien har bragt naturligt forekommende radioaktive stoffer med op fra undergrunden.
De radioaktive stoffer kan samle sig på indersiden af de mange rør, som olien løber igennem, og der blive koncentreret så meget, at strålingen når et niveau, så den kan udgøre en risiko for de arbejdere, som skal skille rørene ad.
Inspektionen af skibet er dog ikke færdig endnu, fortæller Masud Kamal. Myndighederne undersøger, om der er andre skadelige stoffer, som skal renses, inden den overordnede ophugning genoptages.
Danwatch dokumenterede i efteråret 2016, at arbejdere der ophugger skibe på de primitive værfter på strandene i Chittagong, mangler basalt sikkerhedsudstyr såsom åndedrætsværn og arbejder i klip-klap sandaler, shorts.
I 2016 mistede 19 værftsarbejdere livet på værfterne i Bangladesh ifølge organisationen Global Labour Rights.
UndersøgelseMÆRSK OG DET LIVSFARLIGE AFFALD I BANGLADESH
Danwatch kan igen dokumentere, at endnu et Mærsk-skib lige nu bliver skrottet på et livsfarligt værft - denne gang i Bangladesh, hvor forholdene er langt værre end i Indien. Arbejdere flammeskærer i bare fødder og uden beskyttelse mod farlige gasser. Mærsk fralægger sig ansvaret, men selskabet erkender over for Danwatch, at de har svigtet.
Erhvervsminister Brian Mikkelsen (K) og Udenrigsminister Anders Samuelsen (LA) er nu kaldt til samråd på baggrund af ulovlige mængder radioaktivitet i det tidligere Mærsk-skib ‘North Sea Producer’ der blev sendt til ophugning i Bangladesh.
Miljøministeren kaldt til endnu et samråd om Mærsk-sagen
Efter to timers samråd om Mærsk-sagen, mener oppositionen ikke, de har fået fyldestgørende svar fra Miljøministeren, Esben Lunde Larsen, i sagen om de tre Mærsk-skibe, der nu skrottes i Indien og Bangladesh under kritisable forhold. Derfor kalder partierne ministeren til samråd igen.
Mærsks hovedpine i Bangladesh
Hvordan havnede det tidligere Mærskskib Producer på stranden i Bangladesh?
Nye oplysninger rejser tvivl om Mærsks forklaringer, og lokale myndigheder har grebet ind.
Nye ejere ser ud til at have skjult oplysninger om farlige kemikalier og
muligt radioaktivt materiale i skibet.
Dansk Aktionærforening kritiserer Mærsk for skibsophug på farlige værfter
De seneste afsløringer af Mærsk-skibe der ophugges i Indien og Bangladesh, får nu også Dansk Aktionærforening til at rejse kritik af shipping-giganten.
SF vil have Mærsk politianmeldt
SF's formand, Pia Olsen Dyhr vil have miljøminister Esben Lunde Larsen (V) til at politianmelde Mærsk. Det sker efter Danwatch, Politiken og TV 2 lørdag aften kunne afsløre, at endnu et Mærsk-skib hugges op på et livsfarligt værft i Bangladesh.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Højesteret sætter grænse for EU-regulering
Højesteret har netop afsagt en yderst principiel dom i den meget omtalte Ajos-sag. Sagen handlede om en 60-årig funktionær, som blev opsagt efter 25 års tjeneste. Ifølge funktionærloven havde den ansatte som udgangspunkt krav på at modtage en fratrædelsesgodtgørelse på 3 måneders løn på grund af sin langvarige ansættelse. Tvisten udsprang af, at ifølge den dagældende funktionærlovs § 2 a, stk. 3, bortfaldt fratrædelsesgodtgørelsen, hvis funktionæren ved sin fratrædelse havde ret til at oppebære arbejdsgiverbetalt alderspension. Det var tilfældet for den pågældende, og han fik ikke udbetalt fratrædelsesgodtgørelsen. Højesterets dom af 6. december 2016.
For Højesteret var spørgsmålet, om bestemmelsen i lovens § 2 a, stk. 3, var i strid med det EU-retslige princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder. EU-Domstolen havde forinden afsagt dom i en lignende sag (Ole Andersen-sagen, C-499/08), men til forskel fra den dom var spørgsmålet nu, om princippet om forbud mod aldersdiskrimination også slog i gennem over for private arbejdsgivere - i modstrid med den danske lovs udtrykkelige lovbestemmelse.
Højesteret stillede EU-Domstolen 2 præjudicielle spørgsmål under sagen, og Domstolen svarede ved dom af 19. april 2016, at i) funktionærlovens § 2 a, stk. 3 strider imod EU-rettens forskelsbehandlingsprincip, at ii) det påhvilede Højesteret at fortolke bestemmelsen EU-konformt, og at iii) hvis det var umuligt for Højesteret at anlægge en EU-konform fortolkning af bestemmelsen, påhvilede det Højesteret at undlade at anvende bestemmelsen.
Læs vores tidligere omtale af EU-domstolens dom
Højesteret var i forbindelse med forelæggelsen af de præjudicielle spørgsmål af den opfattelse, at den danske lovregel ikke tillod en EU-konform fortolkning af bestemmelsen. Højesterets dilemma var derfor, om Højesteret skulle afstå fra at anvende funktionærlovens § 2 a, stk. 3, eller om Højesteret skulle lade bestemmelsen stå ved magt trods EU-Domstolens anvisninger. Der forelå således en "contra legem" situation.
Højesteret udtalte, at eftersom princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder ikke indgår i den kreds af retsakter, som Danmark ved tiltrædelsen af EU har tildelt direkte forpligtende virkning i dansk ret, kan princippet ikke tildeles forrang frem for en gyldigt vedtaget og længe håndhævet dansk lovregel. På denne baggrund udtalte Højesteret, at hvis Højesteret undlod at anvende funktionærlovens § 2a, stk. 3, ville Højesteret handle uden for rammerne af sine beføjelser som samfundets dømmende magt.
Højesteret fandt således, at bestemmelsen i funktionærlovens § 2 a, stk. 3, står ved magt i sagen og frifandt derfor arbejdsgiveren for påstanden om betaling af fratrædelsesgodtgørelse.
Dommen viser, at EU-retlige principper, som ikke hidrører fra den kreds af retsakter, som Danmark ved tiltrædelsen af EU tildelte direkte virkning i dansk ret, ikke kan tilsidesætte danske lovregler i forholdet mellem to private parter.
Dette medfører inden for ansættelsesretten, at danske arbejdstagere ikke kan påberåbe sig generelle EU-retlige principper over for deres private arbejdsgivere, hvis der foreligger en klar og entydig dansk lovregel, som regulerer spørgsmålet.
Det skal bemærkes, at Højesteret ikke tog afstand fra selve princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder. Højesteret anerkendte princippets eksistens og dets hensigtsmæssighed, men fandt, at princippet ikke skulle tildeles en sådan retskildemæssig værdi, at det kunne tilsidesætte en dansk lov.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Ansættelseshjælpen: Højesteret tilkender tort for uberettiget overvågning
Højesteret tilkender tort for uberettiget overvågning
HD af 2.3.2020
Anvendelse af tv-overvågning over for ansat var uberettiget og udløste godtgørelse for tort
Sagen angik for Højesteret, om der var sket uberettiget tv-overvågning af C under udførelsen af hendes arbejde hos X, og i givet fald om hun havde krav på godtgørelse for tort efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1.
Højesteret lagde efter bevisførelsen til grund, at E havde anvendt tv-overvågning bl.a. til at disciplinere C og kontrollere, om hun udførte sit arbejde korrekt. Højesteret lagde til grund, at denne anvendelse af tv-overvågningen over for C havde haft et betydeligt omfang og var foregået løbende, både når E var på arbejdspladsen, og når han ikke var der.
Højesteret fandt det ikke godtgjort, at der var saglige og proportionale grunde til at anvende tv-overvågningen over for C som sket, og tiltrådte, at anvendelsen af tv-overvågningen havde overskredet grænserne for, hvad der er tilladt efter arbejdsgiverens ledelsesret og efter den dagældende persondatalov.
Højesteret anførte, at en overskridelse af grænserne efter ledelsesretten og databeskyttelses-lovgivningen i forbindelse med en arbejdsgivers anvendelse af tv-overvågning over for en ansat ikke i sig selv vil udløse et krav på godtgørelse for tort, og at det således vil bero på en konkret vurdering af den enkelte sags omstændigheder, om den uberettigede anvendelse kan udløse tortgodtgørelse.
Krænkelsen i den foreliggende sag bestod i, at tv-overvågningen i et betydeligt omfang var anvendt til – uden saglig grund – løbende at kontrollere C under udførelsen af hendes arbejde. Højesteret fandt, at C som følge heraf med føje havde følt sig konstant overvåget på sin arbejdsplads, og at dette havde medført en stor psykisk belastning for hende.
Højesteret fandt på denne baggrund, at den uberettigede anvendelse af tv-overvågningen havde haft den fornødne grovhed og havde været egnet til at krænke Cs selv- og æresfølelse. Hun havde derfor krav på godtgørelse for tort.
Tortgodtgørelsen blev fastsat til 20.000 kr.
Ikke erstatningspligt for fejl ved sygedagpengeindberetning.
Højesterets dom af 22.10.2019Læs mere
Godtgørelse ved arbejdstidsovertrædelse.
Vestre Landsrets dom af 26.8.2019Læs mere
Kast med computermus kunne ikke medføre bortvisning.
Højesteretsdom af 19.8.2019Læs mere


text:
Højesteret frifinder bestyrelsesformand og revisorer for erstatningskrav på 100 mio. kr. - Nyhed - Horten Advokatpartnerselskab
Den efterhånden 12 år gamle erstatningssag om Memory Card Technology er endelig slut. Den langstrakte sag handlede i Højesteret om revisoransvar og bestyrelsesansvar, og det særligt interessante er, at revisorerne blev frifundet, selvom de havde begået fejl.
Sagen handlede om, hvorvidt Memory Card Technologys tidligere bestyrelsesformand, direktør og dets to revisionsfirmaer var erstatningsansvarlige over for konkursboet, som mente, at virksomhedens drift fortsatte efter, at den burde have været indstillet eller tilpasset.
Memory Card Technology blev i 1997 introduceret på Københavns Fondsbørs og var ifølge børsprospektet en højrisiko virksomhed. Virksomhedens strategi var at opbygge et stort varelager, da selskabets ledelse forventede en prisstigning på produkterne, og planen var på sigt, at selskabet skulle introduceres på NASDAQ-børsen i New York primo 2000.
På grund af den såkaldte IT-Boble i år 2000 medførte NASDAQ-noteringen ikke den forventede kapitaltilførsel, priserne på selskabets væsentligste råvarer faldt til en fjerdedel, og dollarkursen steg betydeligt, hvorefter selskabet i 2001 blev erklæret konkurs med et samlet tab på ca. 500 mio. kr.
Landsretten pålagde direktør og revisorer erstatningsansvar på 100 mio. kr., men frifandt bestyrelsen
De to revisionsselskaber og den tidligere direktør blev i Vestre Landsret pålagt solidarisk erstatningsansvar og skulle betale 100 mio. kr. i erstatning til konkursboet.
Landsretten lagde vægt på, at revisorerne havde handlet ansvarspådragende ved ikke at foretage en selvstændig vurdering af varelagerets værdi, som der senere viste sig at være svindlet massivt med, imens direktøren havde svindlet med omsætningen og angivet fiktive tilgodehavender. På trods heraf gav revisorerne blanke påtegninger på regnskaberne, hvilket ifølge landsretten resulterede i, at bankerne lånte penge til selskabet, som efterfølgende blev tabt i konkursen.
Landsretten fastslog i samme afgørelse, at der ikke var grundlag for et bestyrelsesansvar, idet man henviste til bestyrelsens sammensætning, dens forretningsorden og organisering samt de informationer, bestyrelsen fik og havde sikret sig gennem revisionsprotokollater.
Dommen blev herefter anket til Højesteret, hvor det kun var revisorernes og bestyrelsesformandens eventuelle ansvar, der skulle vurderes.
Bestyrelsesformand havde ikke handlet ansvarspådragende på trods af fejl
Bestyrelsesformanden blev frikendt i Højesteret, idet man fandt, at han havde levet op til sine forpligtelser som formand.
Højesteret påpegede dog, at bestyrelsesformanden havde forsømt at videregive koncernøkonomidirektørens kritik af regnskaberne til de andre bestyrelsesmedlemmer og revisorerne, men karakteren af denne enkeltstående fejl kunne ikke medføre et erstatningsansvar.
Revisorer havde handlet ansvarspådragende, men Højesteret frifandt dem på grund af manglende sammenhæng mellem ansvar og tab
Højesteret var enig med landsretten i, at revisorerne havde handlet ansvarspådragende, idet de burde have taget forbehold for værdiansættelsen af varelageret og foretaget nedskrivninger og hensættelser på selskabets tilgodehavender.
Uanset dette fandt Højesteret det ikke godtgjort, at dette i sig selv ville have medført, at bestyrelsen havde indstillet virksomhedens drift. Højesteret fandt det heller ikke bevist, at bankerne ikke ville have lånt penge til selskabet, hvis revisorerne ikke havde begået fejl.
Dette betød, at konkursboet ikke havde løftet bevisbyrden for, at der var årsagsforbindelse mellem de ansvarspådragende fejl og tabet. Højesteret frifandt derfor de to revisionsselskaber.
På grund af deres natur afhænger udfaldet i sager om bestyrelses- og revisoransvar altid af en konkret vurdering af de faktuelle omstændigheder, og om de erstatningsretlige betingelser er opfyldt. Dette var også tilfældet i denne sag, der synes meget konkret begrundet.
I relation til spørgsmålet om revisorernes ansvar bekræfter dommen for så vidt blot den almindelige erstatningsretlige betingelse om, at der skal være årsagssammenhæng mellem den ansvarspådragende handling og tabet, hvilket konkret ikke fandtes at have været tilfældet. Om kravene til bevis for årsagssammenhæng i revisoransvarssager med Højesterets dom er skærpet i forhold til tidligere praksis, kan ikke udelukkes, men det er vanskeligt at vurdere i lyset af den meget konkrete begrundelse.
For så vidt angår bestyrelsesformandens ansvar, er det interessant, at Højesteret konkluderer, at bestyrelsesformanden ikke havde handlet ansvarspådragende, selvom han har begået en enkeltstående fejl. Betydningen af bemærkningen om en enkeltstående fejl kan diskuteres, men den kan givetvis ikke tages til indtægt for, at der generelt ikke kan pålægges erstatningsansvar for fejl, når blot fejlen er enkeltstående.


text:
Monokultur » Et par kommentarer til Højesterets dom over Bent Jensen
Et par kommentarer til Højesterets dom over Bent Jensen
Bent Jensen, Diverse, Forbrydelse og straf, Historie, Jørgen Dragsdahl, Politik, Pressen, Ytringsfrihed, venstrefløjen — Drokles on June 7, 2015 at 3:40 pm
De onde lo og de gode græd da Højesteret afgjorde at historikeren Bent Jensen skal betale 100.000,- i tortgodtgørelse til Jørgen Dragsdahl for at genopfriske Dragsdahls virke under Den Kolde Krig, kan man læse i Berlingske Tidende. Desuden skal Bent Jensen betale 10.000,- i dagbøder samt sagsomkostninger på mere end 500.000,- Jurister tager sig godt betalt for at komme til de forkerte konklusioner. Og forkert er dommen, der giver Bent Jensen medhold i sin faktuelle beskrivelse af Dragsdahl, men lagde vægt på Dragsdahls forestillede omdømme i begrebet ‘den almindelige læser’
De første meldinger om Højesterets dom modtages forskelligt.
“Skandaløs” kaldte Lars Hedegaard dommen over Bent Jensen umiddelbart efter
- Højesteret lægger vægt på, at PET ikke har villet anlægge straffesag mod Jørgen Dragsdahl, men det har Bent Jensen heller aldrig skrevet. Og der kan være mange grunde til, at PET ikke har villet rejse tiltale, siger Lars Hedegaard.
Han henviser til, at efterretningstjenesten både for at beskytte sine efterforskningsmetoder og af politiske grunde kan have været tilbageholdende med at anbefale Justitsministeriet om at rejse sag mod Dragsdahl.
- Her er det juraen, der gør sig til dommer over historieforskningen. Jeg er selv historiker og har studeret sammen med Bent Jensen, lyder det fra Lars Hedegaard.
En rystet Lars Hedegaard forklarer dommen til medlemmer af Trykkefrihedsselskabets bestyrelse Aia Fog og Kit Louise Strand
“Det er ikke en fair kamp, hvis den ene part har fået hænderne bundet om på ryggen” konkluderer Årskriftet Critique efter at have gennemgået 3 væsentlig punkter ved dommen, her i amputeret form
Måske kan man konkludere at når Højesteret opererer med begrebet “den almindelige læser”, der ikke kan forstå hvad Bent Jensen faktisk skriver, så taler Højesteret om Højesteret selv.
På Reaktionære Reflektioner konstaterede Martin Kasler bittert at “KGB-konspirator må ikke kaldes KGB-agent” og at han fik ret i sin spådom
I går dømte Højesteret så Bent Jensen for injurier mod Jørgen Dragsdahl. Dog kun for beskyldningen om, at Dragsdahl har været KGB-agent. Fem ud af syv dommere mente, at dette udtryk implicerer en beskyldning om at have været spion eller på anden måde strafbar landsforræder.
Derimod fandt retten det rimeligt godtgjort, at journalisten Dragsdahl under Den kolde Krig misinformerede den danske offentlighed til fordel for gulag-regimet, samt at han i samme periode holdt konspiratoriske møder med KGB.
Efter dommen blev Jørgen Dragsdahl uden for Højesteret tiljublet af nogle få tilhængere. Frem var bl.a. mødt Dragsdahls tidligere svoger Jacob Holdt, der under Den kolde Krig selv modtog penge af KGB. Holdt fejrede triumfen med gulag-regimets Hammer & Segl-flag.
Jeg har ikke nærlæst dommen mod Bent Jensen og ved i skrivende stund derfor ikke, om Højesteret har taget stilling til spørgsmålet om, hvorvidt forskere har mindre ret til at overdrive og forvrænge end journalister.
Derimod har jeg bemærket, at blandt to af de fem dommere, der straffede Bent Jensen for betegnelsen “KGB-agent” om KGB-konspiratoren Jørgen Dragsdahl, er to jurister som jeg for nyligt nævnte i et indlæg, nemlig Hanne Schmidt og Thomas Rørdam.
Nu er det så at man kan skrive “Jørgen Dragsdahl der har Højesterets ord for at han ikke må kaldes påvirkningsagent”, som en god ven kommenterede. Eller måske skulle Jensens forsvarer have ladet sig inspirere af Højesterets ungdomsorganisation Justitsministeriets embedsmænd og betegnet ‘påvirknings-agent’ som en ‘nød-sandhed’?


text:
Skat.dk: Hotel- og restaurationsvirksomhed - reguleringer af momstilsvar og diverse afgiftstilsvar
09 Aug 2018 15:16
04 Jul 2018 10:50
SKM2018.410.VLR
B-2195-13 og B-2196-13
virksomhedsoverdragelse, forudbetaling, fast ejendom, afregning, bevisførelse, syn, skøn, fejltyper,
Landsretten stadfæstede byrettens domme (SKM2013.830.BR og SKM2013.838.BR) og til- trådte dermed de forhøjelser og reguleringer af virksomhedens moms- og diverse afgiftstilsvar, der fulgte af SKATs afgørelse med nogle nærmere af SKAT anerkendte korrektioner.
De i landsrettens dom nævnte tidligere domme afsagt af landsretten og Højesteret vedrørende samme virksomhed og samme momstilsvar er offentliggjort som SKM2007.263.VLR og SKM2010.450.HR.
Mineralolieafgiftsloven § 11, stk. 2
Elafgiftsloven § 11, stk. 1
Den juridiske vejledning 2018-2 D.A.6.1
Den juridiske vejledning 2018-2 E.A.1
Tidligere instans: SKM2013.830.BR
Tidligere instans: SKM2013.838.BR
Tidligere instans: Landsskatterettens afgørelse af 22. december 2009, j.nr. 05-01459 og 05-04394
(V/advokat Erik Høimark)
Linda Hangaard, Bjerg Hansen og Kristina Skovbo Hauerslev (kst.)
Retten i Aalborg har den 30. august 2013 afsagt domme i 1. instans (rettens nr. BS 3625/2010 (SKM2013.830.BR) og BS 3-629/2010 (SKM2013.838.BR)).
I ankesagen B-2195-13 (byrettens j.nr. 3-625/2010) har appellanten, H1 ved A, som påstand 1 nedlagt påstand om, at appellantens afgiftskrav skal nedsættes til 0 kr. eller et andet beløb efter landsrettens skøn. Subsidiært har H1 ved A nedlagt påstand om, at sagen hjemvises til fornyet behandling hos skattemyndighederne.
H1 ved A har endvidere som påstand 2 nedlagt påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at indbetaling til SKAT af for meget opkrævet moms kan undlades, forudsat at det dokumenteres, at beløbet er udbetalt til køberen.
H1 ved A har i relation til påstand 2 henvist til momslovens § 52, stk. 4 in fine.
Skatteministeriet har påstået stadfæstelse af byrettens afgørelse om frifindelse i forhold til H1 ved As påstand 1 om nedsættelse af momstilsvaret eller hjemvisning.
Skatteministeriet har i forhold til H1 ved As påstand 2 påstået stadfæstelse af byrettens afgørelse om afvisning, subsidiært frifindelse.
I ankesagen B-2196-13 (byrettens j.nr. 3-629/2010) har H1 ved A nedlagt påstand om, at Skatteministeriet skal anerkende, at appellanten har et tilbagebetalingskrav vedrørende fejltyperne 1.5-7.3 på 3.030.617 kr., subsidiært et mindre beløb, og mere subsidiært at sagen hjemvises til fornyet behandling hos skattemyndighederne.
Skatteministeriet har i denne sag nedlagt påstand om stadfæstelse.
De to ankesager har været forhandlet i forbindelse med hinanden, jf. retsplejelovens § 254, stk. 1.
Der har for landsretten været gennemført syn og skøn. Som skønsmand har været udpeget statsaut. revisor JS, der i en skønserklæring dateret den 20. marts 2017 har besvaret 2 spørgsmål med relation til sagen B-2195-13 og 7 spørgsmål med relation til sagen B-2196-13.
Skønserklæringen er sålydende:
Syns- og skønsrapport i sag B-2195-13 og B-2196-13 A H1, Y1 mod Skatteministeriet, København K
Grundlag for besvarelse af syn- og skønstemaerne
De stillede spørgsmål i de modtagne (reducerede) syn- og skønstemaer i begge sager er dateret den 28. november 2016.
Som grundlag for vores besvarelse, har vi modtaget et udpluk af bilag fra byretsekstrakterne samt LA og As regnskab for 1994 og 1996. Der henvises til bilagsoversigten i mail modtaget den 6. februar 2017 fra Erik Høimarks advokatsekretær.
Herudover har vi som grundlag for vores besvarelser haft adgang til As regnskabssystem C 5. A har i forbindelse med vort besøg den 15. marts 2017, på forretningsadressen Y2 i Y1, assisteret med opslag i regnskabssystemet.
I syn og skønstemaet i sag V.L. nr. B-2196-13 er følgende supplerende oplyst om grundlaget for vores besvarelse af spørgsmålene:
”Skønsmanden skal ikke forholde sig til juraen i sagen, eller øvrige bilag i ekstrakten udover de konkrete der er omtalt i nedenstående spørgsmål, hvorfor fornyet gennemlæsning af ekstrakten eller repetition af sagsfremstillingen er ufornødent”.
Ovenstående har vi endvidere lagt til grund for besvarelsen af spørgsmålene i sag nr. B-2195-13, da vi endvidere ikke har modtaget byretsekstrakterne i denne sag.
Det har ikke været muligt, at få adgang til As regnskabssystem/bogføring forud for 1996. Som følge heraf har det ikke været muligt, at besvare spørgsmål 7.2 i sag B-2196-13, jf. vores senere omtale heraf.
I relation til besvarelsen af de stillede momsspørgsmål, er disse primært besvaret af momskonsulent PC, og efterfølgende gennemgået af momschef KS.
JS har deltaget i hele processen og efterfølgende endelig godkendt besvarelserne.
Syns- og skønstemaer
I Sag V.L. nr. B-2195/2013, er vi anmodet om besvarelse af nedenstående spørgsmål 1 og 2.
Ved gennemgang af mellemregningskonto 7580 mellem A og G1 ApS, jf. vedlagte bilag VIII, opslag i As regnskabssystem C5 samt i regnskabsmaterialet fra G1 ApS, bedes skønsmanden oplyse, om det kan be- eller afkræftes, at der via H1 (A), jf. mellemregningskontoen, er afregnet kr. 2.668.200 i købsmoms (og at momsafregningen dermed er nedbragt med samme beløb).
Opsummering af modtaget bilagsmateriale:
Mellemreningskonto 7580 (bilag VIII) i H1 v/A
Sum moms posteringer på mellemregningskonto (bilag VIII)
Momsangivelse G1 ApS (ekstraktens side 214
Forskel i momsafregning
Udvalgte poster i H1 til kontrol af postering på konto 9230 (indgående afgift)
31/3 1996
30/6 1996
Posteringen er gennemgået, og det er konstateret, at beløbet er debiteret på
konto 9230 (indgående afgift)
30/9 1996
Posteringen er gennemgået og det er konstateret, at beløbet er debiteret på
18/12 1996
I alt 1996
31/3 1997
Posteringstekst: Annuller
Der er tale om en manuel postering, og en fejlagtigt bogholderimæssig behandling.
Det kan ikke dokumenteres yderligere hvad fejlen skyldes. Posteringen er krediteret på konto 9230 (Indgående afgift), hvilket vil sige, at købsmomsen er nedbragt med 150.000
30/9 1997
Beløbet kr. 394.700 er konteret på konto 9230 (Indgående afgift). Bilag 6993 debiteret med kr. 300.000,-
Tilsvarende gør sig gældende for de 94.700,-
Det var ikke muligt, at afklare differencen på kr. 7.200, i forhold til G1 ApS´ momsafregning.
16/12 1997
/31/12 1997
I alt 1997
31/3 1998
1.kvt.
30/6 1998
2.kvt.
30/9 1998
3.kvt.
Posteringen er gennemgået, og det er konstateret, at beløbet er debiteret på konto 9230 (Indgående afgift). Bilag 7188 debiteret med
kr. 400.000.
7/12 1998
I alt 1998
858.750
31/3 1999
30/4 1999
2.kvt. – 30/6
31/8 1999
18/11 1999
Posteringen er gennemgået, og det er konstateret, at beløbet er debiteret på konto 9230 (Indgående afgift). Bilag 9706 debiteret med
kr. 2.250.
Beløbet ses ikke medtaget i momsafregningen for G1 ApS.
4.kvt.
Posteringen er gennemgået, og det er konstateret, at beløbet er krediteret på konto 9230 (Indgående afgift). Bilag 12341 krediteret med kr. 150.000
Der er tale om en finanspostering – ingen kreditnota udstedt.
I alt 1999
727.250
I alt 1996-1999
2.668.200
3.108.750
440.550
Posteringerne på mellemregningskontoen er overført omsætning fra H1 til G1 A/S.
På baggrund af de udvalgte kontroller af posteringerne på mellemregningskontoen, kan det bekræftes, at der hos H1 er foretaget momsfradrag på kr. 2.668.200.
Kan det be- eller afkræftes, at der i relation til G1 ApS er afregnet yderligere kr. 440.550 i moms overfor SKAT (dvs. at der i alt er afregnet kr. 3.108.750), jf. herved ekstraktens side 214?
Det kan ud fra G1 ApS´ momsangivelsesoplysninger, jf. ekstraktens side 3491 (uddrag fra SKAT) konstateres, at G1 ApS har afregnet kr. 3.108.750,- i salgsmoms, hvilket udgør kr. 440.550 mere end der er konteret på indgående købsmoms hos H1 (konto 9230).
Kan det i bekræftende fald oplyses, hvilke konkrete indtægter denne yderligere momsbetaling refererer sig til? Er det indtægter, som figurerer på mellemregningskontoen, og i givet fald hvilke?
Det er ikke muligt at konstatere, hvilke konkrete indtægter denne yderligere momsbetaling referere til, jf. vore bemærkninger til de ovenfor anførte differencebeløb.
Indtægten figurerer ikke på mellemregningskontoen og vedrører derfor ikke omsætning overført fra H1.
Ved gennemgang af bilag 114 (ekstraktens side 1725 ff.), og ved opslag i As regnskabssystem C5, bedes skønsmanden svare på, hvilket momsbeløb der netto er fratrukket vedrørende denne fejlkilde (relaterer sig til fejlkilde 1.2).
Konto 1272 benævnt ”Regulering kursus” er en driftskonto.
Ved gennemgang af regnskabssystemet er det konstateret, at der den 22/296 på konto 9221 (salgsmoms kursuslokaler) er en postering med teksten kasserapport 416. Der er i denne forbindelse debiteret (fratrukket) kr. 395.342,- på kontoen. Der henvises i øvrigt til ekstraktens side 1726.
I sag V.L. nr. B-2196/2013, er vi anmodet om besvarelse af nedenstående spørgsmål 1-7.
Det er oplyst i relation til spørgsmålene, at den sædvanlige fremgangsmåde, som blev benyttet af hotellerne, var, at kasseopgørelser (bl.a. fra G2) blev fremsendt til H1 (As personlige virksomhed), som på baggrund heraf afregnede moms overfor SKAT.
Som tidligere oplyst har vi ikke forholdt os til juraen i sagen, eller øvrige bilag i ekstrakten udover de konkrete der er omtalt i nedenstående spørgsmål, hvorfor vi ikke har gennemlæst ekstrakten eller repeteret sagsfremstillingen.
Ved gennemgang af ekstraktens side 507, sammenholdt med opslag i As regnskabssystem C5, bedes skønsmanden oplyse, hvad posteringen på kr. 500.000 relaterer sig til, herunder om der er tale om varesalg eller tjenesteydelse eller alene en intern postering.
Konto 1292 er en indtægtskonto vedrørende LAs alkoholbevilling. Kontoen anvendes ved salg af alkohol, hvor H1 modtager betalingen for salget, hvorefter indtægten skal overføres til LA.
Ved overførsel af indtægter til LA, vedrørende salg af alkohol, foretages kontering på mellemregningskonto 9915 (KOK mellemregning).
Følgende posteringer vedrørende dette spørgsmål er konstateret ved opslag i H1s bogføring:
Kredit konto 9230 (indgående afgift) kr. 100.000
Kredit konto 1292 (Alc. Overf. LAs kro) kr. 400.000
Debet konto 1292 (Alc. Overf. LAs kro) kr. 500.000
Der er tale om en intern postering, idet både kredit og debet posteringen konteres på samme konto. Herudover ses der ikke at være konteret på mellemregningskontoen med LA vedrørende disse posteringer.
Skønsmanden anmodes specifikt om for dette spørgsmål at beskrive sin arbejdsmetode/-proces.
Vi har ved interview af A fået oplyst den normale bogføringspraksis ved overførsel af indtægter til LA, hvilket foregik således:
Vi har ved gennemgang af bogføringen af mellemregningen med LA (konto 9915) og konto 1292 efterkontrolleret de ovenfor nævnte posteringer.
Ved gennemgang af ekstraktens side 507, sammenholdt med opslag i As regn-skabssystem C5, bedes skønsmanden oplyse, hvad posteringen på kr. 250.000 relaterer sig til, herunder om der er tale om varesalg eller tjenesteydelse eller alene en intern postering.
Baggrunden for posteringen har været ifølge A, at øge henholdsvis indtægterne og udgifterne hos H1. Der kan ikke oplyses nærmere herom.
Den 30/9-97 er følgende posteringer vedrørende dette spørgsmål gennemgået ved opslag i H1s bogføring:
Konto navn
Flytte til Landbrug
Udgående afgift
Der er (netto) tale om en intern postering i bogholderiet mellem henholdsvis en udgiftskonto og en indtægtskonto.
Ved gennemgang af ekstraktens side 507, sammenholdt med opslag i As regn-skabssystem C5, bedes skønsmanden oplyse, hvad posteringen på kr. 44.223,29 relaterer sig til, herunder om der er tale om varesalg eller tjenesteydelse eller alene en intern postering.
Baggrunden for posteringerne er, at der ved indkøb af afgrøder ved en fejl er konteret med en debetpost på salgskonto 1403 (markafgrøder), og momsbeløbet debiteret på konto for udgående afgift (konto 9220). Kreditering sker på konto 9502 (kreditorer).
Fejlposteringen rettes ved at flytte posteringen fra salgskontoen (konto 1403) til udgiftskonto 2401 (Køb G3, G4), samt flytning af momsen ved kreditering på konto 9220 (udgående afgift).
Der er foretaget følgende posteringer ved opslag i H1s bogføring:
8.844,66
Markafgrøder
1403 (salgskonto)
35.378,63
Køb G3, G4
44.223,29
Kreditorer 30.06
88.446,58
Ved gennemgang af konto 9502 er konstateret, at ovennævnte postering krediteret den 30/6-97 er debiteret på samme konto den 25/7-97, og at modposten for denne debitering er konto 8025 (Sparekasse).
Dette indikerer, at der er tale om et varekøb, hvor betaling er sket via banken.
Gennemgangen af bogføringen viser, at posteringen ikke relaterer sig til hverken varesalg eller en tjenesteydelse, men en intern rettelsespostering.
Umiddelbart fremstår posteringerne som et varekøb, uden at der er er afløftet indgående moms. Det har dog ikke været muligt at fremskaffe det underliggende bogføringsbilag 4728, hvorfor købet ikke kan verificeres.
Ved gennemgang af ekstraktens side 508, sammenholdt med opslag i As regnskabssystem C5, bedes skønsmanden oplyse, hvad posteringen på kr. 64.275,62 relaterer sig til, herunder om der er tale om varesalg eller tjenesteydelse eller alene en intern postering.
Følgende posteringer er gennemgået ved opslag i H1s bogføring:
64.275,62
Moms af kursuskøb
10.262,49
Kreditorer 31.03
138.813,73
Der kan ved gennemgangen af ovennævnte posteringer konstateres, at følgende posteringer står tilbage efter udligning:
Gennemgangen af bogføringen viser, at posteringerne ikke relaterer sig til hverken varesalg eller en tjenesteydelse, men interne rettelsesposteringer.
Umiddelbart fremstår posteringerne som et varekøb uden at der er er afløftet indgående moms. Det har dog ikke været muligt at fremskaffe det underliggende bogføringsbilag 2100, hvorfor købet ikke kan verificeres.
Ved gennemgang af ekstraktens side 561 og opslag i As regnskabssystem C5 bedes skønsmanden oplyse, om det kan be- eller afkræftes, at de på side 561 anførte posteringer er debiteret og krediteret med den virkning, at dispositionerne samlet set skulle være neutrale i forhold til momsafregning, samt om det kan be- eller afkræftes, at der som følge af dispositionerne netto er overført kr. 6.184,33 til momsafregningskontoen og beløbet afregnet overfor SKAT.
Der er tale om interne posteringer for at fordele indtægter mellem virksomhedens forskellige afdelinger.
Konti indenfor nr.1130-1139 anvendes til at flytte omsætningen mellem afdelingerne.
Ved flytning af omsætningen udarbejdes en faktura med moms, hvor momsbeløbet konteres på konto 9220 (udgående afgift). Ved modposteringen på den anden konto inden for kontonummerrækken (1130-1139) bogføres købet uden momsberegning, da kontoen er opsat som momsfri i kontoplanen.
Følgende eksempel er valgt for at illustrere konteringerne:
Salg til hotel
Køb G1 af vin
På konto 751 (debitorkonto) er der beregnet moms på kr. 2.070. Momsbeløbet har vi konstateret, for krediteret på konto 9220 (udgående afgift). Posteringerne på hhv. konto 1132 og 1139 er momsfri konti.
Tilsvarende har været gældende for de øvrige posteringer.
Eksemplet ovenfor viser, at bruttoposteringerne samlet set er neutrale, men ikke i forhold til momsafregningen. Dispositionerne har medført, at der netto er overført kr. 6.184,33 til momsafregningskontoen 9220 (udgående afgift), og det nævnte momsbeløb ses at være indeholdt i momsafregningen for den pågældende afgiftsperiode.
Ved gennemgang af ekstraktens side 564 og opslag i As regnskabssystem C5 bedes skønsmanden oplyse, om det kan be- eller afkræftes, at de på side 564 anførte posteringer, for så vidt angår de 3 sidste poster, er debiteret og krediteret med den virkning, at dispositionerne samlet set skulle være neutrale i forhold til momsafregning, samt om det kan be- eller afkræftes, at der som følge af de nævnte dispositioner netto er overført kr. 3.574,60 til momsafregningskontoen og beløbet afregnet overfor SKAT.
Der er tale om flytning af en indtægt fra konto 1101 (Salg forhandlere) til konto 1200 (G5 Individuel). Det er oplyst, at flytningen vedrører tidligere salg på konto 1101, som er solgt med moms.
Følgende posteringer er gennemgået vedrørende dette spørgsmål:
G5 individuel
14.298,40
Salg forhandlere
17.873,00
Det er stikprøvevis kontrolleret, at konto 1101 automatisk beregner moms på salget.
Ved flytning af indtægten fra konto 1101 til konto 1200, er konto 1101 debiteret og konto 1200 krediteret. Ved debiteringen kan det ud fra bogføringen konstateres, at der ikke beregnes moms heraf.
Derimod beregnes moms af krediteringen på konto 1200.
Posteringerne samlet set er ikke neutrale i forhold til momsafregningen. Det kan bekræftes, at dispositionerne har medført, at der netto er overført kr. 3.574,60 til momsafregningskontoen (9220) og det nævnte momsbeløb ses at være indeholdt i momsafregningen for den pågældende afgiftsperiode.
Spørgsmål 7 (fejltype 5.2.3)
Syns- og skønsmanden anmodes om, efter en gennemgang af henholdsvis LA og As regnskaber for 1994–1996, jf. vedlagte bilag XI, samt af bilagene 10/31, 11/32 og 35 (ekstraktens side 792 ff.), at besvare følgende spørgsmål:
7.1 Figurerede køb af materielle aktiver, relaterende sig til G6, i LAs regnskaber (1994-1996), og i givet fald i hvilke(t) regnskab(er)?
Følgende fremgår af driftsmiddelnoten i LA og As årsregnskaber for 1994-1996:
3.283.442
4.676.693
4.536.392
Yderligere afskrevet 1993
-165.040
Mindre afskrevet 1994
Reduktion tilgang 1994
Afgang, overført til G1 A/S
-1.966.000
Tilgang driftsmidler G1
Diverse anskaffelser
1.196.022
Afskrivning 12%
-637.731
Afskrivning 30%
-140.301
-1.034.410
2.413.625
Som det fremgår af aftale om overdragelse af aktierne i G1 A/S, køber LA og A alle materielle aktiver, herunder varelagre, i selskaberne G7 A/S og G6 A/S.
Købesummen for samtlige materielle aktiver i G7 A/S, herunder indretning, inventar, varelager, markedsføringsmaterialer, kundekartoteker, telefoner mv. andrager pr. overtagelsesdagen 1. maj 1994 i alt kr. 375.000,-, som betales af køber A.
Købesummen for samtlige materielle aktiver i G6 A/S, herunder indretning, inventar, varelager, markedsføringsmaterialer, ordrebøger, telefoner mv. andrager pr. overtagelsesdagen 1. maj 1994 i alt kr. 625.000,-, som betales af køber LA.
Det samlede køb for samtlige materielle aktiver fra begge ovennævnte selskaber udgør således i alt kr. 1.000.000. Beløbet ses ført som samlet tilgang på driftsmidler i LA og As fælles årsregnskab for 1994, jf. den ovenfor specificerede driftsmiddelnote i årsregnskabet for 1994.
Der figurer således køb af materielle aktiver for kr. 1.000.000, relaterende sig til G1, i LAs (og i As) regnskab for 1994. Heraf udgør materielle aktiver vedrørende G6 A/S, kr. 625.000.
Det har ikke været muligt at foretage opslag i bogføringen for perioden før 1/1 1996.
7.2 I bekræftende fald anmodes det oplyst, om effekterne, jf. de regnskabsmæssige oplysninger, efter LAs køb blev videreoverdraget af denne til A, inden der skete overdragelse til G1 ApS pr. 2.1.2006, jf. bilag 11/32? Dvs. fremgår det af transaktionssporet, at aktiverne mod vederlag er overdraget til A?
Der ønskes ikke en bevisvurdering, men alene oplysning om konstaterbare faktuelle forhold.
Det fremgår af aftale om overdragelse af aktierne i G1 A/S, at LA betalte kr. 625.000 for materielle aktiver i G6 A/S. Overtagelsesdagen som nævnt var den 1. maj 1994.
Den 2. januar 1996, jf. bilag 11, overdrager A ”forretning med inventar erhvervet den 1. maj 1994 af G6 A/S ved MH til G1 A/S for kr. 4.820.000. Inventaret overtages som det forefindes i hotel og restaurantvirksomheden på Y3, og omfatter udskiftninger og omforandringer af lokaler til dato”.
Konteringen er forgået i august måned 1996 i H1 således:
1940 Salg til G1 A/S
Bilag 5762: Arbejde på bygning
9915 KOK mellemregning
Bilag 5762: Salg mv. sop
7580 mellemregning G1
Der henvises i øvrigt til SKATs oplysninger om beløbsopgørelse vedrørende fejltype 5.2.3. vedrørende konto 1940 og konto 9915.
Som nævnt indledningsvis, har det ikke været muligt, at få adgang til As regnskabssystem/bogføring forud for 1996. Som følge heraf har det ikke været muligt at følge et transaktionsspor, og dermed besvare spørgsmålet.
A har afgivet supplerende forklaring for landsretten. Der er endvidere afgivet forklaring af NR og af skønsmanden, statsaut. revisor JS.
NR har forklaret, at hun arbejdede på G8 fra omkring 2002 til nok 2012. Forud herfor var hun i praktik på G8 i en længere periode. I dag arbejder hun med udlejning af sommerhuse.
Kunderne bestilte ofte et lokale i meget god tid, f.eks. ved konfirmationer og bryllupper. Kunden betalte i forbindelse med reservationen af lokalet et depositum. Kunden modtog en reservationsbekræftelse. Omkring 3 måneder før festen blev de nærmere detaljer om festen, f.eks. i relation til mad, aftalt. Ofte var der tale om, at selskabet fandt sted i flere lokaler, f.eks. et lokale til at spise i og et andet lokale til at drikke kaffe og/eller danse i.
Foreholdt en faktura til G9 (ekstrakten for byretten, side 880) har vidnet forklaret, at G9 lejede et lokale i en hel uge udelukkende til møbeludstilling. G9 lejede i flere år et lokale en gang om året. I lokalet stod der kaffe, men gæsterne kom over i restauranten for at spise.
I fakturaerne var det anført, hvilket lokale den pågældende kunde havde haft.
A har haft nogle bemærkninger til gengivelsen af sin forklaring i byrettens dom i sagen B-2195-13. Han har bl.a. bemærket, at han ikke har drevet ”bygninger” og restauranter. Han har anskaffet og udlejet ”bygningerne”, som blev drevet som hotel/restaurant dels af hans kone, dels i form af selskaber. Han har videre bemærket, at fakturadelen på de 5 hoteller ikke er en del af hans regnskab i H1. Det er kun de beløb, der indsættes i banken, der indgår i hans regnskab.
A har afgivet forklaring om talrækkerne i ekstrakten for byretten side 217 ff. Han har forklaret, at talrækkerne viser den betalte salgsmoms i regnskabet. Som eksempel har A forklaret om et beløb i ekstrakten for byretten side 344, bilagsnummer 5185 dieu, hvor der som angivet er betalt et andet beløb end 338,60 kr., nemlig 4.461,03 kr.
Vedrørende sagen B-2196-13 har A om fejltype 1.6 supplerende forklaret, at der vedrørende til KK ikke er fratrukket moms på noget tidspunkt. Fordringen er uerholdelig, og det blev også konstateret i fogedretten i 2004.
Vedrørende fejltype 2.8 har A supplerende forklaret, at lejerne købte olie af ham, fordi de kunne få det billigere. Der var tale om et videresalg til lejerne, og derfor var der pålagt moms.
Vedrørende fejltype 5.1 har A forklaret, at der er tale om en ren bogføringsfejl, hvor kontingentet blev konteret to gange. Medlemmerne blev aldrig opkrævet kontingent, og derfor foreligger der ingen bogføringsbilag. Der kan ikke tages moms af fakturaen, hvis man ikke tager moms af kreditnotaen. Kunden har således hverken set fakturaen eller kreditnotaen.
Vedrørende fejltype 5.2.3 har A supplerende forklaret, at overdragelsen til en pris på 4.820.000 kr. omfattede hans og hans kones samlede forretning på G1. Det var den forretning, der var på G1, der blev solgt. Der var ikke tale om arbejde på en bygning. Når der står ”Salg renovering” i hans regnskab, skal det ikke forstås som salg af en renoveringsydelse. Når det på H1s konto nr. 1940, der hedder ”Salg til G1 a/s”, er anført ”arbejde på bygning” er der ligeledes tale om en del af det foretagne salg og ikke salg af en tjenesteydelse.
Skønsmanden JS har under hovedforhandlingen uddybet sin skønserklæring. Han har i relation til svaret på spørgsmål 1 i skønserklæringen vedrørende sagen B2195-13 bl.a. forklaret, at spørgsmålet vedrører en mellemregningskonto mellem A og G1 A/S. Det ser ud, som om der er afregnet 440.550 kr. for meget via G1, som vedrører H1. Kontoen er ikke gået i nul hos H1. Han kan ikke sige, om der er tale om en posteringsfejl. Man kan ikke se, hvad de momspligtige indtægter i G1 ApS vedrører. Der er således konteret mere i udgående moms i G1 ApS, end der er konteret i indgående moms i H1. Han kan ikke komme baggrunden herfor nærmere end anført i skønserklæringen.
Skønsmanden har vedrørende svaret på spørgsmål 2 i skønserklæringen vedrørende B2195-13 bl.a. forklaret, at den eneste post, der har kunnet verificeres i posteringslisten fra H1 (ekstrakten for byretten, side 1725-1726), er beløbet på 395.342 kr. De øvrige beløb har ikke kunnet verificeres. Beløbet på 856.751 kr. fremstår som bogført som et almindeligt varesalg.
I relation til sagen B-2196-13 har skønsmanden vedrørende svaret på spørgsmål 1 bl.a. forklaret, at der alene er tale om en intern postering, hvor momsen normalt ikke skal afregnes. Han kan ikke se, hvad der er sket forud for posteringen. Man kan konstatere, at der er tale om en intern rettelsespostering. Som posteringen umiddelbart fremstår, medfører den, at der afregnes 100.000 kr. i moms.
Vedrørende besvarelsen af spørgsmål 2 i relation til B-2196-13 har skønsmanden bl.a. forklaret, at der er afregnet udgående afgift af de 50.000 kr. i den interne postering. Han kender ikke baggrunden for rettelsen. Der kan godt være afregnet 50.000 kr. tidligere. Det afhænger af de oprindelige posteringer.
Vedrørende svaret på spørgsmålene 3 og 4 i relation til B-2196-13 har skønsmanden bl.a. forklaret, at det ser ud, som om der ikke er foretaget fradrag for indgående moms.
Parterne har i begge sager i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i overensstemmelse hermed. Begge parter har også for landsretten indleveret påstandsdokumenter.
H1 ved A har vedrørende ”forhandlingsmaksimen og retskraft” i sagen B-2195-13 gjort gældende, at denne sag alene drejer sig om den faktuelle opgørelse. Højesteret har i dommen af 11. maj 2010 i overensstemmelse med de påstande, som var nedlagt, alene taget stilling til, om det rejste krav var ugyldigt eller forældet, og om opspaltningen i de enkelte dele hvilede på forkerte principper. Højesteret har således ikke taget stilling til rigtigheden af de enkelte fakturaer, men kun til nogle overordnede principper, hvorfor der i relation til appellantens påstande ikke er noget retskraftsproblem. Appellanten har anerkendt, at der ikke er opkrævet og afregnet moms i det fulde omfang, men der ligger ikke heri nogen erkendelse af, hvad der så skulle efterbetales.
Skatteministeriet har i sagen B-2196-13 i relation til de spørgsmål, som skønsmanden har besvaret bl.a. gjort gældende, at H1 ved A ikke ved skønsmandens besvarelse af spørgsmålene 1, 2 og 7 har påvist eller sandsynliggjort, at der er grundlag for at korrigere kravet. For så vidt angår besvarelsen af spørgsmålene 3-6 har appellanten enten korrigeret momsen manuelt eller er blevet krediteret momsen af SKAT.
Ankesagen B-2195-13
Højesteret har ved dommen af 11. maj 2010 ikke givet H1 ved A medhold. Hans påstand for Højesteret indebar bl.a., at Skatteministeriet skulle anerkende, at opspaltningen i fejltyperne 1.1-1.4 hvilede på forkerte principper. Højesteret udtalte i sine præmisser bl.a., at fejltyperne 1.1-1.4 alle er udtryk for en tilsidesættelse af momslovgivningen, således som både Landsskatteretten og landsretten havde redegjort for, ligesom Højesteret udtalte, at retten ikke fandt grundlag for at anse opspaltningen i de 4 fejltyper for at hvile på forkerte principper. Højesteret udtalte endelig, at retten ikke tog stilling til rettelse af eventuelle fejl ved den momsmæssige behandling af de enkelte poster. Som anført af byretten er det denne sidste bemærkning, der er rammen for prøvelsen i denne sag.
Af landsrettens dom af 19. marts 2007 fremgår det, at H1 ved A nedlagde en påstand 2 om, at Skatteministeriet skulle anerkende, at der ikke var opkrævet og afregnet for lidt i salgsmoms. Landsretten redegjorde i præmisserne for de 4 fejltyper, som denne sag vedrører, og landsretten konkluderede, at der ikke vedrørende fejltyperne 1.1-1.4 var grundlag for at tilsidesætte forvaltningens afgørelse. Af Højesterets dom af 11. maj 2010 fremgår det, at denne påstand ikke blev gentaget for landsretten.
I forbindelse med sagens behandling i Landsskatteretten skete der som anført i byrettens dom en nedsættelse af den oprindelige opgørelse, således som det fremgår af Landsskatterettens kendelse af 22. december 2009. På grundlag af H1 ved As synspunkter fandt der endvidere i forbindelse med behandlingen af sagen i byretten på ny en gennemgang sted af de enkelte poster, som førte til en mindre, yderligere nedsættelse.
Heller ikke efter bevisførelsen for landsretten har H1 ved A inden for de rammer, som prøvelsen under denne sag omfatter, påvist eller sandsynliggjort, at der er fejl ved den momsmæssige behandling, der giver grundlag for yderligere rettelser af enkelte poster. Der er således ikke grundlag for yderligere nedsættelse af momstilsvaret eller for at hjemvise hele sagen til fortsat behandling ved skattemyndighederne. Det bemærkes i denne forbindelse, at der heller ikke efter oplysningerne i skønserklæringen er påvist eller sandsynliggjort sådanne fejl.
Det tiltrædes derfor, at appellantens påstand 1 ikke er taget til følge.
Af de grunde, som byretten har anført, tiltrædes det, at den påstand 2, som H1 ved A har nedlagt, er afvist.
Landsretten stadfæster derfor i det hele byrettens dom i sagen B-2195-13.
Ankesagen B-2196-13
H1 ved A har hverken efter oplysningerne i skønserklæringen eller efter bevisførelsen for landsretten i øvrigt påvist eller sandsynliggjort, at der er holdepunkter for i videre omfang end sket under sagens behandling i Landsskatteretten og byretten at foretage korrektioner i de opgørelser, som er foretaget af SKAT i relation til H1 ved As momstilsvar og tilsvar af energiafgifter.
Det bemærkes i den forbindelse, at skønsmanden i besvarelsen af spørgsmål 7, der relaterer sig til fejltype 5.2.3 om salg til G1 A/S, har oplyst, at det ikke har været muligt at følge et transaktionsspor og dermed besvare spørgsmålet om, hvorvidt effekterne efter LAs køb blev videreoverdraget til A, inden der skete videreoverdragelse til G1 A/S. Skønsmanden har besvaret 6 andre spørgsmål, hvor det for 4 af spørgsmålenes vedkommende er oplyst, at momsen er korrigeret eller krediteret.
Herefter og under henvisning til byrettens begrundelse, til bevisførelsen for landsretten og til Landsskatterettens gennemgang af og begrundelse vedrørende de enkelte fejltyper tiltrædes det, at der ikke er grundlag for at tage nogen del af appellantens krav til følge eller for at hjemvise sagen til skattemyndighederne.
Landsretten stadfæster derfor byrettens dom i sagen B-2196-13.
Sagsomkostningerne
Sagsomkostningsbeløbet for de to ankesager fastsættes som et samlet beløb, da sagerne har været behandlet i forbindelse med hinanden med de samme parter og advokater.
Efter udfaldet af sagerne sammenholdt med parternes påstande skal H1 ved A betale sagsomkostninger til Skatteministeriet med 300.000 kr. til dækning af ministeriets udgifter til advokatbistand. Beløbet er inkl. moms, da ministeriet ikke er momsregistreret. Landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt på ankesagernes økonomiske værdi og deres omfang og forløb, herunder at der har været syn og skøn.
I sagsomkostninger for landsretten skal H1 ved A betale 300.000 kr. til Skatteministeriet.

matches:
Højesteret
in fine
Højesteret
Højesteret
Højesteret
Højesteret
Højesteret
Højesteret
Højesteret


text:
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 4. februar 2020 Sag BS-29056/2019-HJR (1. afdeling) HK Danmark som mandatar for A(advokat Nikolaj Bjørnholm) mod Skatteministeriet(advokat Bodil Søes Petersen) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 15. afdeling den 4....»
HØJESTERETS DOM afsagt mandag den 2. marts 2020 Sag BS‐27412/2019‐HJR (1. afdeling) Fagligt Fælles Forbund som mandatar for C (advokat Rune Asmussen) mod X ApS og E (advokat Jesper Rasmussen for begge) I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 3....»
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 7. april 2020 Sag BS-29280/2019-HJR (1. afdeling) HK/Danmark som mandatar for A (advokat Ulla Jacobsen) mod Ankestyrelsen (advokat Paw Fruerlund) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Glostrup den 4. juli 2018 (BS 10F2231/2017) og af Østre Landsrets 5....»
HØJESTERETS DOM afsagt torsdag den 16. april 2020 Sag BS‐9010/2019‐HJR (2. afdeling) HK/Danmark som mandatar for boet efter A (advokat Michael Møllegaard Jessen) mod Finansministeriet (Medarbejder‐ og Kompetencestyrelsen, tidligere Moderniseringsstyrelsen) (advokat Rass Holdgaard) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 7....»
Dom afsagt 12. februar 2020 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 12. februar 2020Sag BS-32625/2019-HJR(2. afdeling)Brdr. Jardorf Ejendomme I A/S(advokat Dan Terkildsen)modAdvodan Lyngby Advokataktieselskab(advokat Simon Hauch)I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Lyngby den 12....»
Dom afsagt 11. december 2019 ved Højesteret
HØJESTERETS DOMafsagt onsdag den 11. december 2019 Sag BS‐13560/2019‐HJR(2. afdeling) Lønmodtagernes Garantifond(advokat Lene Damkjær Christensen) modLedernes Hovedorganisationsom mandatar for A(advokat Sophie Becher)I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Hillerød den 5....»
Dom afsagt 17. december 2019 ved
HØJESTERETS DOMafsagt tirsdag den 17. december 2019 Sag BS‐39382/2018‐HJR(1. afdeling) Fagligt Fælles Forbund – 3F som mandatar forA,B,CogD(advokat Peter Breum for alle) mod Styrelsen for Dataforsyning og Effektivisering(advokat Karsten Hagel‐Sørensen)I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 11....»
Dom afsagt 14. februar 2017 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSEafsagt tirsdag den 14. februar 2017Sag 130/2016A(advokat Tue Askeland, beskikket)modKurator i X ApS under konkurs(advokat Boris Frederiksen)ogSag 131/2016A(advokat Tue Askeland, beskikket)modKurator i Y ApS under konkurs(advokat Boris Frederiksen)I tidligere instanser er afsagt kendelser af Skifteretten i Helsingør den 10....»
Dom afsagt 13. januar 2016 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSEafsagt onsdag den 13. januar 2016Sag 155/2015(2. afdeling)Frisk Vikar ApS under konkurs ved kurator Søren Aamann Jensen(advokat Frank Bøggild)modA(advokat Ole Larsen, beskikket)I tidligere instanser er afsagt kendelse af Sø- og Handelsrettens skifteret den 30....»
Dom afsagt 11. januar 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSEafsagt torsdag den 11. januar 2018Sag 65/2017A(advokat Claus Hastrup Knudsen, beskikket)modX ApS under konkurs(advokat Thomas Markert)I tidligere instanser er afsagt kendelser af Sø- og Handelsretten den 23. november 2016 og afØstre Landsrets 15....»
Dom afsagt 19. august 2019 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt mandag den 19. august 2019 SagBS‐42617/2018‐HJR (1. afdeling) A (advokat H, beskikket) mod X ApS (advokat G) Biintervenient til støtte for A: Fagbevægelsens Hovedorganisation (advokat Rune Asmussen) Biintervenient til støtte for X ApS: Dansk Arbejdsgiverforening (advokat Tine Benedikte Skyum) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Viborg den 14....»
Dom afsagt 25. april 2019 ved
HØJESTERETS KENDELSEafsagt onsdag den 24. april 2019Sag 90/2018(1. afdeling)A(advokat Georg Meyer, beskikket)modkurator for selskaberne 1-5, advokat René RasmussenI tidligere instanser er afsagt kendelser af Skifteretten i Næstved den 23. juni 2017 og af Østre Landsrets 16....»
Dom afsagt 24. april 2019 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSEafsagt onsdag den 24. april 2019Sag 89/2018(1. afdeling)A(advokat Georg Meyer, beskikket)modkurator for selskaberne 1-3, advokat Boris FrederiksenI tidligere instanser er afsagt kendelse af Sø- og Handelsretten den 11. august 2016 og af Østre Landsrets 16....»
HØJESTERETS KENDELSEafsagt onsdag den 24. april 2019Sag 88/2018(1. afdeling)A(advokat Tage Siboni, beskikket)modkurator for selskaberne 1-8, advokat René RasmussenI tidligere instanser er afsagt kendelse af Skifteretten i Næstved den 13. november 2017 og af Østre Landsrets 15....»
Dom afsagt 6. marts 2019 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSEafsagt mandag den 4. marts 2019Sag 25/2018Kurator for X ApS under konkurs, advokat Michael Serring(selv)modA(advokat Mikkel Leth Petersen)I tidligere instanser er afsagt kendelse af Sø- og Handelsretten den 1. august 2017 og af ØstreLandsrets 3....»
Dom afsagt 12. marts 2019 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 12. marts 2019Sag 91/2018(2. afdeling)Hessel Pharma ApS(advokat Søren Stenderup Jensen)modStragen Nordic A/S(advokat Henrik Valdorf-Hansen)I tidligere instanser er afsagt dom af Sø- og Handelsretten den 18. august 2016 og af Østre Landsrets 10....»
Dom afsagt 29. marts 2019 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSEafsagt fredag den 29. marts 2019 Sag 77/2018 A(advokat Henrik Sjørslev)modB, C, D og E(advokat Kirstine Rechnagel for alle) I tidligere instanser er afsagt kendelse af Skifteretten i Hillerød den 23. oktober 2017 og af Østre Landsrets 17....»
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 18. december 2018 Sag BS-10712/2018-HJR (2. afdeling) Coop Danmark A/S mod Ejendomsselskabet Ryesgade Kommanditaktieselskab I tidligere instanser er afsagt dom af Boligretten i København den 21. marts 2017 og af Østre Landsrets 12....»
HØJESTERETS DOM afsagt fredag den 16. november 2018 Sag BS-13497/2018-HJR (2. afdeling) BC Ejendomme, Vejle A/S mod Nordea Bank Danmark A/S I tidligere instanser er afsagt dom af Boligretten i Holstebro den 27. juni 2016 samt af Vestre Landsrets 4. afdeling den 10....»
Dom afsagt 6. november 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS DOMafsagt tirsdag den 6. november 2018 Sag BS-9605/2018-HJR(2. afdeling)A(advokat Jes Andersen)modAnkestyrelsen(advokat Inge Houe) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Herning den 14. juni 2017 og af Vestre Landsrets 1. afdeling den 7....»
Dom afsagt 22. august 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSE afsagt onsdag den 22. august 2018 Sag 14/2018 X A/S under konkurs (advokat Boris Frederiksen) mod A og B (advokat Marianne Sørensen, beskikket for begge) I tidligere instanser er afsagt kendelse af Sø- og Handelsretten den 30....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 29. november 2017 Sag 50/2017 (2. afdeling) DI – Dansk Industri som mandatar for Carlsberg Business Solutions A/S (advokat Ulla Løvschal Wernblad) mod Akademikerne som mandatar for Bibliotekarforbundet som mandatar for A (advokat Karen-Margrethe Schebye) Biintervenient til støtte for DI – Dansk Industri: Dansk Arbejdsgiverforening (advokat Tine Benedikte Skyum) I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 27....»
HØJESTERETS DOM afsagt mandag den 19. februar 2018 Sag 151/2017 (2. afdeling) HK/Danmark som mandatar for A (advokat Tina Sejr Gad) mod Lønmodtagernes Garantifond (advokat Boris Frederiksen) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 17. afdeling den 27....»
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 17. april 2018 Sag 303/2016 (2. afdeling) Akademikerne som mandatar for A, B, C og D (advokat Steen Leonhardt Frederiksen for alle) mod Roskilde Universitet (advokat Niels Banke) Biintervenienter til støtte for Roskilde Universitet: Styrelsen for Institutioner og Uddannelsesstøtte og Moderniseringsstyrelsen (advokat Niels Banke for begge) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 13....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 27. juni 2018 Sag 148/2017 HK/Danmark som mandatar for A (advokat Michael Møllegaard Jessen) mod Forsvarsministeriets Personalestyrelse (advokat Niels Banke) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 15. afdeling den 22....»
Dom afsagt 21. juni 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt torsdag den 21. juni 2018 Sag 238/2017(1. afdeling) Tower-Crane Europe/Schepers Kranen (advokat Anne Birgitte Gammeljord) mod Krøll Cranes A/S (advokat Henrik Thal Jantzen) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Hillerød den 6....»
Dom afsagt 29. maj 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSE afsagt tirsdag den 29. maj 2018 Sag 217/2017 Gerdes Ejendomme ApS mod A I tidligere instanser er afsagt kendelse af Retten i Kolding den 8. marts 2017 og af Vestre Landsrets 14. afdeling den 1. august 2017. I påkendelsen har deltaget tre dommere: Marianne Højgaard Pedersen, Vibeke Rønne og Lars Hjortnæs....»
Dom afsagt 7. maj 2018 ved Østre Landsret
UDSKRIFT AF ØSTRE LANDSRETS DOMBOG ____________ K E N D E L S E Afsagt den 7. maj 2018 af Østre Landsrets 20. afdeling (landsdommerne Ib Hounsgaard Trabjerg, Henrik Bitsch og Kristine Kjellerup Hansen (kst.)). 20. afd. nr. B-2451-17: Telenor A/S mod Copyright Management Services Ltd....»
Dom afsagt 8. maj 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSE afsagt tirsdag den 8. maj 2018 Sag 39/2017 Telekæden A/S Telia Danmark, filial af Telia Nättjänster Norden AB, Sverige I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 28. maj 2014 og kendelse af Østre Landsrets 9. afdeling den 27....»
Dom afsagt 2. februar 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt fredag den 2. februar 2018 Sag 89/2017(1. afdeling) Teknisk Landsforbund som mandatar forA,B,C ogD(advokat Jesper Schäfer Munk for alle)modE. Pihl & Søn A/S under konkurs(advokat René Offersen) Biintervenient til støtte for:Appellanterne: HK Danmark (advokat Ulla Jacobsen)Indstævnte: Lønmodtagernes Garantifond (advokat Boris Frederiksen) I tidligere instanser er afsagt dom af Sø- og Handelsretten den 20....»
Dom afsagt 17. oktober 2017 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 17. oktober 2017 Sag 284/2016(1. afdeling)Dansk Metal som mandatar for A(advokat Peter Nisbeth)modDansk Erhverv som mandatar for Eniro Danmark A/S(advokat Marianne Bækgaard Nielsen)I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Glostrup den 27....»
Dom afsagt 22. november 2017 ved Højesteret
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 22. november 2017 Sag 321/2016(1. afdeling)Dansk Erhverv som mandatar for A A/S(advokat Lars Alexander Borke) mod Kristelig Fagforening som mandatar for B(advokat Mathias Staugaard Nielsen) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Glostrup den 28....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 22. november 2017 Sag 305/2016(2. afdeling)Finanssektorens Arbejdsgiverforening som mandatar for A A/S(advokat Merete Preisler)modFinansforbundet som mandatar for B(advokat Peter Breum)I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 12....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 22. november 2017 Sag 44/2017(1. afdeling)HK/Danmark som mandatar for B(advokat Mette Østergård)modTandlæge A(advokat Morten Ulrich)I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Svendborg den 10. december 2015 og af ØstreLandsrets 23....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 22. november 2017 Sag 300/2016(2. afdeling)HK/Danmark som mandatar for A(advokat Peter Breum)modFinanssektorens Arbejdsgiverforening som mandatar for B A/S(advokat Merete Preisler) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Glostrup den 19....»
Dom afsagt 26. januar 2018 ved Højesteret
HØJESTERETS KENDELSE afsagt fredag den 26. januar 2018 Sag 40/2017Combino East ApS(advokat Holger Fabian-Jessing)modVriesoord B.V.(advokat Jes Anker Mikkelsen) og Sag 41/2017Tryg Forsikring A/S(advokat Jesper Windahl)modVriesoord B.V.(advokat Jes Anker Mikkelsen)I tidligere instans er afsagt dom af Sø- og Handelsretten den 6....»
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 14. november 2017 Sag 299/2016(1. afdeling) 3F som mandatar for A (advokat Rune Asmussen) mod X Entreprenør & Maskinstation ved B (advokat Thomas Hede Sørensen) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Sønderborg den 23....»
HØJESTERETS DOM afsagt fredag den 18. august 2017 Sag 279/2016 (1. afdeling) Danmarks Jurist- og Økonomforbund som mandatar for A (advokat Arvid Andersen) mod Skatteministeriet (Kammeradvokaten ved advokat Niels Banke) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 19....»
HØJESTERETS DOM afsagt fredag den 30. juni 2017 Sag 134/2016 (2. afdeling) Agilent Technologies Denmark ApS (tidligere Dako Denmark A/S) (advokat Morten Langer) mod Pharmadanmark som mandatar for A (advokat Arvid Andersen) I tidligere instans er afsagt dom af Sø- og Handelsretten den 27....»
HØJESTERETS DOM afsagt torsdag den 19. januar 2017 Sag 42/2016 (1. afdeling) CO-industri som mandatar for A (advokat X) mod Beskæftigelsesministeriet (Kammeradvokaten) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 11. afdeling den 9. februar 2016....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 21. december 2016 Sag 246/2015 Østre Gjesingvej 26 I/S (advokat Arne Paabøl Andersen) mod Ejendomsselskabet af 1. maj 2002 A/S (advokat Mikkel Fisker) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Esbjerg den 24. marts 2014 og af Vestre Landsrets 10....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 23. november 2016 Sag 251/2015 (2. afdeling) Søfartens Ledere som mandatar for A og B (advokat Poul Hvilsted) mod Danmarks Rederiforening som mandatar for DFDS A/S (advokat Morten Ulrich) Biintervenient til støtte for Søfartens Ledere: Fagligt Fælles Forbund (advokat Rune Asmussen) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 8....»
HØJESTERETS DOM afsagt tirsdag den 25. oktober 2016 Sag 259/2014 (1. afdeling) Professionshøjskolen University College Nordjylland (advokat Lene Damkjær Christensen) mod Kristelig Fagforening som mandatar for A (advokat Finn Schwarz) Biintervenient til støtte for Professionshøjskolen University College Nordjylland: Moderniseringsstyrelsen (advokat Lene Damkjær Christensen) I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Aalborg den 20....»
DOM Afsagt den 18. december 2015 F-2-15 HK/Danmark som mandatar for A (advokat Mette Østergård) mod Lønmodtagernes Garantifond (advokat Karsten Holt) Sagens baggrund og parternes påstande Denne sag, der er anlagt den 15. oktober 2014, omhandler, hvorvidt Lønmodtagernes Garantifond har været berettiget til ikke at udbetale værdien af fem feriefridage til A med den begrundelse, at feriefridagene skal anses for afholdt i As fritstillingsperiode....»
HØJESTERETS DOM afsagt onsdag den 5. oktober 2016 Sag 12/2016 (2. afdeling) HK/Danmark som mandatar for A (advokat Mette Østergård) mod Lønmodtagernes Garantifond (Kammeradvokaten ved advokat Boris Frederiksen) I tidligere instans er afsagt dom af Sø- og Handelsretten den 18....»
D O M Afsagt den 8. december 2015 af Østre Landsrets 21. afdeling (landsdommerne Taber Rasmussen, Karsten Bo Knudsen og Jacob Schall Holberg (kst.)). 21. afd. nr. B-1195-14: HK Danmark som mandatar for A (advokat Michael Møllegaard Jessen) mod Transportministeriet (Kammeradvokaten v/advokat Niels Banke) og 21....»
HØJESTERETS DOM afsagt torsdag den 29. september 2016 Sag 277/2015 (2. afdeling) HK/Danmark som mandatar for A, B og C (advokat Michael Møllegaard Jessen for alle) mod Transport- og Bygningsministeriet (Kammeradvokaten ved advokat Niels Banke) I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 21....»
HØJESTERETS DOMafsagt onsdag den 7. september 2016 Sag 44/2016(1. afdeling) FTF som mandatar for FAF som mandatar for A(advokat Jakob Bjerre)modDansk Industri (DI) som mandatar for KommunikationsCentret ApS (advokat Lars Bruhn) I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 21....»
HØJESTERETS DOM afsagt mandag den 29. august 2016 Sag 242/2015 (1. afdeling) FOA – Fag og Arbejde som mandatar for LFS, Landsforeningen for Socialpædagoger, som mandatar for A(advokat Jacob Goldschmidt) mod B(advokat Søren Locher, beskikket) I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 10....»
UDSKRIFT AF ØSTRE LANDSRETS DOMBOG D O M Anonymiseret med hensyn til enkeltpersoners rent private forhold, jf. retsplejelovens § 41e, stk. 4. Afsagt den 29. marts 2016 af Østre Landsrets 11. afdeling (landsdommerne Karsten Bo Knudsen, Lone Kerrn-Jespersen og Anders Martin Jensen (kst....»

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Aktindsigt i MRSA-oplysninger - DAHL Advokatfirma
Højesteret afsagde den 22. januar 2016 en kendelse i søgsmålet anlagt af Landbrug & Fødevarer som mandatar for 5 landmænd, der frivilligt og mod tilsagn om anonymitet deltog i en metodetestundersøgelse iværksat af Fødevarestyrelsen tilbage i 2007. Undersøgelsen blev gennemført i perioden fra 2008-2011.
Pressen har efterfølgende begæret aktindsigt i undersøgelsens resultat med henblik på at kunne identificere de besætninger, som ved undersøgelsen blev konstateret smittet med MRSA. Ved hjælp af disse oplysninger kunne pressen uden større anstrengelser herefter fremskaffe oplysningerne om beliggenheden og ejerskabet til disse besætninger – alt med henblik på offentliggørelse.
MRSA – CC398 har vist sig at smitte til mennesker, og blandt andet Etisk Råd har udtalt, at offentliggørelse af sådanne oplysninger kan være ”stigmatiserende, krænkende og indebære et indgreb i den enkeltes frihed”. Statens Seruminstitut har udtalt, at nyere undersøgelser fra Sverige har vist, at patienter kan opleve MRSA-smitte som ”stærkt stigmatiserende”. Herudover havde Landbrug & Fødevarer fremlagt massiv dokumentation for den stigmatisering alene det at bære MRSACC398 kan udløse.
Fødevarestyrelsen havde i første omgang meddelt afslag på begæringen om aktindsigt i disse oplysninger, men sagen blev herefter forelagt Folketingets Ombudsmand, som fortolkede sig frem til, at der ikke var grundlag for at meddele afslag på begæringen om aktindsigt.
Fødevareministeriets Klagecenter traf på baggrund af denne udtalelse afgørelse om at meddele aktindsigt, hvilket fik Landbrug & Fødevarer til prompte at anlægge et søgsmål om denne afgørelse og begære søgsmålet tillagt opsættende virkning.
Østre Landsret traf tidligere sidste år afgørelse i sagen, hvorved landsretten tillagde skaderne ved en offentliggørelse, som konkret kunne være irreversibel, større vægt end at formålet med reglerne om aktindsigt og grundlaget for Grundlovens § 63, stk. 2. Landsretten tillagde på den baggrund søgsmålet opsættende virkning, da landsretten samtidig vurderede, at søgsmålet om afslag på aktindsigtsbegæringen efter en foreløbig bedømmelse fandtes at have rimelig udsigt til at blive taget til følge.
Højesteret indtog et ganske andet standpunkt i sagen. Udgangspunktet for Højesteret var således omvendt, idet Højesteret tillagde offentlighedslovens formål om at ”understøtte informations- og ytringsfrihed samt mediernes formidling af informationer til offentligheden”, jfr. lovens § 1, stk. 1, sammenholdt med lovens regler om krav til hurtig sagsbehandling af sådanne aktindsigtsbegæringer afgørende betydning. Samtidig konstaterede Højesteret, at Højesteret ikke ud fra en foreløbig vurdering fandt grundlag for at fastslå, at den indbragte afgørelse om meddelelse af tilladelse til aktindsigt ville blive anset for ugyldig. Højesteret vurderede således ikke indsigelsen om risiko for stigmatisering af de omhandlede landmænd og deres familier for nærliggende og væsentlig.
I lyset af Østre Landsrets vurdering af helt samme forhold for de berørte er afgørelsens bemærkninger om den irreversible risiko for stigmatisering overraskende kort, men Højesteret har hermed markeret, at oplysninger, som meddeles det offentlige, hermed som altovervejende udgangspunkt må forventes at blive udleveret til pressen under henvisning til offentlighedslovens formål, som citeret ovenfor.
Afgørelsen vil få store konsekvenser for myndighedernes muligheder for i fremtiden at få iværksat frivillige undersøgelser. Dette begrænses for så vidt ikke til landbruget eller andre virksomheder, når oplysninger, som indirekte har eller kan få store personlige eller sociale konsekvenser, ikke kan påregnes undtaget fra aktindsigt.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret