text:
PPT - Holdundervisning i uge 8. Hold 4,5 og 6 (hum.bach) Rational Choice Institutionalisme (RCI) PowerPoint Presentation - ID:848297
Holdundervisning i uge 8. Hold 4,5 og 6 (hum.bach) Rational Choice Institutionalisme (RCI) PowerPoint Presentation
Holdundervisning i uge 8. Hold 4,5 og 6 (hum.bach) Rational Choice Institutionalisme (RCI)
<iframe src="https://www.slideserve.com/embed/848297" width="600" height="497" frameborder="0" marginwidth="0" marginheight="0" scrolling="no" style="border:1px solid #CCC;border-width:1px 1px 0;margin-bottom:5px" allowfullscreen webkitallowfullscreen mozallowfullscreen> </iframe>
Holdundervisning i uge 8. Hold 4,5 og 6 (hum.bach) Rational Choice Institutionalisme (RCI) - PowerPoint PPT Presentation
Holdundervisning i uge 8. Hold 4,5 og 6 (hum.bach) Rational Choice Institutionalisme (RCI). RCI-modellens grundtræk Institutionerne, RCI og fangernes dilemma Effekterne af institutioner: Case 1 (præsidenternes magt) Case 2 (domstolens rolle Case 3 (demokratisk konsolidering)
PAU-studerende i institutionerne - . hvad er en pau-studerende?. arbejdsløse – typisk unge på kontanthjælp
Demokratisk underskud i informationssamfundet? - . professor birgit jæger institut for samfund og globalisering
Bosättningskravet och EU-domstolens mål C-542/09 - . svenska bosättningskravet för rätt till studiemedel för
Holdundervisning i uge 7. Hold 4,5 og 6 (hum.bach) Rational Choice Institutionalisme (RCI) - . downs’ analyse
Alle spillerne.. - Alle spillerne. spillere på holdet: camilla andersen ausra fridrikas ( Østrig ) mia hundvin (
Lovgivningsprocessen - . lovgivningsprocessens faser initiativfasen forberedelsesfasen beslutningsfasen
Magt - . generelle betragtninger overblik ejerskabets magt magt og autoritet governance disciplinær magt på
Configuration Management with ClearCase - . 1. basic concepts for usage 2. basic concepts for administration 3.
Demokrati og magt - . demokrati og diktatur borgernes rettigheder og pligter demokratiopfattelser magtopfattelser
“Rational Choice” and Opportunity Theories - . important piece of research i forgot to cover	. larry sherman’s
Disposition Programgruppens kommissorium Vision Arbejdsgrundlag og metode Resultater Kommunikationsprojekt Nye - Oner
Hovedpunkter: Om det faglige begreb inklusion? Hvordan ser den inkluderende skole ud? - Inklusion som faglig praxis i
ATV71-ATV61 for DH Bach Khoa - . summary. atv71 main features atv71 functions functions by application
艙口蓋與貨艙 (HATCH COVER & HOLD) - 艙口蓋與貨艙 (hatch cover & hold). johnny wang. 前言.
Rational Animals? Conscious Behavior? - . psych 1090 lecture 16. a little knowledge is a dangerous thing; drink deep
CUADERNO DE QUÍMICA 1 Bach “B” - . factores de conversión . m edidas de longitud. m edidas microscópicas. m
Social Choice: An Overview - . michael munger duke university public choice outreach gmu, fairfax, va july 2006.
Discrete Choice Modeling - William greene stern school of business new york university. discrete choice modeling. lab
Holdundervisning i uge 8. Hold 4,5 og 6 (hum.bach)Rational Choice Institutionalisme(RCI) RCI-modellens grundtræk Institutionerne, RCI og fangernes dilemma Effekterne af institutioner: Case 1 (præsidenternes magt) Case 2 (domstolens rolle Case 3 (demokratisk konsolidering) Medianvælgerteoremet
1. RCI-modellens grundtræk • Simpel rational choice institutionalistisk model: • Individuelle aktører • har præferencer • indgår i institutioner • hvilket begrænser deres adfærd • og giver et bestemt udfald m.h.t. deres handlinger
Analysefelter: 1) Indebærer et mikrofundament til analysen af institutioner – udgangspunktet er et sæt af individer, som antages at have et sæt veldefineret sæt af interesser. 2) Anvendelsesområderne er mange for RCI-analyser: lovgivningsprocessen, domstolenes rolle, valghandlinger, handelspolitik bureaukratiernes rolle, EU’s landbrugspolitik, internationalt samarbejde, klimapolitik.
Barry Weingast – rational choice institutionalism Professor på Stanford University
Grundlæggende spørgsmål i den forbindelse: • 1) hvem er aktørerne (et individ, en gruppe, en organisation)? • 2) hvilke præferencer (ønsker/interesser) har aktørerne? • 3) hvad gør aktørerne faktisk (strategier/handlinger)?
Antagelser om præferencernes anatomi • De formelle krav: • eksogent givne • komplette og transitive (dvs. med klar hierarkisk struktur) • konsistente • De substantielle krav: • overvejende styret af egeninteressen • som regel med fokus på materielle goder • kan evt. også omfatte altruistiske (religiøse) præferencer
Der stilles i princippet store krav til at være nyttemaksimerende: • Perfekt information – men der er grænser for, hvor meget man vil anvende på at få de sidste informationer – der kan også være forskellige vurderinger af nytte her og nu og i fremtiden • Optimal intelligens – i stand til at håndtere alle beregningerne • Realisme – ”bounded rationality” og ”satisficing” – Herbert A. Simon
Herbert A. Simon 1916-2001. Fik Nobelprisen i 1978 for forskning i beslutningsprocesser i store organisationer
2. Institutioner og RCI Abstrakt definition: menneskeskabte begrænsninger for menneskelig handling Fokus: Formelle regler og organisationer Spørgsmål: Hvis der sker ændringer m.h.t. aktører eller institutioner (strategier, information, opbygning osv.) – hvad sker der så?
Hvorfor findes institutioner? Det korte svar: De forskellige parter har ofte behov for institutioner for at få fat i de fordele, der er ved at samarbejde. Uden institutioner står individerne ofte overfor et socialt dilemma, dvs. i en situation, hvor individerne på grund af deres adfærd alle stilles ringere end uden samarbejde..
Fangernes dilemma er det klassiske sociale dilemma, selv om der er mange andre: Hvis begge spillere følger deres kortsigtede incitament til at snyde, ender de begge med at blive stillet ringere. Rigtigt designede institutioner giver derimod individerne incitamenter til at samarbejde. De kan give spillerne et ”credible commitment” om, at de vil samarbejde.
Anvendeligheden af fangernes dilemma-spillet • To antagelser begrænser fangernes dilemma-spillets anvendelighed i den virkelige verden, idet alt tilsyneladende er offentligt kendt: • 1) Det er klart, hvornår der er tale om snyd. • 2) Når nogen snyder, er det klart for alle, hvem der snyder.
I den virkelige verden er det anderledes: • A) Her er der ofte ikke enighed om, hvad der er snyd • B) Der er heller ikke enighed om, hvordan der skal samarbejdes. • C) Og selv om der er enighed om, hvad der er snyd, er der langt fra altid let at opdage snyd. • D) I det internationale system vil man se masser af forsøg på at skjule snyderi. • Her kommer institutionerne ind! • De skal sikre samarbejdet i en situation med usikkerhed om, hvem der snyder. En tredje instans, som sikrer en selvforstærkende mekanisme m.h.p. at straffe snydere.
Kollektiv handling og free-riding • Institutioner på et område kan være til alles gavn, men er der incitamenter til at skabe dem? • Mancur Olson (1965), The Logic of Collective Action. • Hvis alle får andel i godet, hvorfor så bære omkostningerne ved at deltage? • Mest rationelt at blive free-rider • Nøglen til kollevtiv handlen: Selektive incitamenter (private goder)
Mancur Olson 1932-1998. University of Maryland.
3. Effekterne af institutioner – Case 1 Case: Forholdet mellem den udøvende magt (præsidenten) og den lovgivende magt (”parlamentet”) i USA og Latinamerika (”presidentialismo”) USA: Kun medlemmer af Kongressen kan officielt foreslå lovgivning, men præsidenten kan nedlægge veto mod denne lovgivning Modellen: Vi antager en enstydig politisk dimension (fx højre-venstre) med forskellige ideale policy præferencer: Status quo = Q Præsidenten = E Lovgivningsmagten (medianlovgiveren) = L Så langt præsidenten vil gå, før han nedlægger veto, således at Q bliver stående = E(Q) -----------Q-------E-------E(Q)------Veto---------------L-----------
-----------Q-------E-------E(Q)------Veto---------------L----------------------Q-------E-------E(Q)------Veto---------------L----------- • Resultat: • Kongressen vedtager lovgivning lig med E(Q) • Præsidentens vetomulighed begrænser Kongressens handlemuligheder • Hvis præsidenten vil bevæge sig længere væk fra status quo end Kongressen (E og L bytter plads i modellen), kan præsidentens interesser ignoreres. Kongressen kan vedtage lovgivning uden at frygte et veto, for status quo er værre for præsidenten.
Latinamerika (Chile): Præsidenten har større magt end i USA Præsidenten kan præsentere lovgivningsmagten for et take-it-or-leave-it forslag. Det betyder, at han kan få gennemført E i stedet for E(Q) som i USA: Situation 1: Præsidenten tæt på Q: -----------Q-------E-------E(Q)----------------------L----------- Parlamentet kan blokere E, men ender så med Q. Situation 2: Præsidenten langt fra Q: -----------Q-------L-------L(Q)------------------------E----------- I dette tilfælde kan den latinamerikanske præsident få gennemført L(Q). I USA måtte han nøjes med L.
Effekterne af institutioner: Case 2 (domstolens rolle) En række domme af USA’s højesteret udvidede i begyndelsen af 1970’erne betydningen af Civil Rights Act fra 1964. Hvorfor gjorde en højesteret domineret af konservative dommere det? Èn forklaring er, at den amerikanske højesteret agerede strategisk for at undgå en endnu større udvidelse af borgerrettighederne via ny lovgivning i Senatet. Den ideale position for den konservative højesteret = J Politisk status quo i form af borgerretsloven fra 1964 = A Den ideale position for filibusteren = f Median senatorens ideale position = M Modellen: -----J-----A------------f------------f(A)----------M---------- En filibuster kan kun stoppes af 2/3’s flertal i Senatet.
Domstolenes rolle • 1) Som det ses af modellen er Kongressen i 1970’erne langt mere liberal end Kongressen i 1964, da den vedtog borgerrettighedsloven. • 2) Der var tegn på, at Kongressen ville vedtage lovgivning, som bevægede lovgivningen fra A til f(A). • 3) I den situation reagerede Højesteret ved at bevare så meget af status quo som muligt. • -4) Det skete ved at bevæge politikken fra A til f via ny liberal fortolkning af gældende lovgivning. • 5) Denne bevægelse udelukkede, at Kongressen kunne vedtage en mere liberal lovgivning. For enhver ændring fra f mod M ville gøre det muligt at få en filibuster, som ikke kunne nedstemmes med 2/3 af stemmerne i Senatet. • -6) Modellen giver et nyt svar på en puzzle: Viser den politiske rolle, som USA’s højesteret spiller, især når der er politisk uenighed mellem de politiske institutioner i USA.
Case: Domstole • Hvad bestemmer domstolenes grad af uafhængighed? • Tendens til at antage, at domstolenes uafhængighed beror på juridiske normer hos dommerne i domstolene slev. • Påstand: Afhænger af relationen mellem domstolene og de øvrige dele af styret. • Domstole har størst uafhængig magt, når den udøvende og lovgivende magt er meget uenige om den politiske linje. • Eksempler: • I USA i 1860’erne (efter borgerkrigen); i 1930’erne (New Deal) • I EU (?) i 1960’erne (EU’s etablering – hvad retning skulle samarbejdet tage – direkte virkning og forrang); 2000’erne (stor uenighed om visse direktivers rækkevidde)
5. Effekter af institutioner: Case 3 (hvordan konsolideres demokratiet?) • Ifølge Weingast kræver det, at tre betingelser er opfyldt: • 1) Ingen enkeltgruppe prøver med magt at erobre regeringsmagten. • 2) Dem, der har magten, respekterer de konstitutionelle regler og undlader at intimidere modstanderne. • 3) Borgerne er villige til at forsvare de konstitutionelle regler ved at holde op med at støtte ledere, som bryder dem. • Formuleret på denne måde beror demokratisk konsolidering på incitamenter til at følge spille reglerne. • Understøtter Przeworski’s såkaldte rationelle frygt model: • Demokratisk konsolidering lettes, hvis forfatningerne begrænser omkostningerne ved at tabe magten. Klar magtdeling tjener til at berolige borgerne overfor truslerne ved et magtskifte.
6. Medianvælgerteoremet • Leif Helland –Anthony Downs – An Economic Theory of Democracy (1957). • Anlægger økonomiske analysemetoder på fænomener I det politiske system. Udspringer af public choice- og rational choice-traditonen. Mancur Olson, James Buchanen, Gordon Tullock. • Deduktiv metode = udledning af implikationer fra givne præmisser. Se på, implikationerne holder. • Har især påvirket forskningen om partikonkurrence og vælgeradfærd.
To antagelser i denne teoritradition • To antagelser ligger til grund for teorien (som har provokeret mange statskundskabsfolk): • 1) Politiske repræsentanter er udelukkende interesserede i at blive (gen)valgt. • 2) Stemmeafgivning er udelukkende motiveret af egeninteressebaserede nyttekalkuler, vælgeren får ved at sætte et bestemt parti i regering. • Antagelserne er imidlertid IKKE deskriptive udsagn. De er forenklede præmisser, som tages for givet for at producere et logisk holdbart ræsonnement.
Leif Helland – professor, Oslo School of Management
Teoremets indhold: • 1) I et topartisystem vil partierne formulere partiprogrammer, som appellerer til den politisk centralt placerede vælger = den vælger, som har nøjagtig lige mange vælgere placeret til højre og til venstre. Vedkommende er medianvælgeren. • 2) Kravet er, at aksen er veldefineret. Der må kun være et punkt, hvor medianvælgeren kan befinde sig. • 3) Ved en normalfordeling svarer medianen til gennemsnittet. Medianvælgeren er imidlertid kun moderat (centrumorienteret) ved en normalfordeling. • 4) Downs hævder, at to partier A og B søger mod midten, uanset hvor de befinder sig. Fordi de vil have fat i medianvælgeren, som giver flertallet. Partierne optræder opportunistisk. • 5) Appellerer begge partier til medianvælgeren, vil valgresultatet blive ubestemt. Men hellere det end et sikkert tab. • 6) Formulering af et partiprogram svarende til medianvælgeren udgør en Nash ligevægt, dvs., at ingen af partierne kan tjene på at afvige fra medianen, hvis det andet parti ligger på medianen.
Forudsætningerne for medianvælgerteoremet • Rationalitet • 1) Kræver, at partier og vælgere foretager konsistente handlingsvalg. • 2) Partier: Hvor foretages aggregeringen af præferencerne i partiet? I programkomiteen? • 3) Vælgere: Er det overhovedet rationalt at stemme med kun måske indflydelse på 1/3.000.000? • 4) Praksis er, at det tages for givet, at vælgerne møder op i stemmelokalet. • 5) Og at de vil stemme på det parti, som ligger nærmest vedkommendes idealpunkt = nærhedsteorien.
Præferencer og endimensionalitet • Forudsætter, at vælgerne har et veldefineret idealpunkt på den aktuelle dimension. • Og at det er den eneste dimension, som vælgerne vurderer partierne efter. Denne forudsætning er kritisk for Downs. • Vælgernes idealpunkter er kontinuerligt fordelt langt den aktuelle dimension • Antages at ligge tæt på det faktiske valg, hvis bare der er et nogenlunde antal vælgere.
Flerpartisystem • I modellen opereres der kun med to partier, men hvad sker der, hvis der i stedet opereres med flere partier? • Med tre partier: ingen ligevægt. • Med flere end tre partier: der må forventes partigrogrammer, som afviger fra centraliseringstendensen i medianvælgerteoremet. • Medianvælgerteoremet bliver da alene en tendens.
Motivation • Partiernes motivation er at vinde valget. Hvis der opereres med, at ideologi også spiller en rolle, opstår der ikke overraskende ligevægte, hvor partiernes formulerer programmer, som afviger fra medianvælgerpositionen. • Valgets vinder • Partiet med fleste stemmer vinder valget. Repræsenteres af ordningen med enpersons flertalskredse (USA, UK).
Dynamik • Vælgerne er ikke tilbageskuende i deres stemmeadfærd. Det stemmer også overens med nyere forskning, som viser, at vælgerne ikke belønner høj vækst og lav arbejdsløshed, fordi det betragtes som ”naturligt”. Derimod straffer de regeringspartierne, hvis det går ned ad bakke. • Afgivne løfter skal være troværdige og følges op af politiske vedtagelser • Der må ikke være valgflæsk. Løfter skal som held overholdes. • Valgdeltagelsen forudsættes at være 100 % • Alternativt skal sofavælgerne være jævnt fordelt på partierne. • Holder sandsynligvis ikke, da sofavælgertendensen til dels er socialt betinget.
Partierne bevæger sig frit i det politiske spektrum • Partierne kan frit formulere valgprogrammer. • Partiaktivister (ideologisk influerede) og interessegrupper kan drive partierne væk fra medianen. Virker mobilitetsbegrænsende. • Spillets struktur skal være åbent for alle • Det gælder især, at alle spillere forudsættes at være rationelle.
Generalisering af medianvælgerteoremet til at dække vedtagelser i forsamlinger baseret på flertalsafgørelser • To cases: • Dagsordenssættende magt: • Medianvælgerteoremet kan udvides til, at det også er medianvælgerens standpunkt, som bliver vedtaget i forsamlinger. Det gælder selv om partierne ikke i valgkampen har samlet sig om medianvælgerens standpunkt, men har positioneret sig bredt udover den aktuelle dimension. • Medianvælgeren har altså dagsordenssættende magt. • Stemmeafgivning: • Hvis der stemmes således, at de yderliggående forslag sættes til afstemning først, vil medianalternativet (hvis det findes) altid blive valgt ud ved en stemmeafgivning.
Perspektivering af medianvælgerteoremet Selv om medianvælgerteoremet kun gælder for to partier i valgkampen, kan det vises, at medianpositionen ved flere partier alligevel ofte vil vinde i parlamentet. Det gælder, hvis der er mulighed for at stille ændringsforslag til regeringens forslag, og hvis der stemmes med de yderliggående forslag først. Medianvælgerteoremet er en kolossal moderator m.h.t. den demokratiske beslutningsproces. Ekstremerne taber. Centrumtendensen vinder.
Perspektiverng af rational choice institutionalismen • 1) Toneagivende inden for statskundskaben (især i USA) – egne tidsskrifter, konferencer etc. • 2) Også heftigt debatteret og kritiseret (især i Europa) • 3) Fronterne er blødt op de senere år – større grad at teori-pluralisme –anvendes sammen med andre retninger

matches: højesteret højesteret højesteret højesteret Højesteret højesteret


text:
Skat.dk: C.B.3.5.2.1 Udgifter der er selskabet uvedkommende
Dette afsnit beskriver maskeret udbytte i form af uvedkommende udgifter afholdt af selskabet.
Betingelser for at statuere maskeret udbytte
Typer af udgifter, hvor der er statueret maskeret udbytte
Se også afsnit C.B.3.5.2.2 om maskeret udbytte i ansættelsesforhold.
Hvis en udgift i et selskab ikke kan anses for en driftsomkostning, men i stedet synes afholdt i aktionærens interesse, så er der grundlag for at statuere maskeret udbytte. Se LL § 16 A, stk. 1.
Driftsomkostninger er defineret som de udgifter, der "i årets løb er anvendt til at erhverve, sikre og vedligeholde indkomsten". Se SL § 6, stk. 1, litra a.
Se også Den Juridiske Vejledning, afsnit C.C.2.2.2 om de enkelte omkostningsarter i selvstændig erhvervsvirksomhed mv.
Om en udgift er afholdt i aktionærens interesse skal vurderes bredt. Det kan fx være i hovedaktionærens interesse, at hans selskab får fradrag for løn m.m. til ham for ikke udført arbejde i stedet for at udbetale udbytte, som selskabet ikke kan få fradrag for i indkomstopgørelsen.
Et selskab, der blev nægtet fradrag for indbetalinger på pensionsordning til fordel for selskabets direktør og hovedanpartshaver. En skønnet andel af indbetalingerne blev i stedet anset for maskeret udbytte til hovedanpartshaveren. Landsretten havde bl.a. lagt vægt på, at direktøren ikke kunne opgøre sin arbejdsindsats, og at indbetalingerne oversteg hvad en uafhængig tredjemand ville have fået udbetalt for samme arbejdsindsats. Se SKM2001.545.ØLR.
Det kan også være i aktionærens interesse, at hans selskab afholder udgifter for hans nærtstående.
Et selskab indgik en 5-årig sponsoraftale, hvor det forpligtede sig til at sponsorere hovedaktionærens 14-årige datters deltagelse i ridesport. Såvel hest som rytter skulle til gengæld bære selskabets navn. Højesteret fandt ikke, at der var en sådan forbindelse mellem sponsorstøtten og selskabets drift, at udgiften kunne anses for en fradragsberettiget driftsomkostning. Støtten skulle tillægges hovedaktionærens indkomst som yderligere løn. Se TfS 1998, 484 HRD. Se også SKM2007.811.BR.
Hovedaktionæren kan også være et selskab. Maskeret udbytte kan også forekomme mellem juridiske personer, når interessesammenfaldet resulterer i aftaler, der kun må anses for opnået i kraft af aktionærindflydelse.
Et datterselskab påstod fradrag for administrationsvederlag ydet til moderselskabet. Landsretten udtalte, at bevisbyrden for, at der forelå fradragsberettigede driftsomkostninger, påhvilede datterselskabet, og at bevisbyrden var skærpet, fordi parterne var interesseforbundne. Retten fandt ikke, at selskabet havde løftet denne bevisbyrde. Landsretten lagde bl.a. vægt på, at det ikke var dokumenteret, at moderselskabet havde udført arbejde for datterselskabet, der var således relateret til dets aktiviteter, at det kunne anses for en driftsomkostning. Landsretten fandt, at administrationsvederlaget ikke kunne anses for en fradragsberettiget driftsomkostning, men i stedet var udbytte fra datterselskabet til moderselskabet. Se SKM2005.228.ØLR.
Der kan mangle lovhjemmel for fradrag af en udgift, uden at det medfører, at udgiften er afholdt i aktionærens interesse. Rykkergebyr udløst af for sen betaling er fx ikke fradragsberettiget, men udgiften kan ikke anses for afholdt i aktionærens interesse. Se SL § 6, stk. 1, litra a.
Omvendt kan en udgift være en fradragsberettiget driftsomkostning, selv om den også kan synes afholdt i aktionærens interesse.
Fx et selskabs sponsorstøtte til udvikling og drift af båd og til kapsejlads blev anset for fradragsberettiget, uanset at hovedaktionæren var tidligere sejlsportsmand. Se TfS 1998, 155 VLD.
Bemærk (gaver mv.)
Hvis der konkret er fradrag efter loven for en udgift i selskabet, så kan der ikke statueres maskeret udbytte, selv om udgiften er afholdt i aktionærens interesse, og det ikke er en driftsomkostning. Der kan fx ikke statueres maskeret udbytte hos aktionæren af gaver og løbende ydelser, der er fradragsberettigede efter LL §§ 8 A, 8 H og 12.
Der kan til gengæld under visse omstændigheder statueres maskeret udbytte af beløb, der overstiger de fradragsberettigede beløbsgrænser. Se TfS 1995, 454 HRD, og SKM2005.129.LSR.
Det er ikke afgørende for den skatteretlige vurdering af eventuel maskeret udbytte, at selskabet efter anden lovgivning er hjemlet adgang til at afholde en udgift. Se SKM2006.189.ØLR.
Se også C.A.4.1.5 Fradrag for løbende ydelser og gaver LL §§ 12 og 8 A.
Skattestyrelsen kan statuere maskeret udbytte for selskabets afholdelse af alle typer udgifter, hvis Skattestyrelsen kan påvise, at udgifterne er afholdt i aktionærens interesse.
Der er dog især statueret maskeret udbytte i forbindelse med følgende udgifter:
Lejeudgifter og forbedringsudgifter
Sponsorudgifter
Gaver og Løbende ydelser efter LL § 12
Aktionærrabatter
Ikke erhvervsmæssig virksomhed
Løn og bestyrelseshonorar
Pension og efterløn.
Det er en forudsætning for at kunne statuere maskeret udbytte, at den afholdte udgift ikke kan anses for en fradragsberettiget udgift efter Statsskattelovens § 6a. Vurderingen af fradragsretten er som udgangspunkt uafhængigt af, om udgiften er afholdt i en selvstændig virksomhed eller i et selskab. En undtagelse hertil er de to sidste udgiftstyper løn/bestyrelseshonorar, og pension/efterløn. Se afsnit C.B.3.5.2.2 for en beskrivelse heraf.
C.C.1.1.1 om begrebet selvstændig erhvervsvirksomhed
Den Juridiske Vejledning, afsnit C.C.2.2.2.5.2 om fradrag for udgifter til rejser
Den Juridiske Vejledning, afsnit C.C.2.2.2.5.3 om fradrag for udgifter til reklame
Den Juridiske Vejledning, afsnit C.C.2.2.2.5.4 om fradrag for udgifter til repræsentation.
Maskeret udbytte, i form af at selskabet har afholdt udgifter for hovedaktionæren, værdiansættes til den faktiske udgift. Se SL § 4.
Maskeret udbytte i form af udgifter afholdt på aktionærens vegne beskattes hos aktionæren, når han har erhvervet ret til udbyttet. Se SL § 4.
Som udgangspunkt medfører det beskatning ved selskabets afholdelse af udgiften.
Et selskab havde afholdt ombygningsudgifter på en lejet ejendom, der tilhørte hovedaktionæren. Ejendommen ansås for forbedret og værdien heraf blev anset for maskeret udbytte til aktionæren, da forbedringerne tilfaldt ham ved lejemålets ophør. Grundet interessefællesskabet mellem aktionær og selskab blev udlodningen anset for sket allerede ved afholdelse af udgiften til ombygningen i stedet for ved lejemålets ophør. Se TfS 1999, 805 VLD.
Skemaet viser afgørelser for statuering af maskeret udbytte eller ej i forbindelse med uvedkommende udgifter i selskabet.
Om afgørelser vedrørende maskeret udbytte i forbindelse med løn mv. Se afsnit C.B.3.5.2.2.
A drev til dels sammen med to brødre en række pizzeriaer. I 1995 foretog politi og ansatte i SKAT ransagning i pizzeriaerne og på indehavernes bopæle, hvor der blev beslaglagt forskelligt regnskabsmateriale. På grundlag af dette regnskabsmateriale traf SKAT herefter afgørelse om forhøjelse af brødrenes skattepligtige indkomst og momstilsvar for 1991 - 1995. Brødrene bestred for Højesteret ikke, at SKAT var berettiget til at foretage skønsmæssige ansættelser, idet regnskabsgrundlaget var mangelfuldt men gjorde gældende, at der ikke var grundlag for forhøjelserne. Højesteret anførte, at brødrene ikke havde godtgjort, at de skønsmæssige ansættelser hvilede på et forkert grundlag eller var åbenbart urimelige. Højesteret bemærkede herved, at SKAT, uanset de forhøjelser af omsætningen, som var foretaget på grundlag af det fundne regnskabsmateriale, havde været berettiget til ved indkomstopgørelsen at tage udgangspunkt i de bogførte udgifter til varekøb, og at Landsskatterettens kendelse, for så vidt angik nogle af forretningerne, indrømmede fradrag for yderligere vareforbrug ved nedsættelse af bruttoavancen til 60 %. Det var også berettiget, at SKAT alene havde anerkendt udgifter til sort løn i det omfang, de pågældende medarbejdere havde kunnet identificeres. Det kunne ikke tillægges betydning, at brødrene under en straffesag ved byretten var blevet frifundet for overtrædelse af skatte- og momslovgivningen. Højesteret stadfæstede herefter landsrettens frifindelse af Skatteministeriet, dog med en mindre ændring, som Skatteministeriet havde anerkendt for den ene af de tre brødre.
Se om rækkevidden af denne dom SKM2014.823.ØLR og SKM2015.32.VLR.
SKM2009.29.HR
Et selskab havde givet en gave til en mission. Foreningen var godkendt efter LL § 8 A, stk. 2, til at modtage fradragsberettigede gaver. Højesteret fandt det ikke godtgjort, at den gave, skatteyderen som eneanpartshaver lod sit selskab yde missionen, blev ydet for direkte eller indirekte at tilgodese andre interesser end hans ideelle interesse i at fremme foreningens almennyttige formål. Det gjaldt, selv om hans hustru var medlem af foreningen og virkede som såkaldt "præceptor" til fremme af foreningens aktiviteter. Højesteret fandt det på denne baggrund ikke godtgjort, at der forelå skattepligtig maskeret udlodning. Ikke maskeret udbytte
Tidligere SKM2007.539.ØLR
SKM2008.384.HR
Et selskab havde afholdt ombygningsudgifter på en lejet ejendom, der var ejet af hovedaktionæren. Selskabet drev virksomhed med autolakering og havde afholdt udgift til etablering af et "slusebad", der næsten kun anvendes i autolakeringsvirksomheder. Ejendommen blev anset for værdiforøget og værdiforøgelsen blev anset for maskeret udlodning til hovedaktionæren. Maskeret udbytte
Dissens. Et mindretal fandt, at ejendommen ikke var tilført en varig værdiforøgelse, da "slusebadet" kun var en værdiforøgelse for en autolakeringsvirksomhed.
SKM2008.106.HR
Et selskabs erhvervelse af et fly blev ikke anset for at være i selskabets erhvervsmæssige interesse. Erhvervelsen måtte anses for sket i eneanpartshaverens private interesse. Underskud ved drift af flyet blev anset for maskeret udlodning til eneanpartshaveren, og selskabet kunne derfor ikke få fradrag. Maskeret udbytte
En række krediteringer på en mellemregningskonto mellem et selskab og dets direktør blev anset for reelt at være omsætning, som skulle have været bogført i selskabet. Direktøren var samlevende med selskabets anpartshaver. Uanset at mellemregningskontoen tilhørte direktøren, så var hele dispositionskompetencen over selskabet overladt til direktøren af anpartshaveren, og beløbene på kontiene blev derfor anset for at have passeret anpartshaverens økonomi. Anpartshaveren var derfor med rette beskattet af maskeret udlodning. Maskeret udbytte.
SKM2004.106.HR
Krydsende udlodninger mellem kontrollerede selskaber. Sagsøgeren og en samarbejdspartner foretog krydsende lige store udlodninger fra deres selskaber til et selskab ejet af sagsøgerens hustru og til et selskab ejet af samarbejdspartneren. Højesteret fandt, at udbetalingerne var uden driftsmæssig begrundelse. Betalingen til hustruens selskab var en vilkårlig overførsel, som måtte anses for betinget af sagsøgerens ejerforhold til det udbetalende selskab. Beløbet måtte derfor anses for skattepligtig udbyttebetaling til sagsøgeren. Maskeret udbytte.
SKM2002.452.HR
Sikkerhedsstillelse for et søsterselskab anset for sket i selskabets egen interesse ud fra sædvanlige forretningsmæssige overvejelser. Selskabet kunne derfor få fradrag for tab på fordring i søsterselskabet, og hovedaktionæren skulle ikke beskattes af maskeret udlodning. Ikke maskeret udbytte.
TfS 1999, 728 HRD
Gave ydet fra et selskab til et aktieselskab, der drev professionel fodbold blev anset for maskeret udbytte til hovedaktionæren, da de blev anset for givet ud fra hovedaktionærens personlige ideelle interesse. Hovedaktionæren var ulønnet direktør og bestyrelsesmedlem i det modtagende selskab, der blev anset for at være erhvervsdrivende og ikke almennyttig. Selskabet, der havde ydet gaven, havde ikke taget fradrag for udgiften og havde heller ikke udarbejdet sponsorkontrakt eller lignende. Gavebeløbet blev anset for en skattepligtig udlodning fra selskabet til hovedaktionæren, der blev beskattet af beløbet. Maskeret udbytte.
TfS 1998, 484 HRD
Sponsoraftale med hovedaktionærens 14-årige datter blev ikke anset for fradragsberettiget reklameudgift i selskabet, men i stedet som yderligere løn til hovedaktionæren. Selskabet drev elektronikvirksomhed. Datteren var ejer af en hest og selskabet ydede i en 5-årig periode økonomisk støtte til stævnedeltagelse, udstyr mv. Retten fandt det ikke godtgjort, at der var en sådan forbindelse mellem støtten og selskabets virksomhed, at udgiften kunne anses for fradragsberettiget.
TfS 1996, 796 HRD
En aktionær havde via sine aktier brugsret til en ferielejlighed på timeshare-basis. Han betalte kontingent for brugsretten svarende til sin andel af ejendommens driftsudgifter. Købsprisen pr. aktie oversteg betydeligt aktiens indre værdi, og det overskydende beløb blev anset for vederlag for brugsretten. Forskellen mellem objektiv udlejningsværdi og betalt kontingent blev derfor ikke anset for maskeret udbytte. Ikke maskeret udbytte
TfS 1995, 455 HRD
Svarer til TfS 1995, 454 HRD - vedrører et andet af hovedaktionærens selskaber.
TfS 1995, 454 HRD
Løbende ydelser fra et selskab til almenvelgørende institutioner mm., var fradragsberettiget med hjemmel i LL § 12, stk. 3. Det var uden betydning for fradragsretten, om selskabet havde påtaget sig forpligtelserne af hensyn til hovedaktionærens personlige interesser. Selskabet fik derfor fradrag.
SKM2015.32.VLR
A ejede nogle selskaber, der drev virksomhed med udlejning af håndværkere. SKAT havde udbyttebeskattet A af samtlige de betalinger, han havde fået via falske fakturaer. Han gjorde gældende, at han ikke skulle udbyttebeskattes af de fulde beløb med henvisning til, at de sorte betalinger skulle fragå. Bl.a. fordi der ikke forelå oplysninger om identiteten af dem, der havde modtaget de sorte betalinger, fandt retten, at A ikke havde godtgjort, at der havde været afholdt fradragsberettigede lønudgifter. Den omstændighed, at det under en straffesag mod A om samme forhold var blevet lagt til grund, at der havde været afholdt sorte lønninger, kunne ikke føre til et andet resultat.
Om fradrag for sort løn, se modsat SKM2014.823.ØLR
SKM2014.823.ØLR
Sagen drejede sig om, hvorvidt appellanten som eneanpartshaver i H1 ApS skulle udlodningsbeskattes af midler, som han havde hævet kontant på selskabets konto og omposteret til og selvangivet som selskabets udgifter til fremmed arbejde. Landsretten fandt ikke, at fakturaerne fra den af appellantens fader drevne virksomhed i Asien G1 Ltd. kunne anses for at dække over reelle forhold. Imidlertid fandt landsretten det efter bevisførelsen for godtgjort, at H1 ApS måtte have udgifter til arbejdsløn, som klart oversteg de beskedne personaleomkostninger i H1 ApS' årsrapporter for 2006 og 2007. Landsretten fandt endvidere, at der ikke var oplysninger i sagen, om at andre end H1 ApS kunne have afholdt udgifter til arbejdsløn i forbindelse med det udførte arbejde, og anså det på denne baggrund for godtgjort, at appellanten i et eller andet omfang havde anvendt de hævede beløb til betaling af lønninger i selskabets interesse - uanset at der i sagen ikke var oplysninger om identiteten af de personer, som havde været antaget til at udføre lastnings- og losningsarbejde for G1 Ltd. Landsretten fastslog på denne baggrund, at appellantens maskerede udlodning for indkomstårene 2006 og 2007 burde reduceres med de skønnede udgifter til løn.
Om fradrag for sort løn, se modsat SKM2015.32.VLR
SKM2014.69.ØLR
Sagen angik spørgsmålet om, hvorvidt appellanterne med rette var blevet beskattet af 18 hævninger i deres selskab som maskeret udlodning. Selskabet havde adresse på hovedanpartshavernes private bopæl, som anpartshaverne i perioden 2005 - 2008 renoverede for ca. 3,8 mio. kr. I samme periode blev der (parallelt) foretaget renovering af en række ejendomme ejet af selskabet. Ingen af de to anpartshavere havde angivet skattepligtig indkomst af betydning i de to indkomstår. Endvidere var fakturaerne i sagen udstedt mellem interesseforbundne parter, og i flere tilfælde manglede der oplysninger om, hvilket arbejde der var udført, hvor det var udført og for hvem, ligesom beløb, der var opkrævet af selskabet, i flere tilfælde er overført til private konti for indehaverne af disse selskaber. På den baggrund fandt landsretten at bevisbyrden for, at der ikke var tale om maskeret udlodning til appellanterne er skærpet. Med henvisning til de af byretten anførte grunde, fandt landsretten ikke, at denne bevisbyrde var løftet, hvorfor landsrettens stadfæstede byrettens frifindelse af Skatteministeriet.
SKM2008.781.VLR
Et selskabs udgifter til jagtleje i forbindelse med 10 årlige jagter kunne ikke anses for fradragsberettigede repræsentationsudgifter, da det var en løbende jagtleje, der ikke sigtede mod et konkret repræsentationsarrangement. Hovedaktionæren var jagtinteresseret og udgiften ansås for afholdt i hans interesse. Udgiften blev anset for maskeret udlodning, som blev anerkendt fradraget som en lønudgift for selskabet. Retten fandt, at uanset der havde deltage forretningsforbindelser i jagterne, så havde selskabet ikke afkræftet formodningen for, at udgiften i det væsentligste var afholdt for at tilgodese aktionærens private interesser. Maskeret udbytte.
SKM2008.14.ØLR
På et selskabs mellemregningskonto med hovedanpartshaveren var foretaget kontante hævninger, som ikke kunne dokumenteres anvendt til betaling af selskabets udgifter. Endvidere var det heller ikke dokumenteret, at en mislykket bankoverførsel var returneret til selskabets konto. Selskabet blev drevet af hovedanpartshaverens ægtefælle. Hævningerne blev anset for maskeret udlodning til hovedanpartshaveren. Maskeret udbytte.
Et selskab havde fået tilsidesat sit regnskabsgrundlag. Direktøren og eneanpartshaveren var ægtefæller og deres økonomi var ikke adskilt fra selskabets økonomi. Hovedanpartshaveren blev anset for at have modtaget maskeret udlodning i form af selskabets betaling af hendes private udgifter. Maskeret udbytte.
SKM2006.189.ØLR
Et selskab havde ydet pengegaver på i alt kr. 112.592 til foreninger, der ikke var godkendt efter LL § 8 A. Landsretten fandt, at gaverne ikke blev givet som led i selskabets erhvervsmæssige virksomhed, men at gaverne blev givet i hovedanpartshaverens personlige interesse, og han derfor var den reelle gaveyder. På den baggrund blev sagsøgeren beskattet af værdien af gaverne som maskeret udlodning, jf. LL § 16 A. Landsretten bemærkede, at det forhold, at gaverne var givet i overensstemmelse med "generalklausulerne" i anpartsselskabslovens § 37 og § 35, ikke kunne føre til andet resultat. Maskeret udbytte.
Et datterselskab påstod fradrag for administrationsvederlag ydet til moderselskabet. Landsretten udtalte, at bevisbyrden for, at der forelå fradragsberettigede driftsomkostninger, påhvilede datterselskabet, og at bevisbyrden var skærpet, fordi parterne var interesseforbundne. Retten fandt ikke, at selskabet havde løftet denne bevisbyrde. Der var ikke en skriftlig administrationsaftale mellem parterne, og det fandtes heller ikke godtgjort, at der havde været en. Det var heller ikke dokumenteret, at moderselskabet havde udført arbejde for datterselskabet, der var således relateret til dets aktiviteter, at det kunne anses for en driftsomkostning. Fakturaen fra moderselskabet til datterselskabet indeholdt ikke oplysninger om karakteren eller omfanget af det udførte arbejde. Landsretten fandt, at administrationsvederlaget ikke kunne anses for en fradragsberettiget driftsomkostning, men i stedet var udbytte fra datterselskabet til moderselskabet. Maskeret udbytte.
Selskab afholdt reception i anledning af selskabets 25 års jubilæum og selskabets direktør og hovedaktionærs 50 års fødselsdag. Gæsterne var indbudt særskilt såvel som annoncering i dagspressen. I receptionen, der blev afholdt 10 måneder efter jubilæet og 4 dage før fødselsdagen, deltog et ikke ubetydeligt antal familiemedlemmer og venner. Udgiften til receptionen blev ikke anset for at være klart og entydigt forretningsmæssigt begrundet, og det blev derfor anset for at være yderligere løn til hovedaktionæren. Maskeret udbytte
TfS 2000, 955 VLD
Et aktieselskab havde gennem en 5-årig periode opsamlet en bankdifference på ca. 90.000 kr., som det ikke var muligt at opspore årsagen til. Uanset at hovedaktionæren havde adgang til at hæve på kontoen, fandt retten det ikke for tilstrækkeligt sandsynliggjort, at differencebeløbet var kommet hovedaktionæren personligt til gode. Beløbet kunne derfor ikke anses for maskeret udlodning. Ikke maskeret udbytte.
TfS 1999, 805 VLD
Et selskab havde afholdt ombygningsudgifter på en lejet ejendom, der tilhørte hovedaktionæren. Ejendommen ansås for forbedret og værdien heraf blev anset for maskeret udlodning til aktionæren, da forbedringerne tilfaldt ham ved lejemålets ophør. Grundet det bestående interessefællesskab mellem aktionær og selskab blev udlodningen anset for sket allerede ved afholdelse af udgiften til ombygningen i stedet for ved lejemålets ophør. Maskeret udbytte.
TfS 1993, 362 VLD
Bådudlejning blev anset for ikke-erhvervsmæssig virksomhed. Aktiviteten var lagt ind i et anpartsselskab. Selskabets finansiering af båddriften anså retten for sket i hovedaktionærens interesse. Underskuddet blev karakteriseret som maskeret udlodning, der skulle beskattes hos hovedaktionæren. Maskeret udbytte
TfS 1991, 389 VLD
En hundekennel blev anset for ikke-erhvervsmæssig virksomhed. Aktiviteten var lagt ind i et anpartsselskab, hvor der også blev drevet speciallægepraksis. Selskabets finansiering af hundekennelen blev anset for yderligere løn til hovedaktionæren, som blev beskattet heraf. Maskeret udbytte.
Et selskab afholdt rejseudgifter for hovedaktionæren og dennes ægtefælle, som begge var ansat i virksomheden. En rejse til Tyskland blev anset for erhvervsmæssig, hvorimod en rejse til fjernøsten havde haft et ikke uvæsentligt islæt af turistmæssig karakter, og blev derfor karakteriseret som en privat rejse. Rejseudgifterne til fjernøsten måtte derfor anses for et løntillæg fra selskabet. Maskeret udbytte.
TfS 1985, 401 VLD
Støtte til en rideklub blev af selskabet anset for en fradragsberettiget reklameudgift. Selskabets hovedaktionær var formand for rideklubben. En mindre andel af udgiften fik selskabet fradrag for som reklameudgift. Hovedparten af udgiften blev anset for afholdt i hovedaktionærens interesse, og selskabet kunne derfor ikke få fradrag for denne andel.
SKM2017.455.BR
A var dømt for at have begået bedrageri til fordel for to af ham kontrollerede selskaber, G1 og G2. Bedrageriet bestod kort fortalt i, at A på vegne af G1 og G2 udstedte fakturaer til G3 og G4 for arbejde, der ikke var udført. G3 og G4 betalte for disse ikke udførte arbejder, hvorved G1 og G2 opnåede betydelige indtægter. Samtidigt udarbejdede A fiktive fakturaer fra underleverandører, der blev udgiftsført i G1 og G2, mens de fakturerede beløb blev overført til A. A blev beskattet af disse overførsler som maskeret udlodning, jf. ligningslovens § 16 A. Spørgsmålet i sagen var, om A ved den skattemæssige opgørelse af disse udlodninger fra G1 og G2 kunne fratrække de beløb, han var dømt for at have tilegnet disse selskaber ved sit bedrageri, og som han var dømt til eller havde anerkendt at skulle betale til G3 og G4. Retten fandt det ikke dokumenteret, at A ved modtagelsen af udlodningerne havde begået en formueforbrydelse, der skulle kunne begrunde, at han ikke i medfør af ligningslovens § 16 A var skattepligtig af udlodningerne Retten fandt endvidere ikke, at A ved opgørelsen af de udlodninger, han modtog fra G1 og G2, havde fradrag G3’s og G4’s erstatningskrav. Skatteministeriet blev på den baggrund frifundet.
SKM2011.690.BR Selskabets summariske kvitteringer underskrevet af personer, som ikke umiddelbart kunne identificeres, var ikke tilstrækkelig dokumentation for udgifterne. Udgifterne blev beskattet som udlodning hos eneaktionæren. Se også SKM2011.691.BR om en række andre udokumenterede udgifter, der blev beskattet som udlodning hos eneaktionæren.
SKM2011.507.BR
Eneanpartshavers rejser til Asien blev ikke anset for erhvervsmæssige. Eneanpartshaveren havde tidligere foretaget turistmæssige rejser til Asien, og havde efterfølgende indgået ægteskab med en asiatisk statsborger. Rejseudgifter og rejsegodtgørelse blev anset for yderligere løn.
SKM2009.625.BR
Et selskab havde anvendt arealet i kælderen i hovedanpartshaverens ejendom erhvervsmæssigt. Spørgsmålet i sagen var, størrelsen af den betalte leje. Retten lagde vægt på, at bevisbyrden for fradrag i henhold til SL § 6, stk. 1, litra a, påhvilede selskabet, og at bevisbyrden var skærpet, da udgifterne knyttede sig til dispositioner mellem interesseforbundne parter. Maskeret udbytte.
SKM2007.823.BR
Selskab afholdt udgift til reception i anledning af direktør og hovedaktionærs 60 års fødselsdag. Formålet med receptionen var ifølge hovedaktionæren at offentliggøre et forestående generationsskifte. Retten fandt, at det påhviler skatteyderen at godtgøre, at udgiften har karakter af en driftsomkostning. Generationsskiftet var ikke nævnt i annoncerne til receptionen og først ca. 3 år senere kunne man på virksomhedens hjemmeside læse om generationsskifte. Selskabet blev nægtet fradrag for den afholdte udgift, som blev anset for udlodning til hovedaktionæren efter LL § 16 A. Maskeret udbytte.
SKM2007.811.BR
Et selskab afholdt løn- og uddannelsesudgifter til hovedaktionærens datter. Selskabets aktiviteter var inden for rejsebranchen. Selskabet afholdt udgifter til datterens ophold på hotelskole i Schweiz. Retten fandt det ikke godtgjort, at der var en sådan forbindelse mellem selskabets virksomhed og de afholdte kursusudgifter, at de kunne anses for fradragsberettigede efter SL § 6a. Retten fandt heller ikke, at datterens aktiviteter for selskabet berettigede hende til løn.
Vestre Landsret har efterfølgende taget stilling til spørgsmål om fradrag for udgift til revisorbistand, se SKM2008.941.VLR
SKM2018.125.LSR
Sagen omhandlede spørgsmålet om, hvorvidt klageren skulle beskattes af maskeret udlodning på baggrund af en transfer pricing korrektion mellem to af ham ejede selskaber i henholdsvis Danmark og Land Y1, jf. kildeskattelovens § 2, stk. 1, nr. 6, ligningslovens § 2, stk. 1, samt ligningslovens § 16 A, stk. 1 og stk. 2, nr. 1. Landsskatteretten fandt, at der ikke var den fornødne hjemmel til at statuere maskeret udlodning på baggrund af en transfer pricing korrektion med henvisning til forskelle i den skattemæssige behandling af de to selskaber i Danmark og Land Y1.
Sagen er indbragt for domstolene af Skatteministeriet.
SKM2001.248.LSR
Overførsel af pengebeløb mellem to søsterselskaber blev ikke anset for maskeret udlodning til hovedaktionæren. Hovedaktionæren ejede et overskudsgivende selskab. Han købte et underskudsselskab, som fik tilført pengebeløb fra det overskudsgivende selskab, uden at yde nogen modydelse herfor. Hovedaktionæren blev anset for ikke at have realiseret en økonomisk fordel i forbindelse med overførslen, da han ejede hele aktiekapitalen i begge selskaber og da det overførte beløb er medgået i begge selskabers opgørelser af den skattepligtige indkomst.
TfS 1998, 10 LSR
Direktør og eneaktionær totalskadede i beruset tilstand selskabets bil, som han havde stillet til rådighed. Forsikringen udbetalte ikke erstatning. Tabet blev anset for maskeret udlodning, da selskabet ikke krævede erstatning af aktionæren. Maskeret udbytte.
LSRM 1974, 98 LSR
Et selskab fungerede som indkøbsforening for aktionærerne. Bonus blev fastsat af generalforsamlingen og blev udbetalt til aktionærerne i forhold til deres andele i omsætningen. Bonussen kunne ikke anses for tilbagebetaling af for meget erlagt afgift i årets løb, men blev anset for et led i selskabets udbyttefordeling, hvorfor der ikke var fradrag for selskabet.
Skatterådet bekræftede, at et holdingselskab kunne overdrage 70 pct. af sine aktier til en fond med et almennyttigt formål uden beskatning af maskeret udlodning for hovedanpartshaverne, avanceskat for holdingselskabet eller beskatning efter fondsbeskatningslovens § 3, stk. 6, i fonden. Derudover bekræftede Skatterådet, at holdingselskabet kunne sælge den resterende aktiepost til den erhvervsdrivende fond uden andre skattemæssige konsekvenser, end at et potentielt gaveelement ved aktieoverdragelsen tillægges aktiernes anskaffelsessum. Sluttelig bekræftede Skatterådet, at ophævelse af en forkøbsret uden en fastsat pris ikke kunne anses for afståelse af en finansiel kontrakt efter kursgevinstloven.
SKM2015.365.SR
Skatterådet kan ikke bekræfte, at A A/S kan yde støtte til politiske foreninger uden skattemæssige konsekvenser for selskabets ledelse og ultimative ejer B.
SKM2013.684.SR
Et selskab påtænkte at tilbyde aktionærer rabat på køb af virksomhedens produkter, hvor rabatprocenten var afhængig af medejerskab til selskabet. Selskabet tilbød også en anden ordning, hvor ikke-aktionærer mod betaling af et på forhånd fastsat beløb, kunne opnå en lignende rabat i en aftalt periode. Rabatordningen var en skattepligtig udlodning til aktionærerne.
En rabatordning til aktionærerne, som er mere gunstig end det, der tilbydes andre kunder i selskabet, er udtryk for en udlodning, der er skattepligtig, jf. ligningslovens § 16 A, stk. 2.
SKM2011.727.SR Investering af pensionsmidler i et selskab, der skal drive bådudlejningvirksomhed. Skatterådet udtalte, at såfremt bådudlejningsvirksomheden ikke tilrettelægges med rentabel drift for øje, anses underskuddet for maskeret udlodning til aktionærerne.
SKM2011.95.SR
Skatterådet bekræftede, at en gave fra et selskab til hhv. en forening og en golfklub, ikke vil blive anset for maskeret udlodning til hovedaktionæren. Ingen af de modtagne foreninger var godkendt efter LL § 8 A. Skatterådet kunne tilsvarende bekræfte, at da selskabet ikke fratrak gaverne i sin skattepligtige indkomst, vil det ikke have skattemæssige konsekvenser for selskabet. Ikke maskeret udbytte.
SKM2010.467.SR
Skatterådet fandt, at hovedaktionæren i to selskaber ikke ville blive personlig skattepligtig i form af maskeret udbytte, af gaver som blev ydet fra selskaberne til en fond. Fondens formål var hovedsagelig af almennyttig/almenvelgørende karakter, og gaverne blev ikke ydet som konsekvens af hovedaktionærens direkte eller indirekte økonomiske eller personlige interesser
SKM2007.176.SR
Skatterådet bekræftede, at et selskab kunne yde en gave til en fond, uden at dette fik skattemæssige konsekvenser for selskabets aktionærer. Ikke maskeret udbytte.
TfS 1994, 111 LR
Aktionærer og medlemmer af 3 pensionskasser havde adgang til ferielejligheder ejet af et datterselskab og havde endvidere mulighed for at bytte adgangen til ferielejlighederne til ferielejligheder ejet af andre. Brug af lejlighederne blev ikke beskattet som maskeret udlodning, da der via rettighedsbevis betales fuld markedspris. Ikke maskeret udbytte.
TfS 1984, 230 LR
Et selskabs nye rabatordning skulle markedsføres gennem annoncer m.v. Da adgangen til at opnå rabat måtte antages at stå åben for en bredere kreds af personer uden for aktionærkredsen via medlemskab af diverse indkøbsforeninger m.v., ville aktionærernes rabat ikke være skattepligtigt udbytte.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret