text:
Skat.dk: Fradrag for udgifter til bonusser i et sambeskattet selskab
03 May 2012 10:44
11 Nov 2011 14:58
SKM2012.250.LSR
Fradragsberettigede udgifter, skattepligtig sambeskatningsindkomst, skift af selskabs ejerkreds
Selskabet H1 A/S afholdt i 2005 udgifter til særlige bonusser til en række ansatte i anledning af, at H1 A/S skiftede ejerkreds. Beløbet blev fratrukket som lønudgifter. SKAT godkendte ikke fradrag for lønudgifterne, idet SKAT ikke fandt, at der forelå en fornøden sammenhæng med selskabets indkomstskabende aktiviteter. SKAT henviste til, at bonusserne var foranlediget af en forestående ændring af selskabets ejerkreds samt, at bonusserne alene kunne udløses, hvis en sådan begivenhed indtraf, hvorfor udgifterne i udpræget grad tog sigte på at værne om selskabets værdi i modsætning til at erhverve, sikre og vedligeholde indkomsten. Landsskatteretten stadfæstede SKATs afgørelse, idet retten fandt, at udgifterne til bonusserne ikke havde haft en sådan tilknytning til selskabets drift, at udgifterne kunne fratrækkes efter statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a. Udgifterne blev anset at for være afholdt i aktionærernes interesse.
Ligningsvejledningen 2012-2 E.A.2.1.3
Den juridiske vejledning 2013-1, afsnit C.C.2.2.1.4
Denne erstattes af SKM2012.507.LSR
SKAT har forhøjet den skattepligtige sambeskatningsindkomst med udgifter til bonusser på 36.491.258 kr.
SKAT har tilbageført bortseelsesbeløb på 11.841.388 kr.
SKAT har forhøjet den skattepligtige sambeskatningsindkomst med 11.841.388 kr.
Selskabet har CVR-nr.: X1 og ejes af selskabet G1, selskabet G2 A/S m.fl. Selskabet ejer, og er sambeskattet med, selskabet H1 A/S, CVR-nr.: X2.
Selskabet H1 A/S er en international sundheds- og medicinalvirksomhed, som i 2005 omsatte for 910,9 mio. kr. og gennemsnitlig havde 584 ansatte. Selskabet H1 A/S' produkter var i 2005 repræsenteret i mere end 70 lande, og selskabet H1 A/S havde hovedkontor i København.
Selskabet H1 A/S afholdt i 2005 udgifter til særlige bonusser til en række ansatte i anledning af, at H1 A/S skiftede ejerkreds. Beløbet, som udgjorde 36.491.258 kr., er fratrukket som lønudgifter.
Selskabets repræsentant har oplyst følgende om selskabet H1 A/S:
H1 er en international sundheds- og medicinalvirksomhed.
Selskabet G3 A/S blev hovedaktionær i selskabet H1 A/S. Efterfølgende erhvervede selskabet G3 A/S de resterende aktier i selskabet, som herefter var et helejet datterselskab af selskabet G3 A/S, indtil der blev gennemført et management buy-out, hvorved selskabet G4 A/S overtog aktiemajoriteten i selskabet H1 A/S.
Selskabet H1 A/S var herefter ejet af selskabets ledelse og selskabet G4 A/S med 70 % og selskabet G3 A/S med 30% frem til 2005, hvor selskabet G5 sammen med ledelsen i selskabet H1 A/S erhvervede aktiemajoriteten i selskabet. Selskabet G3 A/S og selskabet G4 A/S afstod i forbindelse hermed samtlige deres aktier i selskabet H1 A/S. Selskabet G4 A/S erhvervede samtidigt via selskabet G6 A/S ca. 27% at aktierne i selskabet H1 A/S.
Salget af aktiemajoriteten i selskabet H1 A/S i 2005 var resultatet af længere tids overvejelser omkring den fremtidige ejerstruktur, hvor det oprindeligt havde været tanken, at H1 A/S skulle børsnoteres.
I forbindelse med et sådant ejerskifte er det vigtigt for selskabet, at der på medarbejdersiden sikres stabilitet og kontinuitet således, at selskabet ikke mister væsentlige og centrale medarbejdere som følge af den uro og usikkerhed, som et ejerskifte kan medføre.
Der blev derfor hos selskabet H1 A/S i december 2003 og i maj 2004 indgået aftaler med forskellige centrale medarbejdere om udbetaling at en bonus i forbindelse med en børsnotering eller et salg af selskabet H1 A/S forudsat, at børsnotering/salg fandt sted inden udgangen af 2008, og at medarbejderen fortsat var ansat på tidspunktet for børsnotering/salg. Størstedelen af de omhandlede medarbejdere var dog omfattet af de funktionærretlige regler, hvorefter medarbejdere løbende optjener ret til en sådan bonus.
Som ovenfor oplyst blev aktiemajoriteten solgt i 2005 til selskabet G5, hvormed forpligtelsen til udbetaling af bonus blev udløst således, at selskabet H1 A/S i overensstemmelse med de indgåede aftaler i det år måtte udbetale bonus til en række medarbejdere på i alt 36.491.258 kr., som selskabet er blevet nægtet fradrag for.
Der er fremlagt kopi af 12 bonusaftaler, indgået mellem selskabet H1 A/S og CSN, JL, HA, LN, LF, BD, ST, HB, HJ, SJ, MM og LL.
Bonusaftalen med direktør SCN er et brev dateret 4. februar 2005 fra selskabet H1 A/S til SCN, der lyder således:
Kære SCN.
Jeg skal hermed bekræfte vores aftaler om dine personlige forhold i forbindelse med en transaktion med selskabet G5.
Du tildeles en kontant transaktionsbonus på DKK 12.000.000,00, som forfalder til udbetaling umiddelbart efter transaktionen er gennemført.
Du får samtidig ret til at investere i og dermed blive medejer af selskabet G2 A/S, parallelt med selskabet G4 A/S og selskabet G7 A/S, enten personligt, eller gennem et af dig etableret selskab, med en andel på 2 (to) % af aktiekapitalen. Der udarbejdes en sædvanlig aktionæroverenskomst mellem investorerne. Det er en betingelse for selskabet G5, at selskabet G4 A/S har majoritet i selskabet G6 A/S i relation til Aktieselskabslovens § 78 og 79.
Pr. 11.02. 2005 etableres en ny ansættelseskontrakt for dig som administrerende direktør i selskabet H1 A/S, eller den nuværende fortsætter endosseret af selskabet G5 med opdatering af dine forhold, herunder din løn og eventuelt bonusordning.
Samtidig indtræder du som Management Investor i selskabet H1 A/S under en Management Shareholder Agreement. Dette giver dig medejerskab af selskabet H1 A/S, og samtidig mulighed for tildeling af Warrants. De detaillerede forhold vil blive fastlagt i en særskilt aftale.
Alle tidligere aftaler er hermed bortfaldet. Dette omfatter såvel selskabet H1 A/S som selskabets aktionærer, og vi har i denne forbindelse ingen yderligere krav på hinanden.
Vi ser frem til et frugtbart samarbejde og forhåbentligt en væsentlig værdiskabelse i de kommende år til fælles bedste.
Bonusaftalen med JL og LF (Medarbejderen) er indgået henholdsvis den 5. januar 2004 og den 19. januar 2004 med selskabet H1 A/S, og lyder således:
Børsnotering af aktier i selskabet H1 A/S.
Selskabet G4 A/S' salg af selskabets aktier i selskabet H1 A/S - hvorved selskabet G4 A/S mister stemmemajoriteten - til andre end FS, dennes familie eller selskaber kontrolleret af samme.
Idet bonuserhvervelsen yderligere er betinget af, at ansættelsesforholdet ikke er ophørt på tidspunktet for begivenhedens indtræden, jfr. dog nedenfor § 5 om selskabet H1 A/S's opsigelse af Medarbejderen udenfor misligholdelses tilfælde.
Bonus beregnes som 0,3 % af stigningen i værdien at selskabet H1 A/S' aktiekapital på grundlag af følgende formel:
1. (Aktieværdien på tidspunktet for den bonusudløsende begivenheds indtræden, fastsat i overensstemmelse med nedenstående regler) X 0,3 % ( )
2. (kr. 252.527.000,00 (egenkapitalen i henhold til koncernårsregnskabet for regnskabsåret 2002) X 0,3 % ( )
I det omfang aktiekapitalen i selskabet H1 A/S udvides eller nedsættes, tillægges respektive fradrages udvidelsesbeløbet/nedsættelsesbeløbet, i begge tilfælde incl. eventuel overkurs det ovenfor under 2. nævnte beløb kr. 252.527.000,00 ved beregningen.
Nominel A-aktiekapital i selskabet H1 A/S (før eventuel emission i forbindelse med notering) multipliceret med børskursen på A-aktier med tillæg af nominel B-aktiekapital i selskabet H1 A/S (før eventuel emission i forbindelse med notering) multipliceret med børskursen på B-aktier.
Børsnoteres alene en aktieklasse i selskabet H1 A/S, er børskursen for de noterede aktier også gældende for de ikke noterede aktier ved beregningen.
SELSKABET G4 A/S' AKTIESALG
Bonus beregnes som i § 1, og således at aktieværdien, jfr. § 1, pkt. 1, fastsættes på grundlag af de(n) aktiekurs(er), der er oppebåret ved selskabet G4 A/S ‘salg at aktier i selskabet H1 A/S således:
Nominel A-aktiekapital i selskabet H1 A/S multipliceret med salgskursen for A-aktier med tillæg af nominel B-aktiekapital i selskabet H1 A/S multipliceret med salgskursen for B-aktier.
Måtte der i aftalens løbetid indtræde omstændigheder, der i væsentligt omfang forrykker bonusaftalens forudsætninger - eksempelvis ved fusion, spaltning, salg af selskabets hovedaktiviteter og lignende - vil bestyrelsens Compensation Committee med bistand fra selskabets revisor foretage korrektioner at aftalen, således at dennes intentioner bevares.
OPHØR AF ANSÆTTELSESFORHOLDET
Hvis ansættelsesforholdet ophører inden indtræden at én at de i §§ 1-3 nævnte begivenheder:
a. som følge af Medarbejderens opsigelse af ansættelsesforholdet,
b. som følge af selskabet H1 A/S's opsigelse eller ophævelse at ansættelsesforholdet i tilfælde af Medarbejderens misligholdelse af dette, har Medarbejderen intet krav på bonus i tilfælde at begivenhedens eventuelle senere indtræden.
Hvis ansættelsesforholdet ophører inden indtræden at én af de i §§ 1-3 nævnte begivenheder som følge af selskabet H1 A/S's opsigelse af Medarbejderen - udenfor misligholdelsestilfælde - har Medarbejderen krav på bonus, såfremt begivenheden indtræder i aftalens løbetid og inden 12 måneder efter ansættelsesforholdets ophør, men kun efter følgende regler:
a. ved begivenhedens indtræden inden 6 måneder efter ansættelsesforholdets ophør:
fuld bonus
b. ved begivenhedens indtræden efter 6 måneder men inden 12 måneder efter ansættelsesforholdets ophør:
halv (½) bonus
Ved ansættelsesforholdets ophør forstås i alle tilfælde det tidspunkt, til hvilket selskabet H1 A/S er forpligtet til at betale gage til vedkommende Medarbejder.
Nærværende aftale bortfalder i sin helhed ved udgangen af 2008 eller ved ansættelsesforløbets ophør forinden, jfr. dog § 5 om selskabet H1 A/S's opsigelse af Medarbejderen udenfor misligholdelsestilfælde, eller ved erhvervelse af bonus i henhold til §§ 1-3 forinden.
Bonusaftalen med HA er indgået den 23. december 2003 med selskabet H1 A/S, og lyder ligesom ovenstående aftale, dog således, at procenttallet i § 1 er 0,75 %, og ikke 0,3 %.
Bonusaftalen med LN er indgået den 21. december 2003 med selskabet H1 A/S, og lyder ligesom ovenstående aftale, dog således, at procenttallet i § 1 er 0,2 %, og ikke 0,3 %.
Bonusaftalen med BD er indgået den 29. december 2003 med selskabet H1 A/S, og lyder ligesom ovenstående aftale, dog således, at procenttallet i § 1 er 0,5 %, og ikke 0,3 %.
Bonusaftalen med ST, SJ, MM og HJ (Medarbejderen) er indgået henholdsvis den 22. juni 2004, den 30. maj 2004, den 26. maj 2004 og den 23. maj 2004 med selskabet H1 A/S, og lyder således:
Bonus beregnes som et fast bruttobeløb stort kr. 250.000,- (skriver tohundrede og halvtreds tusinde), der udbetales efter fradrag af sædvanlig skat, arbejdsmarkedsbidrag m.v.
Hvis ansættelsesforholdet ophører inden indtræden at én at de i §§ 1-2 nævnte begivenheder:
b. som følge af selskabet H1 A/S's opsigelse eller ophævelse at ansættelsesforholdet i tilfælde at Medarbejderens misligholdelse af dette, har Medarbejderen intet krav på bonus i tilfælde at begivenhedens eventuelle senere indtræden.
Hvis ansættelsesforholdet ophører inden indtræden at én af de i §§ 1-2 nævnte begivenheder som følge af selskabet H1 A/S's opsigelse af Medarbejderen - uden for misligholdelsestilfælde - har Medarbejderen krav på bonus, såfremt begivenheden indtræder i aftalens løbetid og inden 12 måneder efter ansættelsesforholdets ophør, men kun efter følgende regler:
Nærværende aftale bortfalder i sin helhed ved udgangen af 2008, eller ved ansættelsesforløbets ophør forinden, jfr. dog § 5 om selskabet H1 A/S's opsigelse af Medarbejderen udenfor misligholdelsestilfælde, eller ved erhvervelse af bonus i henhold til §§ 1-3 forinden.
Bonusaftalen med HB og LL er indgået henholdsvis den 23. maj 2004 og den 1. juni 2004 med selskabet H1 A/S A/S, og lyder ligesom ovenstående aftale, dog således, at beløbet i § 1 er 750.000 kr. og ikke 250.000 kr.
Ved aftale af 10. februar 2005 mellem de hidtidige ejere: Selskabet G4 A/S og selskabet G3 A/S og den fremtidige ejer (selskabet), blev selskabet H1 A/S solgt, hvorved betingelsen for udbetalingen af de særlige bonusbeløb indtrådte.
Beløbene er udbetalt således:
SCN 12.000.000 kr.
JL 3.086.521 kr.
HA 7.716.316 kr.
LN 2.507.684 kr.
LF 3.086.526 kr.
BD 5.144.210 kr.
ST 250.000 kr.
HB 750.000 kr.
HJ 250.000 kr.
SJ 250.000 kr.
MM 250.000 kr.
LL 750.000 kr.
VJ 450.000 kr.
I alt 36.491.257 kr.
Der er ikke fremlagt kopi af aftale indgået mellem selskabet H1 A/S og VJ.
Selskabet administrerende direktør SCN
Generel ledelse af H1 A/S
Deltagelse i salgsarbejde
Nøgleperson i aktionærernes bestræbelser på salg af H1 A/S til G5
Ja, for i alt kr. 8.000.000
Selskabet H1 A/S's adm. direktør siden 2001, fortsatte i selskabet efter transaktion med selskabet G5.
Havde væsentlig betydning for selskabet og sikrede den fornødne kontinuitet i og efter transaktionen.
Qua hans kompetencer og baggrund (tidl. Partner hos selskabet G8) antages det, at han relativt nemt ville kunne finde anden beskæftigelse.
Han ville være svær at erstatte på kort sigt.
2. Management gruppen (JL, HA, LN, LF og BD)
Deltog primært i beskrivelse af faktuelle forhold vedr. koncernen, herunder udarbejdelse af dataroom.
Ja for i alt kr. 1.250.000
Kom til selskabet i 2002 og fortsatte i selskabet efter transaktionen med selskabet G5.
Havde en vis betydning for selskabet gennem kendskab til faktuelle og juridiske forhold.
Må antages relativt nemt at kunne finde anden beskæftigelse, fx i advokathus e.lign.
Mulig at erstatte, men tab på kort sigt.
øverste ansvarlige for salg indenfor selskabet H1 A/S's største forretningsområde, kosttilskud
Ja, for i alt kr. 1.500.000
Kom til selskabet i 2001 og forestod sammen med SCN turn-around af selskabet.
Fortsatte i selskabet efter transaktionen med selskabet G5.
Havde stor betydning for selskabet gennem indgående markeds- og produktkendskab, samt som udvikler af diverse markedsstrategier.
Ville være stort aktiv fx for konkurrent til selskabet H1 A/S.
Må antages relativt nemt at kunne finde anden beskæftigelse, qua baggrund fra selskabet G8. Skiftede kort tid efter transaktionen til tilsvarende stilling hos selskabet G9
Ansvarlig for selskabets produktion, supply chain og logistik
Deltog i begrænset omfang med faktuel viden om selskabets produktionsforhold
Havde været i selskabet i en lang årrække med indgående kendskab til produktion og QA forhold.
Ville være svær at erstatte på kort sigt og må antages relativt nemt at kunne finde anden beskæftigelse
Blev i selskabet efter transaktionen
Deltog i væsentlig grad sammen med SCN, herunder med udarbejdelse af diverse præsentationer samt økonomiske fremskrivninger
Ja, for kr. 3.000.000
Havde været i selskabet siden 2003 og kom fra stilling hos selskabet G10 i Asien.
Kunne nemt finde ansættelse i anden virksomhed, hvilket også skete 2006 da han blev finansdirektør hos selskabet G11.
Med reference til adm. direktør overordnet ansvarlig for personaleforhold hos selskabet H1 A/S
Ja, for kr. 450.000
Kom til selskabet umiddelbart efter SCN fra selskabet G8.
Var i årene et væsentligt aktiv i turn-around af selskabet indenfor et område, som i mange år var blevet forsømt.
Forlod selskabet i 2006 for at følge familien til Tyskland.
3. Øvrige nøglemedarbejdere (ST, HB, HJ, SJ, MM, LL, og VJ)
Operativ leder af produktionen i Søborg
Operativ ansvarlig for selskabets aflæggelse af periode regnskaber og budgettering
Har været i selskabet i en lang årrække og var nok den med bedst kendskab til selskabets økonomi og struktur
Leder af selskabets udviklingsafdeling
Ja, for i alt kr. 250.000
Var med sin medicinske baggrund og generelle viden en vigtig aktør i arbejdet med dels dokumentation, dels udvikling af produkter
Leder af selskabets kontorer i Asien.
Ja, for i alt kr. 750.000
Vigtig medarbejder på selskabets nøglemarkeder i Asien. Kunne relativt let skifte til en konkurrent.
SKAT har ikke godkendt fradrag for udgifter på i alt 36.491.258 kr. til bonusser, der er afholdt i anledning af, at selskabet skiftede ejerkreds i 2005. SKAT har efter en samlet konkret vurdering ikke fundet, at udgifterne har en fornøden konkret sammenhæng med selskabets indkomstskabende aktiviteter, og udgifterne kan derfor ikke anses for fradragsberettiget i henhold til statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, eller andre bestemmelser, og er derfor tillagt den skattepligtige indkomst.
Fradrag efter statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, er betinget af, at de pågældende udgifter afholdes for at erhverve, sikre og vedligeholde indkomster, herunder, at der er en konkret forbindelse mellem afholdelsen at udgiften og erhvervelse at indkomst.
Selskabets afholdelse af udgifter til de omhandlende bonusser mangler efter SKATs overbevisning en fornøden konkret forbindelse til selskabets indkomsterhvervelse, idet bonusserne ses at være foranlediget af en forestående ændring af selskabets ejerkreds samt, at bonusserne alene kunne udløses, hvis en sådan begivenhed indtraf. Udgifterne tager i udpræget grad sigte på at værne om selskabets værdi i modsætning til at erhverve, sikre og vedligeholde indkomst for selskabet.
SKAT er fortsat af den overbevisning, at nærværende problemstilling er sammenlignelig med afgørelsen fra Højesteret af 8. april 2009 (SKM2009.271.HR), hvor formålet med bonusserne var at fastholde medarbejdere i en salgssituation.
Til det, at bonusserne i selskabet H1 A/S kunne udløses ved såvel salg som ved børsnotering, har SKAT bemærket, at begge situationer vil resultere i en ændring af ejerkredsen, og det må i relation til nærværende problemstilling være irrelevant, om ændringen sker ved salg eller børsnotering, idet begge begivenheder omhandler ejernes forhold og ikke selskabets driftsaktiviteter.
Til det, at bonusaftalerne i selskabet H1 A/S var betinget af, at en ændring af ejerkredsen fandt sted inden udgangen af 2008, og af at et salg eller en børsnotering blevet gennemført inden 2008, har SKAT bemærket, at aftalerne derfor ikke kan anses for at være generelle fastholdelsesbonusser for at fastholde medarbejderne indtil udgangen af 2008, men derimod aftaler om særlige bonusser, der var direkte foranlediget af planerne om en forestående ændring af selskabets ejerkreds.
SKATs manglende anerkendelse af fradragsretten i nærværende sag er således ikke begrundet i, at det er fastholdelsesbonusser som sådan, men er begrundet i, at det er fastholdelsesbonusser, der direkte er betinget af et ejerskifte.
Til det, at anvendelse at bonusbeløbet til aktier i selskabet er et vilkår i SKM2009.271.HR, har SKAT bemærket, at medarbejderens anvendelse af bonusbeløbet ikke har nogen betydning for selskabets fradragsret, hvorfor SKAT ikke mener, at dette udgør en afgørende forskel mellem nærværende problemstilling og SKM2009.271.HR.
SKAT har som følge af ovenstående tillige foretaget nogle afledte ændringer. SKAT har for indkomståret 2005 henvist til, at da ovenstående regulering vil bevirke, at sambeskatningsindkomsten ikke længere er negativ for indkomståret 2005, vil der ikke være grundlag for at anvende reglerne i ligningslovens § 33 H (om bortseelse). Det selvangivne bortseelsesbeløb på 11.841.388 kr. er derfor tilbageført. For indkomståret 2006 har SKAT henvist til, at ved opgørelsen af den skattepligtige sambeskatningsindkomst for 2006 er der fratrukket underskud for indkomståret 2005 i overensstemmelse med reglerne i ligningslovens § 15. Da den skattepligtige indkomst for 2005 som følge af ovenstående ikke længere er negativ, er der ikke grundlag for at fremføre underskud til indkomståret 2006. Det selvangivne fremførte underskud fra 2005 til 2006 er derfor tilbageført.
Selskabets repræsentant har i klagen af 29. oktober 2009 henvist til, at der ikke er hjemmel til at nægte selskabet H1 A/S fradragsret for disse lønudgifter. Der er ifølge ligningsvejledningen fradragsret for alle erhvervsmæssigt betingede lønudgifter. SKAT er som udgangspunkt enig heri, men har alligevel nægtet selskabet H1 A/S fradrag for en del af selskabets lønudgifter for indkomståret 2005.
Repræsentanten har videre henvist til, at det bærende argument i SKATs begrundelse for at nægte selskabet H1 A/S fradrag for den omhandlede lønudgift er, at der efter SKATs opfattelse ikke er en konkret forbindelse mellem afholdelsen af udgiften og erhvervelsen af indkomsten. SKAT ser i forbindelse hermed tilsyneladende helt bort fra, hvor vigtigt det er for en virksomhed, at der i forbindelse med et ejerskifte sikres kontinuitet på medarbejdersiden, således at selskabet ikke taber indkomst, fordi centrale medarbejdere måtte vælge at forlade selskabet.
Formålet med at indgå de i denne sag omhandlede bonusaftaler var således også for selskabet H1 A/S at motivere de pågældende medarbejdere til i denne situation, der for selskabets medarbejdere ofte kan være forbundet med uro og usikkerhed, at medvirke til at sikre både optimal drift og indtjening.
For så vidt angår den til direktør SCN betalte bonus, forholder det sig endvidere således, at denne bonus blev betalt som led i en aftale, hvorved selskabet H1 A/S sikrede sig SCNs fortsatte ansættelse, hvilket var af afgørende betydning for selskabet H1 A/S.
Det er således ifølge repræsentanten ikke korrekt, når SKAT helt udokumenteret antager, at der ikke er nogen forbindelse mellem udgiftens afholdelse og selskabet H1 A/S' erhvervelse af indkomst.
Hertil kommer, at der ikke kan stilles det af SKAT anførte krav om konkret forbindelse mellem udgift og indtægt for at opnå fradrag for udgiften. Dette kan illustreres med udgangspunkt i eksempelvis dommen SKM2008.641.BR, som er afsagt af byretten. Ved denne dom opnåede skatteyderen LK fradrag for en række udgifter, som han i indkomståret 2001 havde afholdt som led i en opfindervirksomhed, selvom han det pågældende år alene havde haft en omsætning på 80 kr. Når LK havde en interesse i at få fastslået, at der forelå en erhvervsmæssig virksomhed, som gav ret til fradrag for underskud, skal det ses i sammenhæng med, at LK via hans ansættelse hos selskabet G12 havde lønindkomst, som dette underskud kunne modregnes i.
Det er i en sag som eksempelvis den nævnte dom SKM2008.641.BR næppe muligt at påvise nogen forbindelse overhovedet mellem de afholdte udgifter og indkomsten som lønmodtager, men dette ændrer ikke ved, at udgifter, der er afholdt som led i en sådan erhvervsmæssig virksomhed, kan fratrækkes i eksempelvis lønindkomst uden hensyntagen til, at der ikke er nogen konkret forbindelse overhovedet mellem udgifter og indtægter.
Dommen UfR 1963.954 H viser også, at der ikke kan stilles et krav om en sådan sammenhæng mellem udgift og indtægt. Ved den dom fik kammerherre, greve K.F., anerkendt fradrag for et beløb på 125.000 kr., som han efter et salg af den til godset hørende avlsgård havde udbetalt til 4 funktionærer, fordi han syntes, at han igennem en årrække havde betalt de 4 funktionærer for lidt i løn.
Der er således ikke hjemmel til at nægte selskabet H1 A/S fradrag for udgiften med den af SKAT anførte begrundelse om manglende konkret forbindelse mellem udgiftens afholdelse og indkomstens erhvervelse.
Det er SKATs opfattelse, at problemstillingen i nærværende sag er sammenlignelig med Højesterets dom i sagen vedrørende LM Glasfiber. Repræsentanten er ikke enig med SKAT heri. SKAT har i sin begrundelse citeret en mindre del af præmisserne i højesteretsdommen. SKAT har imidlertid ikke citeret den del af præmisserne, hvor det begrundes, hvorfor Højesteret når frem til den af SKAT citerede konklusion. Det hedder i Højesterets-præmisser:
Som anført af landsretten fremgår det af aftalen om direktørbonus, at direktørernes krav på den aftalte bonus var betinget at, at der skete et endeligt salg at selskaberne, og at direktørerne hver især fortsat var ansat på salgstidspunktet, ligesom det fremgår, at størrelsen af bonussen alene afhang at salgsprisen for selskaberne.
Efter indholdet at aftalen om direktørbonus og efter de afgivne forklaringer lægger Højesteret til grund, at aftalen havde til formål at vederlægge de 2 direktører for at udføre arbejde i forbindelse med salgsbestræbelserne, og at sikre, at de forblev ansat indtil endeligt salg var aftalt, begge dele med henblik på at opnå den højst mulige salgspris for selskaberne. Som anført af landsretten havde den udbetalte bonus således ikke den tilknytning til selskabernes drift - dvs. til at erhverve, sikre og vedligeholde indkomsten - der må kræves for, at udgiften kan anses som en driftsomkostning omfattet at Statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a.
Det helt afgørende for Højesterets resultat er således, at Højesteret måtte lægge til grund, at aftalen havde et toleddet formål, nemlig (i) at betale direktørerne for at udføre arbejdet, der var knyttet til salget, og (ii) at sikre, at de to direktører gjorde arbejdet færdigt og dermed forblev i selskabet, indtil salgsaftalen var på plads. Begge dele udelukkende med henblik på at opnå den højst mulige salgspris for selskaberne.
Det arbejde, de to direktører skulle udføre for at opnå den omhandlede bonus, havde således intet med LM Glasfibers drift at gøre, men blev alene udført i aktionærernes interesse, og i denne særlige situation kan udgiften - naturligvis - ikke afholdes med fradragsret for LM Glasfiber
De særlige omstændigheder, der forelå i sagen vedrørende LM Glasfiber, er imidlertid på ingen måde til stede i denne sag, hvor medarbejderne ikke ved de omhandlede bonusaftaler blev pålagt forpligtelser til at udføre arbejde i forbindelse med salgsbestræbelser, men hvor selskabet H1 A/S netop ønskede at sikre stabilitet og kontinuitet på medarbejdersiden - og en helhjertet arbejdsindsats - i en periode, hvor usikkerhed om den fremtidige ejerstruktur kunne risikere at medføre uro og ineffektivitet til skade for selskabets løbende indtjening.
Det kan således konstateres, at der i nærværende sag ej heller er noget grundlag for at nægte fradrag for de omhandlede lønudgifter under henvisning til Højesterets dom vedrørende LM Glasfiber.
I et supplerende indlæg af 13. januar 2011 har repræsentanten henvist til, at det må anses for uomtvisteligt, at bonusbeløb som de i denne sag omhandlede, på ganske samme måde som eksempelvis de i Coloplast-sagen (SKM 2002.571.HR) omhandlede gratis-aktier, er omfattet af begrebet lønudgifter. Repræsentanten har i denne forbindelse bemærket, at det i mange virksomheder er helt almindeligt med forskellige former for incentive programmer, som har til formål at motivere og fastholde centrale medarbejdere, og som udløser en bonus ved opnåelse af forud fastsatte "milestones". Det må endvidere anses for uomtvisteligt, at de i denne sag omhandlede udgifter i form af bonusbetalingerne må anses for erhvervsmæssigt betingede. Der er således intet grundlag for at antage, at aftalerne om betaling af bonus ikke skulle være begrundet i rent erhvervsmæssige forhold. Det klare udgangspunkt er derfor, at der - i overensstemmelse med det i Ligningsvejledningen anførte - er fradragsret for de i denne sag omhandlede bonusbeløb.
Videre har repræsentanten henvist til, at det naturligvis er en forudsætning for fradragsretten, at selskabet H1 A/S er rette bærer af udgiften. Hvis udgiften som eksempelvis i den i LM Glasfiber-sagen (SKM2009.271.HR) omhandlede situation udelukkende må anses for at dække arbejde udført for aktionærerne, kan der være grundlag for at omkvalificere udgiften, for så vidt angår det betalende selskab, således at udgiften i relation til dette selskab anses for en ikke-fradragsberettiget udbytteudlodning. Der er imidlertid efter repræsentantens vurdering ikke grundlag for en sådan omkvalifikation af udgiften i nærværende sag. De i denne sag omhandlede bonusbeløb skal således anses for selskabet H1 A/S påhvilende lønudgifter, der som udgangspunkt er fradragsberettigede driftsomkostninger efter statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a.
I denne forbindelse har repræsentanten bemærket, at det i praksis må anses for udelukket at børsnotere eller at sælge en virksomhed, uden at selskabets ledende medarbejdere bidrager til processen med blandt andet oplysninger om selskabet og dokumentation heraf. Dette må anses for en sædvanlig del af de pågældende medarbejderes almindelige arbejde. Det er i denne sammenhæng endvidere væsentligt at være opmærksom på, at den gennemgang af selskabet, som foretages i en sådan situation, også har stor værdi for selskabet selv, da den giver selskabet en øget indsigt i dens stærke og svage sider og dermed større viden om, hvor det kan være nødvendigt at foretage ændringer - eksempelvis af kontrakter - for at undgå fremtidige problemer på et givet område. Det er derfor sagligt velbegrundet, at selskabet med fuld fradragsret kan afholde lønudgifter til de medarbejdere, som på denne måde bistår med oplysninger m.v. i forbindelse med en mulig ændring af ejerstrukturen.
Der kan ikke i den almindelige teori og praksis om driftsomkostningsbegrebet i statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, findes støtte for at nægte selskabet H1 A/S fradrag for de af selskabet udbetalte bonusbeløb. Statsskattelovens driftsomkostningsbegreb omfatter ikke blot udgifter til at erhverve indkomsten, men tillige udgifter til at sikre og vedligeholde indkomsten. Sikring og vedligeholdelse af indkomsten vil typisk ske gennem sikring og vedligeholdelse af indkomstgrundlaget, og en sådan sikring og vedligeholdelse af det eksisterende indkomstgrundlag kan også ske med fradragsvirkning. Som anført af Thøger Nielsen i Revision & Regnskabsvæsen 1957, side 344, blev det da også allerede med Højesterets dom af 10. februar 1942 vedrørende Skandinavisk Grammofon A/S (UfR 1942.335 H) fastslået, at der ikke kan nægtes fradrag, fordi en udgift ikke knytter sig til indkomsterhvervelsen, men derimod indkomstgrundlaget. Dommen vedrørende Skandinavisk Grammofon A/S er ikke en "enlig svale." Højesteret har i senere domme bekræftet, at en virksomhed ikke kan nægtes fradrag efter statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, fordi udgiften vedrører indkomstgrundlaget. De ledende domme er Højesterets dom af 11. juni 1980 vedrørende Det Danske Trælastkompagni A/S (UfR 1980.712 H) samt Højesterets dom af 20. maj 1987 vedrørende Carl Jacobsen & Sønner A/S (TfS 1987, 315 H). På grundlag af blandt andet disse domme har Ole Bjørn i Lærebog om Indkomstskat, 6. udgave, 1989, side 320, sammenfattet retstilstanden således:
Sammenfattende kan retsstillingen herefter antagelig formuleres derhen, at såfremt en udgift ikke tjener til at etablere, ændre, eller udvide indkomstgrundlaget, er der mulighed for at afholde denne udgift med virkning for den skattepligtige indkomst. Udtømmer udgiften sin virkning for indkomsterhvervelsen i de enkelte år, hvor den er afholdt, eller dog i en kort årrække, er den fradragsberettiget som driftsomkostning. Er dens indflydelse i tidsmæssig henseende længererækkende, kan den afskrives.
Det ligger således efter praksis fast, at driftsomkostningsfradraget efter statsskattelovens §
6, stk. 1, litra a, også omfatter udgifter, der er afholdt for at bevare indkomstgrundlaget. Der kan med andre ord ikke som betingelse for fradragsret stilles krav om, at udgiften skal være direkte knyttet til indkomsten.
Grænsedragningen er derfor nu mellem på den ene side, de udgifter, der vedrører den løbende drift, og de udgifter, der er afholdt for at bevare det hidtidige indkomstgrundlag, og på den anden side de udgifter, der udelukkende eller hovedsagligt vedrører etableringen eller udvidelse af indkomstgrundlaget.
Kan en udgift rummes inden for den aktuelle virksomhedsstruktur, gives i vidt omfang fradragsret, selvom udgiften også har virkninger mange år ud i fremtiden og dermed kan siges at stå i både direkte og indirekte forbindelse med den løbende indkomsterhvervelse. Falder udgiften uden for virksomhedsmønsteret således, at selskabets aktuelle rammer sprænges, er udgiften derimod ikke fradragsberettiget.
I TDC-sagen (SKM2008.719.ØLR) blev der således anerkendt fradrag for lønninger til selskabets medarbejdere i forbindelse med arbejde, der blev anset for at vedrøre formuedispositioner, således at selskabet ikke havde fradrag for eksempelvis rejse- og opholdsudgifter til medarbejderne i forbindelse med dette arbejde. Som det blandt andet fremgår af dommen (SKM2008.719.ØLR, side 5012, venstre spalte, 2. nye afsnit) havde spørgsmålet om fradragsret for lønudgifterne også været genstand for drøftelse med skattemyndighederne. For så vidt angår den i det nævnte afsnit i dommen omtalte artikel af Ole Bjørn i SO 2001, skal det bemærkes, at det i denne artikel, side 215, blandt andet hedder:
I praksis synes det således antaget, at det almindelige driftsomkostningsfradrag for f.eks. lønudgifter slår igennem, således at der ikke kan kræves aktivering af de lønomkostninger, der er anvendt i forbindelse med formuedispositioner eller andre dispositioner, der alene eller i overvejende grad vedrører indkomstkilden.
Der foreligger ikke i denne sag sådanne særlige omstændigheder, der kan føre til, at selskabet H1 A/S nægtes fradrag for de i sagen omhandlede lønudgifter i form af bonusbetalinger.
Der er således ikke som i Skako-sagen (SKM2009.555.ØLR) tale om en situation, hvor selskabets indtægter - for hvis tilvejebringelse medarbejderne vederlægges - er skattefri for selskabet. Selskabet H1 A/S' medarbejdere vederlægges med henblik på blandt andet at sikre selskabets drift og dermed også selskabets skattepligtige indkomst og ikke med det formål at opnå skattefri indtægter. Dommen i Skako-sagen er i øvrigt anket til Højesteret, og det er således i dag uafklaret, om der selv i den i Skako-sagen omhandlede situation, kan nægtes fradrag for lønudgifter.
Det er endvidere åbenbart, at der ikke kan nægtes fradrag, fordi udgiftens afholdelse tillige resulterer i en forøgelse af værdien af aktierne i selskabet H1 A/S. I så fald ville der kunne nægtes fradrag for enhver "succesfuld" driftsomkostning, da øget indtjening alt andet lige altid kan siges i sidste ende at komme aktionærerne til gode i form af en værdistigning på aktierne.
Udgangspunktet er imidlertid helt klart, som fastslået i Coloplast-sagen (SKM2002.571.HR), at det er selskabet, der har fradragsretten, når det er selskabet, som er forpligtet over for medarbejderne, og som dermed har udgiften.
Det er i denne sag ifølge repræsentanten uomtvisteligt, at selskabet H1 A/S er det retssubjekt, der er forpligtet over for de omhandlede medarbejdere, og at udgiften dermed påhviler selskabet. Som det fremgår af den ovenfor beskrevne retspraksis og juridiske teori, kan der ikke i den i dag gældende forståelse af statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, findes nogen støtte for at nægte selskabet H1 A/S fradrag for de i denne sag omhandlede bonusbetalinger. Selskabet H1 A/S kan derfor alene nægtes fradrag for den til medarbejderne udbetalte bonus, hvis der kan findes grundlag for i relation til selskabet H1 A/S at omkvalificere bonusbetalingerne, således at disse i relation til selskabet anses for en maskeret udlodning til aktionærerne.
Salget af aktiemajoriteten i selskabet H1 A/S i 2005 var resultatet af flere års overvejelser omkring den fremtidige ejerstruktur. Det er klart, at også aktionærerne i den situation, hvor der overvejes ændringer i ejerstrukturen, ved eksempelvis en børsnotering eller et salg, har en interesse i at motivere medarbejderne til at yde den bedst mulige indsats til gavn for selskabets indtjening, da en øget indtjening alt andet lige til glæde for også aktionærerne vil øge selskabets værdi. I en sådan situation gør der sig imidlertid det særlige gældende, at den uro og usikkerhed omkring selskabets fremtid, som overvejelser om et skifte i ejerkredsen typisk medfører, kan resultere i tab af nøglemedarbejdere til stor skade for selskabet, uanset om der faktisk finder et ejerskifte sted, eller om selskabet fortsætter med den samme ejerkreds. Repræsentanten bemærker i denne forbindelse, at det ikke blot er medarbejderne selv, der i en sådan situation kan tænkes at tage initiativ til at søge væk fra selskabet. Konkurrenter vil også være klar til at "stjæle" centrale og videntunge medarbejdere. Overvejelser om fremtidig ejerstruktur kan imidlertid meget vanskeligt holdes skjult for nøglemedarbejdere. Det var derfor af stor vigtighed for selskabet H1 A/S ikke blot at sikre sig nøglemedarbejdernes fortsatte motivation, men også deres fulde loyalitet over for selskabet, og som led heri blev de i denne sag omhandlede bonusaftaler indgået.
Selskabets administrerende direktør SCN.
Management gruppen bestående af JL, HA, LN, LF og BD.
Gruppen af øvrige nøglemedarbejdere bestående af ST, HB, HJ, SJ, MM, LL og VJ.
De pågældende medarbejderes funktion m.v. er beskrevet af selskabet H1 A/S på listen over medarbejderne, der var berettiget til bonus.
Ad 1 - selskabets administrerende direktør SCN
Det ville ikke være muligt at gennemføre en børsnotering eller et salg af selskabet H1 A/S uden en betydelig indsats fra den administrerende direktørs side. SCN var blevet hentet til selskabet H1 A/S som administrerende direktør i 2001 for at stå i spidsen for en "turn-around" af selskabet, som blev gennemført med stor succes. Med hans betydning for selskabet på daværende tidspunkt var det åbenbart, at det ikke blot var nødvendigt med en betydelig indsats fra hans side i selve processen omkring etablering af en ændret ejerstruktur, men også at hans forbliven i selskabet herefter var nødvendig.
Den til SCN udbetalte bonus på 12 mio. kr., som blev endeligt aftalt i starten af februar 2005, blev således ydet som vederlag dels for den ekstraordinære indsats, som han i selskabets interesse havde ydet med henblik på at sikre selskabet en stabil og fremadrettet ejerkreds, og dels for at sikre hans forbliven i selskabet.
Den i denne sag omhandlede bonus til SCN er ikke sammenlignelig med den i LM Glasfiber-sagen (SKM2009.271.HR) omhandlede bonus, hvor formålet alene var at sikre de to direktørers indsats under salgsprocessen. I LM Glasfiber-sagen lagde Højesteret således i præmisserne til grund, at bonusaftalen havde til formål dels at vederlægge de to direktører for at udføre arbejde i forbindelse med salgsbestræbelserne og dels at sikre, at de forblev ansat, indtil endeligt salg var aftalt, begge dele med henblik på at opnå den højst mulige salgspris for selskaberne. Bonusaftalen havde således efter Højesterets opfattelse ikke til formål at sikre direktørernes forbliven i selskabet efter et salg. Hertil kommer, at bonusaftalen målrettet gik på at optimere prisen og dermed alene varetagelse af aktionærernes interesse, da størrelsen af den bonus, som direktørerne fik udbetalt, afhang af salgsprisen. Den omhandlede bonus blev ikke blot beregnet som en procentsats af salgssummen, men også med en stigende procentsats i takt med, at salgssummen steg. Der forelå således i LM Glasfiber-sagen helt særlige omstædigheder, som gav grundlag for, at bonusudbetalingerne reelt kunne anses for en maskeret udlodning til aktionærerne, på hvis vegne selskabet havde afholdt denne udgift.
Der foreligger ikke sådanne særlige omstædigheder i denne sag, hvor det var helt afgørende at sikre SCNs forbliven i selskabet, hvilket også understreges af, at SCN blev givet mulighed for at investere i selskabet med henblik at sikre hans fortsatte tilknytning til selskabet bedst muligt.
SCN fortsatte således med stor succes som administrerende direktør frem til foråret 2008, hvor han valgte at fratræde som administrerende direktør, men fortsatte i selskabets ledelse som medlem af bestyrelsen. SCN er fortsat med i ledelsen af selskabet som medlem af bestyrelsen i både selskabet H1 A/S og selskabet G14 A/S.
For det tilfælde at Landskatteretten måtte være af den opfattelse, at den til SCNs udbetalte bonus helt eller delvist udgør vederlag for arbejde i en ubestemt fremtidig årrække, og at udgiften derfor ikke fuldt ud kan fratrækkes skattemæssigt i indkomståret 2005, nedlægges der subsidiært påstand om, at selskabet H1 A/S er berettiget til at aktivere og afskrive udgiften over årene 2005 - 2008.
For så vidt angår management gruppen er det karakteristisk, at denne gruppe af medarbejdere i overensstemmelse med det, der må anses for sædvanligt ved en virksomhedsoverdragelse, har bidraget med fremskaffelse af en række faktuelle oplysninger om selskabets produkter og markeder samt økonomiske og juridiske forhold, og at disse medarbejdere har medvirket i forbindelse med præsentation af sådanne oplysninger m.v. for potentielle investorer.
Som indledningsvis nævnt, vil det i praksis ikke være muligt at børsnotere eller at sælge en virksomhed uden medvirken fra ledergruppen. Det skal i denne forbindelse erindres, at bonusaftalerne med disse medarbejdere blev indgået i 2003, hvor selskabet H1 A/S stilede mod at blive børsnoteret. En børsnotering vil naturligvis alt andet lige øge de oprindelige aktionærers mulighed for på sigt at sælge deres aktier, men en børsnotering indebærer langt fra altid et salg af de oprindelige aktionærers aktier, da en børsnotering kan gennemføres ved udstedelse af nye aktier. Det er tværtimod typisk et krav, at de oprindelige aktionærer forpligter sig til i en årrække at bevare en betydelig aktiepost i selskabet.
Som det fremgår af sagen vedrørende Det Danske Trælastkompagni A/S (UfR 1980.712 H), har selskabet under alle omstændigheder en selvstændig erhvervsmæssig interesse i at være børsnoteret, og det synes således også i den nævnte sag at have været helt uomtvistet, at der var fradragsret for løn til medarbejdere for udførelse af arbejde vedrørende børsnoteringen. Dette er i fuld overensstemmelse med den ovenfor omtalte dom i TDC-sagen (SKM2008.719.ØLR) og det ovenfor citerede fra Ole Bjørns artikel i SO 2001.
De af management gruppen omfattede medarbejdere har opnået ret til et vederlag for at yde en ekstraordinær arbejdsindsats i selskabets interesse og for at stå de gener m.v., som er forbundet med en sådan proces, igennem for at mindske risikoen for, at selskabet i en i øvrigt belastende situation mister medarbejdere, der ikke umiddelbart kan erstattes, med indtægtstab m.v. for selskabet til følge.
Selskabet H1 A/S kan således heller ikke nægtes fradrag for lønudgifter i form af de i denne sag omhandlede bonusbetalinger til management gruppen.
Som det fremgår af de i denne oversigt indeholdte oplysninger, har gruppen af øvrige nøglemedarbejdere stort set ikke været involveret i arbejdet omkring salget af selskabet, og det er efter repræsentantens opfattelse helt udelukket at bestride fradragsretten for den del af de samlede lønudgifter, der udgør bonus til disse medarbejdere.
Som oplyst af repræsentanten, var salget af selskabet H1 A/S resultatet af længere tids overvejelser omkring den fremtidige ejerstruktur. I den forbindelse blev bonusaftalerne udarbejdet, således at selskabet H1 A/S ikke mistede væsentlige og centrale medarbejdere. Det var en forudsætning for udbetaling af en eventuel bonus, at medarbejderen fortsat var ansat på salgstidspunktet.
Det bemærkes, at der i sagen ikke er fremlagt skriftlige bonusaftaler indgået mellem selskabet H1 A/S og SCN samt VJ, idet brevet til SCN dateret 4. februar 2005 alene ses at være en bekræftelse af tidligere indgået aftale. Det lægges dog til grund, at bonusaftalerne med disse to medarbejdere også blev indgået i forbindelse med overvejelser omkring den fremtidige ejerstruktur, og at de også indeholder den forudsætning, at medarbejderen fortsat var ansat på salgstidspunktet.
Uanset om bonussen blev beregnet ud fra stigningen i værdien af selskabet H1 A/S' aktiekapital eller om bonussen var et fast bruttobeløb, er det Landsskatterettens opfattelse, at bonustallene har haft til formål at fastholde væsentlige og centrale medarbejdere i processen omkring den fremtidige ejerstruktur.
Udgifterne må således på samme måde som i Højesterets dom offentliggjort i SKM2009.271.H anses for afholdt i aktionærernes interesse med det formål at sikre den højest mulige salgspris for selskabet.
Landsskatteretten er endvidere af den opfattelse, at bonussen til SCN ikke udgør helt eller delvis vederlag for arbejde i en ubestemt fremtidig årrække, hvorfor der ikke gives medhold i den subsidiære påstand.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Skat.dk: Moms - rejsebureauvirksomhed - datadrift - produktionsydelser
01 Nov 2005 13:37
25 Oct 2005 13:25
1. afdeling, 261/2004
Erhvervelsesmoms, betalingspligt, rejsebureauvirksomhed, datadrift, dataydelser, produktionsydelser
Højesteret fastslog, at begrebet "rejsebureauvirksomhed" i momsfritagelsesbestemmelsen i momslovens § 13, stk. 1, nr. 16, skal fortolkes i overensstemmelse med definitionerne på rejsebureauvirksomhed i sjette momsdirektivs artikel 26, stk. 1, og bilag F, nr. 27, idet den særlige danske momsfritagelse for rejsebureauvirksomhed har hjemmel i bemyndigelsesbestemmelsen ("stand still"-reglen) i direktivets artikel 28, stk. 3, litra b). Efter direktivet er "bureau-til-bureau"-ydelser som de i sagen omhandlede ikke omfattet af begrebet rejsebureauvirksomhed.
Star Tour havde ikke godtgjort, at der i perioden 1978-2001 skulle have foreligget en fast administrativ praksis vedrørende momsfritagelsesreglen, hvorefter "bureau-tilbureau"-ydelser var omfattet af momsfritagelsen i den danske momslov.
Konkret fandt Højesteret, at de i sagen omtvistede ydelser fra Star Tours svenske moderselskab benævnt "datadrift" havde beskatningssted her i landet i medfør af dagældende momslovs § 18, stk. 1, nr. 3 (nu § 15, stk. 2, nr. 3), idet de fandtes omfattet af begrebet "databehandling" i lovbestemmelsen.
Derimod fandtes de andre ydelser i sagen benævnt "Produktion" ikke efter deres art at være omfattet af erhvervelsesmomspligten, hvorfor Star Tour frifandtes herfor (tidligere ØL-dom i SKM2004.204.ØLR
6. momsdirektiv artikel 26, stk. 1
6. momsdirektiv artikel 28, stk. 3,litra b)
6. momsdirektiv bilag F, nr. 27
Momsvejledningen 2005-2; D.11.16
Momsvejledningen 2005-2; E.3.1.3
Poul Sørensen, Per Sørensen, Asbjørn Jensen, Niels Grubbe og Poul Dahl Jensen.
I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 6. afdeling den 16. april 2004.
Appellanten, Skatteministeriet, har gentaget sin påstand om, at indstævnte, Star Tour A/S, skal efterangive moms af datatjenesteydelser og ydelser vedrørende produktion med 2.972.663 kr. for afgiftsperioden 1. oktober 1994 - 31. december 1997. Subsidiært har ministeriet nedlagt påstand om, at Star Tour skal efterangive moms af datatjenesteydelser med 2.077.620 kr. for afgiftsperioden 1. januar 1995 - 31. december 1997.
Star Tour har påstået stadfæstelse.
Sagen angår, om ydelserne "datadrift" og "produktion", som Star Tour A/S i årene 1994-1997 aftog fra sit svenske moderselskab, er fritaget for afgift efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 16, og i benægtende fald, om ydelserne er afgiftspligtige her i landet efter de dagældende bestemmelser i momslovens § 46, stk. 1, nr. 3, 2. pkt., jf. § 18, stk. 1, nr. 3.
Efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 16, er ydelsen "rejsebureauvirksomhed" fritaget for afgift. Bestemmelsen blev indsat i momsloven i 1978 som led i gennemførelsen af EF's 6. momsdirektiv. Udtrykket rejsebureauvirksomhed må forstås i overensstemmelse med bemyndigelsesbestemmelsen i momsdirektivets artikel 28, stk. 3, litra b, hvorefter medlemsstaterne fortsat kan fritage de transaktioner, der er opregnet i bilag F til direktivet, for afgift. Det følger af nr. 27 i dette bilag, jf. direktivets artikel 26, at disse transaktioner omfatter tjenesteydelser præsteret af rejsebureauer, for så vidt disse bureauer handler i eget navn over for den rejsende eller handler i den rejsendes navn og for hans regning.
De ydelser, som denne sag angår, er leveret fra bureau til bureau. Ydelserne er derfor ikke omfattet af undtagelsen i bilag F og dermed heller ikke af udtrykket rejsebureauvirksomhed i momslovens § 13, stk. 1, nr. 16. Star Tour har ikke godtgjort, at der har eksisteret en administrativ praksis, hvorefter ydelser fra bureau til bureau - i strid med den nævnte forståelse af bestemmelsen - er blevet fritaget for afgift. Højesteret finder herefter, at de omhandlede ydelser ikke er fritaget for afgift efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 16.
Afgørelsen af, om afgiften påhviler Star Tour som aftager af ydelserne her i landet, beror på, om de kan anses som "ydelser fra rådgivningsvirksomheder, ingeniører, projekteringsvirksomheder, advokater og revisorer samt andre lignende ydelser, databehandling og meddelelse af oplysninger", jf. dagældende momslovs § 18, stk. 1, nr. 3, sammenholdt med § 46, stk. 1, nr. 3, 2. pkt.
Faktureringerne vedrørende "datadrift" angår Star Tours andel af omkostningerne ved moderselskabets drift, vedligeholdelse og udvikling af koncernens samlede booking-, produktions- og økonomisystem. Højesteret finder, at disse ydelser må anses for databehandling i momslovens forstand, og at afgiften derfor påhviler Star Tour.
Betalingerne vedrørende "produktion" angår Star Tours andel af omkostningerne ved moderselskabets aftaler om fly, hoteller og transferbusser mv. Højesteret finder, at disse ydelser efter deres art ikke er omfattet af dagældende momslovs § 18, stk. 1, nr. 3. Der kan derfor ikke opkræves afgift af ydelserne hos Star Tour.
Som følge af det anførte tager Højesteret Skatteministeriets subsidiære påstand til følge.
Ved fastsættelsen af sagsomkostningerne er der taget hensyn til udfaldet af sagen i forhold til Skatteministeriets principale påstand og til retsafgiften for landsret og Højesteret af det vundne beløb.
Star Tour A/S skal efterangive moms af datatjenesteydelser med 2.077.620 kr. for afgiftsperioden 1. januar 1995 - 31. december 1997.
I sagsomkostninger for landsret og Højesteret skal Star Tour A/S inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 275.000 kr. til Skatteministeriet. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
SKAT: Ejendomsvurdering - grundværdifastsættelse - bebyggelsesprocent - udnyttelsesgrad
22 Nov 2004 10:39
SKM2004.460.HR
208/1999
Ejendomsvurdering, grundværdifastsættelse, bebyggelsesprocent, udnyttelsesgrad
I en sag om grundværdiansættelse af nogle ejendomme, der var beliggende i et område, for hvilket der ikke var udarbejdet lokalplan, blev det fastslået, at grundværdien med rette var ansat på grundlag af den i kommuneplanen fastsatte maksimale bebyggelsesprocent
Vurderingsloven § 6, jf. § 13, stk. 1
Vurderingsvejledningen 2004 - 4 C.1
Marie-Louise Andreasen, Peter Blok, Per Walsøe, Asbjørn Jensen og Jytte Scharling.
I tidligere instans er af Vestre Landsrets 3. afdeling truffet delafgørelse i medfør af retsplejelovens § 253 ved kendelse af 30. august 1996 og afsagt dom af 15. marts 1999.
Appellanten, Sønderborg Andelsboligforening, har principalt nedlagt påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at den retlige udnyttelsesgrad på matr. nr. 2949 m.fl., Sønderborg, matr. nr. 2948, Sønderborg, matr. nr. 731, Ulkebøl og matr. nr. 4817, Sønderborg, er 40 %, samt at udnyttelsesgraden for matr. nr. 4702, Sønderborg, er 30% ved fastlæggelsen af de til grundene knyttede rettigheder og byrder af offentligretlig karakter i forbindelse med vurdering efter vurderingsloven, subsidiært at den retlige udnyttelsesgrad er 50 % for alle grundene.
Parterne er enige om, at sagerne vedrørende ansættelsen af grundværdierne for ejendommene i overensstemmelse med landsrettens dom hjemvises til vurderingsmyndighederne til fornyet behandling. Sagen for Højesteret angår derfor alene det spørgsmål, som landsretten afgjorde ved kendelsen af 30. august 1996 om, hvilken retlig udnyttelsesmulighed vurderingsmyndighederne må lægge til grund ved vurderingen af de omhandlede grunde.
Sønderborg Andelsboligforening har for Højesteret yderligere gjort gældende, at vurderingsmyndighederne ved værdiansættelsen af grundene ikke har udøvet et konkret individuelt skøn over, om en bebyggelsesprocent på 60 rent faktisk ville være realistisk opnåelig for boligforeningen.
For Højestesteret er der fremkommet yderligere oplysninger.
I brev af 18. april 2000 til andelsboligforeningens advokat fra Sønderborg Kommune hedder det:
"I skrivelse af 29. marts 2000 har De, under henvisning til den mellem Skatteministeriet og Deres klient Sønderborg Andelsboligforening verserende sag, anmodet Sønderborg Kommune om at oplyse, hvorvidt og i hvilket omfang konkrete omstændigheder og særlige retlige og fysiske forhold blev taget i betragtning, i forbindelse med udarbejdelsen og vedtagelsen af kommuneplan 1984 - 92 for Sønderborg Kommune, for så vidt angår ovennævnte ejendomme. De ønsker navnlig oplyst, om der ved vedtagelsen af kommuneplanen er foretaget et konkret skøn over, hvor høj bebyggelsesprocenten på de pågældende grunde lovlig kan være.
Under henvisning hertil kan det oplyses, at der ikke, i forbindelse med udarbejdelsen og vedtagelsen af kommuneplanen for de enkelte specifikke områder i kommuneplanens rammer, er arbejdet detaljeret med generelle bebyggelsesregulerende bestemmelser. En egentlig bearbejdning af de bebyggelsesregulerende bestemmelser finder sted ved udarbejdelse og vedtagelse af en lokalplan for det specifikke område.
Kommuneplanens rammebestemmelser er således udtryk for, hvad der maksimalt kan tillades opført af bebyggelse m.v. på ejendommen, under forudsætning af, at det indarbejdes i en lokalplan.
Det tilføjes, at det er kommunens opfattelse, at rammerne for de pågældende ejendomme vil kunne udnyttes fuldt ud, forstået på den måde, at såfremt de pågældende grunde var ubebyggede, ville en anmodning om bebyggelse i overensstemmelse med kommuneplanen og dennes maksimale rammebestemmelser blive imødekommet, gennem udarbejdelsen af en lokalplan for de pågældende områder."
Til brug for Højesteret er der indhentet skønserklæring af januar 2002 og supplerende skønserklæring af 4. juli 2002 afgivet af de for landsretten udmeldte syns- og skønsmænd. I skønserklæringen af januar 2002 hedder det bl.a.:
"Supplerende spørgsmål
I den af Vestre Landsret i sag nr. B 1651/92, 3. afdeling udmeldte syns- og skønsforretning vedrørende appellantens grunde fremgår som svar på det supplerende spørgsmål H følgende:
"Efter syns- og skønsmændenes vurdering vil der næppe kunne udstedes en byggetilladelse til etageboligbyggeri med en bebyggelsesprocent på 60, idet de alm. generelle bestemmelser i byggereglementet fra 1982 samt de på side 11 i syns- og skønsrapporten anførte forhold skønnes ikke at kunne opfyldes i fuldt omfang."
Med henblik på en nærmere belysning af denne udtalelse bedes syns- og skønsmændene besvare følgende spørgsmål for hver af de i denne sag omhandlede ejendomme, matr. nr. 2948, Sønderborg, matr. nr. 2949, Sønderborg, matr. nr. 4702, Sønderborg, matr. nr. 4817, Sønderborg samt matr. nr, 731 Ulkebøl.
Spørgsmålene bedes besvaret ud fra de retlige og faktiske forhold ved foretagelse af 18. almindelige vurdering.
Vil det være muligt lovligt at udnytte kommuneplanens ramme for maksimal bebyggelsesprocent fuldt ud på appellantens ejendomme?
Vil der i givet fald kunne opnås byggetilladelse til gennemførelse af et projekt, der udnytter den i spørgsmål A udfundne maksimalt mulige bebyggelsesprocent?
Hvis spørgsmål B besvares benægtende, hvilken bebyggelsesprocent vil der da maksimalt kunne opnås byggetilladelse til?
I h.t. brev dateret 20.1.2001 fra advokatfa. Tommy V. Christiansen skal besvarelsen foretages uden hensyntagen til den faktiske bebyggelse på en enkelte grundarealer, men der skal tages højde for de faktiske forhold.
VEDR. FODUDSÆTNING I:
Samtlige byrder i henhold til kommuneplanlov, kommuneplan, den gældende byggelov med tilhørende byggereglement samt de specielle tinglyste deklarationer skal respekteres.
Deklarationerne i h.t. bilag 3, 4, 5 og 6 er i princippet enslydende og medfører at bebyggelserne kun må anvendes til de formål, de godkendte planer forudsætter. Efter syns- og skønsmændenes opfattelse har deklarationerne det formål, at begrænse udnyttelsen til det oprindelige formål, der angives i de godkendte byggeplaner.
VEDR FORUDSÆTNING II:
Byrderne, der er anført på bilag nr. 3, 4, 5 og 6 skal ikke medtages som forudsætning.
Svar A 1 med forudsætning I:
I h.t. den foreliggende kommuneplans ramme er det lovligt at udnytte den maksimale bebyggelsesprocent fuldt ud på appellantens ejendomme . ...
Svar A 1 med forudsætning II:
Samme besvarelse som pkt.: svar A 1 med forudsætning I . ...
Svar B 1 med forudsætning I:
I henhold til bestemmelserne i den foreliggende kommuneplan vil det teoretisk være muligt at opnå en byggetilladelse med en bebyggelsesprocent på 60. Efter syns- og skønsmændenes vurdering vil det i praksis næppe være muligt at opnå en byggetilladelse med en bebyggelsesprocent 60 når kravene i Bygningsreglementet fra 1982 skal opfyldes m.h.t.:
Opholdsarealer ...
Bebyggelsens parkeringsarealer ...
Adgangs- og tilkørselsforhold ...
Arealer til brandsikring ...
Bebyggelsens højde ...
Lysforhold ...
Svar B 1 med forudsætning II:
Samme besvarelse som pkt.: Svar B 1 med forudsætning I.
Svar B 2 med forudsætning I:
Teoretisk vil derpå de ubebyggede grundarealer kunne udarbejdes mange forskellige bebyggelsesplaner.
I praksis vil det ikke kunne lade sig gøre, når Bygningsreglementet fra 1982 skal følges . ...
Der kan ikke angives en bestemt maksimal mulig bebyggelsesprocent. Bebyggelsesprocenten vil være afhængig af vurderingen af et specifikt bebyggelsesforslag for det enkelte grundareal.
Svar B 2 med forudsætning II:
Samme besvarelse som pkt.: Svar B 2 med forudsætning I."
Til brug for Højesteret er der afgivet supplerende forklaringer af skønsmændene, statsautoriseret ejendomsmægler og valuar P. Møller Jensen og direktør Kurt Heinze.
"Vedr. svar på spørgsmål A1, forudsætning I
Med lovligt mener skønsmændene, at der ikke er noget i lovgivningen, der forhindrer udnyttelsen med den maksimale bebyggelsesprocent. Skønsmændene har foretaget en beregning af, om det teoretisk er lovligt at udnytte bebyggelsesprocenten med 60 %. De har ikke taget stilling til, om det praktisk vil være umuligt.
Vedr. svar på B1 og B2, forudsætning I
Skønsmændene forklarede, at de først har undersøgt, om der er et tilstrækkeligt areal til bebyggelse med en udnyttelsesprocent på 60. Hvis svaret er bekræftende, kan der i bygningsreglementet være begrænsninger med hensyn til antal etager, bygningshøjde, opholdsarealer, lysforhold m.v., som beskrevet. Som grunden og servitutterne er, kan det efter deres mening næppe lade sig gøre at bebygge op til 60 %. Med formuleringerne på svar B 1 "næppe være muligt" og svar B2 "vil ikke kunne lade sig gøre", er der ikke tilstræbt en gradsforskel, men formuleringen "næppe være muligt" er en bevidst formulering. Det er deres erfaring, at selv om det praktisk og teoretisk kan lade sig gøre at udnytte bebyggelsen med 60 %, kan den politiske beslutningsproces formentlig yderligere vanskeliggøre en byggetilladelse på 60 %. Det er ikke muligt at sætte det ind i et skema, og det er et puslespil at få det til at gå op, når alle forskrifter skal overholdes. Hvis én mulighed vælges, kan det udelukke andre muligheder fra at blive opfyldt."
Det følger af Statsskattedirektoratets vejledning af 16. februar 1987 pkt. 3, litra c, om særlige problemer vedrørende anvendelsen af etagearealprincippet, som gengivet af landsretten, at etagemeterpriserne i områder, hvor bebyggelsesprocenten alene er reguleret i en kommuneplan, er "fastsat ud fra kendskabet til salgspriserne i forhold til rammebestemmelserne". I det omfang, dette princip er iagttaget ved fastsættelsen af etagemeterprisen, er der herved taget hensyn til, at den bebyggelsesprocent, der er fastsat i kommuneplanen, ikke altid kan opnås. På denne baggrund og i øvrigt af de grunde, der er anført i landsrettens kendelse, tiltræder Højesteret, at det ikke i sig selv kan anses for en fejl, at vurderingsmyndighederne har ladet kommuneplanens bebyggelsesprocent indgå i vurderingsgrundlaget som sket. Højesteret finder endvidere, at vurderingsmyndighedernes anvendelse af generelle retningslinjer i forbindelse med vurdering af grundværdierne ikke kan anses for at stride imod forvaltningsretlige principper.
Som følge heraf stadfæster Højesteret dommen, herunder landsrettens kendelse af 30. august 1996.
Landsrettens dom, herunder kendelsen af 30. august 1996, stadfæstes.
I sagsomkostninger for Højesteret skal Sønderborg Andelsboligforening inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 30.000 kr. til Skatteministeriet.


text:
Højesteret Lønmodtager havde ikke krav på udbetaling af værdien af 5 ikke-afholdte feriefridage
Lønmodtager havde ikke krav på udbetaling af værdien af 5 ikke-afholdte feriefridage
Sag 12/2016
Dom afsagt den 5. oktober 2016
Lønmodtagernes Garantifond var berettiget til ikke at udbetale værdien af fem ikke-afholdte feriefridage til A, idet A ikke havde godtgjort, at hun havde et krav mod Lønmodtagernes Garantifond.
A blev den 30. november 2011 opsagt fra sin stilling med seks måneders varsel. Efter selskabets konkurs blev hun fritstillet i perioden fra den 10. maj til den 31. maj 2012.
A havde efter sin ansættelsesaftale ret til ferie med løn/feriegodtgørelse i overensstemmelse med ferieloven. Parterne var enige om, at der i virksomheden tillige eksisterede en kutyme, hvorefter lønmodtagerne herudover havde ret til fem feriefridage om året. Der forelå ikke nogen mundtlig eller skriftlig aftale om, hvilke nærmere regler der var gældende for feriefridagene, herunder hvorledes der skulle forholdes med ikke-afholdte feriefridage i opsigelsessituationen. Der forelå heller ikke oplysninger om, hvordan virksomhedens ordning med feriefridage var blevet administreret, herunder i tilfælde, hvor medarbejdere var blevet opsagt, eller i tilfælde, hvor feriefridagene ikke var blevet afholdt.
Højesteret fastslog, at der ikke var holdepunkter for at antage, at de overenskomstmæssige vilkår ifølge HK/Danmarks overenskomst på området skulle indfortolkes i As ansættelsesaftale. Højesteret bemærkede i den forbindelse, at As ansættelsesforhold ikke var omfattet af en kollektiv overenskomst, og at hendes ret til fem feriefridage fulgte af virksomhedens kutyme, der gav hende en bedre retsstilling end den, der følger af ferielovens regler, uanset om retten til frihed kunne konverteres til et økonomisk krav eller ej. Højesteret bemærkede i øvrigt, at bestemmelser om feriefridage i kollektive overenskomster ikke har et ensartet indhold.
A havde ikke godtgjort, at hendes ret til fem feriefridage efter virksomhedens kutyme kunne konverteres til et økonomisk krav. Selv om det måtte have været tilfældet, fandt Højesteret det endvidere ikke godtgjort, at kutymen indebar, at feriefridagene skulle varsles, for at de kunne afvikles med frigørende virkning for arbejdsgiveren i fritstillingsperioden. Højesteret bemærkede herved, at A i fritstillingsperioden var arbejdsfri i ca. 3 uger med fuld løn.
Da A således ikke havde godtgjort, at hun havde et krav mod Lønmodtagernes Garantifond, stadfæstede Højesteret dommen.
Læs Sø- og Handelsrettens afgørelse


text:
Casumo kuponkoder til bonus på 100 % op til 1000 DKK & 20 FS
Casumo kuponkoder 2019: Få op til 1000 DKK i velkomstbonus + 20 bonus spins i november
Lige nu kan nye brugere hos Casumo Casino oprette sig med en velkomstbonus på 100 % op til 1000 DKK og 20 gratis spins til Starburst uden at skulle bruge Casumo kuponkoder 2019. Læs alt om kundeservice, betalingsmetoder, spiludvalg og meget mere i denne anmeldelse.
Hvad kan jeg få med min Casumo kuponkoder?
Casumo promokode
100 % op til 1000 DKK & 20 bonus spins Indbetalingsbonus på 100 % op til 1000 DKK og 20 free spins til Starburst
Loyalitetsprogram Tilmeld dig loyalitetsprogrammet for at kunne få free spins, flere indbetalingsbonusser, boost af gevinster mm.
Reel Races Spin og vind så mange gange som muligt på udvalgte spilleautomater for at vinde kontante præmier.
Hvordan kan jeg bruge min Casumo kuponkoder?
Andre Casumo kampagner og tilbud
Lige nu kan du som sagt oprette dig med en Casumo bonus på 100 % op til 1000 DKK og få 20 free spins til spilleautomaten Starburst på samme tid. Der er tale om en indbetalingsbonus, hvilket betyder at det online casino matcher din første indbetaling 100 % op til 1000 DKK.
Hvis du indbetaler 500 DKK får du 500 DKK i Casumo bonus, hvis du indbetaler 750 DKK får du 750 DKK i bonus osv. For at kunne bruge din Casumo kuponkoder skal du oprette dig på siden og det er nemt og simpelt. Du skal blot følge vores guide nedenfor.
Klik på knappen nedenfor listen for at komme videre til Casumo Casino.
Tryk på den gule ”åbn konto” i venstre side af skærmen.
Udfyld de to trin med e-mail, ønsket adgangskode, brugernavn samt personlige data som fulde navn, adresse, CPR-nummer osv.
Opfyld regler og vilkår for din Casumo bonus.
Udbetal eventuelle gevinster fra din velkomstbonus.
Casumo bonus regler og vilkår
Der er naturligvis regler og vilkår, når det kommer til din Casumo kuponkoder og nedenfor kan du få en ide af hvilke regler og vilkår, der skal overholdes, for at du kan få udbetalt dine gevinster. Du kan finde alle regler og vilkår ved at besøge siden ved at klikke på linket nedenfor listen.
Du skal være nyt medlem på siden for at kunne udnytte denne velkomstbonus.
Du skal være opmærksom på at konti registreres med IP-adresse, hvilket betyder at der kun kan benyttes en Casumo kuponkoder per computer, hvilket er relevant, hvis du deler din computer med en anden person.
Dine 20 free spins til den populære spilleautomat Starburst.
Du skal indbetale minimum 100 DKK for at få din Casumo bonus.
Du kan max. få 1000 DKK i pengebonus.
Du får kun matchet din første indbetaling, hvilket betyder at du kan få 100 % op til 1000 DKK i Casumo bonus på første indbetaling og at du ikke kan fordele din bonus over flere indbetalinger.
Såvel din indbetaling samt eventuelle bonuspenge skal omsættes ti gange før du kan udbetale dine gevinster.
Spil kan bidrage mellem 0 og 100 procent til omsætningskravet og derfor anbefaler vi at du gennemgår regler og vilkår for Casumo bonus ved at trykke på linket nedenfor.
Det online casino har også designet et loyalitetsprogram, som betyder at du ikke kun får Casumo bonus som nyt medlem, men at loyale medlemmer kan nyde gratis spins, boost, indbetalingsbonusser, pengebonusser og meget mere. I loyalitetsprogrammet kan du fx være heldig at modtage free spins, når du når op på et nyt niveau eller booste dine gevinster, når du går den rigtige vej i programmet.
Udover loyalitetsprogrammet byder Casumo også på forskellige kampagner hver uge. De er umiddelbart ikke til at finde på siden, men vi er sikre på at det online casino løbende informerer medlemmer om hvilke kampagner og tilbud, der er tilgængelige.
Der er også turneringer på siden fx i form af turneringen Reel Races. Her skal du spille på nogle udvalgte online slots og gå efter at spinne så mange gange som muligt inden for et bestemt tidsrum. Da der er tale om en turnering vil det sige at det er en konkurrence, der handler om at du skal vinde flest gange muligt for at havne i toppen af præmie tabellen og løbe afsted med de kontante præmier, når turneringsuret står på nul.
Der er mere end 450 forskellige casinospil hos det online casino, som har spil fra alle de populære spiludviklere. Du kan finde spil fra NetEnt, Thunderkick, PlaynGo, Quickspin, Evolution Gaming, IGT, Relax Gaming og Push Gaming. Det betyder at du kan finde populære spil som fx Starburst, som de 20 gratis spins fra din Casumo kuponkoder gælder til, Book of Dead, Gonzo’s Quest og mange andre meget omtalte spil.
Du kan også kaste dig ud i nye og sjove spil som fx Tales of Dr. Dolittle fra Quickspin med garanti for wild-symboler, mulighed for multiplikator wild-symboler på op til fem gange og meget mere.
Udvalget af spil er overskueligt designet i en brugervenligt design hvor du kan vælge mellem top spil, spilleautomater, bordspil, live casino eller udforske alle spil. Du kan også benytte søgefunktionen til at søge blandt de mere end 400 spil på siden og det er uden tvivl et plus, som ikke alle casinoer byder på, men det gør dette online casino altså.
Casumo Casino byder som sagt på meget mere end spilleautomater, da de også har en række sjove bordspil som fx Joker Poker, Black Jack, Mini Baccarat og andet godt i ”bordspil” sektionen. Når det kommer til bordspil fokuserer Casumo casino uden tvivl på live casino, som du kan læse om lidt længere nede, og det kommer ikke som en overraskelse, da live roulette, live blackjack osv. i sidste ende er vejen frem, når det kommer til de populære spil.
Vi er også vilde med at du kan prøve spillene for sjov allerede inden du vælger at oprette din konto. Her skal du bare føre din mus hen over et af spillene og trykke på ”spil”, som fx Jammin Jars, som vi prøvede mens vi anmeldte siden. Bemærk at du skal åbne en konto for at kunne vinde rigtige penge og/eller at gennemspille din Casumo bonus, men at kunne spille for sjov er som sagt en god mulighed for at få en lille smagsprøve inden man opretter sin konto.
Når det kommer til live casino har dette online casino et af de største udvalg, som vi længe har set. Der er mere end 50 forskellige live casino spil hos Casumo casino hvilket betyder at de lever op til deres påstande på forsiden hvor der står ”Ægte casino. Bare online”. Med sidens talrige live casino spil føles det nemlig som at sidde på et ægte casino hjemme i stuen, når live dealeren deler kortene ud bag bordet.
I spil udvalget med live casino kan du finde flere end femten forskellige udgaver af live roulette, 40 spil live blackjack, en god håndfuld Baccarat, Dream Catcher, Casino Hold’em, Ultimate Texas Hold’em, Three Card Poker, Caribbean Stud Poker og meget mere.
Dette online casino er eksperter når det kommer til mobil casino og det er ikke noget vi bare siger, det er bevist. Såvel i 2018 som i 2017 vandt det online casino prisen som “mobile operator” (mobile operatør på dansk) ved det populære ERG Nordics Awards hvor kun de bedste af de bedste går hjem med priserne.
App’en findes til både iOS og Android og den fylder ca. 140 MB på din mobil, hvilket er meget normalt. Med den mobile app kan du spille på mere end 300 af casinoets spilleautomater og både ind- og udbetale helt uden besvær.
Casumo åbnede for nyligt sit online casino i Danmark og nu forventes det at Casumo sport er på trapperne med en online sportsbook. I denne artikel kan du få en ide af hvad du kan forvente af den nye betting-side i Danmark.
Når siden går i luften forventes det at der vil være en Casumo bonus til nye medlemmer på siden. Den velkomstbonus kommer nok til at ligne velkomsttilbuddet hos casino siden hvor nye medlemmer kan få 100 % op til 1000 DKK i bonus.
Vi vil naturligvis være blandt de første til at informere om hvordan Casumo sportsbook bonus kommer til at se ud, når de endelige detaljer kommer på plads.
Casumo sport bonus regler og vilkår
Der vil sikkert også være regler og vilkår forbundet med den kommende Casumo sportsbook bonus. I forbindelse med den nuværende casino bonus minder regler og vilkår om de retningslinjer, der findes hos andre betting-sider og casinoer.
Du skal blandt andet minimum indbetale 100 DKK, opfylde omsætningskrav på ti gange og sørge for at være minimum 18 år gammel. Som sagt skal vi nok informere mere om de specifikke regler og vilkår for sport bonus, når detaljerne kommer på plads.
Sådan bliver du medlem hos Casumo sport
Vi forventer at processen for oprettelse af konto hos sportsbook vil minde om den nuværende proces hos det online casino. Derfor regner vi med at du skal gøre følgende:
Tryk på linket nedenfor denne liste for at gå videre til siden.
Tryk på ”åbn konto” i menuen til venstre.
Bekræft din Casumo sport konto med NemID.
Opfyld regler og vilkår for Casumo sportsbook bonus.
Udbetal eventuelle gevinster
Casumo Service Ltd står bag Casumo sportsbook. Lige nu har virksomheden fra Malta tilladelse fra Spillemyndigheden til casino, men det forventes at de også vil få en tilladelse til betting, så de kan åbne op for deres bettingside i den nære fremtid.
Casumo startede op i 2012 og udover hovedkontoret på Malta har spillevirksomheden også kontorer i Barcelona og Gibraltar. Virksomheden startede op med at udbyde online casino til internettets brugere, men nu fokuserer de også på sport efter at de indgik en aftale med sportsbook leverandøren Kambi i marts 2018.
Kambi er en B2B leverandør af sport betting service til spillesideoperatører med licens. Kambi har mere end 500 personer medarbejdere og de leverer odds til nogle af de største brands inden- og udenfor Danmark og de kommer altså også til at sikre gode odds til Casumo sportsbook.
Når vi taler om Casumo er der tale om en prisvindende virksomhed, der har vundet priser inden for fx Innovation i casino ved eGaming Review Awards (EGR) samt priser for bedste mobile operatør blandt mange andre anerkendelser, der peger på at Casumo vil blive en god side at placere sine væddemål på.
En af de første ting du skal tage stilling til som ny bruger hos Casumo casino er betalingsmetoder. Her skal du vælge hvilken metode du ønsker at bruge til såvel indbetaling som udbetaling og der er nok at vælge imellem.
Blandt indbetalingsmetoderne kan du vælge mellem traditionelle betalingskort som VISA, Dankort og MasterCard, ApplePay, bankoverførsel, det elektroniske gavekort PaySafeCard og de populære moderne e-wallets Skrill og Neteller. Du kan benytte de samme metoder til udbetaling undtagen PaySafeCard, da det ikke er muligt at udbetale til det elektroniske gavekort. I dette tilfælde vil din indbetalingsmetode være PaySafeCard og udbetalingsmetode vil være bankoverførsel.
I forbindelse med udbetaling står pengene ofte hurtigt på din konto. Hvis du vælger e-wallets som Skrill & Neteller vil du have pengene med det samme. Normalt overføres pengene også øjeblikket med bankoverførsel, men der kan også gå en enkelt dag. Den eneste metode, der kan tage flere dage er betalingskortene VISA, Dankort og MasterCard, som tager mellem en og fem hverdage, da det afhænger af godkendelse.
På siden kan du finde svar på ofte stillede spørgsmål ved at trykke på ”FAQ” i bunden af siden. Her kan du finde information om betalingsmetoder, kundeservice, din konto og meget mere og denne information kan bidrage til at du ikke behøver at kontakte kundeservice for at få svar på dine spørgsmål.
Men du kan naturligvis også kontakte kundeservice enten ved at sende en e-mail til hey@casumo.com eller åbne live chatten og komme i kontakt med supporten når som helst på døgnet, da de har åbent 24/7. Der er desværre ingen telefonsupport, men det går også hurtigere over live chat.
Er der en Casumo kuponkoder tilgængelig på nuværende tidspunkt?
Nogle gange skal der bruges Casumo kuponkoder til at oprette sig med en velkomstbonus, men det er ikke gældende i dette tilfælde. Du skal blot klikke på et link i denne artikel for at komme videre til siden og oprette dig med din Casumo bonuskode.
Hvem kan gøre krav på denne Casumo kuponkoder?
Alle nye medlemmer, der er over 18 år gamle kan oprette sig med denne velkomstbonus og få udbetalt gevinster, så længe regler og vilkår overholdes.
Der er ikke en specifik Casumo bonuskode til mobiltelefonen, men du kan sagtens oprette dig med den allerede nævnte velkomstbonus via din mobiltelefon. Det eneste du skal huske i denne forbindelse er at bekræfte din konto med NemID og logge ind med desktop-versionen mindst en gang for at du kan spille normalt med din mobile app fremover.
Kan jeg udnytte denne Casumo bonus samt andre eksisterende tilbud?
Ja, sagtens! Du kan oprette dig med en velkomstbonus og bagefter udnytte andre eksisterende tilbud som fx loyalitetsprogrammet samt de kampagner, der bliver offentliggjorte uge ud og uge ind.
Jeg har udfordringer med at få min Casumo bonuskode, hvad skal jeg gøre?
Hvis du har udfordringer med at oprette dig med din Casumo bonus anbefaler vi dig at du kontakter sidens support, som er tilgængelige alle ugens dage hele døgnet rundt.
Generelt er vi godt tilfredse med dette online casino, som byder på et stærkt udvalg af spil både når det kommer til de mere end 400 spilleautomater samt de mere end 60 forskellige live casino spil.
Derudover er det fedt at det online casino har gjort så meget for at designe en lækker mobil app, som gør det muligt at blive underholdt i mange timer, selv når man er på farten.
Det online casino imponerer også med deres Casumo bonuskode på 100 % op til 1000 DKK og 20 Starburst spins med acceptable krav som fx et lavt omsætningskrav på kun ti gange. Alt i alt er vi godt tilfredse med Casumo Casino.
Mange spil fra forskellige udbydere Ingen telefon support
Fantastisk mobil app Svært at finde frem til kampagner
Lækker Casumo bonus på 100 % op til 1000 DKK & 20 Starburst spins
Spilkongen - Guider på sportsvæddemål, casino og poker » Casino » Casumo kuponkoder 2019: Få op til 1000 DKK i velkomstbonus + 20 bonus spins i november

matches:
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu
in Casu


text:
Ny højesteretsdom om aftalt lønnedgang - Horten Advokatpartnerselskab
Højesteret har netop truffet afgørelse i en sag, der omhandlede en aftale om lønreduktion med øjeblikkelig virkning. Aftalen blev indgået som et alternativ til en afskedigelse. Højesteret skulle tage stilling til, om dette var muligt, eller om en sådan aftale alene kunne indgås med et varsel, som svarer til medarbejderens individuelle opsigelsesvarsel. Sagen var tidligere behandlet i byretten og i landsretten med to forskellige udfald.
Højesterets flertal - med kun en enkelt imod - fandt i den konkrete sag, at en aftale om lønreduktion kunne aftales med øjeblikkelig virkning. Dommen illustrerer, at arbejdsgivere kan aftale væsentlige vilkårsændringer med deres ansatte med forkortet varsel, herunder også aftale at ansættelsesforholdet afbrydes, såfremt der er tale om rimelige vilkår hertil. Det fremgår ikke af Højesterets præmisser, men det har formentlig spillet en rolle, at der har været tale om overskuelige konsekvenser for den ansatte.
Højesteret fandt, at lønnedgangen i den konkrete sag var aftalt med umiddelbar virkning. Højesteret fandt, at en arbejdsgiver kan indgå en aftale om, at medarbejderen skal fratræde straks eller i øvrigt på et tidligere tidspunkt end det tidspunkt, hvor en opsigelse fra arbejdsgiverens side kunne være sket. Tilsvarende fandt Højesteret, at det er muligt, at indgå aftaler om lønreduktion eller andre væsentlige vilkårsforringelse med et kortere varsel end medarbejderens individuelle opsigelsesvarsel. Funktionærlovens § 21 bestemmer ellers, at der ikke kan indgås aftaler, som stiller medarbejderen dårligere, end hvad der følger af lovens øvrige bestemmelser.
Højesteret åbner dog et vindue for mulige tilsidesættelser af aftaler af denne karakter, idet Højesteret anfører, at aftaler som ovennævnte efter omstændighederne vil kunne tilsidesættes i medfør af almindelige ugyldighedsregler, herunder navnlig aftalelovens § 36, men Højesteret fandt konkret ikke, at dette skulle ske i denne sag.
Den 3. september 2007 aftalte en revisor og hans arbejdsgiver blandt andet, at revisorens månedsløn blev reduceret fra 50.000 kr. til 42.000 kr. Revisoren sagde sin stilling op i oktober og fratrådte med udgangen af november samme år. Samtidig anlagde revisoren sag mod arbejdsgiveren og krævede betaling af lønforskellen inklusive feriepenge i tre måneder, svarende til opsigelsesvarslet
Sagen har været behandlet i tre instanser.
Byretten fandt, at aftalen om lønreduktion havde umiddelbar virkning, således at lønreduktionen - ligesom den øvrige del af parternes aftale - skulle gælde fra den 1. september 2007.
Byretten lagde til grund, at aftalen om lønreduktion blev indgået som alternativ til afskedigelse af revisoren. Byretten fandt, at revisoren ved aftalens indgåelse opnåede en forbedring af sine ansættelsesvilkår i forbindelse med kundeovergang ved fratrædelse. Derfor fandt byretten, at aftalen kunne opretholdes.
Landsrettens vurdering
Landsretten fandt, at en lønnedgang, som den aftalte, var en så indgribende ændring af ansættelsesvilkårene, at den måtte sidestilles med en afskedigelse kombineret med en aftale om genansættelse på ændrede vilkår. Lønnedsættelsen kunne derfor kun gennemføres med funktionærlovens konkrete opsigelsesvarsel. Landsretten fandt ikke, at dette varsel kunne fraviges til ugunst for lønmodtageren ved den indgåede aftale, jf. funktionærlovens § 21.
Den varslede storkonflikt giver anledning til mange spørgsmål omkring en eventuel påvirkning af kontrakter og udbud. Vi gennemgår en række typiske tvivlsspørgsmål.


text:
Den urimelige kaution – U.2010.1628H
Højesterets dom i sag 518/2007 2. afd.. Refereret af andre i U.2010.1628H.
Tema: Kaution - tilsidesættelse af kaution i medfør af aftalelovens § 36
En landbrugsejer var i økonomiske vanskeligheder, og fik af sin sparekasse dels bevilget et lån på 1,5 millioner kroner til akkordering af hans allerede eksisterende gæld, og dels en kassekredit på 250.000 kroner til dækning af den løbende erhvervsmæssige landbrugsdrift. Til sikkerhed herfor fik sparekassen pant i gårdejerens landbrugsejendom, og gårdejerens forældre indvilligede i at kautionere for engagementet med 750.000 kroner over for sparekassen. Som sikkerhed for opfyldelse af kautionsforpligtelsen fik sparekassen et ejerpantebrev i moderens parcelhus, som på tidspunktet for kautionen var gældfrit og omtrent 350.000 kroner værd. Forældrene havde dog generelt en beskeden økonomi, idet den 57-årige far var ufaglært med en timeløn på 95 kroner, mens den 60-årige mor var på efterløn.
I løbet af de følgende to år fortsatte gårdejerens økonomi med at være trang, og sparekassen forhøjede løbende det bevilgede træk på kassekreditten fra oprindeligt 250.000 kroner til slutteligt cirka 1,4 millioner kroner.
Da gårdejeren senere misligholdt sine forpligtelser blev hans gård solgt på tvangsauktion til en pris, der ikke dækkede hele gårdejerens gæld, herunder kassekredittens negative saldo. Sparekassen krævede derfor, at forældrene indfriede kautionsforpligtelsen på 750.000 kroner, men forældrene gjorde gældende, at kautionserklæringen i henhold til aftalelovens § 36 var urimelig og derved uforbindende, og sagen blev indbragt for domstolene.
Sparekassen fik medhold i både byretten og landsretten, men Højesteret fandt, at det ville være urimeligt at opretholde kautionen fuldt ud, og nedsatte i medfør af aftalelovens § 36 kautionsforpligtelsen til 350.000 kr. Som begrundelse for nedsættelsen nævnte Højesteret, at der forelå privat kaution over for et pengeinstitut til sikkerhed for et familiemedlems erhvervsmæssige gæld, at der var et misforhold mellem kautionens omfang og forældrenes beskedne økonomi, samt at kassekreditten løbende var blevet udvidet med deraf følgende øget risiko.
Afgørelsen omhandler tilsidesættelse af en kautionsforpligtelse i henhold til aftalelovens § 36.
En kautionsaftale kan på linje med andre aftaler tilsidesættes helt eller delvis med hjemmel i aftalelovens § 36, hvis det vil være urimeligt eller i strid med redelig handlemåde at gøre den gældende.
Afgørelsen er et illustrativt eksempel på en delvis tilsidesættelse, idet Højesteret nævner flere momenter, der kan inddrages ved en sådan vurdering.
For det første lagde Højesteret vægt på, at der var tale om en privat kaution til et pengeinstitut til sikkerhed for et familiemedlems erhvervsmæssige gæld. Yderligere bemærkede Højesteret, at der i sagen forelå et misforhold mellem kautionens omfang og kautionisternes beskedne økonomi, da forældrene med deres lave indkomst, høje alder og begrænsede aktiver ikke ville kunne komme i nærheden af at opfylde kautionen på 750.000 kr. Samtidig lagde Højesteret vægt på, at kassekreditten løbende var blevet udvidet, og derved havde øget risikoen for, at gårdens værdi ikke ville dække det samlede låneengagement.
Selvom Højesteret i sagen lagde til grund, at forældrene var blevet vejledt om den særlige risiko ved kautionen og generelt var bekendt med sønnens økonomiske situation, tilsagde sagens samlede omstændigheder altså, at kautionens omfang var urimelig.
I en eksamenssituation vil man kunne lægge vægt på, om der er tale om en privat kaution, om gælden er stiftet i erhvervsmæssig regi, og om der er et misforhold mellem kautionisternes økonomi og størrelsen af den stillede kaution. Derudover kan det være af relevans, om långiveren løbende har bevilget yderligere kredit til låntager, og derved gjort kautionsforpligtelsen mere risikabel.
Der skal altså foretages en samlet bedømmelse af sagens omstændigheder, og hvis disse tilsiger, at det vil være urimeligt at gøre kautionen gældende, vil kautionen kunne tilsidesættes helt eller delvist.
Måske kunne det have påvirket resultatet i modsatte retning, hvis kautionisterne løbende blevet om kreditudvidelsen.
Af Højesterets præmisser kan udledes en række momenter, der er af relevans ved vurdering af tilsidesættelse af en kautionsforpligtelse i medfør af aftalelovens § 36. Blandt momenterne er, om der er tale om privat kaution for et familiemedlems erhvervsmæssige gæld, om gældsrammen løbende er blevet udvidet med långivers vidende, og om kautionsforpligtelsen står i et misforhold til kautionisternes økonomi. Som parameter i forhold til sidstnævnte lagde Højesteret i sagen vægt på, at der ikke var en realistisk udsigt til, at kautionisterne ville kunne opfylde kautionen.