text:
31.01.05. Regeringen vil sikre Kutjma med livslang pension
31.01.05. SDPU (o) uafklaret om, hvorvidt man er i opposition
31.01.05. Yushchenko outlines Ukraine's desire to "return to Europe"
28.01.05. EU vil ikke smække døren i for Ukraine
27.01.05. Jusjtjenko aflyser besøg i Bruxelles
27.01.05. Politiet siger, at transportministeren begik selvmord
27.01.05. "Vores Ukraine" splittet over Tymoshenko
26.01.05. Rusland opretholder sag mod Tymoshenko
26.01.05. Yushchenko's poisoning: the background
26.01.05. Jusjtjenko blev udsat for adskillige giftmordforsøg (eng.)
26.01.05. Jusjtjenko oplyser, at der vil blive rejst tiltale i Gongadze-sagen
25.01.05. IMF kræver, at Jusjtjenko fører en monetaristisk politik
24.01.05. Jusjtjenko: Tymoshenko har de bedste chancer
24.01.05. Tymoshenko udnævnt til fungerende premierminister
24.01.05. Jusjtjenko lovede i sin indsættelsestale at samle nationen (eng.)
23.01.05. Bush lykønsker Jusjtjenko i telefonsamtale
23.01.05. Jusjtjenko indsat som præsident
22.01.05. Samtlige socialdemokrater forlader regeringen og administrationen
21.01.05. New York Times: Kutjma ser tilbage med melankoli
20.01.05. Kutjma lykønsker Jusjtjenko med valget til Ukraines præsident
20.01.05. Putin lykønsker Jusjtjenko med valget til Ukraines præsident
20.01.05. Højesteret føjer Jusjtjenko og afviser Janukovytjs klager
20.01.05. Jusjtjenko erklæres officielt vinder i dag
19.01.05. Rusland anerkender Jusjtjenko som vinder
17.01.05. New York Times: SBU støttede "den orange revolution"
16.01.05. Højesteret afviser de tre vigtigste af Janukovytj klager
Ukraines Højesteret har skåret i listen over de klager fra præsidentkandidat Viktor Janukovytj, som retten vil tage stilling til, oplyser Den centrale Valgkommissions pressetjeneste til nyhedsbureauet Interfaks-Ukrajina.
Den centrale Valgkommission har modtaget Højesterets beslutning af den 14. januar, som er blevet modtaget efter behandlingen af materialerne i tilknytning til Janukovytjs klager over Den centrale Valgkommissions undladelser, handlinger og beslutninger.
I resolutionsteksten fremhæves det, at Højesteretsdommer Lilija Hryhorjeva har fastslået, at den indgivne klage hører under Højesterets jurisdiktion, men at der i klagen er indeholdt krav, som allerede har været indklaget for Den centrale Valgkommission, og om hvilke Højesteret tidligere har afsagt kendelse.
Således handler flere punkter i klagens resolutionsdel om Den centrale Valgkommissions handlinger og undladelser, samt eksempler på overtrædelser af valgloven under hele valgkampen og under omvalget den 26. december.
Samtidig er Den centrale Valgkommissions handlinger og undladelser i forhold til forberedelsen og afholdelsen af valget den 26. december samt kommissionens resolutioner omkring behandlingen af klagerne og erklæringen fra valgdeltagerne om eksempler på lovovertrædelser allerede blevet indklaget for Højesteret.
Den 6. og 10. januar afviste Højesteret at imødekomme de klager, som gik på Den centrale Valgkommissions resolutioner, i hvilke Den centrale Valgkommission havde afvist at behandle Janukovytjs klager, som krævede at fastslå eksempler på massive overtrædelser af valgloven, samt overtrædelser af principperne i en valgproces under omvalget den 26. december, herunder af de handicappedes, ældres og gangbesværedes rettigheder og interesser, hvilket havde gjort det umuligt at nå frem til et sandfærdigt valgresultat i samtlige storvalgkredse.
Således kan de krav, som påpeges i de relevante punkter i dens resolutionsmæssige del, ikke blive genstand for endnu en behandling i Højesteret.
Således er klagen optaget til behandling i Højesteret med undtagelse af kravene om at kende Den centrale Valgkommissions undladelser retsstridige, fordi den ikke tog stilling til de massive overtrædelser af lovgivningen under hele valgkampen; krav som vedrører påstanden om, at de massive overtrædelser ikke gør det muligt at komme frem til et troværdigt valgresultat; krav som vedrører etableringen af eksempler på overtrædelser af vanføres vælgerrettigheder.
Hvad angår de påstande, som vil blive behandlet, godkendte dommeren blandt andet kravet til Den centrale Valgkommission om at tilvejebringe resolution nr. 14 og 15 af den 10. januar samt protokollen fra mødet den 10. januar. Desuden vil man inddrage Højesterets kendelser og Den centrale Valgkommissions resolutioner truffet efter den 3. december.
Det fremhæves i beslutningen, at sagen vil blive behandlet af Højesterets civilretskammer på et åbent møde den 17. januar kl. 11.00. UP.
"How Top Spies in Ukraine Changed the Nation's Path"
Rusland vil tage imod Viktor Jusjtjenkos ønske om at aflægge sit første besøg som Ukraines præsident til Moskva, sagde den russiske udenrigsminister Sergej Lavrov på en pressekonference i onsdags i Moskva ifølge RIA-Novosti.
"Rusland har flere gange understreget, at det vil respektere det ukrainske folks valg. Det gælder også Viktor Jusjtjenko, som har vundet det ukrainske præsidentvalg og gentagne gange har talt om, at Rusland er det første sted, han gerne vil besøge som præsident. Rusland vil tage imod et sådant ønske", sagde ministeren.
Han udtalte sig for en intensivering af de russisk-ukrainske relationer. "Vi har ikke brug for andet end en styrkelse af relationerne. I Ukraine findes der næppe en sådan politiker, som vil være parat til at tilrettelægge forholdet til Rusland på en anden måde. Jeg går ud fra, at disse interesser også fremover vil være grundlaget for vores relationer", fremhævede Lavrov.
Samtidig vides det nu med sikkerhed, at Jusjtjenko på trods af sine valgløfter om, at hans første rejse vil gå til Moskva har planer om at besøge Strasbourg den 24. januar, Polen den 27. januar og Davos den 28. januar. UP.
Højesteret har afvist at forbyde offentliggørelsen i regeringsavisen "Urjadovyj Kurjer" og parlamentsavisen "Holos Ukrajiny" af Den centrale Valgkommissions resolution om at erklære Viktor Jusjtjenko som vinder af præsidentvalget inden afslutningen af behandlingen af præsidentkandidat Viktor Janukovytjs klage. Ifølge nyhedsbureauet Ukrajinski Novyny fandt Højesteret ikke det fornødne grundlag for at udstede et sådant forbud.
Som tidligere oplyst havde Janukovytjs repræsentanter indgivet en begæring til Højesteret om at forbyde offentliggørelsen af Den centrale Valgkommissions resolution i aviserne "Urjadovyj Kurjer" og "Holos Ukrajiny" om Jusjtjenkos sejr ved præsidentvalget og afslutningen af behandlingen af Janukovytjs klage. Den 18. januar tillod Højesteret offentliggørelsen af Den centrale Valgkommissions resolution efter den 19. januar og annullerede hermed sit forbud mod offentliggørelse af den 11. januar. Forum.
Viktor Janukovytjs klage til Højesteret kan ikke tages til følge. Denne beslutning blev truffet kl. 2.40 om morgenen efter et næsten 4 timer langt lukket møde i Højesterets civile kammer og blev offentliggjort af formanden for det civile domstolskammer Anatolij Jarema.
"Højesterets civile domstolskammer har besluttet, at Viktor Janukovytjs klage over Den centrale Valgkommissions passivitet i forhold til at få fastslået valgresultatet og
Den centrale Valgkommissions resolution vedrørende resultatet af afstemningen og resultatet af præsidentvalget, samt offentliggørelsen af resultaterne ikke kan tages til følge", sagde dommeren.
Efter at have behandlet materialerne fastslog Højesteret, at Den centrale Valgkommission havde vedtaget resolutionen om resultatet af omvalget og om præsidentvalget i overensstemmelse med lovgivningens krav.
I Højesterets beslutning bliver det påpeget, at alle Den centrale Valgkommissions resolutioner i forhold til forberedelsen af og gennemførelsen af omvalget den 26. januar er blevet indbragt for Højesteret, og at retten har stadfæstem dem.
Således er sagsøgerens krav om, at Den centrale Valgkommissions handlinger og undladelser kendes retsstridige, grundløse. I Højesterets beslutning bliver det også påpeget, at sagsøgeren ikke havde dokumenteret sin påstand om massive lovovertrædelser under omvalget den 26. december.
Beslutning er endegyldig og kan ikke ankes. Efter oplæsningen af kendelsen blev mødesalen lukket. Dem, som befandt sig i salen, klappede taktfast af dommerne. UP. Interfaks-Ukrajina.
Den russiske Føderations præsident Vladimir Putin har lykønsket Viktor Jusjtjenko med valget til Ukraines præsident, meddelte den russiske ambassades pressetjeneste i dag. "Tillykke med valget af Dem til posten som Ukraines præsident, jeg ønsker Dem al held og lykke", hedder det i lykønskningen.
"Udviklingen af et godt naboskab og et ligeberettiget forhold til Ukraine er en af Ruslands vigtigste nationale prioriteringer. Jeg er overbevist om, at en konsekvent udbygning af det strategiske partnerskab er i fuld overensstemmelse med vores folks langsigtede interesser.
Jeg vil også gerne fremhæve den særlige betydning af, at Rusland og Ukraine deltager aktivt i udformningen af Det fælles økonomisk rum indenfor SNG. Et effektivt samarbejde indenfor rammerne af disse integrationsbestræbelser skal åbne nye muligheder for vore borgere indenfor det forretningsmæssige, videnskabelige og humanitære samarbejde", fremhæves det i lykønskningen.
Vladimir Putin ønskede Jusjtjenko al held med en ansvarlig statsgerning, og "benyttede lejligheden" til at lykønske ham med det Nytår og Jul. Som bekendt har man fra russisk side tidligere sagt, at man vil lykønske den nyvalgte ukrainske præsident efter indsættelsen.
I dag lykønskede også Leonid Kutjma Jusjtjenko med valget til præsidentposten. ProUA.com
Ukraines præsident Leonid Kutjma har ønsket Viktor Jusjtjenko tillykke med sejren ved præsidentvalget.
Denne korte meddelelse blev offentliggjort af Kutjmas pressetjeneste torsdag kl. 11.30.
Det vides ikke, om Kutjma vil være tilstede under indsættelsen af Jusjtjenko, da det ifølge en procedure parlamentet har vedtaget, er formanden for Den centrale Valgkommission, som skal overdrage en nyvalgt præsident præsidentbeviset, mens formanden for Forfatningsdomstolen skal overdrage de officielle symboler på den ukrainske præsidents magt.
Derfor er der ikke behov for, at den gamle præsident er tilstede personligt.
Det vides også, at det er parlamentsformand Lytvyn, som skal indbyde Kutjma til indsættelsen. Sammen med formanden for Forfatningsdomstolen og Jusjtjenko skal han afstemme listen over indbudte personer og andre organisatoriske spørgsmål. UP.
21.01.05. Ukraine's Leader Looks Back in Melancholy
KIEV, Ukraine, Jan. 16 - He continues to govern, exercising the remains of his power as he orders Ukraine's troops home from Iraq. He waits, and he says he plans a role in the life of a nation that, in what is now known as the Orange Revolution, almost allergically rejected the course he had set for it.
After 10 years in power, decades of influence and then scandal and opprobrium in his final term, President Leonid D. Kuchma's last hours in office are upon him. He admits to melancholy and says that his pride over Ukraine's advances since declaring its independence in 1991 is tinged with regret that he is leaving a nation divided. He concedes he might be arrested. His ambivalence is clear.
"One cannot be completely satisfied; many things I see now at a different angle," he said, leaning forward from a silk-covered, gold-leafed armchair inside the presidential administration building that last month was blockaded by demonstrators chanting, "Criminals, out!"
"However, looking back at my life, I think it could not be done in any different way," he said, quickly adding, "If I had known where I would stumble and fall, I would have put a cushion there."
In an interview in his office, Mr. Kuchma spoke in considerable detail about events that shook his nation, and offered a tentative self-assessment of his role.
[Mr. Kuchma is now formally a lame duck. Early Wednesday the Supreme Court rejected an election challenge by his former prime minister, Viktor F. Yanukovich, clearing the way for President-elect Viktor A. Yushchenko's inauguration to go ahead as scheduled on Sunday.]
Speaking on several subjects, Mr. Kuchma flashed a range of emotions. At times he laughed, sometimes waving away questions or referring them to members of his government. He was reflective, occasionally self-critical.
And he spoke with noticeable care, whether from caution or courtesy, about former political underlings. He also credited everyone involved in the ultimately peaceful revolution - from the government troops and both presidential candidates, to the oppositionists who filled Kiev's streets - for having managed, however harrowingly, to avoid violence.
"I saw it as a war of nerves," he said. "Who would cave in first? Thank God everybody's nerves were strong."
Now comes a period of assessment, a process he says will take time.
As a former missile-plant director who inherited the reins of a dysfunctional post-Soviet nation, Mr. Kuchma, 66, was a technocrat turned head of state, and brought with him a high intellect, management experience and a political base in a powerful clan as he confronted almost insurmountable problems. He departs with a much healthier nation but a darkly complicated legacy.
To his critics and the opposition that paralyzed Kiev in November and December, he is a president who presided over the corrupt privatization of the nation's resources, steering wealth toward supporters, relatives and eastern clans.
He has been accused of ordering the murder of a journalist, Georgy Gongadze, in 2000, of approving the sale of radar systems to Saddam Hussein's Iraq and of rigging the election for Mr. Yanukovich, his disastrous choice as successor. Having found himself caught between the competing interests of Russia and the West, he satisfied neither. His stature on the world stage has shrunk.
Yet Mr. Kuchma accomplished critical tasks, including a sustained collaboration with Washington in nuclear disarmament and the closing of Chernobyl, the nuclear power plant that in 1986 suffered the worst nuclear accident in history. He leaves a country with a rapidly expanding economy, with independent parliamentary factions, an opposition television station and an often lively press. These would be all but unimaginable instruments of democracy in many former Soviet republics led by their former Communist Party men.
Moreover, Mr. Kuchma is willingly stepping aside, confronting his critics with a paradox. However messy the transition has been, Mr. Kuchma will be able to note that with his leaving, Ukraine has taken a step toward joining a club - along with Lithuania, Latvia, Estonia and Georgia - of former republics of the Soviet Union that are developing democratic governance.
Præsident Leonid Kutjma har afskediget lederne af sin administration og de guvernører, som er medlemmer af SDPU (o), oplyser præsidentens pressetjeneste. Kutjma har med sit dekret har afskediget følgende personer:
Viktor Medvedtjuk fra posten som formand for Ukraines præsidentadministration.
Jurij Zahorodnyj fra posten som 1. næstformand for Ukraines præsidentadministration.
Oleksij Isjtjenko fra posten som næstformand for Ukraines præsidentadministration og leder af Hovedstyrelsen for organisations- og kadrepolitikken og samarbejdet med regionerne.
Andre af Kutjmas dekreter har afskediget følgende personer:
Ivan Rizak fra posten som guvernør i Zakarpatska-regionen.
Vadym Ljoshenko fra posten som guvernør i Tjerkasy.
Mykhajlo Romaniv fra posten som guvernør i Tjernivtsi.
Valentyn Melnytjuk fra posten som guvernør i Tjernihiv.
Som bekendt er Medvedtjuk leder af partiet SDPU (o), mens alle de andre afskedigede (som forinden alle havde indgivet deres afskedsbegæring, red.) er medlemmer af SDPU (o) og sidder i partiets ledelse.
Desuden har Kutjma accepteret afskedsbegæringen fra sin 1. assistent Serhij Ljovotjkin og en gruppe af rådgivere og konsulenter i forbindelse med afslutningen af hans embedsperiode.
I sin henvendelse til Kutjma takker alle de afskedigede præsidenten "for den høje tillid og det indholdsrige og mangeårige samarbejde" og ønsker den nyvalgte præsidents folk "professionalisme, kompetence og initiativrigdom, ærlighed og hengivenhed overfor sagen".
I medfør af afskedsbegæringerne har Kutjma også afskediget sekretæren for Det nationale sikkerheds- og forsvarsråd Volodymyr Radtjenko, oplyser nyhedsbureauet Novosti-Ukrajina. Radtjenko har været sekretær for Det nationale sikkerheds- og forsvarsråd siden september 2003. UP.
22.01.05. Kutjma har vist Jusjtjenko rundt i præsidentpaladset
Torsdag brugt præsident Leonid Kutjma over to timer på at vise den nyvalgte præsident Viktor Jusjtjenko præsidentpaladsets faciliteter. Tv-stationen "5. kanal" oplyser ifølge sine kilder i præsidentens administration, at Kutjma har fremvist mødelokalerne og receptionslokalerne for Jusjtjenko.
Med henvisning til "folk fra Kutjmas omgivelser" oplyser "5.kanal", at denne ikke er fortvivlet over tabet af magtbeføjelserne og gør sig parat til et nyt liv.
"Præsidenten håber på at forblive en indflydelsesrig politiker. Kutjma har således allerede overvejet at deltage i parlamentsvalget næste år", påpeger "5.kanal".
Samtidig oplyser repræsentant for Det socialistiske parti Jurij Lutsenko, at SPU vil insistere på at få Kutjma for retten.
"Jeg er ikke i tvivl om, at Kutjma går en meget svær fremtid i møde, og at han hver eneste morgen vil vente på at få en indkaldelse fra rigsadvokaten. Sagen er, at Gud på den ene side lærte os at tilgive, men på den anden side lærte han samfundet at huske. Og der er nok at huske Kutjma for og stille til regnskab for", siger Lutsenko.
Samtidig er man på Uafhængighedspladsen i fuld gang med at opføre den scene, hvor Jusjtjenko skal holde tale efter at have aflagt sin ed. Nationalkonservatoriets søjler og andre bygninger i nærheden er klædt i orange farver. I "Det ukrainske Hus" vil der blive åbnet et pressecenter for 1500 journalister. "5. kanal". UP.
Viktor Jusjtjenko har aflagt ed som Ukraines tredje præsident efter frigørelsen fra Sovjetunionen. Det skete ved en timelang højtidelighed, og Jusjtjenko holdt umiddelbart efter sin første tale som præsident på Uafhængighedspladsen i Kiev.
Inden edsaflæggelsen mødtes Jusjtjenko med den afgående, amerikanske udenrigsminister Colin Powell, og han takkede for den amerikanske støtte til demokratiet i Ukraine.
Der blev svindlet med resulatet ved det første valg, og først efter omfattende og langvarige folkelige protester lykkedes det at få Ukraines Højesteret til at underkende valget.
Et nyvalg mellem Jusjtjenko og Viktor Janukovitj, der var premierminister under den nu afgåede præsident Kutjma, og havde hele statsapparatets støtte, gav Jusjtjenko en klar sejr.
Om lørdagen lykønskede USA's præsident George Bush i en telefonsamtale Ukraines nyvalgte præsident Viktor Jusjtjenko med sejren, oplyser Jusjtjenkos pressetjeneste.
Ifølge pressetjenestens oplysninger udtrykte præsidenterne under deres samtale håb om et effektivt samarbejde mellem de to staters ledere.
På sin side lykønskede Jusjtjenko Bush med genvalget og den indsættelse, som fandt sted den 20. januar i Washington.
Ukraines præsident betonede, at vores lande er strategiske partnere. Han sagde, at han ser nye muligheder for samarbejde mellem Ukraine og De forenede Stater.
Jusjtjenko understregede, at "det ukrainske folk har gjort meget for at Ukraine blev demokratisk. Jeg er overbevist om, at verden snart vil se Ukraine som et andet land med andre mennesker og et andet styre".
Samtalen fandt sted ved 14.00-tiden Kiev-lokaltid og 7.00 Washongton-tid, oplyser pressetjenesten. UP.
Mr. Yushchenko also vowed to fight the corruption and the shadowy economy that had become characteristic of the tumultuous decade under Mr. Kuchma, during which a few people closely allied with power accumulated vast fortunes. "We shall create a democratic power - honest, professional and patriotic," he said. "The wall that separates government from the people will be destroyed."
Inden afrejsen til Moskva underskrev Ukraines præsident Viktor Jusjtjenko de første udnævnelser til sin regering.
Ukraines præsident har udnævnt Julia Tymoshenko til fungerende premierminister. Med et andet dekret har præsident Jusjtjenko nedlagt Ukraines præsidentadministration i dens nuværende form og har underskrevet en Forordning om etableringen af Ukraines præsidents sekretariat.
Oleksandr Zintjenko er udnævnt til Ukraines præsidents statssekretær. Petro Poroshenko er af Ukraines præsident blevet udpeget til posten som sekretær for Det nationale sikkerheds-og forsvarsråd, oplyser den ukrainske præsidents pressetjeneste. UP.
Ukraines præsident Viktor Jusjtjenko betegner Julia Tymoshenkos kandidatur til posten som premierminister som den mest acceptable. Denne udmelding kom efter hans forhandlinger med den russiske præsident Putin.
"Af alle de foreslåede kandidater var Tymoshenkos kandidatur den mest acceptable på baggrund af de politiske konsultationer. Jeg håber, at Julia Volodymyrivna og hendes kabinet får succes", sagde Jusjtjenko.
Samtidig svarede Putin, da journalisterne bad ham om en vurdering af den nye regering: "Hvordan kan man komme med vurdering af den nye ukrainske regering. Den er ikke dannet endnu, og resultaterne af dens arbejde bør vurderes af borgerne i det land, som den fungerer i".
Putin oplyste endvidere, at Jusjtjenko havde informeret ham om de tiltag i udformningen af Ukraines regering, som han havde planlagt. RIA Novosti.
Den internationale Valutafond understreger, at Ukraine efter valget bør vende tilbage til en politik, der er i nøje overensstemmelse med budgettet, hedder det i en rapport fra Den internationale Valutafonds eksperter om den ukrainske økonomi, som blev offentliggjort i mandags, oplyser BBC's ukrainske afdeling. De internationale eksperter hævder, at økonomiens arbejde "for fuld tryk" kan føre til dens "overophedning" og videre ustabilitet.
Samtidig har de indflydelsesrige amerikanske senatorer Richard Lugar og Carl Levin foreslået at fritage ukrainsk økonomi for de begrænsninger, som blev indført under Den kolde Krig og er kendt under betegnelsen Jackson-Vennick tilføjelsen, som gør USA's handelsrelationer med de tidligere sovjetiske republikker afhængig af spørgsmålet om udvandring og en demokratisk udvikling. Senatorerne understreger, at en lov som afskaffer disse begrænsninger ville forbedre handelssamkvemmet mellem Ukraine USA.
Forleden sagde USA's udenrigsminister Colin Powell, da han var tilstede under indsættelsen af Jusjtjenko, at USA vil gøre alt hvad der står i deres magt for at hjælpe den nye præsident med at virkeliggøre det ukrainske folks forventninger. UP.
Præsident Viktor Jusjtjenko oplyser, at straffesagen mod lederen af indenrigsministeriets overvågningstjeneste, Oleksij Pukatj, som overvågede Gongadze, er overgivet til domstolene. På en pressekonference i Europarådet i går sagde Jusjtjenko, at han var blevet informeret herom af rigsadvokaten.
"Jeg har haft et møde med rigsadvokaten, hvor jeg gav udtryk for, at jeg ville ønske, at der i den nærmeste fremtid blev sat et punktum i Gongadze-sagen og at sagen blev overdraget til retten, så alle, der ønsker at følge retssagen, kan gøre det. Det er vigtigt, at det bliver en offentlig proces", sagde Jusjtjenko.
"Rigsadvokaten svarede - for syv dage siden - at man "i dag har sendt to sager til retten, som har en direkte forbindelse til Gia Gongadze-sagen". Den ene sag vedrører general Pukatj, mens jeg ikke ved, hvilket formelt navn man skal give den anden sag", tilføjede Jusjtjenko. "Jeg forstår, at dette ikke kan være et svar, men begyndelsen til formuleringen af et svar", påpegede han.
Jusjtjenko sagde, at han i næste uge vil indlede "møder med Gias mor, og jeg vil gerne diskutere alle omstændighederne i denne sag".
Adspurgt om, hvorvidt der vil være en retssag mod Kutjma, svarede Jusjtjenko: "Vi vil kunne vinde, når vi kan bevise, at det er loven, der styrer i Ukraine - uanset om du er præsident eller forretningsmand. En anden vej ville simpelthen være fejlslagen".
Men en vestlig journalist afbrød Jusjtjenko, eftersom denne ikke havde givet noget konkret svar. Alligevel sagde Jusjtjenko: "Vi vil handle i henhold til loven indenfor alle de sager, hvor loven er blevet overtrådt - hvad enten det drejer sig om Kutjma, "Krivorizhstål" eller andre".
Under pressekonferencen undveg Jusjtjenko også at svare på spørgsmålet om, hvad Putin sagde til ham vedrørende tiltalen mod Tymoshenko i Rusland.
"Jeg rejste et spørgsmål vedrørende Julia Volodymyrivna Tymoshenko udfra den vinkel, som havde min interesse. Og jeg fik det svar, som for mig var tilstrækkeligt og korrekt i forhold til Tymoshenko", sagde Jusjtjenko. UP.
Eve of the inauguration On the day of Viktor Yushchenko's inauguration, Tom Mangold reveals the extraordinary story of his rivals' plot to deny him power.
- Britain's germ warfare laboratory in Porton Down has received a biopsy of his skin which shows several poisoning attempts over a four-week period.
- Not one but two deadly poisons have been found in his body.
- Evidence has emerged that seems to link one of Russian President Vladimir Putin's closest staff members to the murder plot.
Mr Yushchenko was given a large final dose of a deadly toxin at a dinner on September 5 organised by the leader of the SBU, General Ihor Smeshko, and his deputy, General Volodymyr Satsyuk, at the latter's Kyiv dacha. General Smeshko is believed to have been unaware of the poison plot. Both the cook and the waiter that night have been spirited out of the country by Mr Yushchenko's team and have written admissions of involvement. The amount of poison needed to kill him was the size of a poppy seed.
Shortly before Christmas, a courier arrived at the security gate of Ukraine's Channel 5 carrying an anonymous letter written in Russian and a CD. The CD had extracts of intercepted phone conversations between two men, one in Moscow and one in Kyiv, talking about the poisoning of Mr Yushchenko. One name mentioned on the CD is that of Gleb Pavlovskiy, a close adviser to President Putin.
I have listened to the CD and I have the transcript. Although its bona fides have yet to be forensically tested, diplomats in Kyiv who have heard it and read the transcripts take it seriously.
Volodymyr Ariev, the Channel 5 journalist who has investigated the background, said: "I now know the identity of both men on the intercept. The man in Kyiv has admitted to me that the conversation is real and that Moscow was indeed involved in the poisoning, but it doesn't follow that Putin knew or ordered it.
By November, an important section of the SBU had veered away from Mr Kuchma's tyrannies and believed the future lay with modernist reformers like Mr Yushchenko. Some of this may have been self-serving, but it was realistic and was encouraged by small teams of CIA and MI6 officers sent to back up their respective stations in Kyiv for the most important elections in 20 years.
Western intelligence officers had recommended constant music and rock concerts to distract the huge crowd, which virtually owned the heart of Kyiv. My conversations with PORA leaders reveal that some of them attended a seminar in the Crimea funded by the American Freedom House Foundation - whose chairman is former CIA chief James Woolsey, and USAID, where these techniques were taught.
As support for Mr Yushchenko grew daily, the Yanukovich-Kuchma faction became more desperate. They decided to transport miners from Donetsk on the Russian border and diehard Yanukovich supporters to Kyiv to counter-demonstrate the students. The intention was clear - they would spark a conflict and violence and crack down on the peaceful Orange Revolutionaries. The fighting would not just crack skulls, it would lead to a suspension of Parliament, of the elections, a one-year state of emergency and the continued rule of President Kuchma.
Then a curious thing happened. As the miners gathered in Donetsk, free vodka was handed out. They got vodka on their coaches and trains, and they were met in Kyiv by trucks loaded with crates of vodka. By the time they had been in Kyiv for an hour or so, most were paralytically drunk.
Around 10pm, the commander of the Minister of the Interior's ample forces, Lieutenant-General Serhiy Popkov, ordered that live ammunition be handed out to 13,000 of his men waiting at bases outside Kyiv.
But so penetrated was the ministry that within 45 minutes the phones were ringing in the homes of leading Western diplomats in Kyiv. They learned that General Popkov's men were marching towards Independence Square. The crackdown had begun.
Western governments and international organisations were shocked to hear confirmation in December from an internationally respected Viennese medical clinic that Ukrainian opposition winner Viktor Yushchenko was poisoned four months earlier. JID's regional correspondent reports on allegations that will have serious repercussions in post-election Ukraine.
"This was a project of political murder prepared by the authorities," Yushchenko claimed. Meanwhile, Western governments have called for those behind the poisoning to be brought to justice. This is now more likely after Yushchenko's victory in the re-run Ukrainian elections, which took place on 26 December.
Yushchenko himself has warned: "I have no doubt that, within several days or weeks, this path will lead the authorities to specific people representing the government - who administered the poison, who was involved and from whom the poison was procured."
The Soviet record of assassinating opponents abroad is long and very well documented. Four Ukrainian nationalist leaders were assassinated by the Soviet security services between 1926 and 1959 in Paris, Rotterdam and Munich. Two of these assassinations were carried out in Munich with a gun that sprayed heart attack-inducing poison into the face of the victim. The Central Intelligence Agency (CIA) became aware of the poison only after a KGB assassin who had previously used it defected to the US in 1961.
Under President Vladimir Putin, a former KGB officer, this practice has returned. Russian Foreign Intelligence Service (SVR) agents were arrested in Qatar in February, after being accused of assassinating a Chechen exile.
In Ukraine, opponents of the outgoing administration have either died at the hands of a Ministry of Interior Spetsnaz special forces unit, or as a result of attacks carried out by so-called 'skinheads' linked to organised criminal gangs. In March 1999, opposition Rukh leader Vyacheslav Chornovil died in a car 'accident', after the vehicle in which he was travelling was hit by a Kamaz truck, a heavy-duty vehicle that has figured in many 'accidents' in Ukraine. An attempt to kill Yushchenko in early August using a Kamaz truck failed.
A videotape interview of Ministry of Interior Spetsnaz officers admitting to organising Chornovil's murder was passed in 1999 to then opposition presidential candidate and former Security Service (SBU) chairman Yevhen Marchuk. This potentially explosive tape is expected to be released to the incoming Yushchenko administration once it re-opens investigations into a series of alleged political murders.
The attempt on Yushchenko
It now seems likely that Yushchenko was either poisoned during a trip to Crimea in late August 2004 or at a dinner. Ministry of Interior officers were caught carrying out a surveillance operation against Yushchenko in Crimea.
The poison involved - TCDD, the most toxic form of dioxin - can take up to two weeks to take effect. TCDD was also a key ingredient of Agent Orange, which was used by US forces during the Vietnam War. The level of this dioxin found in samples taken from Yushchenko was 6,000 times higher than normal and the second highest ever recorded.
On audio tapes illicitly made in pro-Moscow Prime Minister Viktor Yanukovych's secret campaign headquarters by elements of the SBU loyal to Yushchenko, there is evidence that may provide clues. There was a conversation concerning surveillance of Yushchenko's election headquarters in Kyiv and ways to carry out a secret operation against him. Those recorded speaking on the tapes complain about the presence of a bank's video security cameras close to Yushchenko's headquarters.
Yushchenko's wife said that she tasted "a metallic-smelling medicine" on her husband's lips after he returned home from a dinner. Yushchenko himself has expressed the view that this occasion was the most likely opportunity for the poison to be administered as it was the only time he did not take security measures to test his food.
The political background is significant. Until round two of the elections on 21 November, the Kuchma-Yanukovych camp was prepared to 'win' the elections using fraud. Given what was then seen as the inevitability of a Yanukovych presidency, they did not fear legal action following victory in the poll.
US National Intelligence Council sources believe that the timing of the poisoning was highly suspicious. By early September 2004, the authorities had planned that after two months of a very dirty campaign their candidate, Yanukovych, would be ahead. However, at that stage Yushchenko's lead was actually growing.
It is highly likely that the audacious poisoning was a desperate act of panic by his political opponents. Yushchenko twice visited the Vienna clinic for treatment and this removed him from the election campaign for four weeks. By the end of the campaign in October 2004 his ratings caught up to Yushchenko's. Dubious results released in round one showed Yanukovych and Yushchenko level at 40 per cent.
The 'Orange Revolution' undermined Yanukovych's attempted fraudulent election victory when mass protests after the second round forced a re-run on 26 December, handing victory to Yushchenko.
Interestingly, suspicion has not fallen on SBU chairman Ihor Smeshko who, according to JID sources, has personal sympathies with the Yushchenko camp.
Yushchenko has publicly alleged a Russian connection to his poisoning, a claim that has been denied by politicians allied to Putin. Russian opposition leader Boris Nemtsov, head of the Union of Right Forces, has stated that he cannot rule out the involvement of the Federal Security Service (FSB), Russia's domestic secret service, which is charged with carrying out espionage activities in the Commonwealth of Independent States (CIS).
TCDD dioxin is not produced commercially and cannot be digested naturally. It is a chemical mixture, rather than a specific poison. The preparation of the dioxin could have been undertaken in a former KGB secret chemical/biological laboratory that is now under the control of the FSB.
Renegade intelligence officer Alexander V. Litvinenko, who served in the KGB and the FSB before defecting to Britain, has revealed that the FSB controls a secret laboratory in Moscow that specialises in the study of poisons. Meanwhile, a former dissident scientist now living in the US, Vil Mirzayanov, has confirmed that dioxins were studied in this laboratory during the development of defoliants for the military. Moreover, Valeriy Krawchenko, an SBU defector, has also pointed to this FSB laboratory as the likely source of the dioxin that was used to poison Yushchenko.
Such poisoning incidents are not unknown in Russia. A leading Russian banker, Ivan Kivelidi, died in 1995 after using a telephone contaminated with a poisonous substance. In 2002, a Saudi militant named Khattab, who was working for the Chechens, died after opening a poisoned letter. In September 2004 - the same month that Yushchenko was poisoned - the prominent Russian journalist Anna Politkovskaya was poisoned on a flight to Beslan, where Chechen rebels had taken over a school. She survived.
Under Yushchenko's presidency, the poisoning incident is set to have wide-ranging domestic and foreign policy ramifications. Domestically, it will further erode Kuchma's tarnished reputation and further undermine the political party he relies on for support, Medvedchuk's SDPUo. Medvedchuk is already being accused of involvement in election fraud.
Internationally, the attempt on Yushchenko's life will undermine Putin's reputation in Ukraine and abroad. The Russian president's open interference in Ukraine's elections has been widely condemned by Western governments. This is likely to lead to a reassessment of Western foreign policy towards Putin's increasingly authoritarian Russia.
Et af de ledende medlemmer af fraktionen "Vores Ukraine" Mykola Tomenko siger, at hvis nogle af de deputerede fra fraktionen "Vores Ukraine" ikke vil stemme på Julia Tymoshenko som premierminister, vil der snarere være tale om en undtagelse end en regel.
Han påpeger, at det i "Vores Ukraine" i dag ikke er så meget diskussionen om, hvorvidt man skal støtte eller undlade at støtte Tymoshenko som Ukraines premierminister, som diskussionen om, hvilken strategi man skal anlægge i forhold til de politiske alliancepartnere - altså Julia Tymoshenkos blok, SPU og andre allierede - frem til 2006, der gør sig gældende.
Tomenko henleder opmærksomheden på, at regeringen fra 2006 vil tilhøre det politiske parti, som vinder ved parlamentsvalget. Ifølge ham er det meget vigtigt element i de overvejelser, som medlemmerne af "Vores Ukraines" fraktion gør sig.
Han påpeger, at det drejer sig om at realisere præsident Viktor Jusjtjenkos program, eftersom det på visse punkter er beregnet til at løbe over en femårig periode, og på visse punkter over en tiårig periode.
"Det absolutte flertal af medlemmerne af fraktionen "Vores Ukraine" har forståelse for, at man bør indgå kompromiser med de politiske partnere - BJuT og SPU - for at realisere programmet", siger Tomenko. Han understreger, at der blandt de deputerede i fraktionen "Vores Ukraine" i dag er taktiske forskelle i tilgangene til spørgsmålet om "den politiske opbygning".
Tomenkos bud er, at man efter denne diskussion vil præcisere "logikken og alle de politiske kræfters placering i den proces, som fører til 2006", og at det "vil løse størstedelen af problemerne". UNIAN. UP.
Efterforskningen i sagen omkring Ukraines transportminister Heorhij Kirpa har nu definitivt forkastet teorien om et mord, skriver avisen "Segodnja" med henvisning til kilder i politiet, som har informeret avisen om visse detaljer i efterforskningen af straffesag nr. 49-1395, der omhandler ministerens død. Eksperterne er helt enige om, at der er tale om et selvmord", skriver avisen.
På grundlag af den retsmedicinske undersøgelse har man bekræftet den foreløbige konklusion; nemlig at døden indtraf som følge af et skud i højre tinding (ikke i munden).
Det var Kirpa selv, der affyrede pistolen af mærket PSM 5,15 mm, som befandt sig i højre hånd (dvs. at teorien om et mord endegyldigt er bortfaldet ifølge eksperterne). Der var kun ét skud, idet kuglen gik ud igen og borede sig ind i saunaens væg. Samme sted har man fundet det patronhylster, som er også er inddraget som bevismateriale. Døden indtraf omgående.
Ifølge "Segodnja" bekræfter efterforskningen også, at der var en vandret læsion henover indgangssåret fra pistolkuglen samt en række læsioner i andre dele af ansigtet. Deres beskaffenhed var i starten uklar og gav anledning til en formodning om, at der havde været tale om en kamp forud for det dødbringende skud... Da resultaterne af ekspertisen forelå, forkastede politiet imidlertid denne teori til fordel for teorien om, at disse læsioner var en følge af faldet".
Ifølge avisen "har man også løst spørgsmålet om, hvorfor kuglen sad fast i saunaens væg i 93 cm højde over gulvet (man tvivlede på, Kirpas højde taget i betragtning, at han kunne have skudt i liggende stilling). Eksperterne nåede frem til, at Kirpa trykkede på aftrækkeren i siddende stilling".
Avisen minder om, at alt dette skete i saunaen, hvor der er hylder, som man kan sidde på. "Segodnja" påpeger, at "uanset, at ikke alle undersøgelser endnu er afsluttet, viser analyserne, at der ikke er blevet fundet spor af giftstoffer, alkohol eller andre skadelige stoffer i vævet".
I en anden artikel fremlægger "Segodnja" forskellige teorier om Kirpas dødsfald, som avisen deler op i tre dele: "Han blev han tvunget til det af personer, som ønskede at indtage posten som minister for et af landets mest indbringende ministerier under den nye præsident Jusjtjenko (efter sigende havde Kirpa allerede aftalt med Jusjtjenko, at han ville beholde posten og derfor blev ministeren tvunget til at forlade den på anden vis). Underteorier: "han blev "myrdet" af kompromitterende materialer, familien blev truet osv. Den anden teori går ud på, at han blev tvunget til at begå selvmord af personer, som han havde samarbejdet med under det gamle styre og havde haft nogle forretningsmæssige projekter med - muligvis i forbindelse med valget (her er den sandsynlige teori hævn og forsøg på at skaffe sig af med et vidne). Den tredje teori er, at han begik selvmord uden ydre tvang. Han kan have frygtet afsløringerne, at blive sat udenfor i det nye styres hierarki, eller han kan have haft personlige grunde til det (sygdom eller nervøst sammenbrud). UNIAN. UP.
Den europæiske Unions udvidelseskommissær Olli Rehn siger, at Eurounionen ikke kan lukke døren for et muligt medlemskab for Ukraine, fordi der er tale om en europæisk stat.
I dagens interview med Tv-stationen "Reuters" i den schweiziske by Davos roste Rehn også Ukraines præsident Viktor Jusjtjenkos indsats for at få en aftale i stand mellem Ukraine og EU om associeret medlemskab til 2007.
Rehn betegnede dette mål som modigt; men fornuftigt og reelt, fordi Jusjtjenko ifølge ham ikke har travlt med at komme med en medlemskabsansøgning over hals og hoved, men betoner de konkrete tiltag og agter at forbedre de økonomiske og handelsmæssige relationer og den politiske dialog.
Indtil videre skal Ukraine ifølge den europæiske udvidelseskommissær bevæge sig i retning af en tilnærmelse til EU indenfor rammerne af den europæiske naboskabspolitik, oplyser radio Liberty.
This week the EU finally came round to the conclusion that Viktor's Yushchenko's support for Ukraine "returning to Europe" is no hollow rhetoric. Former president Leonid Kuchma also spoke of "returning to Europe" in 1998, when he first outlined plans for Ukraine to join the EU; four years later he added NATO membership to this goal. Unfortunately, neither the EU nor NATO ever took his declarations seriously. Yushchenko's support for the same policies is noteworthy because he, unlike Kuchma, is believable. Speaking to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe (PACE) Yushchenko claimed that Ukraine's future lies inside Europe because, "We, along with the people of Europe, belong to one civilization" (Financial Times, January 25).
Yushchenko told PACE, "The realization of the strategy of our foreign policy aim is membership in the European Union." Domestic reforms in Ukraine to assist integration will "become a real, and not a declarative, reality," a clear jab at the empty rhetoric of the Kuchma era (Ukrayinska pravda, January 25). To applause and laughter Yushchenko told PACE that, after his reforms, Ukraine will have changed so much that the EU itself will ask, "Why are you, such a fantastic place, not yet in the European Union?" (Ukrayinska pravda, January 25).
The seriousness of Yushchenko's plans was detailed by his deputy prime minister for European integration, Oleh Rybachuk, who threatened to "undertake an orange revolution in Brussels" if the EU continued to ignore Ukraine (Ukrayinska pravda, January 18). Rybachuk, with strong Polish backing, is eager to launch a two-year drive to fulfill the Copenhagen Criteria required for EU membership. "I can understand Ukraine's entry into Europe as my life's aim," Rybachuk admitted (Ukrayinska pravda, January 18).
Yet, Yushchenko's focus on the EU is causing consternation in Brussels, as the EU already has a full agenda: absorbing ten new members, adopting a constitution, and bringing in Turkey. As The Times (January 25) wrote, "Whether Ukraine should be allowed to set foot on the path that leads to membership is a question diplomats try hard to avoid." But now that the EU has agreed to admit Turkey, it has a more difficult time rejecting Ukraine.
Britain, a key supporter of Turkish membership, is now in a quandary. An EU that is "widened" to the borders of Iran, Iraq, and Syria is one that is never likely to be "deepened" in the manner that France and Germany desire. A "wider," as opposed to a "deeper," EU could never become a superpower rivaling the United States. This would mean that Europe would continue to delegate security issues to NATO, rather than build up its own independent force. While this explains why France and Germany were always lukewarm about Turkey, it does not explain Britain's position. Under the logic of "deepening" versus "widening," Britain should promote Ukraine after Turkey. Yet, London isn't, and Britain's policy is contradictory. The Times (January 25) explains this paradox in three ways.
Second, many EU members believe there should be a period to "digest" the ten new members. After the latest expansion, there is little appetite for new members.
Third, "At the same time, Britain does not want to be seen to undermine Yushchenko's heroic bid to lead his country in a different direction," said The Times. The Orange Revolution fundamentally changed Ukraine's international image in a positive direction. There is a widespread view in the West, as echoed in the media and among government ministers, that Ukraine has now "earned" its place in Europe.
As EU External Affairs Commissioner Benita Ferrero-Waldner admitted, "We have to recognize this new political reality in Ukraine" (Financial Times, January 25). On January 13, the European Parliament issued an appeal to the European Commission and EU Council calling upon the EU to review the EU-Ukraine Action Plan, which currently does not provide for Ukraine's future membership.
Ukraine's allies in the EU include all eight of the new post-communist members, led by Poland. Austria, Finland, and Sweden also support Ukraine's EU membership. Poland, which had backed Turkish membership, has broken ranks with London by lobbying for Ukraine to be invited to join at the same time as Turkey. Poland sees a Ukraine inside the EU and NATO as the best way to secure stability on its eastern flank and provide a buffer between itself and Russia.
Yushchenko is keen to quickly follow through on both the momentum of the Orange Revolution and his plans for Ukraine to "return to Europe." Ukraine is to formally apply for EU membership this year, a step that Kuchma never undertook. "The new president and government of Ukraine will do everything in its power" towards this aim, Rybachuk declared (Ukrayinska pravda, January 22).
The EU founding treaty states unequivocally that any country geographically situated in Europe can join the EU. The EU will be therefore in an extremely uncomfortable position if it formally turns down Ukraine's application.
Thus far, Yushchenko has not discussed Ukraine's plans for NATO, because it is a more sensitive issue inside Ukraine and regarding Russia. But, if the EU snubs Ukraine's membership application, Kyiv will have greater incentive to focus on NATO membership, which is far easier to achieve, has broad U.S. support, and is a step where Russian concerns are less likely to be taken into account.
Folkedeputeret Ihor Shurma siger, at SDPU (o)'s fraktion først vil tage endelig stilling til, om man hører til oppositionen, i forbindelse med, at man vil drøfte spørgsmålet om, hvorvidt man vil stemme for indstillingen af Julia Tymoshenko som Ukraines premierminister, oplyser UNIAN.
"Spørgsmålet (om Tymoshenko som premierminister, red.) bør sætte tingene på plads. Man bør holde op med at sniksnakke om at være i opposition; men bør i stedet handle. Han fremhæver, at der i fraktionen indtil videre ikke har været nogen entydig holdning til, hvordan man skal stemme. Samtidig udtrykker han håb om, at hvis fraktionen taler om at være i opposition, så kan den handle i overensstemmelse med hermed. "Hvis vi ikke blive indbudt til at deltage i regeringen, så kan fraktionen ikke stå med ansvaret for styrets handlinger", siger Shurma.
Som tidligere omtalt sagde lederen af SDPU (o) Viktor Medvetjuk under en pressekonference den 26. januar i Kiev officielt, at partiet nu gik over i opposition til det nuværende styre. ProUA.
Lederen af KPU's fraktion, Petro Symonenko, vil tage initiativ til en høring i parlamentet Verkhovna Rada vedrørende den ukrainske regerings meddelelse om, at man vil offentliggøre et dekret om en livslang pension til den tidligere præsident Leonid Kutjma. Det sagde Symonenko til journalisterne efter et koordinerende møde for lederne af parlamentets fraktioner, oplyser ProUA's korrespondent.
Symonenko understreger, at der indtil videre ikke er vedtaget nogen lov om Ukraines præsident, og at udstedelsen af en sådan regeringsforordning derfor vil være ulovlig. Kommunisternes leder understregede også, at Ukraines borgere bør vide, hvad deres penge bliver brugt.
KPU's leder understreger, at udstedelsen af den pågældende regeringsforordning er en præcedens, hvor "hver eneste bør have et personligt ansvar". Symonenko understreger, at lederne af fraktionerne i parlamentet ikke kunne gå ind for en høring. Samtidig understreger kommunisternes leder, at han i morgen i parlamentssalen vil kræve, at spørgsmålet kommer på dagsordenen. ProUA.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Jobklausuler og ansættelsesbevisloven
Højesteret har i dom af 6. oktober 2011 skabt usikkerhed om, hvorvidt en såkaldt jobklausul – f.eks. arbejdsgiverens aftale med en kunde, om at kunden ikke må ansætte arbejdsgiverens medarbejdere – er et vilkår, der er omfattet af arbejdsgiverens oplysningspligt i henhold til ansættelsesbevisloven.
Medarbejderen, der var uddannet datamatiker, blev med virkning fra den 1. november 2003 ansat i virksomheden DM Save.
DM Save var på ansættelsestidspunktet ejet af DM Data (som var ejet af blandt andet Mærsk Data). I foråret 2004 indledtes der forhandlinger, om at IBM skulle overtage Mærsk Data. Forhandlingerne resulterede i, at IBM i efteråret 2004 overtog Mærsk Data, og i forbindelse hermed indgik Mærsk Data og A.P. Møller-Mærsk aftale om (Master Agreement), at ingen af parterne måtte ansætte hinandens medarbejdere i en 2-årig periode. Det fremgik af aftalen, at denne omfattede alle ansatte i Mærsk Data og dettes filialer, dog ikke DM Data.
I efteråret 2004 overtog IBM DM Data, herunder også DM Save.
Foranlediget af pressens omtale af såkaldte rekrutteringsklausuler (jobklausuler) rettede medarbejderen henvendelse til blandt andet sin leder for at få oplyst, om han var omfattet af en jobklausul. Medarbejderen fik oplyst, at han ikke var omfattet af en jobklausul, hverken i forhold til A.P. Møller-Mærsk eller andre virksomheder.
Medarbejderen fandt ikke svaret tilfredsstillende, hvorfor han henvendte sig til Prosa, der meddelte, at man betragtede den manglende angivelse af jobklausulen i medarbejderens ansættelsesbevis som en mangel, hvorfor der blev rejst krav om betaling af en godtgørelse efter ansættelsesbevisloven.
Østre Landsret frifandt IBM, under henvisning til at det ikke fandtes godtgjort, at medarbejderen – der oprindeligt havde været ansat i DM Data – havde været omfattet af Master Agreement mellem Mærsk Data og A.P. Møller-Mærsk, idet aftalen ikke omfattede medarbejdere ansat i DM Data, ligesom det ikke fandtes godtgjort, at medarbejderen på anden vis havde været begrænset i sine muligheder for at finde anden beskæftigelse.
For Højesteret frafaldt medarbejderen sit synspunkt, om at han havde været direkte omfattet af Master Agreement, men gjorde i stedet gældende, at han med al sandsynlighed havde været omfattet af en jobklausul, idet IBM i vidt omfang benyttede sig af sådanne klausuler.
Højesteret fandt det imidlertid ikke sandsynliggjort, at medarbejderen havde været omfattet af en jobklausul, og fandt det endvidere heller ikke godtgjort, at medarbejderen havde været begrænset i sine erhvervsmuligheder. Som følge heraf blev IBM frifundet.
Højesteret udtalte imidlertid endvidere, at der hermed ikke var taget stilling til, hvorvidt ansættelsesbevislovens § 2 pålægger en arbejdsgiver at oplyse medarbejderen om en aftalt jobklausul mellem arbejdsgiveren og tredjemand, men;
”… … Højesteret finder dog anledning til at bemærke, at det efter ordlyden af § 2, stk. 1, som pålægger arbejdsgiveren oplysningspligt om ”alle væsentlige vilkår for ansættelsesforholdet”, og eksemplifikationen af forhold omfattet af oplysningspligten i § 2, stk. 2, er nærliggende at antage, at bestemmelsen – i hvert fald som udgangspunkt – ikke finder anvendelse på ansættelsesbegrænsninger, der ikke følger af retsforholdet mellem arbejdsgiveren og lønmodtageren, men er en direkte følge af arbejdsgiverens retsforhold til tredjemand …...”
Dommen viser, at medarbejderens forklaring, om at han var omfattet af en jobklausul, ikke er tilstrækkelig til at løfte bevisbyrden for, at medarbejderen er omfattet af en jobklausul.
Højesterets bemærkninger til spørgsmålet, om hvorvidt en jobklausul er et væsentligt vilkår efter ansættelsesbevislovens § 2, er imidlertid bemærkelsesværdig, fordi Højesteret ikke havde behøvet at udtale sig herom, idet IBM blev frifundet, allerede fordi medarbejderen ikke havde løftet bevisbyrden for, at han havde været omfattet af en jobklausul.
Højesterets obiter dictum i sagen er ikke i overensstemmelse med den retspraksis, der i øvrigt foreligger om anvendelse af ansættelsesbevisloven i relation til jobkausuler. Ved afgørelsen i U2009.817SH fik en medarbejder således tilkendt kr. 75.000,00 i godtgørelse i henhold til ansættelsesbevisloven for manglende oplysning om en jobklausul.
Ansættelsesbevislovens § 2 angiver, hvilke vilkår der altid er væsentlige. Opremsningen er imidlertid ikke udtømmende, hvilket indebærer, at et ansættelsesbevis skal indeholde alle, væsentlige vilkår for ansættelsesforholdet. I forhold til hvorvidt en jobklausul er et væsentlig vilkår, der skal angives i et ansættelsesbevis, fik tidligere beskæftigelsesminister Claus Hjort Frederiksen stillet følgende spørgsmål:
”Kan beskæftigelsesministeren bekræfte, at det er ministerens opfattelse, at såfremt en lønmodtager er omfattet af en klausul, der er indgået mellem hans arbejdsgiver og en 3. part, skal dette fremgå af lønmodtagerens ansættelsesbevis, også selv om klausulen i henhold til L 81 ikke kan gøres gældende i retssystemet? Vil ministeren ligeledes bekræfte, at såfremt dette ikke allerede er en konsekvens af ansættelsesbevisloven, vil ministeren fremsætte lovforslag herom, samt at en sådan lønmodtager vil være eller blive berettiget til godtgørelse efter ansættelsesbevislovens regler herom?”
Claus Hjort Frederiksen besvarede spørgsmålet således:
”Der skal ikke herske tvivl om, at jeg vil ændre reglerne, hvis ansættelsesbevisreglerne ikke allerede sikrer, at jobklausuler kommer frem i lyset.
Vi venter nu på dom i den verserende sag, der skal give os en afklaring på, om jobklausuler ikke allerede i dag skal behandles som et »væsentligt vilkår« efter ansættelsesbevisreglerne, sådan at en lønmodtager kan kræve godtgørelse, hvis arbejdsgiveren ikke i ansættelsesbeviset eller kontrakten har oplyst om sin brug heraf og om konsekvenserne for lønmodtageren.
I tilsagnet ligger også, at det for mig er helt uundgåeligt, at vi må se på sanktioner over for arbejdsgiveren, hvis der ikke allerede er et sådant værn gennem godtgørelse i ansættelsesbevisreglerne.”
Med vedtagelse af jobklausulloven med virkning fra den 1. juli 2008 er der – jf. lovens § 3 – pålagt arbejdsgiveren en særskilt oplysningspligt, og det er således en gyldighedsbetingelse, at medarbejderen informeres om en eventuel jobklausul. Selvom en manglende iagttagelse af oplysningspligten medfører en jobklausuls ugyldighed, er det efter SJ Laws opfattelse ikke et tilstrækkeligt værn mod skjult anvendelse af klausuler om rekrutteringsbegrænsninger. Den tvivl, Højesterets dom har skabt om anvendelsesområdet for ansættelsesbevisloven i relation til jobklasuler, bør derfor afklares hurtigst muligt af enten Folketinget eller gennem retspraksis.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Højesteret i Ajos-sagen: National bestemmelse har forrang - Nyhed - Horten Advokatpartnerselskab
Højesteret i Ajos-sagen: National bestemmelse har forrang for EU-retligt princip om forbud mod forskelsbehandling
Funktionærlovens § 2a, fastslår, at funktionærer med lang anciennitet (12 eller 17 år) har ret til en fratrædelsesgodtgørelse.
Efter en tidligere undtagelsesbestemmelse i funktionærlovens § 2a, stk. 3, mistede en funktionær dog retten til fratrædelsesgodtgørelse, hvis funktionæren ved fratrædelsen havde ret til alderspension efter en med arbejdsgiveren aftalt pensionsordning, og hvis funktionæren var indtrådt i den pågældende pensionsordning før det fyldte 50 år.
Som følge af en række sager om, hvorvidt funktionærlovens § 2a, stk. 3, var i uoverensstemmelse med EU-retten, blev bestemmelsen med virkning fra 1. februar 2015 fjernet i funktionærloven.
I den såkaldte Ole Andersen-sag fandt EU-Domstolen, at funktionærlovens § 2a, stk. 3, var for vidtgående set i forhold til det bagvedliggende beskæftigelsesdirektivs forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet. Ole Andersen-sagen og Højesterets efterfølgende dom er beskrevet i tidligere nyheder på horten.dk:
Fratrædelsesgodtgørelse til ældre funktionærer
Ajos- sagen
En funktionær havde været ansat i en virksomhed i næsten 25 år, og han havde derfor som udgangspunkt ret til en fratrædelsesgodtgørelse svarende til 3 måneders løn i henhold til funktionærlovens § 2a. Medarbejderen var dog omfattet af undtagelsesbestemmelsen i den dagældende funktionærlovs § 2a, stk. 3, da han samtidig havde ret til arbejdsgiverbetalt alderspension. Arbejdsgiveren udbetalte derfor ikke fratrædelsesgodtgørelsen.
Da funktionæren efterfølgende fik job i en anden virksomhed og derfor ikke gik på pension, anlagde han sag mod sin tidligere arbejdsgiver med krav om udbetaling af fratrædelsesgodtgørelse, samt godtgørelse efter forskelsbehandlingslovens forbud mod forskelsbehandling på grund af alder. Sø- og Handelsretten fandt under henvisning til Ole Andersen-dommen, at medarbejderen var berettiget til fratrædelsesgodtgørelse i henhold til funktionærloven, men fandt ikke, at medarbejderen havde krav på godtgørelse efter forskelsbehandlingsloven.
Sagen blev indbragt for Højesteret som skulle tage stilling til, om en klar og utvetydig regel som funktionærlovens § 2a, stk. 3, kan tilsidesættes eller tolkes i strid med dansk retspraksis med henvisning til et EU-retligt princip, som forbyder forskelsbehandling, eller om virksomhedens berettigede forventning om retstilstanden efter funktionærlovens § 2a, stk. 3, vil forhindre dette.
Forskellen på denne sag og de tidligere sager, der omhandlede den dagældende undtagelsesbestemmelse til § 2a, er, at der i Ajos-sagen er tale om en tvist mellem to private parter, der som udgangspunkt ikke kan støtte direkte ret på EU-direktiver, hvilket medarbejderen omvendt kan, hvis arbejdsgiveren er en offentlig institution.
EU-Domstolen: Forbud mod forskelsbehandling gælder også mellem private
Højesteret forelagde på eget initiativ sagen for EU-domstolen, som i sit svar til Højesteret fastslog, at der gælder et almindeligt EU-retligt princip om forbud imod forskelsbehandling på grund af alder, der kan påberåbes i en tvist mellem private parter.
Dette princip kan ifølge EU-Domstolen ikke fraviges med henvisning til en privat parts berettigede forventning om at kunne støtte ret på ordlyden af national lovgivning. Heller ikke den forurettedes mulighed for at søge erstatning fra den danske stat for fejlagtig implementering af et EU-direktiv kunne begrunde en tilsidesættelse af diskriminationsforbuddet.
Læs Hortens nyhed om EU-Domstolens afgørelse her.
Højesteret går imod EU-Domstolen
Det var herefter op til Højesteret at afgøre sagens udfald på baggrund af EU-Domstolens besvarelse.
Højesteret fastslog indledningsvist, at der foreligger en klar og utvetydig retstilstand vedrørende den dagældende funktionærlovs § 2a, stk. 3, og at forskelsbehandlingslovens § 1, ikke kan gives forrang for dermed at opnå en direktivkonform fortolkning.
På denne baggrund konstaterede Højesteret at der forelå en "contra legem" situation, altså en situation, hvor den nationale ret og EU-retten ikke gennem direktivkonform fortolkning kan bringes i overensstemmelse.
Spørgsmålet var dernæst, hvorvidt Højesteret skulle tilsidesætte den nationale retsstilling til fordel for det EU-retlige princip om forbud mod forskelsbehandling.
Højesterets flertal (8-1) bemærkede, at spørgsmålet om hvorvidt en EU-retlig regel kan tillægges direkte virkning over for private, afhænger af om der er hjemmel hertil i loven om Danmarks tiltrædelse i Den Europæiske Union.
Selvom princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder er udledt af EU's traktatgrundlag og derfor som udgangspunkt gælder på traktatniveau, fandt Højesteret, at denne situation, hvor et uskrevet princip som tillægges forrang for en modstående national lov, ikke var forudset i tiltrædelsesloven. Heller ikke EU-charteret om grundlæggende rettigheder fandt Højesteret, havde tillagt EU kompetencer ud over, hvad der fulgte af tiltrædelsesloven.
Højesterets flertal fandt på denne baggrund, at tiltrædelsesloven ikke indeholder hjemmel til at tilsidesætte en national lovbestemmelse til fordel for et uskrevet EU-retligt princip om forbud mod forskelsbehandling pga. alder, og at det ligger uden for Højesterets beføjelser som dømmende magt at anvende princippet frem for den nationale lov. Herefter frifandt Højesteret arbejdsgiveren.
Funktionærlovens § 2a, stk. 3, er ikke længere gældende i dansk ret, men Højesterets dom har stadig relevans, da den omhandler, hvordan danske domstole forholder sig til en sag, hvor der er uoverensstemmelse mellem nationale regler og EU-retlige principper, og hvor det ikke er muligt at fortolke de nationale regler EU-konformt.
EU-domstolen har traditionelt set haft en vigtig retsskabende funktion og det er i høj grad EU-domstolens opgave at fortolke EU-retsakter, samt at udfylde de huller, som retsakterne efterlader.
I Danmark har lovgiver ofte taget stilling til de fleste spørgsmål, der kan opstå i forbindelse med fortolkning af lovgivningen, enten direkte i lovteksten eller i lovens forarbejder. Domstolene i Danmark har derfor mere snævre rammer for fortolkning af loven, og domstolene kan generelt ikke fortolke danske love ud over, hvad der findes hjemmel til i loven.
Dette er en af grundene til, at Højesteret ikke fandt det muligt at følge EU-rettens dom i Ajos-sagen. Det er dog alligevel interessant, at Højesteret vælger at gå direkte imod EU-rettens dom. Det bliver interessant at se, om EU-Kommissionen vælger at anlægge et traktatbrudssøgsmål mod Danmark i forbindelse Højesterets afgørelse.


text:
Skat.dk: En nederlandsk fond kunne ikke anerkendes som et selvstændigt skattesubjekt, og derfor skulle stifteren beskattes af udbytte
Stifteren, begrænset, skattepligt, udbytte udloddet, kriterierne, selvstændig, skattesubjekt, dobbeltbeskatningsoverenskomsten, traktatsikrede, etableringsret, selskab, forsømmelighed.
Den Juridiske Vejledning 2018-1, C.B.2.15.2
Den Juridiske Vejledning 2018-1, C.F.3.1.
Den Juridiske Vejledning 2018-1, C.F.9.2.14.1.2 Nederlandene
Tidligere instans: Vestre Landsrets dom af 3. juli 2017, SKM2017.539.VLR
Tidligere instans: Landsskatterettens afgørelse af 5. maj 2015, j.nr. 12-0191280
(v/adv. Eigil Lego Andersen for begge) mod
Thomas Rørdam, Marianne Højgaard Pedersen, Henrik Waaben, Michael Rekling og Anne Louise Bormann.
I tidligere instans er afsagt dom af Vestre Landsrets 3. afdeling den 3. juli 2017, SKM2017.539.VLR
Appellanterne, H1 og H2, har nedlagt følgende påstande:
Indstævnte, Skatteministeriet, skal til H1 betale 14.383.800 kr. med procesrente fra den 21. maj 2012, subsidiært et senere tidspunkt
Skatteministeriet skal over for H2 anerkende, at der ikke kan kræves udbytteskat i det af H1 til H2, som ejer af 100 % af aktierne i H1, på generalforsamling den 24. maj 2007 deklarerede udbytte på 61.000.000
Skatteministeriet skal til H1 og H2 betale 400.000 kr. med procesrente fra Højesterets modtagelse af ankestævningen.
Beløbet i påstand 1 er ændret i forhold til landsretten, da der var tale om en skrivefejl. Påstand 3 udgør tilbagebetaling af sagsomkostningsbeløbet for landsretten.
Skatteministeriet har påstået stadfæstelse i forhold til påstand 1, afvisning i forhold til påstand 2, subsidiært stadfæstelse, og frifindelse i forhold til påstand 3.
H1 og H2 har supplerende anført navnlig, at dommen fra Hoge Raad af 4. december 2009 angår den nederlandsk-amerikanske dobbeltbeskatningsoverenskomst, der i relation til artikel 4 adskiller sig på væsentlige punkter fra den dansk-nederlandske. Hoge Raads dom er begrundet i den særlige udformning af den nederlandsk-amerikanske overenskomst.
Ifølge det nederlandske finansministerium kan det ikke med sikkerhed udledes af dommen, hvordan Hoge Raad ville forholde sig til skattefritagne enheder, som er omfattet af en dobbeltbeskatningsoverenskomst med en bestemmelse, der – som den dansk-nederlandske – svarer til OECD’s modeloverenskomst. Hvis der er tvivl om rækkevidden af Hoge Raads dom, må man falde tilbage på den retsopfattelse vedrørende begreberne ”hjemmehørende” og ”liable to tax”, der gælder i Danmark og i de fleste stater.
Inden afsigelsen af dommen i Hoge Raad var der ikke anledning til at antage, at Nederlandene ikke skulle tilhøre det flertal af stater, der anser et selskab som hjemmehørende og skattepligtig i landet, selv om der ikke skal betales skat på grund af skattefrihed. På tidspunktet for udlodningen forelå Hoge Raads dom ikke, og der var derfor ingen anledning til at anse det for tvivlsomt, om H2 var et i Nederlandene hjemmehørende selskab i dobbeltbeskatningsoverenskomstens forstand. Hvis dommen tillægges generel rækkevidde, er den udtryk for en ændring i retstilstanden efter udlodningen. Også af den grund har H1 ikke handlet forsømmeligt ved ikke at indeholde skat af udbyttet. Det er således ikke tilstrækkeligt for at fastslå, at der blev handlet forsømmeligt, at konstatere, at H1 var bekendt med de faktiske omstændigheder, herunder bestyrelsessammensætningen.
Skatteministeriet har supplerende anført navnlig, at det i forhold til spørgsmålet, om det er H2 eller A, som skal anses for skattepligtig til Danmark af det omhandlede udbytte, ikke spiller nogen rolle, om H2 i den dansk-nederlandske dobbeltbeskatningsoverenskomsts forstand må anses for skattemæssigt hjemmehørende i Nederlandene. Dette spørgsmål reguleres alene af intern ret og ikke af overenskomsten, der kun regulerer fordelingen af beskatningskompetencen landene imellem, når en person med skattemæssigt hjemsted i det ene af landene efter intern ret i det andet af landene anses for at være skattepligtig dér af en given indtægt.
Inden der skal tages stilling til anvendelse af dobbeltbeskatningsoverenskomsten, skal der således tages stilling til, hvem der efter dansk ret er rette indkomstmodtager.
I det foreliggende tilfælde fører dansk ret til, at H2 ikke kan anses for skattepligtig til Danmark af det omhandlede udbytte, idet udbyttet i skattemæssig henseende skal anses for oppebåret af A. Allerede af den grund kan dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Nederlandene ikke finde anvendelse.
H1 har ikke godtgjort, at der ikke blev udvist forsømmelighed, da det af ligningsvejledningen for 2007 fremgik, at en udenlandsk fond, der ikke opfyldte kravene med hensyn til fondskapitalens effektive udskillelse fra stifterens formue, herunder ved at være henlagt til en selvstændig ledelse, ikke kunne forventes at blive godkendt.
Til brug for Højesteret er der afgivet forklaring af IN, ML og ON.
Forslaget til lov om fonde og visse foreninger (Folketingstidende 1983-84, tillæg A, lovforslag nr. L 133, sp. 3085 ff.) indeholdt ingen bestemmelse svarende til § 14 i lovudkastet i betænkning 970/1982 om fonde, som er citeret i landsrettens dom. I lovforslaget anføres som begrundelse herfor:
”Justitsministeriet har endvidere ikke ment, at det er nødvendigt at medtage § 14 i fondsbetænkningens lovudkast, hvori der var foreslået en særlig begrænsning af bestyrelsens sammensætning, idet stifteren og dennes familie ikke skulle kunne udgøre bestyrelsens flertal. Et flertal foreslog således i udkastets § 14, stk. 1, at stifteren, dennes ægtefælle eller faste samlever eller personer, der er knyttet til de nævnte personer ved slægt seller svogerskab i ret op eller nedstigende linie eller sidelinien så nært som søskende, ikke uden fondsmyndighedens samtykke kan udgøre bestyrelsens flertal. I stk. 2 foresloges, at hvis en fond stiftes af et selskab, kan en person, der direkte eller indirekte ejer mere end halvdelen af den stemmeberettigede kapital i selskabet, ikke uden fondsmyndighedens samtykke udgøre bestyrelsens flertal sammen med de personer, der er knyttet så nær til ham som angivet i stk. 1, ligesom de sidstnævnte personer heller ikke kan udgøre bestyrelsens flertal.
Et mindretal fandt ikke, at der er behov for en sådan begrænsning, idet spørgsmålet om, hvorvidt fonden har en selvstændig eksistens, vil blive påset ved registreringen.
Om de forskellige medlemmers begrundelse for deres standpunkter henvises til betænkningen side 62-63.
Det er justitsministeriets opfattelse, at der ved oprettelsen af en fond bør stilles krav om, at rådighedsbeføjelserne i fonden tilkommer en i forhold til stifteren selvstændig ledelse. Dette krav har hidtil i almindelighed været anset for opfyldt, hvis blot ét medlem af bestyrelsen har indtaget en uvildig og uafhængig stilling. Under hensyn til at denne praksis ikke ses at have givet anledning til misbrug, og da der ved lovforslaget i øvrigt sikres en videregående indsigt i fondenes forhold, finder justitsministeriet ikke, at der er tilstrækkelig anledning til at stille yderligere krav.”
Under lovforslagets behandling i Folketinget blev bestemmelsen om bestyrelsens sammensætning dog alligevel indsat som lovens § 16.
Højesteret tiltræder, at H2 har retlig interesse i at få taget stilling til påstand 2. Skatteministeriets afvisningspåstand tages derfor ikke til følge.
Sagen angår, om H1 havde pligt til at indeholde udbytteskat af det beløb på 61 mio. kr., som selskabet udloddede i 2007. Afgørende for dette spørgsmål er i første række, om udbyttet i skattemæssig henseende skal anses for udloddet til den nederlandske H2 eller til denne fonds stifter A, som boede i Storbritannien.
Pligten til at indeholde udbytteskat
Højesteret finder, at spørgsmålet om, hvem der må anses for rette indkomstmodtager af det udbytte, som blev udloddet fra det danske selskab H1, skal afgøres efter dansk ret.
Kun hvis H2 efter dansk ret er rette indkomstmodtager, skal der tages stilling til, om beskatning af udbyttet er i strid med den dansk-nederlandske dobbeltbeskatningsoverenskomst.
Efter fast og langvarig praksis er det efter dansk ret en betingelse for, at en fond kan anerkendes som et selvstændigt skattesubjekt, at fondens formue er effektivt og uigenkaldeligt udskilt fra stifterens formue. Det er i den forbindelse en betingelse, at fonden har en uafhængig ledelse. Kravet om uafhængighed anses efter forarbejderne til fondsloven i almindelighed for opfyldt, hvis mindst ét medlem af bestyrelsen indtager en i forhold til stifteren uvildig og uafhængig stilling.
Ved stiftelsen i 1992 og ved udlodningen i 2007 bestod bestyrelsen for H2 af stifteren A og hans forældre. Da bestyrelsen således alene bestod af stifteren og hans nære slægtninge, og da disse slægtninge ikke kan anses for uvildige og uafhængige i forhold til ham, opfyldte fonden ikke betingelserne for at kunne anses for et selvstændigt skattesubjekt. Højesteret finder derfor, at A som stifter af fonden i skattemæssig henseende må anses for rette indkomstmodtager af udbyttet fra H1, og beskatning af udbyttet skal derfor ske hos ham og ikke hos H2. Højesteret har herefter ikke anledning til at tage stilling til, om H2 var hjemmehørende i Nederlandene, som defineret i artikel 4, stk. 1, i den dansk-nederlandske dobbeltbeskatningsoverenskomst.
Da A på tidspunktet for udlodningen var hjemmehørende i Storbritannien, finder den dansk-britiske dobbeltbeskatningsoverenskomst anvendelse.
Højesteret tiltræder på den anførte baggrund, at H1 i medfør af kildeskattelovens § 65, stk. 1 og 4, sammenholdt med dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Storbritannien var forpligtet til at indeholde 15 % i udbytteskat ved udlodningen.
Betingelsen om, at en fond skal have en ledelse, som er uafhængig af stifteren, for at fonden kan anerkendes som selvstændigt skattesubjekt, gælder, uanset om fonden er stiftet i Danmark eller i udlandet, og kravet om en uafhængig ledelse er ikke vanskeligere at opfylde for en udenlandsk fond end for en dansk fond. Betingelsen indebærer derfor ikke nogen forskelsbehandling af objektivt sammenlignelige situationer.
Herefter og i øvrigt af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder Højesteret, at den manglende anerkendelse af fonden som selvstændigt skattesubjekt med den virkning, at udloddet udbytte beskattes hos stifteren, ikke er i strid med retten til fri etablering eller med reglerne om kapitalens fri bevægelighed. Højesteret tiltræder endvidere, at der ikke er tvivl om forståelsen af EU-retten, og at der derfor ikke er grundlag for præjudiciel forelæggelse.
H1s ansvar for den manglende indeholdelse
Efter kildeskattelovens § 69, stk. 1, er H1 umiddelbart ansvarlig over for det offentlige for den manglende indeholdelse af udbytteskat, medmindre selskabet godtgør, at det ikke har udvist forsømmelighed ved udlodningen uden indeholdelse af skat.
Som anført er det efter fast og langvarig praksis en betingelse for, at en fond kan anses for et selvstændigt skattesubjekt, at mindst ét medlem af bestyrelsen indtager en i forhold til stifteren uvildig og uafhængig stilling.
Det fremgik endvidere af ligningsvejledningen 2007-2, pkt. S.H.4.1., at der ved fonde oprettet i udlandet kunne være behov for en skattemæssig stillingtagen til, om fonden med hensyn til formuens udskillelse og bestyrelse m.v. opfyldte betingelserne for at kunne anses for et i forhold til stifteren uafhængigt retssubjekt. Det fremgik endvidere, at en fond, der ikke opfyldte disse krav, ikke kunne forventes godkendt, og at dette bevirkede, at fondens midler blev beskattet hos stifteren.
På tidspunktet for udlodningen var der personsammenfald mellem ledelsen i H1 og i H2.
Højesteret tiltræder på denne baggrund, at H1 er ansvarlig for betaling af udbytteskatten.
Med denne begrundelse stadfæster Højesteret landsrettens dom. Som følge heraf skal Skatteministeriet frifindes for påstand 3.
Landsrettens dom stadfæstes. Skatteministeriet frifindes for påstand 3.
I sagsomkostninger for Højesteret skal H1 og H2 solidarisk betale 400.000 kr. til Skatteministeriet. Det idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Engskoven andelsforening
Da den nyetablerede andelsforening Engskoven gik til Jyske Bank i foråret 2006, buldrede samfundsøkonomien derudad, og det var den almindelige forventning, A/B Engskoven indgik i 2006 en renteswapaftale med Jyske Bank
Author: MATHIAS BENCKE FREMMEN, Category: News Jyske Banks advokat havde ordet fredag i Højesteret i sagen mod andelsboligforeningen Engskoven, og han fortalte, hvordan de 22 andelshavere ikke havde ønsket at komme ud af den giftige swap, da banken tilbage i 2009 tilbød dem et lån, så de kunne trækker sig
Håb forude I midten af februar afgjorde Byretten i Viborg at andelsforeningen Engskoven Som bestyrelsesmedlem i en andelsforening har man et stort + Andelsforening taber afgørende sag om renteswap —Højesteret har netop frifundet Jyske Bank for ansvaret for, at en renteswap har sendt andelsforeningen Andelsforening har tabt sag i Højesteret om låneaftale med renteswap
Den lille andelsboligforening Engskoven AB røg i samme fælde som mange andre i samme situation
Ifølge Vestre Landsret er den Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Se også alle nuværende boliger til salg og tidligere udbudte
dk De 61 medlemmer af den konkursramte andelsforening Klostergaard på Østerbro i København er blevet stævnet af A/B Engskoven taber swap-sag med et brag
Den aarhusianske andelsboligforening har tabt store summer på et kompliceret lån med renteswap, som foreningen fik hos Jyske Bank i 2006
Jyske Bank havde ikke ansvaret for, at en renteswap sendte andelsforeningen Engskoven i økonomisk uføre, fastslår Højesteret
Andelsforeningen Engskoven har netop tabt en sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Onsdag blev Jyske Bank dømt for dårlig rådgivning i forbindelse med rente-swap-lån til en andelsforening
Få nemt og hurtigt et overblik over alle andelsboligforeninger i 8541 Skødstrup
Det var på trods af, at andelsboligforeningen tidligere vandt sagen i byretten
En andelsforening fra Østjylland har i næsten ti år kæmpet for at komme ud af en højrenteaftale - en såkaldt swapaftale AB Engskoven
Sidste år vedtog den daværende regering sammen med Venstre, DF og De Konservative, at der skulle igangsættes en forsøgsordning til at fremme kyst- og naturturismen
Huslejen for et hus på 105 kvadratmeter i Engskoven er på 9100 kr
Beboerne i andelsforeningen Engskoven fik dårlig rådgivning af at den nystiftede og nybyggede andelsforening af rækkehuse fra 2006 hvilede på et stensikkert I retten blev Jyske Bank dømt for dårlig rådgivning i forbindelse med den renteswap-aftale, Andelsboligforeningen Engskoven fra Skødstrup i 2006 købte i banken
En låneaftale om swaplån står til troende, og Jyske Bank skal ikke betale erstatning, fastslår Højesteret
Swapaftalen skulle i en periode på 30 år sikre foreningen en fast rente på 4,48%
Britisk kvinde død af nervegiften Novichok Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Den aarhusianske andelsboligforening Engskoven har Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Andelshaverne har Denne Andelsbolig er sidst set til salg den 19
Beboerne i AB Engskoven i Skødstrup nær Aarhus mærker ikke meget Efter længere tids holmgang har Nykredit Bank begæret Danmarks største andelsforening, Da den nyetablerede andelsforening Engskoven blev kontaktet af Jyske Bank i foråret 2006, buldrede samfundsøkonomien derudad, og det var bankens forventning, Retssagen mellem andelsforeningen Engskoven og Jyske Bank starter i dag
Engskoven, er bundet af en renteswapaftale, som den i 2006 indgik med sag-søgte, Jyske Bank A/S
Medmindre I naturligvis har ansat Snoop Dogg og han har en forkærlighed for den pågældende andelsforening Den nye ejer af Hostrups Have, det svenske Heimstaden, forsøger at opkræve omkring 30 millioner kroner fra de tidligere andelshavere, i form af depositum og forudbetalt husleje
nord for Århus Centrum, på grænsen til Djursland ligger Engskoven
Organisation for andelsboligforeninger er ærgerlig over Jyske Banks frifindelse i sag om rådgivning
Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Adresse Engskovvænget 88, 8541 Skødstrup Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
En andelsforening fra Østjylland har i næsten ti år kæmpet for at komme ud af en højrenteaftale - en såkaldt swapaftale LF Engskoven
Andelsboligforeningen Engskoven er dybt berørt efter dagens højesteretsdom om bankrådgivning LF Engskoven
+ USA's centralbank undlader at pille ved renten —Den amerikanske centralbank holder renten i ro
Ifølge Vestre Landsret er den aarhusianske andelsforening bundet af den aftale om renteswap, som blev indgået med Jyske Bank i 2006
af andelsforeningen Engskoven i Denne Andelsbolig er sidst set til salg den 19
Helten alle taler om i Thailand: Døde for at redde drengene i grotten
THI KENDES FOR RET: Sagsøgte, Jyske Bank, tilpligtes at anerkende, Andelsforening fejrer sejr om swap-lån Andelsforening taber til Jyske Bank i retssag om swaprenter NYHEDER DANMARK / torsdag, 3 december, 2015
+ Berørt talsmand i andelsforening: Venner, vi går snart konkurs —Andelsboligforeningen Engskoven er dybt berørt efter dagens højesteretsdom om bankrådgivning Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Adresse Engskovvænget 88, 8541 Skødstrup Kæmpe andelsforening fortsat i limbo Godt råd til andelshaverne: Se nu for h hvor andelsforeningen Engskoven er ved at være klar med anklagerne
, over tid kan få en og er/eller vil dermed være meget uattraktiv
af andelsforeningen Engskoven i Onsdag blev Jyske Bank dømt for dårlig rådgivning i forbindelse med rente-swap-lån til en andelsforening
Sagen var Engskoven, blev i Vestlandsret vundet af foreningen, hvor foreningen skulle stilles som havde den ikke haft en swap-aftale
Andelsforening taber sag om swaplån i Højesteret Andelsforeningen Engskoven taber sag i Højesteret til Jyske Bank om komplicerede swaplån
Andelsforeningen Engskoven taber sag til Jyske Bank om komplicerede swaplån, oplyser Vestre Landsret i en pressemeddelelse
en andelsforening et lån med en lav, men variabel rente, der byttes til en lidt højere og fast rente
Principalt A/B ENGSKOVEN OG SWAP JYSKE BANK BRUGER BØLLEJURA OG FORSØGER SIG MED NYE JURIDISKE FINTER A/B Engskoven har fået Jyske Bank /bank-og-andelsforening Nederlaget i Højesteret kan medføre konkurs i andelsforeningen Engskoven, hvor boligerne lige nu er værdiløse på grund af en swapaftale
Hos Andelsboligforeningernes Fællesrepræsentation har direktør Jan Hansen fulgt sagen om den aarhusianske andelsboligforening Engskoven, der har tabt store summer på et kompliceret lån med Issuu is a digital publishing platform that makes it simple to publish magazines, catalogs, newspapers, books, and more online
Andelshaverne har Andelsboliger i Skødstrup ABF Engskoven Beliggende i Skødstrup, ca
Jyske Bank har netop begæret andelsforeningen Engskoven konkurs efter et retsopgør, der endte med et nederlag til foreningen i Højesteret
Dommen kan ifølge advokat Foreningen Engskoven, Andelsboligforeningen Engskoven, som er beliggende i Skødstrup lidt uden for Århus, har i går i Retten i Viborg fået god for, at de ikke er bundet af den aftale om renteswap, som de har indgået med Jyske Bank
AB Engskoven har pure afvist tilbuddet: der som den første andelsforening fik lov af Højesteret til at gå konkurs efter et langt forløb
AB Engskoven - som først nu også idet at en andelsforening, som ikke har en renteswap p
De 61 medlemmer af den konkursramte andelsforening Klostergaard på Østerbro i København er blevet Afgørelsen har medført stor bitterhed i A/B Engskoven
at de 22 andelshavere i Engskoven nu hænger på en negativ egenkapital på 19 millioner november 2015 Jyske Bank i en sag om, hvorvidt A/B Engskoven var bundet af en renteswapaftale indgået i 2006 med Jyske Bank
Dermed stadfæstes en dom fra Vestre Landsret, hvor det fastslåes, at renteswapaftalen ikke var ugyldig eller kunne ophæves, ligesom bankens rådgivning af andelsforeningen ikke medførte et erstatningsansvar for banken
VIDEO Wuhu, vi vandt! Andelsforening fejrer sejr om swap-lån Andelsboligforeningen Engskoven i Skødstrup nord for Århus har fået rettens ord for, Andelsforening har tabt sag i Højesteret om låneaftale med renteswap
A/B ENGSKOVEN OG SWAP JYSKE BANK BRUGER BØLLEJURA OG FORSØGER SIG MED NYE JURIDISKE FINTER A/B Engskoven har fået Jyske Bank /bank-og-andelsforening Onsdag blev Jyske Bank dømt for dårlig rådgivning i forbindelse med rente-swap-lån til en andelsforening
I midten af februar afgjorde Byretten i Viborg at andelsforeningen Engskoven skulle bestyrelsesmedlem i en andelsforening har man et stort ansvar i forhold AB Engskoven vandt sagen i byretten, og det var opsigtsvækkende, at en andelsforening har vundet en retssag om swap-aftaler mod en bank
Andelsboligforeningen AB Engskoven har overraskende nok tabt ankesagen til Jyske Bank i Vestre Landsret
AB Engskoven vandt sagen i byretten, og det var opsigtsvækkende, at en andelsforening har vundet en retssag om swap-aftaler mod en bank

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Højesteret idømmer advokat erstatningsansvar i millionklassen - Nyhed - Horten Advokatpartnerselskab
Højesteret idømmer advokat erstatningsansvar i millionklassen
I en ny dom har Højesteret taget stilling til, om en advokat havde ydet mangelfuld rådgivning til sin klient, som kunne udløse et erstatningsansvar. Dommen er konkret begrundet, men den kan måske fortælle noget om domstolenes aktuelle vurdering af advokaters erstatningsansvar.
Rådgivning om tilbud på køb af benzinstationer endte med erstatning på over 5,5 millioner kr.
I forbindelse med, at en advokat skulle rådgive sin klient om et muligt køb af to benzinstationer og om finansiering af købet, sendte advokaten på vegne af klienten et tilbud, hvor der ikke var taget forbehold for finansieringen af købet. Desuden indeholdt tilbuddet en overtagelsesdag, der efter klientens ønske var blevet udskudt, men hvor deponeringsdagen ikke var blevet tilsvarende udskudt.
Tilbuddet blev accepteret af sælgerne, men på deponeringsdagen blev det klart, at køberen ikke kunne finansiere købet, og køberen misligholdte derfor aftalen.
Det førte til, at sælgerne rejste et erstatningskrav mod køberen, der blev dømt til at betale 5.543.106 kr. i erstatning, hvilket medførte køberens konkurs. Køberens konkursbo sagsøgte herefter advokaten, der havde rådgivet køber om handlen, idet man mente, at advokaten var erstatningsansvarlig som følge af mangelfuld rådgivning vedrørende deponeringsdagen og finansieringsforholdene.
Ikke ansvar på grund af deponeringsdatoen, men på grund af mangelfuld rådgivning om finansieringen
Højesteret behandlede først spørgsmålet om erstatningsansvar som følge af, at advokaten ikke havde udskudt deponeringsdagen i tilbuddet. Selvom Højesteret ikke kunne afvise, at de forskellige deponerings- og overtagelsesdage skyldtes en fejl fra advokatens side, var der ikke den fornødne årsagssammenhæng mellem fejlen og køberens tab. Det kunne således ikke antages, at fejlen havde haft nogen væsentlig indflydelse på køberens muligheder for at gennemføre handlen.
Herefter behandlede Højesteret spørgsmålet om, hvorvidt advokaten skulle have rådgivet om finansieringsforholdene. Dommerne delte sig i to lejre, og flertallet fandt, at advokaten kunne holdes ansvarlig for manglende rådgivning om finansieringsforholdene, idet advokaten burde have gjort det klart for køberen, at der ikke var sikkerhed for, at finansieringen ville falde på plads, samt hvilke risici, køberen påtog sig ved at gennemføre handlen. Højesterets flertal dømte derfor advokaten til at erstatte det fulde tab på over 5,5 millioner kroner.
Advokaten havde tilbudt selv at deltage i finansieringen af handlen
Højesteret foretog en meget konkret vurdering af erstatningsansvaret som følge af mangelfuld rådgivning om finansieringen. I afgørelsen blev der blandt andet lagt væk på det mangeårige klientforhold, der betød, at advokaten havde et godt indblik i køberens økonomi, ligesom der blev lagt vægt på klientens forklaring om, at advokaten skulle hjælpe med at få finansieringen på plads, og at han inden afgivelsen af købstilbuddet havde oplyst om sin egen interesse i at deltage i finansieringen. Derudover blev det lagt til grund, at advokaten både over for sin klient og dennes bank havde omtalt muligheden for, at han eventuelt kunne bistå med finansieringen.
På grund af de nævnte omstændigheder vurderede Højesteret, at advokaten inden afgivelsen af købstilbuddet burde have ydet mere specifik rådgivning om finansieringsforholdene.
Dommen kan formentlig tages som udtryk for, at hvis en klient ønsker at foretage en handling, der åbenlyst er store risici ved, skal advokaten oplyse sin klient om disse.
Desuden blev det i den konkrete sag anset som en skærpende omstændighed, at advokaten måske kunne antages at have fremmet klientens risikofyldte handling ved sine egne udtalelser eller handlinger.