text:
Artikler vedr. sikkerhedshegnet
Media Watch | DRs manipulerende kort
2. februar 2009 - På DRs hjemmeside har der i årevis figureret et interaktivt kort, som skal forestille at vise placeringen af den israelske sikkerhedsbarriere og de jødiske bosættelser på Vestbredden og i Jerusalem og Gaza. Men kortet er fuldt af fejl, og den beskrivende tekst er i nogle tilfælde direkte tendentiøs. Formålet med kortet er tydeligvis at støtte nogle særlige synspunkter, som i reglen promoveres af den palæstinensiske side af konflikten. Læs mere... Klumme | Hvorfor kaldes et hegn en mur?
7. juli 2004 - Med brugen af ordet "mur", skaber man associationer til den politiske mur, der står klarest i europæernes hukommelse, nemlig Berlin-muren, der som bekendt havde til formål at indespærre en befolkning og fratage den retten til et liv med frihed, retssikkerhed og demokrati. Det israelske sikkerhedshegn, derimod, bygges for at beskytte en befolkning, der lever i frihed og demokrati, mod terroristers massakrer på uskyldige civile. Læs mere...
Ændringer i sikkerhedshegnets rute for 1 milliard kroner
21. december 2006 - Ændringer i ruten for Israels sikkerhedshegn, påbudt af Israels højesteret for at mindske generne for palæstinensiske beboere, har indtil videre kostet den israelske stat omkring 700 millioner shekel (NIS), svarende til knap 1 milliard kr, og kan nå op på en milliard NIS (1,35 mia kr) i nær fremtid. Læs mere...
22. oktober 2004 - Folkekirkens Nødhjælp bruger forældede og forkerte kort i deres "informationsarbejde" om Israels sikkerhedshegn. Ole Andersen gennemgår de fire kort, som Folkekirkens Nødhjælp i løbet af det seneste år har udgivet på dansk, og dokumenterer herved organisationens forsøg på at give læserne et fuldstændigt vrangbillede af virkeligheden. Læs mere...
Media Watch | DR lyver om sikkerhedsbarriere
22. april 2006 - En artikel på DRs hjemmeside om Israels sikkerhedshegn er så sprængfyldt med fejl, at der næppe kan være tale om andet end overlagt misinformation. Gennem hele artiklen gør den navnløse journalist sig meget store anstrengelser for at beskrive hele barrieren som en mur, til trods for at 90% af barrieren består af et tre meter højt trådhegn. Læs mere...
Klumme | Sikkerhedshegnet og farcen i Haag
Analyse | Den Internationale Domstol i Haag: Israel har ingen ret til selvforsvar
12. juli 2004 - For at berøve Israel retten til selvforsvar var ICJ tvunget til at "tilføje" en ny sætning i FNs charter, som begrænser artikel 51 til kun at gælde angreb "fra én stat mod en anden stat." Hvorfor? Der blev ikke givet nogen begrundelse for denne nyopfindelse, som således også logisk medfører, at terrorangrebene d. 11. september 2001 ikke udløste USA's ret til selvforsvar. Læs mere... Flere tidligere artikler:
Domstol kræver rute ændret for at undgå at isolere arabisk kvarter
22. marts 2006 - En domstol i Jerusalem har afvist den foreslåede rute for sikkerhedshegnet, efter at have behandlet en klage fra 700 beboere, over at hegnet ville afskære Sheikh Sa'ad-kvarteret fra resten af den arabiske landsby Jebel Mukaber i Østjerusalem.
Kun 35 procent af sikkerhedshegnet står færdigt
07.12.05 - Kun 35% af det israelske sikkerhedshegn omkring Vestbredden er blevet opført. IDF Vicegeneralstabschef Moshe Kaplinsky siger, at de fuldførte sektioner - godt 275 kilometer ud af de planlagte 759 kilometer - effektivt har forhindret terroristinfiltrationer, og at der ikke har fundet en eneste infiltration sted i de områder, hvor hegnet er blevet fuldført. Læs mere...
Højteknologiske overgangssteder skal lette palæstinenseres tilværelse
24.06.05 - Israel har planer om at bruge 2 mia kroner på at bygge 34 højteknologiske overgangssteder i adskillelseshegnet med det formål at lette tilværelsen for den palæstinensiske befolkning og derved reducere støtten til terrorgrupperne. Læs mere...
Flåden bygger en anti-terrorbarriere ud for Gazas kyst
21.06.05 - Med et skridt, der er beregnet til bedre at beskytte Israel mod potentiel terroristinfiltration fra Gaza-striben, er hæren begyndt at opføre en undervandsbarriere, som fører ud i havet fra kystlinjen i det nordlige Gaza. Læs mere...
27.05.05 - Præsident Bush kræver stop for israelske bosættelsesudvidelser efter møde med Det Palæstinensiske Selvstyres formand, Mahmoud Abbas. Afviser Abbas' forslag om at gå direkte til endelige forhandlinger. Sikkerhedshegn må ikke være politisk; nye grænser skal aftales indbyrdes. Læs mere...
IDF foreslår opførelse af adskillelsesmur i Hebron
28.04.05 - Den israelske hær foreslår, at der opføres en mur til at adskille de israelsk- og palæstinensisk kontrollerede sektioner af byen Hebron på Vestbredden. Formålet er at standse de evindelige sammenstød mellem byens 500 jødiske indbyggere og deres arabiske naboer, der tæller omkring 162.000. Læs mere...
Højesteret fastfryser opførelsen af adskillelseshegnet nær Jerusalem
13.01.05 - Som følge af et underskriftsindsamling indleveret af nogle palæstinensiske landsbybeboere gav den israelske højesteret torsdag ordre til at standse opførelsen af store dele af Vestbreddens adskillelseshegn mellem Jerusalem og Maccabim.
Udenrigsminister Shalom: Sikkerhedshegnet er ikke den endelige grænse
20.12.04 - "Sikkerhedshegnet er ikke landets endelige grænse, og bosættere på den "anden side" af barrieren skal ikke frygte for, at de bliver flyttet unødigt", sagde udenrigsminister Silvan Shalom til The Jerusalem Post søndag (19/12). Læs mere...
Højesteret giver grønt lys for opførelsen af sikkerhedshegn nær Jerusalem
24.11.04 - Sikkerhedsstyrkerne kan nu begynde at opføre adskillelseshegnet i området øst for Jerusalem, efter at Højesteret i onsdags afviste en klage over hegnets rute. Andre dele af barrieren er stadig under overvejelse. Læs mere...
Højesteret fastfryser opførelsen af hegn
28.10.04 - Israels højesteret nedlagde torsdag (28/10) et midlertidigt forbud, som beordrede regeringen til at standse arbejdet på en strækning af adskillelseshegnet nær landsbyen Budrus tæt ved byen Modi'in, på grund af tvivl om omfanget af den skade, opførelsen af hegnet ville forvolde på landsbyens nærliggende frugtplantager. Læs mere...
Sharon: De store bosættelsesblokke skal inden for sikkerhedshegnet
12.09.04 - Den senest ændrede rute for Israels anti-terror-hegn blev forleden præsenteret for premierminister Ariel Sharon og forsvarsminister Shaul Mofaz. Ruten, der ligger tættere på "den grønne linje" end nogen tidligere foreslået rute inkluderer de store bosættelsesblokke Gush Etzion, Maaleh Adumim og Ariel på den "israelske" side. Læs mere...
EU's Solana besøger Israel efter støtte til
Israel-fjendtlig FN-resolution
24.07.04 - Israels udenrigsmini-ster Silvan Shalom: "EU burde være optaget af at fremme palæstinensiske reformer i Gaza og Ramallah, og ikke af palæstinensisk manipulation i FN." Han sagde, at den europæiske opførsel opmuntrer palæstinenserne til at unddrage sig ansvaret for indførelse af reformer og afleder opmærksom-heden fra deres manglende indsats for at skabe reformer eller bekæmpe terrorisme. Læs mere...
Peres: EU må afbryde forbindelsen til selvstyre
indtil reformer er indført
24.07.04 - “Efter min mening kan et land, som ikke har oplevet terror, ikke dømme et andet land, som har oplevet det”, sagde Peres til journalisterne efter mødet med Solana. Læs mere...
Israelsk domsafsigelse vedrørende hegnet:
Demokrati i funktion
08.07.04 - Israels højesteret giver palæstinensere medhold i krav om omlægning af planlagt rute for sikkerhedshegn, men fastslår samtidig at barrieren er lovlig i henhold til både israelsk og international ret. Læs mere... Israelske arabere giver sikkerhedshegnet æren for
04.07.04 - Siden sikkerheds-hegnets færdiggørelse i det nordlige Israel i august sidste
år har mange arabiske småsamfund nær "den grønne linie" nydt øget fremgang både sikkerhedsmæssigt og i forbindelse med fornyet økonomisk aktivitet. Læs mere...
14.06.04 - Efter Israels sikkerhedshegn har tilladt den israelske hær at trække sig tilbage fra Vestbredbyen Jenin, tidligere kendt som den primære eksportør af selvmordsbomber, er byen så småt ved at begynde at genvinde sin tidligere travle karakter.
Læs mere... Kerry: Ja til sikkerhedshegn,
nej til Arafat
09.06.04 - Demokraternes præsidentkandidat følger i sin konkurrents fodspor, hvad angår den israelsk-palæstinensiske konflikt. Læs mere...

matches: højesteret Højesteret højesteret Højesteret Højesteret Højesteret højesteret højesteret


text:
Skat.dk: Aktivernes handelsværdi fastsat efter selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2 i et varmeselskab
18 May 2020 13:27
SKM2020.199.SR
20-0251249
Handelsværdi, overgang fra skattefrihed til selskabsbeskatning, POLKA-værdi, varmeselskab
A Varme A/S påtænker opstart af sideordnede aktiviteter i form af elproduktion med en kapacitet over 25 kW, hvilket er over den tilladte grænse for at opretholde selskabets skattefrihed efter selskabsskattelovens § 3, stk. 1, nr. 4. Opstarten af de sideordnede aktiviteter vil derfor medføre, at A Varme A/S overgår til skattepligt efter selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, medmindre aktiviteterne udøves i et skattepligtigt datterselskab.
Skatterådet bekræftede, at A Varme A/S’ aktiver, der udgør en så integreret del af varmevirksomheden, at de ikke kan sælges til udenforstående, ved overgang fra skattefrihed til skattepligt kan fastsættes til handelsværdien, efter selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2, på baggrund af Forsyningstilsynets pris- og levetidskatalog (POLKA-værdier) - dvs. som et gennemsnit af aktivernes nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (nedskrevne kostpriser).
Selskabsskatteloven § 5 D, stk. 2.
Selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2.
Den juridiske vejledning 2020-1, afsnit C.D.1.6.5.1.
Den juridiske vejledning 2020-1, afsnit C.D.1.6.5.3.
Kan Skatterådet bekræfte, at A Varme A/S’ aktiver, der udgør en så integreret del af varmevirksomheden, at de ikke kan sælges til udenforstående, ved overgang til skattepligt kan fastsættes til handelsværdien, efter selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2, på baggrund af Forsyningstilsynets pris- og levetidskatalog (POLKA-værdier) - dvs. som et gennemsnit af aktivernes nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi?
A Varme A/S er en del af B Koncernens infrastrukturselskaber, som varetager forsyning indenfor vand, varm og elektricitet i forsyningsområdet.
A Varme A/S ejer, driver og udbygger produktionsanlæg og forsyningsnettet til distribution af fjernvarme i forsyningsområdet.
A Varme A/S er landets x. største fjernvarmeselskab målt på antallet af kunder. Selskabet leverer ultimo 20xx fjernvarme til (antal udeladt) fjernvarmeinstallationer i forsyningsområdet, hvilket svarer til godt (andel udeladt) af alle fjernvarmetilsluttede kunder i området.
A Varme A/S modtager varme fra 2 leverandører (udeladt). A Varme A/S råder over kedler (egenproduktion) til at kunne opretholde forsyningen ved et udfald af varme fra (leverandør udeladt) på selv de koldeste dage.
I 20xx udgjorde årets køb/produktion i alt (antal udeladt) MWh, som fordeler sig med et køb på (antal og andel udeladt) fra (leverandør udeladt), (antal MWh og andel udeladt) fra (leverandør udeladt), (antal udeladt) MWh fra decentrale overskudsvarmeproducenter, samt en egenproduktion på (antal MWh og andel udeladt).
A Varme A/S er omfattet af varmeforsyningsloven og er dermed underlagt hvile-i-sig-selv-princippet, som overordnet set medfører, at der kun kan indregnes nærmere specificerede, nødvendige udgifter ved fremstilling og fremføring af fjernvarme i priserne overfor forbrugerne.
A Varme A/S har siden stiftelsen været skattefritaget, jf. selskabsskattelovens § 3, stk. 1, nr. 4.
Tilladelse til historisk forrentning af indskudskapitalen
A Varme A/S har i 20xx indsendt ansøgning til Energitilsynet (nu Forsyningstilsynet) om historisk forrentning af indskudskapital. Ansøgningen er godkendt af Forsyningstilsynet i 20xx.
Ved varmeforsyningslovens indførelse i 1981 pålagde man varmeselskaberne en binding af de midler, som var investeret i de selskaber, der blev reguleret af loven. Så vidt vides indførte man reglerne om forrentning af indskudskapital for at undgå en ekspropriationslignende situation. Varmeselskaberne, der ellers skulle "hvile i sig selv", fik derfor lov til at forrente deres indskudskapital pr. 1. marts 1981. Forrentningen kan indregnes i varmeprisen. Det er op til selskaberne af afgøre, om de vil opkræve den tilladte forrentning, men hvis et varmeselskab ikke har opkrævet forrentningsbeløbet på de vilkår, som Forsyningstilsynet har fastsat i afgørelsen, dvs. inden for den periode vilkårene medfører, bortfalder retten til at opkræve den del af forrentningsbeløbet.
Det beløb, som varmeselskaberne kan forrente, er den oprindelige indskudskapital ved varmeforsyningslovens ikrafttræden.
For selskaber etableret før denne dato skal indskudskapitalen fastsættes ved en af tre metoder:
1) Faktisk indskud
2) Regnskabsmæssig egenkapital på opgørelsestidspunktet
3) Værdi af anlæg fastsat til nedskrevne genanskaffelsespriser pr. 1. marts 1981 tillagt værdien af andre aktiver (fx likvider), og fratrukket passiver fra selskabets regnskab.
For selskaber etableret efter 1. marts 1981 er det alene de faktiske indskud der kan forrentes.
A Varme A/S anvender metode (udeladt).
Fra 2018 gælder nye regler om forrentning af indskudskapital, som betyder, at fjernvarmevirksomheders opkrævning af forrentning begrænses markant. A Varme A/S forventes herefter, baseret på en konkret vurdering, ikke længere at kunne opnå forrentning af indskudskapital.
A Varme A/S påtænker opstart af sideordnede aktiviteter i form af elproduktion med en kapacitet over 25 kW, som er den tilladte grænse for at opretholde selskabets skattefrihed efter selskabsskattelovens § 3, stk. 1, nr. 4. Opstarten af de sideordnede aktiviteter vil derfor medføre, at A Varme A/S overgår til skattepligt efter selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, medmindre aktiviteterne udøves i et skattepligtigt datterselskab.
De skattemæssige konsekvenser ved opstart af sideordnede aktiviteter i A Varme A/S og dermed overgang til skattepligt ønskes derfor afklaret.
Dette skal særligt ses i lyset af Højesterets domme af 8. november 2018 og Skattestyrelsens styresignal SKM2019.451.SKTST vedrørende skattemæssige indgangsværdier af aktiver i vand- og spildvandsvirksomheder ved overgang til skattepligt. Samt skattestyrelsens afgørelse i SKM2019.310.SR, der vedrører metoden for opgørelse af handelsværdien for et varmeselskab.
I henhold til selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2, skal de skattemæssige indgangs-værdier på driftsmidler, som et selskab ejer inden overgangen til skattepligt,
opgøres til handelsværdien omregnet til kontantværdi på tidspunktet for overgang til skattepligt.
Da A Varme A/S er underlagt "hvile-i-sig-selv-princippet", og som følge heraf ikke har mulighed for at generere et frit "cash flow" er det relevant at fastlægge hvilken metode, der skal anvendes til opgørelse af handelsværdien af driftsmidlerne.
Dette skal særligt ses i lyset af Højesterets domme af 8. november 2018 og Skatte-styrelsens styresignal SKM2019.451.SKTST vedrørende skattemæssige indgangs-værdier af aktiver i vand- og spildvandsvirksomheder ved overgang til skattepligt.
Discounted Cash Flow (DCF)-model
Det fremgår af Højesterets domme af 8. november 2018 og Skattestyrelsens styre-signal SKM2019.451.SKTST, at den skattemæssige indgangsværdi af aktiver i vand- og spildevandsvirksomheder, der udgør en så integreret del af vand- og spil-devandsvirksomheden, at de ikke kan benyttes af udenforstående, men kun af de omhandlede vandselskaber, ved overgang til skattepligt ikke kan anvende en til-lempet Discounted Cash Flow (DCF)-model til ansættelse af aktivernes skattemæssige værdi.
Følgende fremgår af Højesterets dommene:
"SKAT (nu Skattestyrelsen) har ved udøvelsen af sit skøn over de overdragne akti-vers skattemæssige værdi anvendt en tillempet DCF-model ("discounted cash flow"). Skønsmanden har i svaret på spørgsmål E anført, at denne model ikke er egnet til at fastsætte handelsværdien af overdragne aktiver, idet et væsentligt element i modellen er det fremtidige frie "cash flow", der defineres som den likviditet, som skabes ud over det, der skal geninvesteres i virksomheden eller bevares i denne. Som følge af regulatoriske krav kan der i vandsektoren ikke skabes et frit "cash flow", og det er ifølge skønsmanden derfor ikke meningsfuldt at operere med en diskonteringsfaktor, som er en forudsætning for DCF-modellen. Højesteret finder i overensstemmelse med skønsmandens besvarelse, at DCF-modellen ikke udgør et egnet grundlag for at opgøre den skattemæssige værdi af det distributionsnet, som er overdraget til H1."
Det kan af ovenstående uddrag udledes, at et væsentligt element i Discounted Cash Flow (DCF)-modellen er det fremtidige frie "cash flow". En tillempet Discounted Cash Flow (DCF)-model er derfor ikke egnet til fastsættelse af de skattemæssige indgangsværdier i markeder, hvor der grundet regulatoriske krav, ikke er mulighed for at skabe et frit "cash flow".
Både vand- og spildevandssektoren, samt fjernvarmesektoren, hvor A Varme A/S er en del af sidstnævnte, er underlagt regulatoriske bestemmelser, som medfører, at der ikke kan skabes et frit "cash flow".
Som følge heraf, vil en tillempet Discounted Cash Flow (DCF)-model ikke kunne anvendes til opgørelse af den skattemæssige indgangsværdi af de af A Varme A/S’ aktiver, der udgør en så integreret del af varmevirksomheden, at de reelt ikke kan benyttes af almindelige selskaber, men i princippet kun af A Varme A/S eller et tilsvarende varmeselskab, som ønsker at overtage forsyningspligten i det respektive område.
POLKA-værdier
Højesteret har i dommene SKM2018.627.HR og SKM2018.635.HR udtalt, at den skattemæssige indgangsværdi for aktiver i vand- og spildevandsvirksomheder, der udgør en så integreret del af vand- og spildevandsvirksomheden, at de ikke kan benyttes af udenforstående, skal opgøres på baggrund af POLKA-værdier. Højesteret udtaler følgende:
"På den anførte baggrund og i overensstemmelse med skønsmandens svar på spørgsmål F finder Højesteret, at den beregningsmetode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), er et rimeligt udtryk for, hvorledes ledningsnettets og produktionsanlæggets værdi efter ligningslovens § 2 bør fastsættes."
POLKA-værdierne for vand- og spildevandsvirksomheder er udtryk for den regule-ringsmæssige værdi af selskabets anlægsaktiver. Værdierne blev udarbejdet til brug for udarbejdelse af vandselskabernes åbningsbalancer ved overgang til skattepligt senest pr. 1. januar 2010, og beregnes ved at tage gennemsnittet af den estimerede nedskrevne genanskaffelsesværdi og den estimerede nedskrevne anskaffelsesværdi. POLKA-værdierne anvendes ved vand- og spildevandsvirksomhedernes takstfastsættelse overfor forbrugerne.
Højesteret begrunder i nedenstående uddrag fra Højesterets dommene årsagen til, at POLKA-værdier udgør et rimeligt udtryk for aktivernes handelsværdi:
"For [vandforsynings- og spildevandsvirksomhed] gælder, at der påhviler selska-berne en forsyningspligt, og at "hvile i sig selv"-princippet indebærer, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteterne. Højesteret finder på denne baggrund, at det afgørende for den skattemæssige værdiansættelse af [distributionsnettet/ledningsnet og produktionsanlæg] må være, hvilken værdi aktiverne må skønnes at have haft for H1.
Som følge af overtagelsen af forsyningspligten har det for H1 været nødvendigt at råde over et [distributionsnet/ledningsnet og produktionsanlæg]. Udgangspunktet for værdiansættelsen må derfor være, hvad det under markedsmæssige betingelser ville have kostet for H1 at overtage det allerede eksisterende distributionsnet. Net-tets nedskrevne genanskaffelsesværdi er et tilnærmet udtryk herfor. Alternativet for H1 ville være nyetablering af et [distributionsnet/ledningsnet og produktionsanlæg]. Efter ligningslovens § 2 skal værdien fastsættes i overensstemmelse med, hvad der ville være opnået, hvis transaktionen var afsluttet mellem uafhængige parter. Ved skønnet over, hvilken værdi det erhvervede [distributionsnet/ledningsnet og produktionsanlæg] bør fastsættes til, må der derfor også tages hensyn til, at kommunen som den sælgende part ikke havde noget at bruge [distributionsnettet/ledningsnettet og produktionsanlægget] til efter H1’s overtagelse af forsyningspligten. H1 må derfor antages som den købende part at kunne have forhandlet sig til en lavere købspris for [distributionsnettet/ledningsnettet og produktionsanlægget] end den nedskrevne genanskaffelsesværdi.
På den anførte baggrund og i overensstemmelse med skønsmandens svar på spørgsmål F finder Højesteret, at den beregningsmetode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), er et rimeligt udtryk for, hvorledes [distributionsnettets/ledningsnettet og produktionsanlægget] værdi efter ligningslovens § 2 bør fastsættes". [Vores indsættelse].
Dommene fra Højesteret vedrører, som det fremgår af ovenstående, den skattemæs-sige værdiansættelse efter ligningslovens § 2, men omtaler ikke, hvordan der skal ske værdiansættelse efter selskabsskattelovens § 5 D. Dette har Skattestyrelsen imidlertid behandlet i punkt 4 i styresignalet SKM2019.451.SKTST under afsnittet "Ny praksis", hvoraf det fremgår, at de af Højesteret fastlagte principper også gælder for selskaber, som anvender selskabsskattelovens § 5 D, jf. følgende uddrag fra styresignalet:
"Dommene vedrører overdragelser omfattet af ligningslovens § 2, men principper-ne gælder også ved fastsættelsen af aktivers handelsværdi efter selskabsskattelo-vens § 5 D, stk. 2 og 7, når der som følge af regulatoriske krav på området, herun-der navnlig "hvile i sig selv"-princippet, ikke er et marked for handel med vandforsyningsvirksomheder eller sådanne virksomheders aktiver, og der derfor ikke findes tilsvarende eller lignende transaktioner mellem uafhængige parter, som kan danne grundlag for en vurdering af handelsværdien af aktiverne." (vores understregning)
Højesteret anfører, at den beregningsmetode, som retten anser for et rimeligt ud-tryk for, hvordan værdien bør fastsættes blandt andet, er i overensstemmelse med skønsmandens svar på spørgsmål F (fremgår af Østre Landsrets dom afsagt 16. januar 2018, s. 29ff). Skønsmanden blev i spørgsmål F spurgt om følgende:
"Såfremt skønsmanden finder en anden metode til opgørelsen af værdien af de ind-skudte aktiver mere velegnet, anmodes skønsmanden om at redegøre herfor og i den forbindelse ansætte handelsværdierne af aktiverne."
Hertil svarede skønsmanden, at DCF-modellen er uegnet og at skønsmanden for-tolker spørgsmålet således, at der ønskes alternativer til at fastlægge "handelsvær-dien" af de indskudte aktiver. Omkring et "alternativt værdibegreb" anfører skønsmanden følgende:
"Et valg af et alternativt værdibegreb bør efter mit skøn være styret af indholdet af de regulatoriske krav, som er gældende for et vandforsyningsselskab.
Som anført ovenfor under besvarelsen af spørgsmål C, begrænser vandforsynings-loven mulighederne for at generere overskud og dermed udbetale udbytte til aktio-nærerne. Derfor skal værdiansættelsen afspejle den reelle takstpolitik.
Hvile-i-sig-selv-princippet medfører, at de regnskabsmæssige afskrivninger/skattemæssige afskrivninger på de indskudte aktiver skal ske med udgangspunkt i en værdimåling, der gør det muligt at generere en omsætning, der er tilstrækkelig til at skabe et økonomisk råderum til reinvesteringer (herunder vedligehold) i forsyningsanlægget med henblik på at bevare evnen til at opfylde formålet om vandforsyning.
På denne baggrund konkluderer jeg derfor, at en måling af de indskudte aktiver til en eller anden form for genanskaffelsespriser er mere velegnet. Men det er nødvendigt, at målingen af genanskaffelsespriser tager hensyn til det henfald/slitage etc., siden den oprindelige anlægget blev etableret.
Min konklusion harmonerer med den metode og de anvisninger, der gives i "Vej-ledning til udarbejdelse af reguleringsmæssig åbningsbalance, Forsynings-sekretariatet, 17. februar 2010", i det følgende benævnt "regulatorisk værdiansættelse". (vores understregning)
Af skønsmandens besvarelse kan således udledes, at
1) de regulatorisk krav bør være styrende for værdibegrebet,
2) værdiansættelsen skal afspejle den reelle takstpolitik (de begrænsede muligheder for at generere et overskud) og
3) der skal tages udgangspunktet i værdimålingen, der gør det muligt at generere en omsætning, der skaber økonomisk råderum til reinvesteringer. Efter skønsmandens opfattelse medfører dette samlet, at værdimåling af aktiverne til en form for genanskaffelsespris er velegnet.
A Varme A/S er, ligesom vand- og spildevandsvirksomheder, underlagt regulatoriske krav, herunder forsyningspligt, samt i udgangspunktet et "hvile-i-sig-selv"-princip der medfører, at varmeselskabet som hovedregel ikke kan tjene penge på fjernvarmeaktiviteterne, hvorfor de samme momenter som for vandfor-syningsselskaber skal inddrages, når der skal ske fastsættelse af de skattemæssige indgangsværdier for varmeselskabet.
Der kan dog i enkelte undtagelsestilfælde efter varmeforsyningslovens § 20 b om overskud, samt reglerne om forrentning af indskudskapital godt ske forrentning i et varmeselskab.
A Varme A/S har som nævnt i 20xx indsendt ansøgning til Energitilsynet (nu Forsyningstilsynet) om historisk forrentning af indskudskapital. Ansøgningen er godkendt af Forsyningstilsynet i 20xx, og der er tale om en særlig undtagelse til "hvile-i-sig-selv"-princippet, som ikke ændrer på, at A Varme A/S er begrænset i sin mulighed for at generere et overskud.
Fra 2018 gælder der som nævnt nye regler om forrentning af indskudskapital, som betyder, at A Varme A/S herefter, baseret på en konkret vurdering, ikke længere har mulighed for at opnå forrentning af indskudskapital. Det er derfor vores opfattelse, at der til brug for behandling af nærværende anmodning om bindende svar kan tages udgangspunkt i, at A Varme A/S opererer under "hvile-i-sig-selv"-princippet, som generelt er gældende for varmeselskaber.
Der vil tillige skulle inddrages hensyn til takstpolitik og værdimåling, som kan generere omsætning, der kan skabe økonomisk råderum i selskabet. Samlet bør en form for genanskaffelsespris dog blive afspejlet i værdiansættelsen. For vandfor-syningsselskaber er det, som nævnt ovenfor, den regulatoriske værdi, som kan anvendes, da denne opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi).
POLKA-værdier for varmeselskaber
I henhold til regeringens lovprogram for folketingsåret 2019/2020 vil der i februar 2020 blive fremsat lovforslag, der har til formål at indføre en ny økonomisk regu-lering af fjernvarmesektoren. Lovforslaget skal udmønte en yderligere regulering af fjernvarmesektoren, som har været i støbeskeen i en årrække.
Den første del af udmøntningen af den nye økonomiske regulering af fjernvarme-sektoren er vedtaget af Folketinget allerede i december 2017 - se lovforslag L 93 (Folketinget 2017-18). Energistyrelsen udarbejdede i den forbindelse i oktober 2017 et høringsnotat vedrørende L 93, hvor der fremgår svar på et spørgsmål fra Sekretariatet for Energitilsynet (nu Forsyningstilsynet):
"Sekretariatet for Energitilsynet forstår lovforslaget således, at det efter bemyndigelsens ordlyd overlades til Energitilsynets faglige vurdering, hvilken metode til opgørelse af kapitalomkostningerne, der skal anvendes. Det vil sige, at Energitilsynet kan beslutte, at opgørelsen heraf foretages ved brug af en pris- og levetids-katalog, men at også andre metoder kan anvendes supplerende eller alternativt til at standardisere kapitalomkostningerne.
Sekretariatet for Energitilsynet noterer herudover, at anvendelse af pris- og leve-tidskatalog alene bliver nævnt i forbindelse med opnåelse af en retvisende bench-markingmodel.
Sekretariatet for Energitilsynet kan dermed konstatere, at der ikke skal udarbejdes åbningsbalancer ved brug af et sådant katalog, hvilket sekretariatet er helt enigt i. Åbningsbalancer baseret på pris- og levetidskatalog ville betyde, at virksomheder får en "dåbsgave" [til brug for det regulatoriske regnskab] ved indførelse af den nye regulering i form af en urimelig høj initial indtægtsramme, som ville medføre, at forbrugerne i væsentligt omfang ville betale afskrivninger to gange for samme anlæg, og at den reelle betydning af de udmeldte effektiviseringskrav ville blive reduceret. [Egen tilføjelse].
Energistyrelsen er enig i Sekretariatet for Energitilsynets tolkning af lovforslaget."
Forsyningstilsynet har efterfølgende den 1. april 2019 sendt udkast til pris og leve-tidskatalog (POLKA-værdier) for varmeselskaber i teknisk høring.
Det fremgår heraf, at formålet med POLKA-værdierne er at lave en standardisering af fjernvarmeselskabernes økonomiske afskrivninger af de eksisterende anlæg ved et gennemsnit af nedskrevne anskaffelsespriser og nedskrevne genanskaffelsespriser. Fra uddrag af ovennævnte høringsnotat kan det dog udledes, at POLKA-værdierne som udgangspunkt alene skal anvendes til benchmarking.
Ovenstående ændrer imidlertid ikke på, at metoden for opgørelsen af POLKA-værdier for varmeselskaber (der på nuværende tidspunkt ikke er endeligt fastlagt), efter vores opfattelse er sammenlignelig med POLKA-værdierne for vand- og spildevandsvirksomhederne, der også opgøres som et gennemsnit af nedskrevne anskaffelsespriser og nedskrevne genanskaffelsespriser, selvom POLKA-værdierne for varmeselskaber som udgangspunkt skal anvendes til benchmarking. Dette understøttes af vejledningen til Pris- og levetidskataloget, hvoraf det fremgår, at:
"Formålet med POLKA er at lave en standardisering af fjernvarmeselskabernes økonomiske afskrivninger af de eksisterende anlægsaktiver (og ikke de regnskabs-mæssige). Afskrivningerne skal bruges til at give et ensartet udtryk for virksomhe-dernes anlægsomkostninger, hvor der tages hensyn til prisudviklingen og forskelle i anlæggenes alder og tekniske restlevetider. POLKA indeholder helt konkret priser og levetider for størstedelen af de aktiver, som anvendes af danske fjernvarmeselskaber. Kataloget er udformet, så hvert selskab kan udfylde pris- og levetidskataloget med de anlægsaktiver, som selskaberne ejer på tidspunktet for implementeringen af den nye regulering og med angivelse af anskaffelsestidspunktet. På bag-grund af virksomhedernes oplysninger beregner kataloget automatisk selskabets standardiserede afskrivninger på selskabets historiske investeringer." (vores understregning)
Ovenstående illustrerer således, at det POLKA, der arbejdes på for varmeselskaber, vil fastsætte værdien af varmevirksomhedernes anlægsomkostninger under hensyntagen til prisudviklingen og forskelle i anlæggenes alder og tekniske restlevetider. Disse værdier må derfor kunne anvendes ved den skattemæssige værdiansættelse af A Varme A/S’ aktiver, der udgør en så integreret del af varme-virksomheden, at de reelt ikke kan benyttes af udenforstående, men kun af A Varme A/S eller et andet varmeselskab, som ønsker at overtage forsynings-pligten i det respektive område.
Ovenstående understøttes tillige af SKM2019.310.SR, der vedrører metoden for opgørelse af handelsværdien for et varmeselskab, og hvor Skatterådet har afgjort, at det ikke er hverken de regnskabsmæssige eller regulatoriske værdier, som skal anvendes, men at det derimod er POLKA-værdierne, som skal anvendes.
Det er på baggrund af sammenligneligheden mellem vand-/spildevandsbranchen og fjernvarmebranchen, samt metoden til opgørelsen af POLKA-værdierne i brancher-ne, vores opfattelse, at varmselskaberne ved overgang til skattepligt skal anvende Forsyningstilsynets (udkast til) pris- og levetidskatalog (POLKA-værdier) til fastsættelse af varmeselskabernes aktiver, der udgør en så integreret del af varmevirksomheden, at aktiverne ikke kan benyttes af udenforstående.
Det ønskes bekræftet, at A Varme A/S’ aktiver, der udgør en så integreret del af varmevirksomheden, at de ikke kan sælges til udenforstående, ved overgang fra skattefrihed til skattepligt kan fastsættes til handelsværdien efter selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2, (maskiner, inventar og lignende driftsmidler), på baggrund af Forsyningstilsynets pris- og levetidskatalog (POLKA-værdier) - dvs. som et gen-nemsnit af aktivernes nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaf-felsesværdi (nedskrevne kostpriser).
Skattestyrelsen lægger til grund for besvarelsen, at A Varme A/S hidtil har været skattefritaget efter selskabsskattelovens § 3, stk. 1, nr. 4, og at selskabet overgår til skattepligt efter selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, i forbindelse med, at selskabet påbegynder produktion af elektricitet med en installeret effekt på over 25 kW.
Varmeselskaber er underlagt regulatoriske krav i varmeforsyningsloven, herunder "hvile-i-sig-selv-princippet", som betyder, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteten ud over den forrentning af indskudskapital, der historisk er opnået tilladelse til fra Forsyningstilsynet. Det lægges til grund ved besvarelsen, at A Varme A/S efter en ændring af reglerne fra 2018 ikke længere forventes at kunne få godkendt forrentning af selskabets indskudskapital.
Skattestyrelsen lægger på den baggrund til grund, at der ikke findes et marked for handel med varmeselskaber, eller sådanne virksomheders aktiver, og at der ikke findes tilsvarende eller lignende transaktioner mellem uafhængige parter, som kan danne grundlag for en vurdering af værdien af A Varme A/S´ aktiver baseret på, hvad de kan sælges for i fri handel.
Anmodningen er ikke vedlagt hverken årsrapport for A Varme A/S eller en opgørelse af den regulatoriske værdi. Skattestyrelsen kan derfor alene tage stilling til principperne for værdiansættelsen, men ikke udtale sig om konkrete værdier.
Højesteret fandt, at den metode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffel-sesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), var et rimeligt udtryk for, hvorledes akti-vernes værdi efter ligningslovens § 2 skulle fastsættes.
Der findes ikke på samme måde som for vandselskaber egentlige POLKA-værdier for varmeselskaber. For varmeselskaberne gælder det ligesom for vandselskaberne, at der påhviler selskaberne en forsyningspligt, og at "hvile i sig selv"-princippet indebærer, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteten. Værdien af de omhandlede aktiver for det enkelte varmeselskab er derfor afgørende for den skattemæssige værdiansættelse.
På grund af forsyningspligten er det nødvendigt for varmeselskaberne at råde over de omhandlede aktiver. Udgangspunktet for værdiansættelsen af aktiverne er der-for, hvad det under markedsmæssige betingelser ville have kostet for selskabet at anskaffe de aktiver, der er nødvendige for at opfylde forsyningspligten.
Ved fastsættelsen af aktivernes handelsværdi efter selskabsskattelovens § 5 D, må der tillige tages hensyn til, at der ikke findes et egentligt marked for de omhandle-de aktiver. Selskabet må på grund af forsyningspligten antages at kunne have for-handlet sig til en lavere pris for aktiverne end den nedskrevne genanskaffelsesvær-di, hvis aktiverne blev erhvervet fra en uafhængig tredjemand.
Skattestyrelsen finder på den baggrund, at den beregningsmetode, hvorved aktivernes regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (svarende til den såkaldte POLKA-værdi), er et rimeligt udtryk for, hvorledes aktivernes handelsværdi efter selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2, kan fastsættes.
Skattestyrelsen bemærker, at Klima, energi og forsyningsministeren har valgt at udskyde et lovforslag om økonomisk regulering af varmesektoren, herunder udarbejdelse af et revideret Pris- og levetidskatalog (POLKA) til næste folketingsår. Udskydelsen er sket med henblik på at sikre, at den nye lovgivning understøtter regeringens klimamål.
Skattestyrelsen bemærker, at ovenstående anvisning om brug af regulatoriske vær-dier (POLKA) kun gælder for de aktiver, der ikke kan bruges til andre formål end varmevirksomhed.
Hvis varmeselskabet ejer aktiver eller ejendomme, der kan benyttes til andre for-mål end varmevirksomhed, vil handelsværdien af disse aktiver kunne være højere end den regulatoriske værdi (POLKA værdien). For disse aktiver skal den højere markedsværdi derfor benyttes som grundlag for skattemæssige afskrivninger i sel-skabet.
Skatterådet tiltræder Skattestyrelsens indstilling og begrundelse, dog med tilføjelse således at Skatterådet svarer "Ja, se dog indstilling og begrundelse.
2e) elselskaber, hvorved i denne lov forstås selskaber mv., i hvis aktiviteter indgår produktion, transport, handel eller levering af elektricitet, og som har en installeret effekt på over 25 kW. Skattepligten gælder uanset elselskabets organisationsform. Indregistrerede aktieselskaber og anpartsselskaber omfattes dog af nr. 1.
4) Havne, herunder lufthavne, der er åbne for offentlig trafik, samt gas- og fjernvarmeværker, når adgangen til leverance fra værket står åben for alle inden for det område, hvori værket arbejder, alt for så vidt havnens eller værkets indtægter, bortset fra normal forrentning af en eventuel indskudskapital, ifølge vedtægtsmæssig bestemmelse udelukkende kan anvendes til havnens eller værkets formål. Betingelserne i 1. pkt. er opfyldt, selv om en havn, en lufthavn eller et gas- eller fjernvarmeværk udøver aktivitet, der falder uden for formålet, såfremt disse aktiviteter udøves i et skattepligtigt datterselskab. Betingelserne i 1. pkt. er også opfyldt, selv om en havn, en lufthavn eller et gas- eller fjernvarmeværk har produktion af elektricitet med en installeret effekt på 25 kW eller derunder. Fritagelsen efter 1. pkt. gælder dog ikke indtægt ved produktion af elektricitet og for en havn eller lufthavn indtægt ved produktion af varme.
Stk 1. Hvis et selskab eller en forening mv. overgår fra at være undtaget fra skattepligt efter § 3, stk. 1, nr. 1-18 og 21, til at blive skattepligtig efter § 1, får overgangen virkning for selskabets eller foreningens skattepligt på tidspunktet for påbegyndelsen af den virksomhed, der begrunder skattepligten, eller på det tidspunkt, hvor virksomheden anses for skattepligtig. Skatteansættelsen finder første gang sted for det indkomstår, jf. § 10, som den første indkomstperiode udgør uden hensyn til dennes længde. Den første indkomstperiode kan udgøre op til 18 måneder.
Stk. 1. Kollektive varmeforsyningsanlæg, industrivirksomheder, kraftvarmeanlæg med en eleffekt over 25 MW samt geotermiske anlæg m.v. kan i priserne for levering til det indenlandske marked af opvarmet vand, damp eller gas bortset fra naturgas med det formål at levere energi til bygningers opvarmning og forsyning med varmt vand indregne nødvendige udgifter til energi, lønninger og andre driftsomkostninger, efterforskning, administration og salg, omkostninger som følge af pålagte offentlige forpligtelser, herunder omkostninger til energispareaktiviteter efter §§ 28 a, 28 b og 29, samt finansieringsudgifter ved fremmedkapital og underskud fra tidligere perioder opstået i forbindelse med etablering og væsentlig udbygning af forsyningssystemerne, jf. dog stk. 7-17 og §§ 20 b og 20 c. 1. pkt. finder tilsvarende anvendelse på levering af opvarmet vand til andre formål fra et centralt kraftvarmeanlæg, jf. § 10, stk. 6, i lov om elforsyning.
Stk. 1. Geotermiske anlæg, solvarmeanlæg og biogas- eller biomassebaserede varme- eller kraftvarmeværker, som leverer opvarmet vand, damp eller gas bortset fra naturgas til et kollektivt varmeforsyningsanlæg, kan i prisen for de i § 20, stk. 1, nævnte ydelser indkalkulere et overskud. Ligeledes kan eldrevne varmepumper, der leverer varme til et kollektivt varmeforsyningsanlæg, og industrivirksomheder, der leverer overskudsvarme til et kollektivt varmeforsyningsanlæg, indkalkulere et overskud.
Stk. 2. Energi-, forsynings- og klimaministeren kan bestemme, at andre end de i stk. 1 nævnte anlæg kan indkalkulere et overskud i prisen for de i § 20, stk. 1, nævnte ydelser, såfremt disse er baserede på vedvarende energi og indgår i tilsvarende leveranceforhold som nævnt i stk. 1.
SKM2019. 310.
Højesteret udtalte, at det for vandforsynings- og spildevandsvirksomhed gælder, at der påhviler selskaberne en forsyningspligt, og at "hvile i sig selv "-princippet indebærer, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteterne. Højesteret fandt på denne baggrund, at det afgørende for den skattemæssige værdiansættelse af aktiverne måtte være, hvilken værdi aktiverne måtte skønnes at have haft for vandselskabet. Højesteret fandt, at den beregningsmetode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), var et rimeligt udtryk for, hvorledes aktivernes værdi efter ligningslovens § 2 burde fastsættes.
"Værdiansættelsen efter ligningslovens § 2
Højesteret lægger i overensstemmelse med skønserklæringen, jf. svarene på spørgsmål A, A/B 1 og SS 2, til grund, at der som følge af de regulatoriske krav på området, herunder navnlig "hvile i sig selv"-princippet, ikke er et marked for handel med [vandforsynings- og spildevandsvirksomheder] eller sådanne virksomheders aktiver, og at der ikke findes tilsvarende eller lignende transaktioner mellem uafhængige parter, som kan danne grundlag for en vurdering af værdien af H1s [distributionsnet/ledningsnet og produktionsanlæg]. Der kan således ikke i den foreliggende sag fastsættes en værdi af [distributionsnettet/ledningsnet og produktionsanlæg] baseret på, hvad dette kan sælges for i almindelig fri handel.
SKAT (nu Skattestyrelsen) har ved udøvelsen af sit skøn over de overdragne aktivers skattemæssige værdi anvendt en tillempet DCF-model ("discounted cash flow"). Skønsmanden har i svaret på spørgsmål E anført, at denne model ikke er egnet til at fastsætte handelsværdien af overdragne aktiver, idet et væsentligt element i modellen er det fremtidige frie "cash flow", der defineres som den likviditet, som skabes ud over det, der skal geninvesteres i virksomheden eller bevares i denne. Som følge af de regulatoriske krav kan der i vandsektoren ikke skabes et frit "cash flow", og det er ifølge skønsmanden derfor ikke meningsfuldt at operere med en diskonteringsfaktor, som er en forudsætning for DCF-modellen. Højesteret finder i overensstemmelse med skønsmandens besvarelse, at DCF-modellen ikke udgør et egnet grundlag for at opgøre den skattemæssige værdi af det distributionsnet, som er overdraget til H1.
For [vandforsynings- og spildevandsvirksomhed] gælder, at der påhviler selskaberne en forsyningspligt, og at "hvile i sig selv"-princippet indebærer, at der ikke kan tjenes penge på aktiviteterne. Højesteret finder på denne baggrund, at det afgørende for den skattemæssige værdiansættelse af [distributionsnettet/ledningsnet og produktionsanlæg] må være, hvilken værdi aktiverne må skønnes at have haft for H1.
På den anførte baggrund og i overensstemmelse med skønsmandens svar på spørgsmål F finder Højesteret, at den beregningsmetode, hvorved den regulatoriske værdi opgøres som et gennemsnit af den nedskrevne genanskaffelsesværdi og den nedskrevne anskaffelsesværdi (den såkaldte POLKA-værdi), er et rimeligt udtryk for, hvorledes [distributionsnettets/ledningsnettets og produktionsanlæggets] værdi efter ligningslovens § 2 bør fastsættes. "
Dommene vedrører overdragelser omfattet af ligningslovens § 2, men principperne gælder også ved fastsættelsen af aktivers handelsværdi efter selskabsskattelovens § 5 D, stk. 2 og 7, når der som følge af regulatoriske krav på området, herunder navnlig "hvile i sig selv"-princippet, ikke er et marked for handel med vandforsyningsvirksomheder eller sådanne virksomheders aktiver, og der derfor ikke findes tilsvarende eller lignende transaktioner mellem uafhængige parter, som kan danne grundlag for en vurdering af handelsværdien af aktiverne.
Opgørelsen af den regulatoriske værdi (POLKA-værdien) foretages i overensstemmelse med den metode og de anvisninger, der gives i "Vejledning til udarbejdelse af reguleringsmæssig åbningsbalance, Forsyningssekretariatet, 17. februar 2010".

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Principafgørelse 7-19 DOM – Lovsamling
En samling fra Landsforeningen Social Anstændighed
Ændringer til LBK 269 Aktivloven
organisering og understøttelse af beskæftigelsesindsatsen
Vejledning i rådighed
Ændringer til LOUB
Hvad er et ressourceforløb
FN Menneskerettighedskonvention
afskaffelse af alle former for racediskrimination
Tortur konventionen
ØSKR Konvention
Den Europæiske Union og funktionsmåde
Unionsborgerne og deres rettigheder
Principafgørelse 7-19 DOM
Af Sidst opdateret 1. marts 2019 1. marts 2019
Ankestyrelsens principafgørelse 7-19 om sygedagpenge – forlængelse – behandling i rehabiliteringsteam – dom – Højesteret
Kommunen skal forlænge sygedagpengeperioden efter revurderingstidspunktet, når en af forlængelsesmulighederne i sygedagpengelovens § 27, stk. 1, er opfyldt.
Det fremgår af sygedagpengelovens § 27, stk. 1, nr. 4, at udbetalingen af sygedagpenge kan forlænges efter denne bestemmelse, når kommunen har vurderet, at en sag skal behandles i rehabiliteringsteamet med henblik på, at kommunen hurtigst muligt kan træffe afgørelse om ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension.
Højesteret har fastslået, at bestemmelsen efter sin ordlyd og forarbejder må forstås sådan, at sygedagpengeperioden skal forlænges, hvis kommunen vurderer eller burde have vurderet, at den sygemeldte ikke kan vende tilbage til ordinær beskæftigelse, og at sagen derfor skal forelægges for rehabiliteringsteamet med henblik på, at rehabiliteringsteamet kan afgive indstilling vedrørende førtidspension, fleksjob eller ressourceforløb.
Højesteret bekræfter dermed, at det er en betingelse for at opfylde bestemmelsen, at der er konstateret et behov for at vurdere, om den sygemeldte er berettiget til ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension, herunder at kommunen har vurderet eller burde have vurderet, at den sygemeldte ikke kan vende tilbage til ordinær beskæftigelse.
Der kan derfor ikke ske forlængelse efter bestemmelsen, hvis der skal iværksættes afklarende foranstaltninger med henblik på at vurdere, om den sygemeldte kan opnå beskæftigelse på normale vilkår.
Det må afgøres på baggrund af en konkret og individuel vurdering af den sygemeldtes samlede forhold, om der er et behov for at vurdere, om den sygemeldte er berettiget til ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension. Der kan blandt andet lægges vægt på de helbredsmæssige og sociale forhold samt erhvervserfaring og resultatet af eventuelle afklarende foranstaltninger.
Omfang af prøvelsen
Et afslag på at forlænge sygedagpengeudbetalingen er en afgørelse, der kan klages over. Ankestyrelsens Beskæftigelsesudvalg kan fuldt ud prøve kommunens vurdering af, hvorvidt betingelserne for forlængelse af sygedagpengeudbetalingen efter bestemmelsen om behandling i rehabiliteringsteamet er opfyldt. Ankestyrelsen kan derfor foretage en konkret vurdering af, om sagen skulle have været forelagt rehabiliteringsteamet med henblik på afgørelse om ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension.
I den konkrete sag var den sygemeldte i gang med at få afklaret sin arbejdsevne i en virksomhedspraktik, og vedkommende var under helbredsmæssig udredning.
Højesteret fandt, at den sygemeldtes arbejdsevne ikke var afklaret i en sådan grad, at kommunen burde have vurderet, at sagen skulle forelægges for rehabiliteringsteamet med henblik på indstilling om førtidspension, fleksjob eller ressourceforløb.
Ankestyrelsen har behandlet Højesterets dom for at fastslå, hvornår betingelserne for forlængelse efter sygedagpengelovens § 27, stk. 1, nr. 4, er opfyldt.
Lov om sygedagpenge, jf. lovbekendtgørelse nr. 68 af 25. januar 2019
• § 27, stk. 1, nr. 4, om behandling i rehabiliteringsteamet.
Forlængelse af sygedagpengeperioden efter sygedagpengelovens § 27, stk. 1, nr. 4, forudsætter, at der er konstateret et behov for at vurdere, om den sygemeldte er berettiget til ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension.
Dette må afgøres på baggrund af en konkret og individuel vurdering af den sygemeldtes samlede forhold, hvor man blandt andet må lægge vægt på de helbredsmæssige og sociale forhold samt erhvervserfaring og resultatet af eventuelle afklarende foranstaltninger.
Et afslag på at forlænge sygedagpengeudbetalingen er en afgørelse, der kan klages over. Ankestyrelsens Beskæftigelsesudvalg kan fuldt ud efterprøve kommunens vurdering af, hvorvidt betingelserne for forlængelse af sygedagpengeudbetalingen efter bestemmelsen om behandling i rehabiliteringsteamet er opfyldt. Ankestyrelsen kan derfor foretage en konkret vurdering af, om sagen skulle have været forelagt rehabiliteringsteamet med henblik på afgørelse om ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension.
Sagen angår, om der er grundlag for at tilsidesætte Ankestyrelsens afgørelse af 5. januar 2016, hvorefter A ikke havde ret til sygedagpenge efter den 23. oktober 2014.
A blev sygemeldt i juli 2012 på grund af bl.a. mavesmerter som følge af en operation i 2004 samt migræne og skulder- og nakkesmerter.
A`s ret til dagpenge ophørte efter den dagældende sygedagpengelovs § 24, stk. 1, da A havde modtaget sygedagpenge i 52 uger den 30. august 2013. Efter denne dato havde A kun ret til sygedagpenge, hvis en af betingelserne for forlængelse i sygedagpengelovens § 27 var opfyldt.
Ved Ankestyrelsens afgørelse af 24. september 2014 blev A`s ret til sygedagpenge forlænget i medfør af sygedagpengelovens § 27, stk. 1, nr. 2, idet Ankestyrelsen anså det for nødvendigt at gennemføre virksomhedspraktik med henblik på at afklare A`s arbejdsevne. Efter dagældende § 27, stk. 1, nr. 2, kunne sygedagpengeretten forlænges op til 39 uger og dermed til den 31. maj 2014.
Den 23. oktober 2014 traf X Kommune afgørelse om, at A`s dagpengeret ikke kunne forlænges yderligere, og at A derfor ikke var berettiget til sygedagpenge efter den 31. maj 2014. Denne afgørelse blev stadfæstet af Ankestyrelsen den 5. januar 2016. Ankestyrelsen ændrede dog standsningstidspunktet, så sygedagpengene først ophørte på tidspunktet for kommunens afgørelse den 23. oktober 2014, idet standsning af sygedagpenge ikke kan ske med tilbagevirkende kraft.
Denne sag angår, om Ankestyrelsens afgørelse skal ophæves. A har til støtte for sin påstand herom anført, at kommunen skulle have forlænget A`s ret til sygedagpenge efter sygedagpengelovens § 27, stk. 1, nr. 4.
Efter sygedagpengelovens § 27, stk. 1, nr. 4, skal kommunen forlænge sygedagpengeperioden, hvis kommunen har vurderet, at en sag skal behandles i rehabiliteringsteamet med henblik på, at kommunen hurtigst muligt kan træffe afgørelse om ressourceforløb, fleksjob eller førtidspension.
Højesteret finder, at bestemmelsen efter sin ordlyd og forarbejder må forstås sådan, at dagpengeperioden skal forlænges, hvis kommunen vurderer – eller på grundlag af de oplysninger, der forelå på afgørelsestidspunktet, burde have vurderet – at den sygemeldte ikke kan vende tilbage til ordinær beskæftigelse, og at sagen derfor skal forelægges for rehabiliteringsteamet med henblik på, at rehabiliteringsteamet kan afgive indstilling vedrørende førtidspension, fleksjob eller ressourceforløb.
I forarbejderne til den tidligere bestemmelse i § 27, stk. 1, nr. 4, er det forudsat, at der ikke kan ske forlængelse af sygedagpengeperioden, hvis der skal iværksættes afklarende undersøgelser med henblik på at vurdere, om den sygemeldte kan opnå beskæftigelse på normale vilkår. Højesteret finder, at der hverken i ordlyden eller forarbejderne til den nugældende § 27, stk. 1, nr. 4, er holdepunkter for at anse denne forudsætning for ændret.
Herefter og i øvrigt af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder Højesteret, at A`s arbejdsevne, da kommunen traf afgørelse om ikke at forlænge A`s sygedagpengeperiode, ikke var afklaret i en sådan grad, at kommunen burde have vurderet, at sagen skulle forelægges for rehabiliteringsteamet med henblik på indstilling vedrørende førtidspension, fleksjob eller ressourceforløb.
Højesteret tiltræder derfor, at der ikke er grundlag – endsige et tilstrækkeligt sikkert grundlag – for at tilsidesætte Ankestyrelsens afgørelse. Højesteret stadfæster herefter dommen.
Kilde: https://www.retsinformation.dk/Forms/R0710.aspx?id=207536
Tagged med: #fsoadk#jobcentretsofre |
Forrige Artikel Sundhedsfaglig rådgivning
Næste Artikel Principafgørelse 8-19
3.861 gange
Principafgørelse 26-19
Principafgørelse 25-19
Principafgørelse 24-19
Slut dig til 675 øvrige tilmeldte
Læsetid: 1 minut Borgeren får nu efterbetalt forskellen mellem integrationsydelse og kontanthjælp for perioden 1 juli 2016 til 31 marts 2019.
Læsetid: 1 minut Vi arbejder tværpolitisk. Alle medlemmer er lige gode og værdsatte.
Læsetid: 1 minut de danske regler er i udgangspunktet i strid med EMRK. Fordi der sker forskelsbehandling af danskere alt efter hvilket regelsæt man anvender.
Læsetid: 2 minutter Tirsdag 23 april 2019 på den politiske scene i Folketinget. Gode og mindre gode forslag, med lidt kommentarer.
Kreative eksperimenter
Læsetid: 1 minut Da vi er kreativt tænkende, og oftest friske på en god dialog vil vi engang imellem deltage på loppemarkeder og andre markeder. Vi starter nu på søndag i Vordingborg nærmere bestemt ved:Fakta i Ndr. Vindinge Ndr. Vindingevej 2 4760 VordingborgFra klokken 10:00 – 16:00 Vi garanterer at der er et bestyrelsesmedlem tilstede. Vi deler standfortsæt læsning Kreative eksperimenter

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret