text:
Medarbejder havde ved sin fratrædelse ikke ret til forholdsmæssig andel af fastholdelsesbonus - Moalem Weitemeyer Bendtsen
Dato 29 feb. 2012
Højesteret tog den 30. januar 2012 stilling til en medarbejders krav på en forholdsmæssig andel af en fastholdelsesbonus ved fratrædelse forud for den bonusudløsende begivenheds indtræden. Højesteret fandt, at medarbejderen ikke ud fra aftalen kunne have haft en berettiget forventning om at få en forholdsmæssig andel udbetalt i tilfælde af fratrædelse, og fandt derfor, at medarbejderen ikke var berettiget til en forholdsmæssig andel. Herved ændrede Højesteret Sø- og Handelsrettens tidligere afgørelse, hvori medarbejderen havde fået tilkendt en forholdsmæssig andel.
Energiselskabet Energinet.dk (herefter ”Selskabet”) fusionerede i 2005 med tre andre energiselskaber og ønskede herefter at etablere et hovedkontor i Trekantsområdet i Jylland.
Efter beslutningen om at sammenlægge kontrolcentrene havde Selskabet problemer med at fastholde medarbejdere i Østdanmark frem til den endelige sammenlægning. Med det formål at sikre tilstrækkelig og kvalificeret bemanding i kontrolcentrene i Østdanmark frem til sommeren 2008, indgik Selskabet fastholdelsesaftaler med en række medarbejdere i kontrolrumsfunktioner, herunder den omhandlede medarbejder (herefter ”Medarbejderen”), der havde været ansat hos Selskabet siden 2000.
Fastholdelsesaftalerne gik ud på, at Medarbejderen ville få en bonus svarende til 12 måneders løn, hvis medarbejderen stadig var ansat på fuld tid pr. 30. juni 2008. Formålet med aftalen var således at sikre, at medarbejderne i kontrolrumsfunktioner ikke ville fratræde deres stilling før den 30. juni 2008.
Da Medarbejderen i slutningen af februar 2008 fratrådte sin stilling hos Selskabet, krævede han en forholdsmæssig andel af fastholdelsesaftalen svarende til 26/30 dele af den endelige bonus. Dette krav bestred Selskabet under henvisning til, at formålet med fastholdelsesaftalen var, at de omfattede personer skulle forblive i deres stilling under hele perioden.
Funktionærlovens (”FUL”) § 17a, stk. 1 foreskriver, at en arbejdstager, som fratræder sin stilling i et løbende regnskabsår, har ret til forholdsmæssig andel af tantieme, gratialer og andre ydelser, som efter aftale eller sædvane er en del af pågældendes faste vederlag.
FULs § 17a omfatter efter sin ordlyd tantieme, gratialer og andre ydelser, men er i praksis blevet fortolket udvidende. Generelt har det været antaget, at hvis tantieme, bonus eller lignende er en del af lønnen, kan en arbejdsgiver ikke gøre det til en betingelse for udbetalingen, at funktionæren er ansat i en vis længere periode eller til et bestemt tidspunkt, idet funktionæren desuagtet vil være berettiget til en forholdsmæssig andel af den ydelse, hvis (fulde) erlæggelse ellers finder sted på et senere tidspunkt.
En samlet Højesteret slog indledningsvist fast, at medarbejderen ikke ud fra bonusaftalens formulering kunne have en berettiget forventning om at kunne modtage en forholdsmæssig andel af bonus i tilfælde af fratrædelse før tid.
Flertallet (fire dommere) fandt videre, at Medarbejderen allerede blev aflønnet i henhold til gældende overenskomst, og at fastholdelsesbonussen blev ydet uafhængigt af ansættelsesforholdet i øvrigt, herunder også Medarbejderens indsats og Selskabets økonomiske performance. Flertallet fandt derfor ikke, at bonussen var et vederlag omfattet af FUL § 17a, stk. 1, og Medarbejderen havde følgelig ikke ret til forholdsmæssig andel.
Mindretallet (en dommer) udtalte derimod, at en aftale om fastholdelsesbonus er omfattet af FUL § 17a, stk. 1, og at Medarbejderen derfor havde krav på 26/30 af bonussen. Mindretallet bemærkede blandt andet, at Højesterets praksis om at aktieoptioner og lignende, som er tildelt for at fastholde en person i jobbet over en længere periode, anses for at give ret til en forholdsmæssig andel ved sin fratrædelse, og at det efter mindretallets opfattelse må ændres generelt, såfremt fastholdelsesbonus skal undtages fra FUL § 17a.
Afgørelsen fra Højesteret er efter vores vurdering af stor praktisk betydning.
Højesteret anerkender netop, at en virksomhed kan have driftsmæssige og reelle begrundelser for at ønske at fastholde medarbejderen, og at virksomheden i dette tilfælde skal have lov til at kunne belønne imødekommelsen af et sådant behov, uden at skulle betale en forholdsmæssig andel til medarbejdere, der netop ikke imødekommer virksomhedens behov.
De forhold, som Højesteret synes at lægge vægt på, er 1) at medarbejderne ud fra selve bonusaftalens ordlyd ikke kunne have en berettiget forventning om at optjene en forholdsmæssig andel løbende under ansættelsen, 2) at bonus hverken var afhængig af medarbejderens arbejdsindsats eller virksomhedens resultat, og 3) at virksomheden havde et reelt driftsmæssigt behov for at belønne medarbejdere i fortsat ansættelse.
Dommen er ikke i overensstemmelse med den hidtidige fortolkning af § 17a, og henset hertil er det endnu usikkert, om dommen bygger på en helt konkret begrundelse, eller om der er tale om et reelt opgør med den hidtidige udvidende fortolkning af § 17a.
Den vidtgående fortolkning af anvendelsesområdet for § 17a har ført til frustrationer hos arbejdsgivere, der ønsker at belønne en medarbejder for at opretholde sin ansættelse frem til en given begivenheds indtræden.
En virksomhed kan have et åbenlyst driftsmæssigt behov for at fastholde nøglemedarbejdere frem til en given begivenheds indtræden. Det forekommer derfor korrekt, at virksomheden i et sådant tilfælde, kan belønne den medarbejder, der imødekommer virksomhedens behov, uden samtidig at skulle belønne medarbejdere, der netop ikke imødekommer virksomhedens behov.
I den konkrete sag lagde Højesteret vægt på, at formuleringen af ordningen ikke gav medarbejderne nogen berettiget forventning om at opnå andel af denne, hvis man ikke var ansat i den pågældende periode. Derudover havde virksomheden en åbenlys driftsmæssig interesse i at kunne beholde medarbejderen i den omhandlede periode.
Virksomheder, der ud fra et driftsmæssig behov ønsker at belønne medarbejdere for at forblive i virksomheden, bør derfor være meget opmærksomme på, hvorledes bonusordningen udarbejdes.
Det er vigtigt at have for øje, at afgørelsen er konkret begrundet i det særlige driftsmæssige behov, som virksomheden havde. Afgørelsen kan derimod ikke anses som værende en generel ændret behandling af bonusordninger.
Hvis du har spørgsmål eller ønsker yderligere information om Højesterets dom eller generelt om reguleringen af ansættelsesretlige spørgsmål, er du velkommen til at kontakte advokat Pernille Nørkær (pno@mwblaw.dk) eller advokatfuldmægtig Pinar Gökcen (pgo@mwblaw.dk).

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Advokaten 3 - Ny bevisform på vej ind i retssalene
Nye afgørelser fra Højesteret åbner for, at en part i en retssag i højere grad kan fremlægge erklæringer fra eksperter på trods af modpartens protest.
Af Morten Frank, advokatfuldmægtig, Lett Advokatfirma
Med to relativt nye kendelser vender Højesteret op og ned på udgangspunktet i forhold til muligheden for at fremlægge visse af de såkaldt ensidigt indhentede erklæringer under en retssag. Hvilken bevisværdi sådanne erklæringer har, udtaler Højesteret sig imidlertid ikke om.
Civile retssager hviler på et forhandlingsprincip, dvs. at sagen afgøres på baggrund af det processtof, der forelægges retten. Retten kan ikke selv foranstalte bevisførelse, men alene opfordre parterne hertil. Det er derfor afgørende for parterne, hvilke beviser der kan fremlægges under sagen.
En særlig problemstilling er i den forbindelse, hvorvidt en part – på trods af modpartens protest – kan fremlægge en ensidigt indhentet erklæring.
Begrebet sigter til et skriftligt dokument, som er indhentet af en part uden medvirken fra modparten eller retten, hvori en sagkyndig person udtaler sig om faktuelle forhold relaterende til sagen. Det kan for eksempel være en ingeniør, der i en rapport vurderer, hvorvidt et udført arbejde er mangelfuldt, eller en speciallægeerklæring der vurderer en persons helbredstilstand. Baggrunden for problemstillingen er, at sådanne erklæringer netop er indhentet ensidigt, hvilket som udgangspunkt er betænkeligt i forhold til kontradiktionsprincippet, ligesom det kan være vanskeligt for domstolene at bedømme sagligheden/objektiviteten af en sådan erklæring og dermed erklæringens bevisværdi.
Traditionelle betragtninger
Traditionelt har retspraksis angående fremlæggelse af ensidigt indhentede erklæringer været præget af tilbageholdenhed, men dog samtidig en konkret vurdering. I de tilfælde hvor erklæringen er tilladt fremlagt, har det typisk været med henvisning til, at syn og skøn ikke længere er mulig, at erklæringen ikke er indhentet specifikt til brug for den konkrete retssag, eller at der ikke har været tale om forsøg på omgåelse af reglerne om syn og skøn. Se eksempelvis UfR 2008.285/2Ø (ingeniørrapport) og UfR 1971.94H (laboratorieundersøgelse), hvor fremlæggelse blev tilladt, og UfR 2006.14V (psykologerklæring) og UfR 1976.407V (mangelvurdering), hvor fremlæggelse blev nægtet.
Den juridiske litteratur har generelt været fortaler for et udgangspunkt om, at ensidigt indhentede erklæringer ikke kan fremlægges.
Er erklæringen fremskaffet efter sagens anlæg, foreligger der dog en rimelig konsistent afvisningspraksis. Se eksempelvis UfR 2007.2329/1H og UfR 1998.625H (speciallægeerklæringer). Sådanne erklæringer kan dog efter omstændighederne anvendes til at belyse, hvorvidt der er grundlag for udmeldelse af nyt syn og skøn, se eksempelvis UfR 2006.375V (lægeerklæring) og UfR 2005.1472H (værdiansættelse af aktier).
Desuden kan ensidigt indhentede erklæringer naturligvis fremlægges, såfremt modparten ikke protesterer.
På tabel 1 her på siden er et overblik over den traditionelle opfattelse af, hvornår de ensidigt indhentede ekspertvurderinger kan bruges som våben i en retssag.
Tabel 1: Traditionel opfattelse
Tidspunktet for erklæringens indhentelse
Modparten protesterer
Inden sagens anlæg
Kan som udgangspunkt ikke fremlægges
Kan fremlægges
Hvor sagens anlæg er nært forestående
Kan som hovedregel ikke fremlægges
Efter sagens anlæg
Med disse traditionelle betragtninger in mente er det værd at hæfte sig ved Højesterets præmisser i to relativt nye kendelser, gengivet i UfR 2008.2193H og UfR 2008.2393H. Her tillod Højesteret fremlæggelse af henholdsvis en lægeerklæring samt en sagkyndig vurdering og et mødereferat på trods af modpartens protest.
I begge kendelser udtales, at “Højesteret finder, at en part som udgangspunkt ikke er afskåret fra at fremlægge udtalelser og erklæringer om forhold af teknisk karakter, der inden sagens anlæg er indhentet hos rådgivere og sagkyndige.”
Herefter udtales i UfR 2008.2193H, at “[s]peciallægeerklæringen […] er en sådan sagkyndig erklæring, og Højesteret finder, at hverken dens indhold, omstændigheder ved dens tilblivelse eller andre forhold giver grundlag for at fravige udgangspunktet.”
I UfR 2008.2393H anføres yderligere, at “[d]ette gælder tilsvarende også dokumenter, der beskriver det faktiske sagsforløb, herunder referater af mundtlige redegørelser fra personer, der har deltaget i sagsforløbet, når dokumenterne er udarbejdet forud for sagsanlægget til brug for forberedelsen af det.”
Særligt vedrørende sagen om lægeerklæringen bemærkes, at denne erklæring således kunne fremlægges, uanset at den var indhentet kort tid før sagsanlæg og derved formentlig til brug for den konkrete retssag. I den anden sag kunne den sagkyndige vurdering fremlægges, uanset at det må antages, at syn og skøn formentlig fortsat var muligt i sagen.
Efter disse kendelser må ensidigt indhentede erklæringer om forhold af teknisk karakter samt dokumenter, der beskriver det faktiske sagsforløb, som udgangspunkt frit kunne fremlægges. Afvisning er alene aktuel, hvis erklæringen er indhentet efter sagens anlæg eller hvis særlige forhold konkret giver grundlag herfor.
Såfremt der er tale om en lødig erklæring, er der således i dag rimelig frie rammer for fremlæggelse af ensidigt indhentede erklæringer. Dette gælder, uanset om erklæringen indhentes efter tvistens aktualisering, og uanset om der i øvrigt foranstaltes syn og skøn i sagen.
Den nye retstilstand skitserer jeg på tabel 2 her på siden.
Tabel 2: Nuværende retsstilling
Kan som udgangspunkt fremlægges
Selvom kendelserne åbner op for hyppigere inddragelse af ensidigt indhentede erklæringer, er det væsentligt at være opmærksom på, at Højesteret ikke med de to kendelser tilkendegiver, hvilken bevisværdi disse erklæringer vil blive tillagt. På dette punkt medfører kendelserne ingen afklaring.
Baggrunden for nægtelse af fremlæggelse af ensidigt indhentede erklæringer ved modpartens protest er, at erklæringen i så fald er uden betydning for sagen. Er udgangspunktet derimod, at erklæringen kan fremlægges, og er der ikke konkret grundlag for at nægte fremlæggelse af erklæringen på grund af dennes indhold eller omstændigheder i øvrigt, må der alt andet lige være grundlag for en formodning om, at Højesteret dermed ikke frakender erklæringen bevisværdi.
Sammenholdt med et syn og skøn eller en sagkyndig erklæring, der er indhentet i overensstemmelse med retsplejelovens regler, er der dog næppe tvivl om, at en ensidigt indhentet erklærings værdi fortsat generelt vil være af underordnet betydning. Modsat er der imidlertid næppe heller tvivl om, at kendelserne på sigt vil medføre, at ensidigt indhentede erklæringer kan komme til at spille en større rolle, og den lempeligere adgang til fremlæggelse bør derfor indgå i overvejelserne om den enkelte sags tilrettelæggelse.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Den nærige selvbygger – U.1985.607/2H
Højesterets dom i sag 455/1984. Refereret af andre i U.1985.607/2H.
Tema: Kompensationskrav fra samlevende
M havde erhvervet en grund inden hans samliv med K. Han havde på denne opført et hus som selvbygger, uden at K havde bidraget væsentligt dertil. M havde tillige optaget de fornødne prioritetslån og betalt de hermed forbundne ydelser.
M havde under samlivet opnået en ikke ubetydelig formueforøgelse, men Højesteret lagde til grund, at denne hovedsageligt skyldtes en stigning i ejendomsværdien.
Højesteret fandt ikke, at K havde ydet et sådant bidrag til parternes fælles udgifter eller til M's formueforøgelse, at der var grundlag for at tilkende hende et kompensationsbeløb.
I deres gengivelse af deres egen praksis henviste Højesteret til, at der i et flerårigt, fast samlivsforhold kan tillægges en part, der i væsentlig grad har bidraget til, at den anden part kunne skabe eller bevare en ikke ubetydelig formue, et kompensationsbeløb.
Der stilles således betydelige krav til det bidrag, som den samlevende skal have ydet, før det kan komme på tale at tildele et kompensationskrav.
Det klare udgangspunkt for ugifte samlevende er, at disse ved en samlivsophævelse blot beholder deres egne aktiver, og at der ikke er nogen indbyrdes krav, idet der ikke er opstået et formuefællesskab, sådan som det er tilfældet, hvis parterne indgår ægteskab.
En undtagelse til dette udgangspunkt er muligheden for at fremsætte kompensationskrav, en mulighed Højesteret åbnede for med deres afgørelse i U1980.480H.
Afgørelsen er sidenhen blevet fulgt op af en række andre afgørelser, herunder U1984.166H, hvor K fik en betydelig kompensation efter 16 års samliv, idet Højesteret lagde til grund, at det havde været i overensstemmelse med M's ønske, at K havde været hjemmearbejdende.
En mere tilbageholdende afgørelse ses i U1985.607/2H, hvori Højesteret opsummerer retstilstanden på baggrund af indholdet af de to ovennævnte domme således, at "der ved ophøret af et flerårigt, fast samlivsforhold kan tillægges en part, der gennem deltagelse i parternes fælles udgifter - eller på anden måde - i væsentlig grad har bidraget til, at den anden part har kunnet skabe eller bevare en ikke ubetydelig formue, et beløb, hvis størrelse fastsættes skønsmæssigt under hensyntagen til bl.a. samlivets varighed og parternes økonomiske forhold ved dets ophør."
Der skal således være tale om et væsentligt bidrag til at skabe eller bevare en ikke ubetydelig formue. Dette fandt Højesteret ikke var tilfældet i dommen, idet M havde erhvervet en grund forud for samlivet, hvorpå han under samlivet uden væsentlig bistand fra K havde opført et hus som selvbygger. M havde ligeledes optaget de fornødne prioritetslån og betalt de hermed forbundne ydelser, og H havde ikke ydet "et sådant bidrag til parternes fælles udgifter eller til M's formueforøgelse, at der var grundlag for at tilkende hende et beløb."
Endelig fandt Højesteret, at formueforøgelsen hovedsageligt skyldtes en stigning i ejendomsværdien. Dette er således også et vigtigt element i afvejningen af, hvorvidt der er skabt en ikke ubetydelig formue. Hvis en sådan er opstået på baggrund af konjunktursvingninger, vil den anden part som udgangspunkt ikke have ret til en del heraf, hvilket er fulgt op i TFA2010.221V og TFA2011.27Ø.


text:
PROCES. SAG AF ALEXANDER KRAVCHENKO (18+) - ARTIKLER
Proces. Sag af Alexander Kravchenko (18+)
A. Kuznetsov: Den 22. december 1978 kom den 9-årige pige, anden-grader Lena Zakotnova, ikke hjem efter skole i byen Shakhty, Rostov. Familien gik selvfølgelig til politiet. Begyndte søgningen. Den 24. december, det var to dage senere, i udkanten af byen, i et meget dårligt stillet område, nær broen over Grushevka-floden, blev Lena's lig fundet og lidt nedstrøms - hendes skolepose.
Politiet begyndte straks aktive søgninger. Et vidne blev fundet - en kvinde, der hævdede, at et par dage før hændelsen havde hun set en pige i en lys rød jakke på et sporvognstoppested ...
S. Buntman: Husk at i 1978 klædte sovjetfolkene meget diskret.
A. Kuznetsov: Ja. Det er derfor, pigen vidne og husker.
Og denne lille pige talte til en middelaldrende mand i en hat, iført briller, med en taske, hvorfra flaskeflasken udstrålede. Kvinden så en mand og en pige er enige om noget, og manden gik til gaden, og pigen fulgte ham. Vidne til dette billede syntes mærkeligt.
S. Buntman: Det anerkendte hun Lena?
A. Kuznetsov: Ja. Derudover havde kvinden en god visuel hukommelse. En kunstner blev kaldt, som fra sine ord skitserede et portræt af den mand, han søgte.
S. Buntman: Begyndte minedrift område.
Sidste gang blev Lena Zakotnov set ved sporvognsstoppet
A. Kuznetsov: Ja. En af distriktets politibetjente, der kom ind på uddannelsesinstitutionen, som var beliggende på dens område, viste portrættet til direktøren. Han identificerede ham som sin medarbejder, som kort før det, der skete i denne kørebane, hvor en mand og en pige var gået i pension, købte en meget elendig lejr i en rum indlagt i jorden for femten hundrede rubler. Denne mands navn var Andrei Romanovich Chikatilo.
Han, Chikatilo, blev indkaldt til forhør. Ikke kun han, men også de øvrige indbyggere i denne bane. Og her var der en interessant episode. Da alle de forhørte indsamlede i korridoren, vendte en kvinde til Chikatilo: "Er det dig, der er vores nabo? Rart at møde dig. På grund af det faktum, at for nylig i dit hus var lyset på, behøvede jeg ikke at undvige på vores ubelagte gade. Mange tak. " Chikatilo denne taknemmelighed meget flov: "Hvad er du? Jeg købte dette hus til min far. Jeg sker næsten ikke i det ". "Nå, hvordan går det? I to dage i træk var dit lys på, "sagde naboen.
S. Buntman: Lignede Chikatilo et maleret portræt?
A. Kuznetsov: Ja. Dette lægger dog ikke stor vægt på. Derudover blev en alibi opdaget i Chikatilo: hans kone bekræftede, at på det tidspunkt, hvor forbrydelsen angiveligt opstod, var han hjemme.
Elena Zakotnova
Måske var det en alibi, der ville være begyndt at blive kontrolleret korrekt, men i det samme øjeblik blev en anden mistænkt fundet, som satte Andrei Romanovich i baggrunden. Denne mistænkte var Alexander Petrovich Kravchenko. Otte år før de beskrevne begivenheder, i 1970 forpligtede han sig ved første øjekast til en helt lignende forbrydelse. Derefter var Kravchenko 17 år gammel. En 9-årig pige kom til huset, hvor han boede hos sine forældre, som Kravchenko voldtog, dræbte, skældte øjnene og begraves i haven.
S. Buntman: Hit, som de siger, i æblet. Og hvordan var han så fri?
A. Kuznetsov: Som mindreårig blev han dømt til ti års fængsel. Seks af dem tjente han i kolonien. Resten af straffen for eksemplarisk adfærd blev formindsket, erstattet af den såkaldte "kemi".
Kravchenko levede stille i to år. Naboer sagde, at de næsten ikke drikede, giftede sig. Det ser ud til at have taget vej for korrektion. Ifølge regimet var der heller ingen klager over ham. Men da efterforskerne fik Kravchenko-sagen og kiggede på adressen på hans bopæl (og han boede i denne mest forfalskede bane), så havde de næsten ingen tvivl tilbage.
S. Buntman: Men stadig der?
Til mordet på Lena Zakotnovoy blev Kravchenko dømt til døden
A. Kuznetsov: Ja. Faktum er, at Kravchenko i første omgang også havde en alibi: hans kone og hendes ven, der besøgte dem på det tidspunkt, var enige om, at han var kommet hjem omkring kl. 18 på den dag. Retsforskere hævdede også, at pigens død fandt sted omkring kl 19.00, ikke tidligere. Vidnet anførte også, at episoden ved busstoppestedet fandt sted omkring kl 18:00.
Kort tid før talte sin klassekammerat til Lena. Forresten er også en meget interessant historie. Lena pralede over, at hun har en velkendt bedstefar, som lovede at behandle hende med tyggegummi.
S. Buntman: Hvad er i 1978 for det sovjetiske barn tyggegummi, mange er.
A. Kuznetsov: Og Lena spurgte selv sin ven om hun ville have en bedstefar til at behandle hende også? Han er venlig, vil ikke nægte. Og en dag senere døde pigen.
Hvorfor talte vi til bedstefar? Nå, under ingen omstændigheder kunne endda barnet kalde Kravchenko en bedstefar. Han er ikke tredive år gammel.
S. Buntman: Onkel.
A. Kuznetsov: Ja, den største - onkel.
Og Kravchenko blev frigivet. Men efter et stykke tid skete der en helt underlig ting: naboen Kravchenko sagde, at hendes tøjvask var forsvundet fra loftet, og fragmenter af denne vasketøj ledte direkte til Kravtsyns hus. Bogstaveligt talt i politiets kølvand nåede Kravchenko huset og fandt disse ting i ham. Kravchenko tilstod straks tyveri. Og det var her, at de begyndte at arbejde det alvorligt, netop til mord, og på grund af tyveri af ting blev hans kone taget i forvaring.
Dette er også en meget tvivlsom ting, for på den ene side er operatørernes ønske om at lægge pres på kvinden, så hun ændrer sit vidnesbyrd om ægtefællens ankomsttid, synlig, og på den anden side fører en sådan bevidst og fuldstændig tåbelig tyveri til modstridende tanker. Politikens dramatisering med inddragelse af en ekstern kvinde, ansøgeren eller en velkendt metode - at sætte sig ned på et lille spørgsmål, sidde ud. Og uden at der opstod spørgsmålstegn begyndte at formere en for en.
Kravchenko startede, som de siger, stabbing for involvering i denne sag. Og det må siges, de har samlet en meget imponerende liste over omstændigheder, men meget vægtige beviser. Til sidst indrømmede han. Og da et foto af pigen blev præsenteret for ham til identifikation, og det tøj, hun havde iført, angav han umiskend alt. (Et spørgsmålstegn vises igen: enten blev han instrueret om denne bekendtgørelse var blevet slået ud, eller ...).
En ikke særlig almindelig botanisk undersøgelse blev udført: Prøver af botanisk materiale (tør frø, burdock osv.) Blev taget fra offerets og mistænktes tøj. Og eksperten konkluderede, at dette er typisk for dette sted. (Men værdien af en sådan undersøgelse er ikke særlig stor: pigen var i bakken, der er ingen tvivl om, og Kravchenko levede simpelthen der).
Men der var noget mere seriøst: på Kravtsyns trøje blev der fundet spor af blod fra samme gruppe som ofret, såvel som mikroskopiske partikler af hendes tøj.
Der var alvorlige mistanker om, at alibi var falsk. I første omgang viste kvinderne, at Kravchenko kom hjem kl. 18:00, ædru som et glasstykke, og så sagde de, at han optrådte efter 18:30, temmelig fuld.
Og selvfølgelig spillede tilfældigheden næsten detaljerne i de to mord - 1970'erne og 1978'erne.
Chikatilo: "Mordet på denne pige havde jeg den første forbrydelse ..."
Sagen blev anlagt til retten. Kravchenko afviste vidnesbyrdet og sagde, at de, vidnesbyrdet, blev opnået under pres, som de siger er slået ud af det. Den 16. august 1979 dømte Rostov-domstolen Kravchenko til døde, men efter anmodning fra advokater i november samme år returnerede RSFSR's højesteret sagen til yderligere undersøgelse. I maj 1980 returnerede Rostov Regional Office sagen til yderligere undersøgelse. Og i december annullerede Højesteret af RSFSR dødsdommen og forlod 15 år for tyveri.
Men så begyndte slægtninge til den myrdede Lena at vise aktivitet. Først og fremmest dømte hendes bedstemor, som efterhånden lykkedes at opnå Rostov-domstolen i 1982, for tredje gang dømt Kravchenko. Denne gang fastslog bestyrelsen for Højesteret i RSFSR overbevisningen. Endelig afviste præsidiet for Det Højeste Råd og den relevante Kommission for Det øverste Råds Præsidium et påstand om tillykke. Den 5. juli 1983 blev Kravchenko skudt.
I mellemtiden begyndte det samme mareridt fra begyndelsen af 1981, det er netop tre år efter mordet på Lena Zakotnova, i Rostov og Rostov-regionen, som først blev navngivet af operationerne og derefter af journalister ved "Forestbreak Case".
S. Buntman: Nå, det er allerede rent, rent Chikatilo.
A. Kuznetsov: Ja. Og i dette tilfælde var for mange uskyldige mennesker involveret.
I sidste ende blev operationen "Forestopolos" i 1990 kronet med tilbageholdelse af Chikatilo, som snarere hurtigt begyndte at tilstå. Han blev anklaget for 53 mord, han indrømmede også i 56. Derefter overfaldede sagen om mordet på Lena Zakotnovaya.
Fra vidneudsagnet fra Chikatilo under undersøgelsen: "Jeg havde den første forbrydelse med at dræbe denne pige, og jeg selv, uden nogen påmindelse, med venlig hilsen fortalte om omstændighederne ved hendes mord. På tidspunktet for min anholdelse i den foreliggende sag kunne de undersøgende myndigheder ikke have vidst, at dette mord var begået af mig. Det var efter denne forbrydelse, at jeg begyndte at dræbe mine andre ofre ... ".
Og derefter Issa Magometovich Kostoyev, en meget erfaren og energisk efterforsker, der på det tidspunkt holdt stilling som stedfortrædende chef for den undersøgende enhed i RSFSR-anklagemyndigheden, bogstaveligt talt klædt på denne sag. Han studerede omhyggeligt denne episode, samlede de nødvendige beviser og skrev et indlæg til højesteret om, at det var nødvendigt at vælte Kravchenko-dommen, erkendte Chikatilo. Højesteret besluttede at dette ikke var nok.
Kostoev tog det som et klik på næsen, skrev en anden protest, nu som anklagemyndighed med ansvar for tilsyn. Højesteret sparkede ham igen. Kostoev begyndte at grave så dybt, simpelthen forladte ikke en sten, der var uendret fra de tidligere beviser i Kravchenko-sagen, og endelig nåede det til, at Kravchenko's højesteret i 1991 annullerede straffen.
I mellemtiden begyndte denne episode at falde ud af Chikatilo-sagen - ved en af de første retssessioner afviste han sit tidligere vidnesbyrd. Kostoev foreslog, at Rostov myndighederne besluttede at hvidvaskes selv og pressede på morderen. Skandalen blev forværret af, at Kostoev gav adskillige interviews, hvori offentligt udtalte, at Chikatilo var skyld i mordet på Lena Zakotnova. Issa Magometovichs omdømme kom under alvorligt slag. Og snart, da anklaget i Chikatilo-sagen blev annonceret, nægtede en af de to statsadvokater at anklage Chikatilo af Lena's mord og betragtede ham skyldig uden bevis. Han blev erstattet af en anden anklager.
I sidste ende kastede Højesteret, som gennemgik og gennemgik Chikatilo, også denne episode: "I strid med kravene i Art. 177 i straffesagskodeksen for RSFSR anlagde retten pålægget om disse episoder på Chikatilos bekendtgørelse under den forundersøgte undersøgelse i mangel af andre ubestridelige beviser, der bekræftede hans tilståelse.
Det vil sige, at retten blev den eneste juridiske beslutning - fortolket uundgåelig tvivl til fordel for den anklagede.
Sagen om mordet på Elena Zakotnovoy ikke afsløret indtil nu
Vladislav Postanogov, en dommer i Rostov-domstolen, som præsiderede den sidste retssag om Kravchenko-sagen, troede på, at han var skyldig i mordet på Lena Zakotnova: "Vi undersøgte sine argumenter lige ved retssessionen, forhørte de politibetjente, der blev kaldt, kontrollerede hvilken celle og hvem nøjagtigt sad Generelt, alt hvad der kunne gøres på det stadium af processen, vi naturligvis kontrolleret. Det var næppe muligt at ignorere den objektive omstændighed, at Kravchenko allerede var dømt for en lignende forbrydelse - mord, ledsaget af voldtægt ... ".
Og endelig må det siges, at denne sag ville være ufuldstændig, hvis vi ikke nævnte en anden mistænkt. Den 8. januar 1979 (Kravchenko var stadig ikke helt anholdt) i Novocherkassk en hengiven Anatoly Grigoriev, 50 år gammel, født i byen Shakhty. Den 31. december, på tærsklen til det nye år, i sporvognparken, hvoraf han var en medarbejder, var Grigoriev meget beruset og pralede over for kolleger, som han formodentlig dræbte og forkælet pigen om, hvem han skrev i aviserne. Arbejderne vidste, at "i Tolka, beruset, opvågner fantasien", og derfor troede de ham ikke. Grigoriev forventede dog tilsyneladende, at disse berusede åbenbaringer stadig ville svare på ham. Da han kom til sin datter i Novocherkassk, var han meget ked af det, drak meget, græd og svor, at han ikke havde dræbt nogen, men havde forfalsket sig. Efter at have ventet på, at hendes datter skulle gå på arbejde, hængte Grigoriev sig på toilettet.
S. Buntman: Og dette er et andet spørgsmålstegn ...
Se videoen: What we learned from 5 million books (Januar 2020).
"De franske kæmpede med den største vedholdenhed"
Prisen på sejr. Italiensk fascisme
Slaget ved Mortimer Cross
Sagen om "valuta konger"
"Den rivaliserende Zeus og Apellesov"
I dag tilbragte jeg hele dagen med Dr. Lazavert, der var ivrig efter, at mit tog blev genopfyldt med alt, hvad der var nødvendigt, før jeg forlod forfra. Han var ved korsets hovedkvarter, hvor almindelig mudder hersker og beskæftiger sig med intriger, ordrer og skrivepapirer til skade for en livlig sag. Klokken 12 fra den dag, jeg kørte til prins Alexander Petrovich Oldenburgsky, fra hvilken jeg havde morgenmad efter den sædvanlige rapport, kørte fra prinsen til statsdumaen. Læs Mere
"Din vilje er færdig: Jeg er kejseren, men til hvilken pris!"
"Jeg kunne ikke give et telegram - i lommen af en krone"

matches: højesteret Højesteret Højesteret højesteret Højesteret Højesteret højesteret


text:
2010 Americas Cup, retstvister, challenger af Record, datoen, hovedkvarteret, karakteregenskaber af fartøjer
22-01-2018 Veronica Brøgger 0-9
Den 33. Americas Cup blev afholdt i Valencia, Spanien, fra 8 til 14 februar 2010 med serie bedst af tre løb, der oprindeligt planlagt henholdsvis den 8., 10. og eventuelt 12. februar i en udfordring til to af flerskrogsbåde mellem katamaran Alinghi 5 i Defender Alinghi og USA 17 trimaran BMW Oracle Racing, vundet af sidstnævnte ved en score på 2-0.
Denne udgave var en af de mest dristige af denne begivenhed på grund af endeløse juridiske tvister, som har fordrejet principperne for fair play som pr Deed of Gift. Et lignende hændelsesforløb fandt sted også i XXVII udgave, når newzealænderne med KZ1 udfordrede USA til US 1 Stars & amp; Stripes 88. Mærkeligt, selv på det tidspunkt, den amerikanske Defender tog til vandet med en katamaran skrog på de herskende klart fremlagt af udfordreren, mens der i denne udgave blev også brugt en trimaran, første gang i Americas Cup.
Den juridiske konfrontation har havde hovedrollen det schweiziske syndikat Alinghi repræsenterer Société Nautique de Genève, forsvareren i landspokalen som vinder af den forrige udgave, og BMW Oracle, der repræsenterer Golden Gate Yacht Club i San Francisco. Sidstnævnte oprindeligt udfordrede udnævnelsen, foretaget af Defender, Club Náutico Español de Vela som Challenger i Record, eller tillidsrepræsentant for alle udfordrere, hvilket resulterer i lige efter en lang proces, der fandt sted på foranledning af højesteret i staten New York, som de refererer alle juridiske tvister vedrørende Americas Cup. Men den ekstreme konflikt, der er blevet skabt siden begyndelsen af de to fagforeninger har givet anledning til en række yderligere tvister, for i alt ni retssager, mange af grunde, der ofte trænger til de mindste tekniske detaljer og gribe om mere eller mindre bogstavelig fortolkning af Deed of Gift; selv disse sager blev drøftet ved Højesteret i staten New York, med gunstige anmeldelser fra tid til anden i hvert af de to partier og tilbageførsler af tidligere beslutninger.
Challenger af Record
De valg i SNG og GGYC protest
Den 5. juli 2007, blot to dage efter afslutningen af den XXXII Americas Cup med Alinghis sejr over New Zealand, på en pressekonference i Valencia SNG han præsenterede "protokollen for XXXIII Americas Cup", hvor:
Det blev etableret de grundlæggende regler;
Det blev indført en ny klasse, som omfattede både større end tidligere, med mere end 20 besætningsmedlemmer;
Det blev givet til Americas Cup Management med ansvar for at organisere konkurrencen;
Det blev aftalt, at den 31. december, vil 2007 blive fastsat sted, dato og reglerne for konkurrence;
blev det bestemt, at udfordringen skulle holdes ikke før 2009, og i 2011.
25 juli pressekonference blev annonceret sted og dato: Valencia, som for den forrige, mellem maj og juli 2009. Det forudsagde også organisationen, for 2008, de forberedende handlinger, der ville finde sted i Valencia og i en »andre steder i Europa. Definitionen af de nye regler blev i stedet udsat til oktober. Disse beslutninger udløst bitter polemik, som det beskyldte SNG ønsker at dedikere til design af nye både med et forskud på et par måneder i forhold til de besætninger udfordrere, en væsentlig fordel for forsvareren, endnu mere markant under hensyntagen til tid, relativt små, for forberedelsen til den nye udgave. Et af de mest indflydelsesrige kritikere i denne forbindelse var, at ejeren af Mascalzone Latino, Vincenzo Onorato, som erklærede straks i strid med det nye format, position gentaget i en skrivelse af 27. marts 2008. På dette grundlag kom flere fagforeninger derefter citere SNG i retten ved retten i New York, men deres metoder blev snart helt overskygget af den juridiske krig mellem SNG og GGYC.
På trods af kontroverser, blev protokollen undertegnet i fællesskab af SNG og Club Náutico Español de Vela, som blev valgt samtidig som udfordrer af Record. I 2007 Americas Cup Management indsamlet udfordringerne i syv fagforeninger:
Desafío Español, Club Náutico Español de Vela,
Ayre, Real Club Náutico de Denia
Team franske ånd, Yacht Club Saint-Tropez *
* Fagforeningen, officielt registreret, oprindeligt havde foretrukket at være anonym venter på at få klarhed om resultatet af den juridiske kamp mellem Alinghi og Oracle.
Valget af CNEV som udfordrer af Record blev udfordret af Golden Gate Yacht Club den 11. juli 2007 i et brev til Société Nautique de Genève, som udtrykkeligt blev truet sagsanlæg, hvis den schweiziske ikke havde ændret holdning . Hertil kommer, at GGYC gik på at sige, at, hvis han havde sejret i retssager, vil tvinge Defender til en udfordring til to, hvilket udelukker alle andre udfordrere, der skal foretages i én race på 4 Jul 2008 flerskrogsfartøjer lang, halvfems fod bred.
Den GGYC udfordring var baseret på ekstremt stive fortolkning af Deed of Gift, en udfordring, som, at være lovlig, skal komme fra en yacht klub, der arrangerer mindst et løb hvert år. Da CNEV var en yacht club nydannet, havde det aldrig organiseret en regatta, hvilket er grunden til hans udfordring - og dermed rollen som Challenger af Record - var ulovlig. I første omgang kun sådan optræden med henblik på at tvinge SNG til at trække protokollen netop udsendt og vedtage en svarer til tidligere XXXIII for Americas Cup - en position, som deles af mange andre udfordrere - men over tid parterne afstivede deres positioner, hvilket bringer sagen for første instans af højesteret i New York, i skikkelse af dommer Herman Cahn.
I mellemtiden, den 7. september Tom SCHNACKENBERG blev udnævnt teknisk rådgiver med ansvar for udviklingen af den nye klasse, og som sådan havde til opgave, fra 15. september til 31. oktober 2007 at udarbejde de nye klasseregler med det hold, der allerede havde gjort officiel Deres udfordring.
Endelig den 31. oktober ACM offentliggjorde de nye klasseregler, definerede AC90. Den vigtigste nyskabelse var at ændre vægten af fartøjet: Det er designet til at bruge 90-fods monohulls med en dybgang på 6,5 meter og et deplacement på 23 tons. Senere, på højden af retstvister, den samme Ernesto Bertarelli tilstod, at han havde lavet en fejl i at handle med overdreven nedbør, bedømt uhensigtsmæssigt at have besluttet så mange ændringer i for kort en tidsramme.
Første dom til fordel for GGYC
Før det var en dom den 3. oktober 2007, ACM annoncerede at vurdere muligheden for at udskyde begivenheden på grund af forsinkelsen skyldes den juridiske tvist. Denne henvisning til en dato, blev officielt den 22. november 2007. Fem dage senere, efter omkring en måned for debat og høring, retssagen dommer Herman Cahn for Højesteret i New York talte for GGYC, annullerede udnævnelsen CNEV som Challenger af post og bestilling NGA at nå til enighed med amerikanerne for tilrettelæggelsen af begivenheden.
SNG blev straks nægtede at acceptere GGYC som udfordrer af Record. I første omgang er det forsøgt at omgå den ugunstige dom af November 27, 2007, hævder i et mindesmærke, der også dokumenteret GGYC udfordring var uregelmæssige og dermed placeringen af Challenger i Record bør være op til foreningen af den sydafrikanske Shosholoza, ledet af Salvatore Sarno, idet der ifølge fagforeningen for tid til at have lanceret den udfordring til den schweiziske Defender. Klagen af SNG var baseret på de ord, der anvendes af GGYC skrivelse af 11. juli, hvor bådene skal anvendes i den udfordring to blev kaldt "kølbåde Multihull": dette udtryk ifølge SNG, var en selvmodsigelse , som en køl båd skal det være en monohull. På trods af dette synspunkt blev støttet af professionelle mening, herunder at Jerome Pels, ISAF generalsekretær, 18 mar 2008 Justice Cahn afviste stadig appel af NGA, hvilket bekræfter den tidligere afgørelse.
Appellen: CNEV bakke Challenger af Record
SNG, men gav ikke op, og denne gang direkte fattet dom den 27. november 2007, inden Appellate Division i Højesteret i New York, som ved afslutningen af en bitter debat, juli 29, 2008 omstødte dommen af overraskelse Første Instans, der giver grund til SNG og genindsætte CNEV som udfordrer af Record. Grundlaget for denne beslutning, taget med den mindste procentdel, var den betragtning, at de nøjagtige ord Deed, om tilrettelæggelse af et løb om året fra fagforeninger udfordrere var tvetydig: for voldgiftspanel i virkeligheden, dette løb kan organiseres, selv efter at lancere en udfordring for Defender.
SNG spildte ingen tid, som om intet var hændt optagelserne Cup mødested fra hvor han havde forladt, genåbning Registrering lister for nye udfordrere og stirrede i December 15, 2008 fristen for indsendelse af udfordringer. Samtidig forsøgte han at opfylde SNG til GGYC og andre fagforeninger "oprørere", hvilket gør nogle ændringer til den oprindelige protokol og starte direkte forhandlinger med de enkelte udfordrere. Denne forsonende fase nåede sit højdepunkt i mødet den 28. september 2008 i Californien, herunder Ernesto Bertarelli og Larry Ellison, hvilket førte til en opblødning af parterne, og i første omgang syntes at føre til en generel aftale: til oktober 29 Emirates Team New Zealand trak sig ud af appel for en domstol i New York mod SNG, og den næste dag for Defender og elleve udfordrere, mødtes i SNG i Geneve opfordrede GGYC at droppe loven trop og slutte sig til dem i organisationen begivenhed.
Derfor, 18. december, 2008 annoncerede Americas Cup Management den endelige liste over udfordrere opført i Americas Cup XXXIII. Den omfattede 18 fagforeninger, hvoraf en tredje base med Italien, rekord i historien om denne konkurrence. For registrering, fagforeningerne var:
Alinghi Société Nautique de Genève,
Ayre Challenge, Real Club Náutico de Denia
Mascalzone Latino, Royal Yacht Club Canottieri Savoia
Team franske ånd, Yacht Club de Saint-Tropez
Russisk udfordring Syv Feet Yacht Club
Italien, Roklub Lecco
Græske Challenge, N.O.K. Poseidon - Nautical Club of Kalamata
December 20, 2008 udkom en ny protokol, er udstedt efter den aftaler af konkurrenten Meeting, fås i både fremhæve de ændringer, ændrede både i den endelige version.
Den 30 januar de 2009 blev i stedet udgivet den nye klasse reglen for bådene i Americas Cup, opkaldt AC33. Denne nye klasse vil erstatte de nuværende ACC Version 5.0 både i stedet for AC90 bådene er fastsat i det oprindelige projekt. Alle disse bestemmelser blev dog senere ophævet af senere udvikling i retspraksis.
Den endelige dom: sejr GGYC
Allerede umiddelbart efter appelinstans afgørelse GGYC appelleret til Court of Appeals i staten New York, den sidste og sidste instans hørelse, præsiderede af dommer Judith Kaye.
Håber på en løsning "fredelig" den juridiske krig de snart forsvandt, da GGYC allerede 25 OKT 2008 annoncerede i et brev til SNG ikke havde ændret sin position i forhold til beskyldninger i 2007, insisterer på ikke at acceptere CNEV som den legitime Challenger af Record; invitationen af 30. oktober faldt derefter ind i tomrummet og dermed GGYC nægtede at præsentere en udfordring til vilkårene data efter ACM, da det anses for illegitim tilrettelæggelsen af arrangementet, så placere alle forhåbninger i den endelige dom afsagt af Klager i Albany.
Dette kom April 2, 2009, regerende enstemmigt GGYC som udfordrer af Record, Alinghi og genindførelse af fagforeningen, der repræsenterer den spanske Club Náutico Español de Vela var ikke i besiddelse af et af de grundlæggende krav i gavebrevet eller for at have arrangeret mindst en gang den årlige regatta af klubben, før præsentere en udfordring for Defender. Den herskende også stirrede i det 8. februar 2010 datoen for den første løb mellem Alinghi og BMW Oracle Racing. På dette tidspunkt, SNG, sætte ryggen mod muren, April 23, 2009 accepterede GGYC som udfordrer af Record, i håb om derved at opgive én gang for alle de amerikanske domstole til at fokusere kun udseendet sport: i virkeligheden, dette ønske ville have været fuldstændig ignoreret af efterfølgende begivenheder.
Fra de tidlige stadier af den juridiske kamp mellem SNG og GGYC, andet stridspunkt var valget af den dato, hvor leg stadig hypotetiske udfordring til to; Også her, i virkeligheden, har bestemmelserne i Deed of Gift været genstand for forskellige fortolkninger.
I første omgang GGYC skubbe til så hurtigt som muligt Race - gavebrevet foreskriver mindst 10 måneder mellem to udgaver af begivenheden - og dermed sætte den udfordring i sommeren 2008: valget skulle udnytte den fordel i form af design og udvikling af Multihull end SNG. Det var derfor ikke overraskende, at Defender, i et brev til GGYC efter dommen af 18. marts 2008, er decideret imod denne hypotese, hævder, at de 10 måneder gik de ikke tælles siden indgåelsen af den XXXII Americas Cup, men lige fra dommen fra Retfærdighed Cahn, som at tro, retssager del af udfordringen. Dette ville have flyttet fristen til januar 2009, men da den samme Deed of Gift fastsætter, at du kun kan løb i den nordlige halvkugle fra 1. maj til 1. november foreslog SNG at gennemføre udfordringen i juli 2009, eller alternativt i begyndelsen af året, men på et sted på den sydlige halvkugle.
Men GGYC reagerede med et andet brev marts 20, 2008 at afvise forslaget fra SNG til race i 2009. Et møde mellem repræsentanter for de to fagforeninger, der fandt sted 26 mar 2008 specielt til at behandle spørgsmålet undladt at optrævle tvisten, i Som GGYC stod på dens placering for at holde en udfordring i oktober 2008. Denne situation uundgåeligt førte SNG til at vende tilbage til dommeren Herman Cahn med et brev beder om afviklingen af kampen i juli 2009.
Retsforhandlingerne Højesteret i New York begyndte April 2, 2008, i henhold til proceduren nødsituation, og sluttede den 12. maj med en dom, som delvist medhold krav SNG, efter at gøre de berømte 10 måneder fra samme dag og stirrer derfor konkurrencen for marts 2009.
Paradoksalt nok, men det var den samme SNG appel anfægter chancen for at køre på den nordlige halvkugle på denne dato, hvilket ville have udgjort en overtrædelse af Deed of Gift. Domstolen dog besluttet midlertidigt at suspendere proceduren, hvilket blokerer virkningen af 10 måneder, indtil der ville etablere endeligt stilling GGYC som Challenger i Record.
Spørgsmålet er så genåbnet efter dommen af 2. april 2009, hvor de GGYC krav om at starte væddeløb den 8. februar 2010; Efter et forgæves forsøg på mægling af den schweiziske, at parterne dengang i klasseværelset, med SNG søge forskydning af kapsejladser i maj 2010, i overensstemmelse med Deed of Gift. Men den endelige dom af 14. maj 2009, som er udstedt af dommer Shirley Werner Kornreich Appellate Division i Højesteret i New York denne gang gav anledning til GGYC, om, at der kunne være yderligere forsinkelser i stykket løb mellem Alinghi og BMW Oracle Racing , som det fremgår af dommen fra appelret den 2. april sidste, og derefter blev tilladt i exceptionel brud på Deed of Gift, også under overholdelse af en anden bestemmelse er en del af den samme protokol.
Retstvister endnu ikke var udtømt. Faktisk er valget af det sted, hvor play kapsejladser retmæssigt forsvareren og 5 August, 2009 SNG annoncerede overraskelse udnævnelsen af emiratet Ras al-Khaimah i De Forenede Arabiske Emirater. Denne beslutning var motiveret af behovet for at finde et sted, som ligger i den nordlige halvkugle, der fremvist egnede klimatiske forhold for udførelsen af konkurrencen.
GGYC igen decideret imod, og så trak SNG for ottende gang, før Højesteret i New York, anse ulovlige valg af placering som værende i den periode af løbet tilladt den nordlige halvkugle med Deed of Gift . Amerikanerne placeret også alvorlig tvivl om sikkerheden, fordi løbene skulle udføres i et arabisk land, i øvrigt et par miles fra iransk territorialfarvand. Den 27. oktober 2009 dommeren igen Kornreich gav grund til GGYC, modsige, men den tidligere dom Domstolen Cahn s 12 maj 2008 om bemyndigelse af Alinghi, som Defender, at "vælge Valencia eller ethvert andet sted", uanset hvornår tilladt i 'nordlige halvkugle.
Denne dom blev senere bekræftet som følge af en appel af NGA, 15. december 2009 om fastsættelse af de ugyldighed af valg af Ras al-Khaimah i De Forenede Arabiske Emirater som mødested for den næste Americas Cup. På samme tid, SNG gjorde en ekstrem foreløbig aftale, foreslår at køre på den sydlige halvkugle, på et sted at være etableret i Australien, men GGYC afviste straks forslaget, som altid imod racing i denne halvkugle. Derfor blev SNG tvunget til at vælge Valencia, der allerede hjem til den tidligere udgave.
Karakteregenskaber af fartøjer
Den 14. juli 2009, også bare et par dage efter lanceringen af katamaran Alinghi, GGYC sagsøgt igen i retten SNG til brug på deres båd til et hydraulisk system designet til at balancere vægten på båden samt motordreven enheder af sejlene; appellen var baseret på princippet om forbud mod brug af motorer på både klasse Americas Cup. SNG som svar, han spurgte GGYC diskvalificeret, så sent i præsentationen af Custom House Registry.
Den 29. juli, dommer Kornreich afviste GGYC appel, om at Deed ikke lægge nogen særlig begrænsning på opførelsen af bådene; derfor, med forbehold af princippet om, at Americas Cup klasse bådene var at være sejlads og udelukkende drevet af vindens kraft, var det de facto for første gang tilladt brug af hjælpemotorer. Som for Custom House Registry of BMW Oracle Racing, 18 fastslog Domstolen, at det kunne blive forelagt op til to uger før det første løb September; i sin dom, men dommeren undlod ikke at understrege usportsligt adfærd, om end juridisk, GGYC.
Igen i august 2009, den GGYC retssag udfordre måleprocedurer af de både, der som den foreslår, som bestemte, at rorene blev inkluderet i målingen af længden af båden til vandlinjen SNG. Med disse procedurer, ville trimaran BMW Oracle Racing har overskredet den maksimalt tilladte grænse, pådrage diskvalifikation. Den 30. oktober, stadfæstede Højesteret årsagerne til GGYC bekræftede afgørelsen i appelsagen den 15. december.
GGYC derefter protesterede mod ændringerne af reglerne af løbet efter præsentationen foretaget af forsvarer af udfordringen af BMW Oracle Racing. GGYC fremførte, at mens det er ret Defender til at fastsætte sådanne regler, på den anden side, de bør ikke ændres efter fremlæggelsen af de udfordringer, for ikke at give urimelige fordele til Defender.
Den 29. juli 2009 dommeren indrømmede Kornreich stedet ændre reglerne, men den 30. oktober det begrænsede evne kun regler 49-54, også uddelegere til en uafhængig kommission løsningen af tvisten i hovedsagen rent teknisk. Denne kommission tilkendegav sine synspunkter den 19. november.
I mellemtiden, den 10. november SNG offentliggjorde meddelelsen om Race, som er det sæt af regler for gennemførelse af racer; meddelelsen blev ændret den 8. januar 2010, og udarbejdet i den endelige udgave den 19. januar. GGYC straks udfordrede disse regler, hvor blev arbitrært sat starttidspunktet af løbene, men mest fordi de var etableret af den maksimale vindhastighed og bølgehøjde, der sigter bevidst at skade den trimaran Oracle. Hertil kommer, efterfølgende ændringer til NOR forbyder visse anordninger, der anvendes af Oracle, og indtil da er tilladt, og selv lagde reglerne for højst have forordninger udstedt af ISAF Sailing kapsejladser. GGYC endelig benyttede lejligheden til at vende tilbage til spørgsmålet endnu procedurerne måling.
Sagen blev overdraget til en international jury, der bygger på 4 December 2009 med godkendelse af ISAF og består af 5 af de bedste eksperter fra reglerne i sejlads kapsejladser. Regerede Den 2. februar 2010 juryen afvises appellen GGYC vedrørende målinger, og besluttede, at var den rigtige SNG indstille starttiden, det var også højre for GGYC at ansætte enheder Oracle, og at vurderingen af vejret var kompetence ved en sherif. Endelig regler var heller underordnet både Deed of Gift er RRS. På samme sted, afviste juryen en appel indgivet den 28 Januar af SNG, der søger at forbyde udledning i vandet af væsker praktiseres af Oracle til at reducere friktion, hævder en overtrædelse af miljølovgivningen.
Et andet spørgsmål af påstand var den samme båd, især med hensyn til princippet i gavebrevet, som de skal bygges i det land, hvorfra de enkelte forening. Den 22. december 2009, i virkeligheden, GGYC anklagede SNG vil bruge på deres katamaran sejl er bygget specielt i USA, i strid med dette princip. Den næste dag SNG afviste beskyldningen, idet den 28. december, at Deed of Gift kræver konstruktionen af båden derhjemme, men uden at kommentere specifikt på nogen af printkortet, herunder sejl. Hertil kommer, at NGA sagde, at udformningen af disse sejl var blevet gennemført i Schweiz, og under alle omstændigheder, at spørgsmålet var mindst tidligt i betragtning af Defender, anvende bogstav i Deed of Gift, er ikke forpligtet til at fremlægge deres båd, indtil den dag, løb, på den anden side, den samme SNG beskyldes GGYC af tilsvarende overtrædelser vedrørende forskellige komponenter i Oracle.
Et møde mellem de to fagforeninger og den internationale jury, som fandt sted mellem 12. og 13. januar 2010 til optrævle spørgsmålet, førte ikke til aftaler herom. Derfor GGYC vendte for niende gang ved retten i New York beder om diskvalifikation af båden Alinghi - eller i det mindste af sine sejl. Da de to sider forblev på deres positioner, den 29. januar dommeren Kornreich erklærede, at sagen blev drøftet den 25. februar, eller efter konfrontationen i vandet mellem de to kandidater. Det sidste ord om de fortsatte retssager blev underskrevet 29 mar 2010 da SNG og GGYC har underskrevet et forlig, der annullerer alle verserende retssager for 33 Americas Cup.
Sporting konkurrence
Katamaran og trimaran sammenligning
Begge skibe er i konkurrence med flerskrogsbåde, i stand til at udvikle, med samme intensitet af vinden, fremskynde meget højere end monohull, som demonstreret så slående match løb i 1988.
BMW Oracle Racing har haft en lang tid fordel i forhold til Alinghi for design, konstruktion og udvikling af deres båd, så det var muligt at give 130 000 timer er nødvendige for at bygge en trimaran; Alinghi imidlertid skulle operere inden for et meget snævert, som har valgt en katamaran, hvis gennemførelse er forholdsvis enkel.
Den trimaran Oracle er større i alle 3 dimensioner af katamaran Alinghi. På grund af størrelsen og vægten mere, var tilstedeværelsen af et skrog desuden på tærsklen af konkurrencen Oracle betragtes som en ulempe med lav vind og hav uden bølger, betingelser, som i virkeligheden Defender forsøgte at pålægge både udarbejdelsen af meddelelsen om race, at det valgte som mødested for Ras al-Khaimah, steder karakteriseret ved let vind. Omvendt vil den katamaran være lavere i tilfælde af brise gennemsnit: i dette tilfælde, i virkeligheden, i løbet af vindretningen de to skibe, stigende på vindsiden, ville forlade i vand lee skrog, og være en af de trimaran mindre og lettere end den katamaran ville give mindre modstand mod vand og derfor højere hastighed, hvilket især er tydeligt i de manøvrering operationer. Desuden er trimaran Oracle udstyret med et sejl område meget større og et skrog meget gennemtrængende, derfor i stand til at skære gennem bølgerne i stedet for at hoppe på det, hvilket er en fordel i tilfælde af bølger dannet.
Allerede i august 2007, når den retslige krig med SNG var lige begyndt, Larry Ellison, ejer af BMW Oracle Racing, Russell Coutts uddelegeret til starten af kontakterne med Franck Cammas, fransk sømand betragtes som en førende ekspert i verden trimaraner. Dette skete kort efter team af Oracle og var den vigtigste rådgiver for opførelsen af en ny trimaran lang og 90 fod bred, i henhold til bestemmelserne i Deed of Gift.
Båden, der udelukkende består af kulstof og oprindeligt navngivet BMW Oracle Racing 90 eller BOR90, blev lanceret i august 2008 i Anacortes, Washington, men vendte tilbage i værfterne i San Diego efter kun 3 ugers test for en intensiv udvikling. Til sidst kom han ud i oktober 2009, omdøbt US 17, der skal sendes til Europa i december; Han ankom i Valencia den 4 januar, 2010, hvor han forklarede sine særlige sejl Middelhavet den 19. januar.
I modsætning til GGYC, at nu satset alt på Multihull udfordringen mellem to, SNG flyttede med en vis forsinkelse i opførelsen af hans båd. Faktisk Alinghi ventede dom af 18. Marts 20008 for at annoncere, den 24. april, starten på opførelsen af en Multihull til konkurrencen. 5 juli 2009 blev annonceret færdiggørelsen af skroget, der fandt sted i et egnet sted i Villeneuve, ikke langt fra Geneve, som blev lanceret den 8. juli med en spektakulær transport på vandet i Lake Geneva med helikopter Mil Mi- 26 russisk. Båden, døbt Alinghi 5, begyndte søen den 20. juli, og derefter transporteres den 7. august med samme helikopter gennem Alperne, til vandet i havnen i Genova, hvor han modtog en festlig velkomst. I slutningen af september båden forlod Liguriske Hav til vandet i Ras al-Khaimah, hvor dengang mente man, at ville finde sted løb mod Oracle; efter de retslige udtalelser, men i december, blev det overført til Valencia, hvor han ankom 5 Januar 2010, en dag efter US 17.
Deed of Gift Race
Hvis vi står over for, som i dette tilfælde, en såkaldt "fjendtlig udfordring", dvs. når Defender og Challenger har undladt at blive enige om en tidsplan for konkurrencen, er det organiseres på grundlag af gamle regler, der er indeholdt i Deed of Gift, hvorfor vi taler om "Deed of Gift Race".
Disse regler kræver derfor en række bedste af tre løb, der skal afholdes i en afstand af to dages mellemrum, med den første og den endelige tredje på en sti til at holde længden på 20 nautiske miles, mens den anden af sti ligesidet trekant end 13 miles per side. I princippet er starttidspunktet fastsat til 10 am, men det er op til Race udvalget beslutte eventuelle henvisninger afgang, samt suspension af løbet, i tilfælde af dårligt vejr. I modsætning til de ønsker, som NGA, som ønskede at sætte klare grænser for vindhastighed og bølgehøjde som forudsætninger for starten, er igen fakultetet af løbet udvalg til at vurdere tilstedeværelsen af de sikkerhedsmæssige forhold på kurset race. Endelig i det tilfælde, hvor race planlagt til at blive annulleret eller anden grund er det tilbage til den første tilgængelige dag, og hele resten af programmet slæden i overensstemmelse hermed.
De to kandidater samledes regelmæssigt foran morgenen den 8. februar, men løbet blev senere udskudt til den 10. februar ved Race udvalget, da vinden var svag og variabel retning også. 10 februar, blev yderligere udsat til 12, på grund af vinden denne gang for stærk, og tilstedeværelsen af luft for højt, for farligt for vedligeholdelse af skrog.
Endelig den 12. februar, efter at være blevet forsinket endelig i eftermiddag, fandt sted det første løb, løse på en klar sejr for den amerikanske 17 på Alinghi 5. Trods denne har passeret startlinjen en klar fordel, at det var den umiddelbare amerikansk opsving fartøj, som har påberåbt sig en noget højere gennemsnitshastighed og dermed udgøre sig foran allerede til topmærket. Under den næste læns ben, har adskillelsen taget imponerende proportioner, overgår de 3 km og udvider yderligere efter Alinghi havde tjent en sanktion pålagt af dommerne i den præ-start.
Det andet løb blev afholdt i den sene eftermiddag søndag, 14. februar under forhold med let vind fra ESE. Igen i den præ Alinghi, helmed af Bertarelli, har han fortjent en straf for at have for tidligt indrejse i kurset race, mens Oracle stod hinanden optagelse med en klar fordel til venstre. Den schweiziske båd, dog under den luv ben fra højre har formået at tage føringen, nogle gange endda med en stor margen, nyder godt af en betydelig drejning til højre vind. Det afgørende øjeblik i hele løbet, var imidlertid tilgangen til det første mærke, hvor Alinghi, mens præsentere i skæringspunktet foran modstanderen, lad ham komme væk vindretningen, således at ham til at skyde først. Fra da af de to sider på en rækkevidde, den trimaran Oracle, hævder sin tophastighed, tog fører kapløbet indtil slutningen.
For at maksimere interessen for sportsbegivenhed, organiseringen af Americas Cup XXXIII besluttet fuldt ud at liberalisere tv-rettighederne til at transmittere konkurrencen. Af denne grund har mange tv-selskaber over hele verden broadcast billeder af løbene; især i Italien, samt La 7, som allerede havde udsendt udelukkende den forrige udgave blev også tilføjet Rai, Sportitalia og betale Dahlia Sport, alle synlige på DTT. På de officielle løb blev vi streamet live, og også i de efterfølgende forestillinger.
Sejlads konkurrencer parallelt
Heldigvis for fans, har parallelt med den lange juridiske konflikt mellem SNG og GGYC været organiseret nye racer til Americas Cup Class både. Fra den 7. til 9 November 2008 blev afholdt den anden udgave af den årlige regatta af Club Náutico Español de Vela, organiseret specifikt med henblik på at overholde Deed of Gift til CNEV kan betragtes som en levedygtig udfordrer. Arrangementet featured to løb om dagen og så sejr Alinghi. Udover den schweiziske Defender og Desafio, de deltog i arrangementet italienerne af Luna Rossa og briterne Team Origin.
I samme periode, blev det annonceret i Paris oprettelsen af en anden begivenhed for Americas Cup Class både kaldt Louis Vuitton Pacific Series, som fandt sted i farvandene i Auckland fra 30 januar-14 februar, 2009 med deltagelse af 10 fagforeninger, blandt to italienere, og den endelige sejr værterne New Zealand. Konkurrencen havde deltagelse af både Alinghi og Oracle, som derefter så også havde støder sammen på vandet tre gange, med den schweiziske altid vindere.
I betragtning af den succes denne konkurrence, har det udviklet sig til en turnering multichallenger, kaldet Louis Vuitton Trophy, som vil blive opdelt fra November 2009 til januar 2011 i en serie på fem arrangementer i forskellige dele af kloden. Er i øjeblikket 10 registrerede fagforeninger, herunder tre italienere: Azzurra, som vandt første akt af arrangementet, der blev afholdt i Nice den 7. til 22 November 2009 Mascalzone Latino, som vendte tilbage til vandet i den anden begivenhed, og som siden er blevet udpeget denne gang som et udtryk for Club Nautico di Roma, Challenger af rekorden for den næste Americas Cup, Luna Rossa og endelig, i kapløbet fra tredje akt.
Forrige artikel 2001 Grand Prix motorcykel racing sæson
Næste artikel 26th Battalion skarpskytter "Castelfidardo"

matches: højesteret Højesteret højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret