text:
Fordeling af optioner-F-0021-02
UDSKRIFT AF SØ- &
HANDELSRETTENS DOMBOG
*Berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221,
stk. 1, den 11. juli 2006.
Den 20. juni 2006 blev af retten i sagerne
F-21-02
(Advokat Søren Narv Pedersen)
Hovedspørgsmålet i disse funktionærsager er krav om feriepenge af
aktieoptioners værdi på tildelingstidspunktet. Afgørelsen vedrører
også krav om forholdsmæssig tildeling af aktieoptioner, som ikke
blev tildelt på grund af, at ansættelsesforholdet var ophørt.
Yderligere behandles spørgsmål om erstatning for et ugyldigt
vilkår om udnyttelse af modnede aktieoptioner indenfor en særskilt
tidsfrist efter fratrædelse, indregning af værdien af aktieoptioner
i lovbestemt såvel som aftalt fratrædelsesgodtgørelse og krav
om fuld udnyttelse af en aftalt opsparingsordning, som gav adgang
til køb af aktieoptioner med rabat.
Sagerne er anlagt den 11. juli 2002 ved retten i Lyngby og i
medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1, 2 og 3 henvist til Sø- og
Ingeniørforeningen i Danmark har nedlagt følgende
påstande som mandatar for
Påstand 1  udnyttelse af tildelte aktieoptioner
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende, at A er berettiget til
at udnytte 2.700 aktieoptioner inden optionernes ordinære
udløbsdato på de på tildelingstidspunktet gældende vilkår, bortset
fra vilkåret om, at udnyttelse er betinget af ansættelse på
udnyttelsestidspunktet, og at Intel Denmark ApS er forpligtet til
at levere aktierne til brug for denne udnyttelse.
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende at være forpligtet til
at erstatte A det tab, A har lidt ved at blive frataget muligheden
for at udnytte tildelte aktieoptioner indtil optionernes ordinære
udløbsdato på de på tildelingstidspunktet i øvrigt gældende vilkår,
principalt fastsat som forskellen mellem udnyttelseskursen og
markedsaktiekursen på det tidspunkt, hvor A indenfor den
ordinære udnyttelsesperiode bindende giver meddelelse om et
udnyttelsestidspunkt, subsidiært et lavere beløb efter rettens
skøn, at forrente med procesrente principalt fra sagens anlæg,
subsidiært fra det tidspunkt, hvor optionerne ville have været
Påstand 2  erstatning for uudnyttede aktieoptioner Intel
Denmark ApS tilpligtes at anerkende, at A er berettiget til - mod
erlæggelse af den ved udnyttelsen heraf allerede opnåede gevinst -
at oppebære værdien af de 10.200 optioner, som A inden den 31.
marts 2002 udnyttede, opgjort som forskellen mellem
udnyttelseskursen og markedsaktiekursen på det tidspunkt, hvor A
inden for den ordinære udnyttelsesperiode bindende giver meddelelse
om et udnyttelsestidspunkt, subsidiært et lavere beløb efter
rettens skøn, at forrente med procesrente principalt fra sagens
anlæg, subsidiært fra det tidspunkt, hvor optionerne ville have
Påstand 3  fremtidig tildeling af aktieoptioner
med virkning fra april 2003 at få tildelt 450 aktieoptioner på de
for sådanne tildelinger normale vilkår, bortset fra vilkåret om, at
udnyttelse er betinget af ansættelse på udnyttelsestidspunktet, at
A er berettiget til at udnytte samtlige disse aktieoptioner i
perioden frem til optionernes ordinære udløbsdato, og
at Intel Denmark ApS er forpligtet til at levere aktierne til brug
for denne udnyttelse.
for at få tildelt og udnytte 450 aktieoptioner indtil optionernes
ordinære udløbsdato på de for sådanne tildelinger normale vilkår,
bortset fra vilkåret om, at udnyttelse er betinget af ansættelse på
udnyttelsestidspunktet, principalt fastsat som forskellen
mellem udnyttelseskurs og markedsaktiekurs på det tidspunkt, hvor A
inden for den ordinære udnyttelsesperiode bindende
giver meddelelse om et udnyttelsestidspunkt, subsidiært et
lavere beløb efter rettens skøn, at forrente med procesrente
principalt fra sagens anlæg, subsidiært det tidspunkt, hvor
optionerne ville have været udnyttet.
Påstand 4  feriegodtgørelse m.m. af aktieoptioner
Intel Denmark ApS tilpligtes til A at betale 2.422,09 kr. med
procesrente fra den 31. maj 2001 samt til A, subsidiært til
Ferie-Konto at indbetale 86.519,92 kr. med tillæg af procesrente af
83.032,63,75 kr. fra den 1. april 2002, og af 3.487,29 kr. fra den
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende at være forpligtet til A
at betale ferietillæg af værdien på tildelingstidspunktet af 975
stk. aktieoptioner tildelt i 2000 samt til A, subsidiært til
FerieKonto, at indbetale feriegodtgørelse af værdien på
tildelingstids-unktet af 3.900 stk. aktieoptioner tildelt i april
2001, 2.700 stk. aktieoptioner i oktober 2001 og 450 aktieoptioner
tildelt i 2003.
Intel Denmark ApS tilpligtes til A at betale 4.158,38 kr. med
tillæg af procesrente fra den 31. maj 2002 samt til A, subsidiært
til FerieKonto, at indbetale 34.540,17 kr. med tillæg af
procesrente af 31.052,88 kr. fra den 1. april 2002, og af 3.487,29
kr. fra den 1. april 2004.
til A at betale As krav på ferietillæg af værdien på
tildelingstids-punktet af 3.900 stk. aktieoptioner tildelt i 2001
samt til A, subsidiært til Feriekonto at indbetale feriegodtgørelse
af værdien på tildelingstidspunktet af 2.700 stk. aktieoptioner
tildelt i 2001 og 450 aktieoptioner tildelt i 2003.
Påstand 5  fratrædelsesgodtgørelse i henhold til funktionærlovens
Intel Denmark ApS tilpligtes til A at betale 55.355,08 kr. med
tillæg af procesrente fra den 28. februar 2002.
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende, at værdien af
aktieoptionerne indgår i beregningen af As krav på
fratrædelsesgodtgørelse i medfør af funktionærlovens § 2a, samt at
anerkende at være forpligtet til at betale procesrente heraf fra
sagens anlæg.
Påstand 6, aftalt fratrædelsesgodtgørelse
fratrædelsesgodt-gørelse, aftalt i forbindelse med ansættelsen hos
Cray Communications A/S samt at anerkende at være forpligtet
til at betale procesrente heraf fra sagens anlæg.
Udgået, da Intel har taget bekræftende til genmæle.
Påstand 2  fremtidig tildeling af aktieoptioner
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende, at I er berettiget til
med virkning fra den 10. april 2001 at få tildelt 2.150
aktieoptioner og med virkning fra den 31. oktober 2001 at få
tildelt 405 aktieoptioner på de for sådanne tildelinger normale
vilkår, bortset fra vilkåret om, at udnyttelse er betinget af
ansættelse på udnyttelsestidspunktet, at I er berettiget til at
samtlige disse aktieoptioner i perioden frem til optionernes
ordinære udløbsdato, samt at Intel Denmark ApS er forpligtet til at
levere aktierne til brug for denne udnyttelse.
at erstatte I det tab, I har lidt ved at blive frataget muligheden
for at få tildelt og udnytte 2.550 aktieoptioner indtil optionernes
ordinære udløbsdato, på de for sådanne tildelinger normale vilkår,
udnyttelsestidspunktet, principalt fastsat som forskellen mellem
udnyttelseskurs og markedsaktiekurs på det tidspunkt, hvor I inden
for den ordinære udnyttelsesperiode bindende giver med delelse
rettens skøn, at forrente med procesrente principalt fra
sagens anlæg, subsidiært det tidspunkt, hvor optionerne ville
have været udnyttet.
Påstand 3  feriegodtgørelse m.m. af aktieoptioner
Prinicipalt:
Intel Denmark ApS tilpligtes til I, subsidiært Arbejdsmarkedets
Feriefond, at betale 12.757,28 kr. med tillæg af procesrente fra
den 31. maj 2000, subsidiært fra indgivelse af processkrift 5 den
29. marts 2005, samt til I, subsidiært til FerieKonto, at indbetale
72.534,55 kr. med tillæg af procesrente af 39.699,67 kr. fra den 1.
april 2001, samt af 32.834,88 kr. fra den 1. april 2002.
til I, subsidiært Arbejdsmarkedets Feriefond, at betale ferietillæg
af værdien på tildelingstidspunktet af 5.400 stk. aktieoptioner
tildelt i 1999 samt til I, subsidiært til FerieKonto, at indbetale
feriegodtgørelse af værdien på tildelingstidspunktet af 1.350 stk.
aktieoptioner tildelt i 2000 og 2.555 stk. aktieoptioner tildelt
Intel Denmark ApS tilpligtes til I at betale 3.175,97 kr. med
tillæg af procesrente fra den 31. maj 2001, samt til I, subsidiært
til FerieKonto, at indbetale 32.834,88 kr. med tillæg af
procesrente fra den 1. april 2002.
til I at betale Is krav på ferietillæg af værdien på
tildelingstidspunktet af 1.350 stk. aktieoptioner tildelt i 2000
samt til I, subsidiært til FerieKonto, at indbetale
feriegodtgørelse af værdien på tildelingstidspunktet af 2.555 stk.
aktieoptioner tildelt i 2001.
I har ved domsforhandlingens begyndelse ændret den principale og
subsidiære påstand 3, således at der vedrørende beløbet 112.757,28
kr. i den principale påstand og for så vidt angår aktieoptionerne
tildelt i 1999 i den subsidiære påstand er tilføjet:" subsidiært
Arbejdsmarkedets Feriefond", idet der ikke foreligger en
transporterklæring til I for så vidt angår krav om ferietillæg.
Efter det oplyste foreligger der sådanne erklæringer i tilsvarende
sager, som afventer resultatet af denne sag.
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende, at H er berettiget til
at udnytte 1.750 aktieoptioner inden optionernes ordinære
at erstatte H det tab, H har lidt ved at blive frataget muligheden
markedsaktiekursen på det tidspunkt, hvor H indenfor
den ordinære udnyttelsesperiode bindende giver meddelelse om et
Påstand 2  erstatning for udnyttede aktieoptioner
- mod erlæggelse af den ved udnyttelsen heraf allerede opnåede
gevinst - at oppebære værdien af de 3.800 optioner, som H inden den
31. marts 2002 udnyttede, opgjort som forskellen mellem
udnyttelseskursen og markedsaktiekursen på det tidspunkt, hvor H
Intel Denmark ApS tilpligtes til H at betale 2.608,41 kr. med
procesrente fra den 31. mal 2001 samt til H, subsidiært til
Ferie-Konto, at indbetale 45.330,00 kr. med tillæg af
til H at betale ferietillæg af værdien på tildelingstidspunktet af
1.050 stk. aktieoptioner tildelt i 2000 samt til H, subsidiært
til FerieKonto, at indbetale feriegodtgørelse af værdien på
tildelingstidspunktet af 2.100 stk. aktieoptioner tildelt i
2001 og 1.750 aktieoptioner tildelt i 2002.
til H at betale Hs krav på ferietillæg af værdien på
tildelingstids-punktet af 2.100 stk. aktieoptioner tildelt i
2001 samt til H, subsidiært til FerieKonto, at
indbetale feriegodtgørelse af værdien på tildelingstidspunktet
af 1.750 aktieoptioner tildelt i 2002.
Intel Denmark ApS tilpligtes til H, subsidiært til FerieKonto, at
betale 2.109,48 kr. med tillæg af procesrente fra den 31. maj
Påstand 5  SPP-ordning
Intel Denmark ApS tilpligtes at betale til H 5.636,37 kr. med
tillæg af procesrente fra den 28. februar 2002, subsidiært fra
sagens anlæg, samt tilpligtes principalt til H, subsidiært til
FerieKonto, at betale 704,55 kr. med tillæg af procesrente fra
Intel Denmark ApS har nedlagt følgende
Overfor A:
Påstand 1, 2, 3, 4, 5 og 6
Subsidiært overfor påstand 1:
Intel Denmark ApS tilpligtes at anerkende, at A er berettiget
til at udnytte 2.250 aktieoptioner på de på tildelingstidspunktet
fastsatte vilkår, bortset fra vilkåret om, at udnyttelsen er
betinget af As ansættelse på udnyttelsestidspunktet, og at Intel
Denmark ApS er forpligtet til at levere aktierne til brug for denne
Subsidiært overfor påstand 2:
at udnytte 10.200 aktieoptioner inden optionernes ordinære
udløbsdato på de på tildelingstidspunktet fastsatte vilkår, bortset
fra vilkåret om, at udnyttelsen er betinget af As ansættelse på
udnyttelsestidspunktet, mod at A inden 14 dage fra dommens
afsigelse betaler forskellen mellem udnyttelseskursen og
tildelingskursen på 926.910,36 kr. (bilag 29) modtaget i
forbindelse med, at A oprindeligt udnyttede optionerne den 15. maj
Subsidiært overfor påstand 3:
at udnytte 375 aktieoptioner på de på tildelingstidspunktet
Danmark ApS er forpligtet til at levere aktierne til brug for denne
Overfor I:
Påstand 2 og 3
at udnytte 2.150 aktieoptioner på de på tildelingstidspunktet
betinget af Is ansættelse på udnyttelsestidspunktet, og at Intel
Overfor H:
Påstand 1, 2, 3, 4 og 5
Subisidært overfor påstand 1:
at udnytte 1.167 aktieoptioner på de på tildelingstidspunktet
betinget af Hs ansættelse på udnyttelsestidspunktet, og at Intel
Subsidiært overfor påstand 2
at udnytte 3.800 aktieoptioner inden optionernes ordinære
fra vilkåret om, at udnytt elsen er betinget af Hs
ansættelse på udnyttelsestidspunktet, mod at H inden 14 dage fra
dommens afsigelse betaler forskellen mellem udnyttelseskursen og
tildelingskursen på 22.787,46 USD (bilag 24) modtaget i forbindelse
med, at H oprindeligt udnyttede optionerne den 25. marts
Præsentation af sagens parter og udviklingen efter sagens anlæg
Det amerikanske selskab Intel Corporation Inc. købte i 1997 et
dansk aktieselskab, der var stiftet den 1. januar 1985, og i
perioden 4. august 1993 til 6. september 1999 havde navnet Cray
Communications A/S, hvorefter det skiftede navn til Case Technology
A/S og endelig til Intel Denmark ApS den 22. april
1997 (herefter Intel).
De tre sagsøgere, A, I og H (herefter funktionærerne) var alle
ansat i Intel, men A var oprindeligt blevet ansat af Cray
Communications A/S, og I fulgte med, da Intel købte Olicom
A/S. I juni 2001 meddelte Intel, at man ville begrænse
aktivitetsniveauet i Danmark og varslede afskedigelse af et større
antal medarbejdere. Der blev opsagt 250-300 personer.
Sagens spørgsmål vedrører det aktieoptionsprogram  Intel Stock
Option Program  som funktionærerne ved ansættelsen i Intel blev
omfattet af. Optionsprogrammet har i sager med andre medarbejdere
været genstand for domstolsprøvelse, og Højesteret afgjorde den 23.
november 2004 (Intel sagen  UfR 2005.671 H), at medarbejderne
ved fratrædelsen ikke kunne fratages tildelte optioner, og at
en betingelse om, at modnede optioner skulle udnyttes inden
90 dage efter fratrædelsen, var ugyldig. Endvidere kunne
medarbejdernes krav rettes mod Intel, uanset at optionerne vedrørte
aktier i moderselskabet Intel Corporation Inc.
Efter Højesterets afgørelse har Intel opfyldt tilsvarende krav
fremsat under disse sager, hvorefter funktionærerne har
frafaldet påstandene herom.
Der er fortsat uenighed om, hvorvidt og hvordan der skal beregnes
feriepenge af aktieoptionernes værdi, om aktieoptionernes
værdi skal medtages ved beregning af fratrædelsesgodtgørelse,
og om der skal ske yderligere forholdsmæssig tildeling af
aktieoptioner. Der er også uenighed om erstatningsansvaret for, at
vilkåret om, at optioner skulle udnyttes inden 90 dage efter
fratrædelse, var ugyldigt.
Intels optionsprogram af 1997
Intel Stock Option Program
Det fremgår af Intels aktieoptions prospekt af 17. juli 1997 om
formålet med optionsplanen: "for the benefit of non-officer
employees of Intel Corporation ... The purpose of the 1997
Plan is to advance the interests of Intel by stimulating
the efforts of non-officer employees on behalf Intel and
heightening the desire of the non-officer employees to
continue in the employment of Intel." Optionsplanen omfattede
næsten samtlige ansatte. Den nærmere administration af
ordningen og tildeling af aktieoptioner er oversat og gengivet
i UfR 2005 side 671H, hvoraf uddrag citeres i det
4. ADMINISTRATION AF ORDNINGEN
Ordningen administreres af Bestyrelsen og/eller et Udvalg nedsat
af Intels Bestyrelse. Bestyrelsen skal besætte ledige stillinger
samt afskedige eller udpege Udvalgets medlemmer. Uanset
ovenstående og medmindre andet fastlægges af Bestyrelsen, kan
Udvalget udpege et eller flere særlige udvalg (»Underudvalg«), der
består af et eller flere bestyrelsesmedlemmer i Intel (det kan,
men ikke skal være medlemmer af Udvalget) og må delegere
beføjelsen til at tilde le optioner til Deltagere, jf. pkt. 5
nedenfor, til at fastlægge vilkår for optio nerne og/eller til
helt eller delvist at administrere Ordningen til sådanne
Underudvalg. Enhver handling, der foretages af et Underudvalg inden
for beføjelsens rammer, anses for at være foretaget af Udvalget.
Udvalget skal handle i overensstemmelse med en
flertalsafgørelse eller skriftlig samtykke fra et flertal af dets
Med forbehold af udtrykkelige bestemmelser i 1997-ordningen er
Udvalget bemyndiget til at foretage alt, hvad Udvalget finder
nødvendigt og hensigtsmæssigt i forbindelse med administration af
Ordningen, herunder men ikke begrænset til: (a) at foreskrive,
ændre samt ophæve regler vedrørende Ordningen samt definere udtryk,
der ikke ellers er defineret i Ordningen, (b) at fastlægge,
hvem der er Deltagere, hvilke Deltagere der skal tildeles en
option i henhold til Ordningen samt tidspunktet for tildeling
af optionen, (c) at fastsætte antallet af Ordinære Aktier, der
omfattes af en option, samt disse aktiers udnyttelseskurs eller
købspris, (d) at fastlægge samt verificere i hvilket omfang
betingelserne for en options udnyttelse er opfyldt, (e) at frafalde
betingelser for og/eller fremskynde en options udnyttelse, enten
automatisk når en specifik begivenhed indtræffer (herunder i
forbindelse med ejerskifte i Selskabet) eller i øvrigt efter
Udvalgets skøn, (f) at fastlægge samt ændre vilkårene for tildeling
af optioner i henhold til Ordningen (der ikke nødvendigvis
er enslydende), (g) at fastlægge i hvilket omfang der skal ske
reguleringer i overensstemmelse med Ordningens pkt. 8, og (h)
at fortolke Ordningen, eventuelle regler, der følger af
Ord-ningen samt vilkår for optioner, der tildeles i henhold
til Ordningen, samt loyalt at gøre undtagelser til fordel for
Udvalgets beslutninger, afgørelser og fortolkninger vedrørende
Ordningen, regler, der følger af Ordningen samt vilkårene for
optioner, der tildeles i henhold til Ordningen, har bindende og
endelig virkning for alle Deltagere og optionsindehavere. Udvalget
skal efter eget skøn tage de forhold i betragtning, som
Udvalget finder relevante for at kunne træffe en beslutning eller
Ordningen, herunder anbefalinger og råd fra ledende medarbejdere
eller andre medarbejdere i Selskabet eller advokater, konsulenter
og revisorer, som Udvalget måtte engagere.
5. DELTAGERE
Enhver person, der er ansat i Selskabet (en Deltager), kan komme i
betragtning ved tildeling af optioner ifølge nærværende Ordning,
medmindre den pågældende person er »ledende medarbejder« eller
»bestyrelsesmedlem«
6. TILDELING OG VILKÅR FOR OPTIONER
Optioner kan til enhver tid tildeles forud for Ordningens ophør
til de af Udvalget udvalgte Deltagere . . . En optionsindehaver har
ikke rettigheder som aktionær, før der udstedes aktier til ham
eller hende. Optioner, der er tildelt i henhold til Ordningen
er ikke nødvendigvis identiske, men alle optioner er underlagt
(a) Kurs. Udnyttelseskursen for hver option fastsættes
af Udvalget. Udnyttelseskursen må ikke være mindre end aktiernes
rimelige markedsværdi på tildelingstidspunktet. Udnyttelseskursen
skal betales fuldt ud ved udnyttelse. (b) Optionens
løbetid, udnyttelse eller bortfald: Hver option skal udnyttes
efter Udvalgets nærmere bestemmelse. Optionen bortfalder dog senest
efter tildelingstidspunktet. Optionen får virkning fra det
tidspunkt, hvor den tildeles.
(d) Betingelser og begrænsninger for værdipapirer omfattet af
optioner: Udvalget kan bestemme, at der skal gælde yderligere
betingelser eller bestemmelser for Ordinære Aktier der udstedes ved
udnyttelse af en option som nærmere angivet af Udvalget forud
for udnyttelse af optionen, herunder betingelser for modning eller
omsættelighed, bestemmelser vedrørende bortfald
eller tilbagekøb samt betalingsmåden for aktier udstedt ved
udnyttelse (herunder faktisk aflevering af Ordinære Aktier, som
Deltageren allerede ejer).
(e) Overdragelse: Medmindre Udvalget træffer anden
beslutning og i overensstemmelse med de af Udvalget fastsatte
procedurer, kan optioner kun overdrages ved:
(1) testamente eller lov om arvefald, eller
(2) gave til Nærmeste Familie, etc.
De i pkt. 6 (e) angivne personer benævnes »Tilladte
Erhververe«.
Optioner kan kun overdrages, hvis optionerne kan udnyttes på
overdragelsestidspunktet. En såkaldt overdragelse eller behæftelse,
der ikke er omfattet af (1) og (2) ovenfor, er ugyldig og kan
ikke håndhæves over for Selskabet. (f) Annullering af
option: Udvalget kan til enhver tid forud for en options
udnyttelse med Deltagerens samtykke annullere en option, der
tidligere er tildelt, og kan efter eget skøn erstatte den
annullerede option med en option til en anden pris, af en
anden type og på andre vilkår eller andre beløb."
Den 27. januar 1999 offentliggjorde Intel et 1:2 aktiesplit.
Aktiesplittet er beskrevet i et tillæg til prospektet dateret 14.
april 1999. Det fremgår heraf, at det antal aktier, som kan
udstedes i henhold til aktieoptionsordningen for 1997, i
forbindelse med aktiesplittet er ændret fra 130.000.000 til
260.000.000. Tillægget indeholdt på bagsiden følgende tekst:
»INTEL CORPORATION
Du tildeles hermed en aktieoption i henhold til Intels
aktieoptionsordning af 1997 og har modtaget beskrivelse af
aktieoptions-ordningen. Vi gør dog opmærksom på, at Intel
forbeholder sig ret til at ændre eller opsige aktieoptionsordningen
til enhver tid, samt at tildeling af en option i et givent år eller
på et givent tidspunkt ikke på nogen måde forpligter Intel til
at tildele dig optio-
ner fremover eller for et bestemt beløb. Du skal derfor være
opmærksom på, at tildelingen sker efter Intels skøn og ikke
anses for at udgøre en del af dit normale eller forventede
vederlag med forbehold for fratrædelsesgodtgørelse eller
lignende betaling.«
Der blev udsendt Notice of Grant til de personer der fik tildelt
optioner, jf. nærmere nedenfor. Vilkårene for optionstildelingen
var beskrevet i en optionsaftale, hvoraf fremgår (i
oversættelse):
IKKE-GODKENDT OPTIONSAFTALE
I HENHOLD TIL AKTIEOPTIONSORDNINGEN AF 1997
7. ANSÆTTELSESFORHOLDETS OPHØR
Med forbehold af Aftalens pkt. 4 kan medarbejderen, såfremt
ansættelsesforholdet bringes til ophør af andre årsager end død,
Uarbejdsdygtighed (defineret nedenfor), Pension (defineret
nedenfor) eller opsigelse som følge af grov misligholdelse,
inden 90 kalenderdage efter fratræden udnytte optionen i
det omfang, optionen var modnet ved fratræden. Optionen
bortfalder på den 90. dag i det omfang, den ikke er blevet
Ved ansættelsen af en medarbejder blev vedkommende indstillet til
en portion aktieoptioner (new hire stock). Et eksempel på
meddelelse herom - Notice ofgrant - er gengivet i UfR
2005.671H:
The Intel Stock Benefits Administration team is providing this
Notice of Grant for Intel Corporation Stock Options that have
been granted to you. The following includes important information
you should retain for your records.
Option Price Per Share: $40.3437
Total Number of Common Shares 7,680
00506881
Stock Option Type:
L 7,680
Please Note: The total number of Common Shares granted and option
price per share reflect all stock splits that have occurred up
to the date of this Notice.
These options are granted under and governed by the terms of the
Intel Corporation Stock Option Plan, along with the standard Terms
and Conditions. Both documents are enclosed for your
reference. Please read them and retain them for your future
Af bagsiden fremgår:
INTEL CORPORATION STOCK OPTION PROGRAM
Understanding Your Notice of Grant
Your Notice of Grant reflects the details about your option
granted to buy Intel Corporation stock for this particular
grant. This notice states the grant date, the number of shares
granted, the option price, the vesting schedule, and
the expiration date. Please keep your grant notice for future
Non-Qualified Options - Options that are taxable upon
exercise in the United States. Other countries tax rules may
Option Price - Also referred to as the grant price or the
exercise price; the price you pay per share when you exercise
your options. The option price is the average of the high and
low market price of the stock - the FMV - on the grant
Notice of grant vedrørende new hire stock var generelt
systematiseret således, at en delmæng modnede (vested) hvert
år, dog således at samtlige optioner i tildelingen udløb efter for
eksem. Udover new hire stock blev der årligt indstillet
tildeling af optioner (new stock). Et eksempel på cal"
optioner i april 2000 er gengivet i UfR 2005.671H:
Focal 2000 Salary
You have been rated Successful and your trend is Equal relative to
your peers. Your job grad Effective 1st April 2000 your
com-pensation package will be as follows:
DKK New Annual
Base Pay 430.503,30 5,500%
Target Amount 4.348,52
Target T-Cas
h 434.851,82
Your annual target full-time T-Cash positions you within Q 3 of
the pay-range for your grade
323.568,00 364.014,00 404.460,00 444
You have been recommended for a B player stock option grant as
follows subject to the proval:
Exercise Year
Any current stock grants are not included in this display.
Meddelelse angik hovedsageligt lønindplacering og lønstigning i
forbindelse med en vurdering a tater og succes. Samtidig
indstilledes medarbejderen til et antal optioner. Som regel modtog
m som den danske ledelse indstillede, men den endelige
afgørelsen blev truffet af Intel Corporat 2005.671H:
Til kompensation for optioner der viste sig ufordelagtige på grund
af kursudviklingen, blev der i 20 ling af optioner (»Falcon
optioner«). Af præsentationen af Falcon-tildelingen fremgår
bl.a.: »The Special 2001 Stock Option Grant Program reflects
Intel's commitment to rewarding employee employees with an
additional opportunity to benefit from potential increases in
Intel's stock price.
Ifølge en meddelelse af den 3. april 2001 fra Craig Barrett,
president og CEO i Intel, blev den appreciation of your
continued hard work, diligence, and commitment to our success. We
hop our commitment to rewarding employees over the long term
is unwavering". Optionerne blev g modtaget optioner i perioden
december 1998 til februar 2001 med en tildelingskurs over 30
tioner med de højeste kurser, modtog en forholdsmæssig større
andel af de ekstra optioner. D rede i 2002 og 2003.
Intel har oplyst, at den ordinære tildeling af optioner i april
2002 blev fremrykket til oktober må at kursen var meget lav og
dermed fordelagtig for medarbejderne. I april 2002 fandt alene en
Stock Participation Plan - SPP
Intel Corporation tilbød medarbejderne frivilligt at deltage i en
Stock Participation Plan (SPP), ner til 85 % af markedsværdien
ved opsparing af mellem 2 og 10 % af lønnen over en
periode ansættelse, og ved fratræden ville det opsparede beløb
blive tilbagebetalt.
Intels aktieoptioner er omfattet af ligningslovens § 28. Ifølge et
notat om Intel 1997-aktieoptionsplanen, udarbejdet af Ernst
& Young den 28. august 1997, udskydes beskatningen af
optionerne til det tidspunkt, hvor medarbejderen udnytter sin
option. Den skattepligtige gevinst medregnes til den personlige
indkomst, men uden at der svares arbejdsmarkedsbidrag.
Medarbejderen har ansvaret for at angive gevinsten ved
udnyttelsen af optionen til skattemyndighederne ved at opgøre
et beløb svarende til forskellen mellem aktuel markedsværdi og
udnyttelsesprisen. Aktieavance ved salg af aktierne er
skattepligtig kapitalindkomst og opgøres i forhold til
markedskursen på udnyttelsestidspunktet.
Funktionærernes ansættelse, fratrædelse og tildeling/krav på
A blev pr. 1. januar 1996 ansat i Cray Communications A/S som
SW-udviklingsingeniør og omfattet af funktionærloven. Aftalen
indeholdt blandt andet en bonusordning knyttet til selskabets
overskud og en særskilt fratrædelsesgodtgørelse udgørende
månedslønnen på opsigelsestidspunktet gange det antal perioder
af 6 måneder, hvor han uafbrudt havde været i selskabet som
bonusberettiget medarbejder, dog maksimalt 18 måneder. Det var
aftalt, at der ikke skulle beregnes feriepenge af
godtgør-elsen. A havde opnået ret til 18
måneders fratrædelsesgodtgørelse, da han fratrådte sin
stilling hos Intel.
Af et tillæg af 7. januar 1997 til ansættelseskontrakten for A,
som ville være gældende, såfremt Case Technology A/S blev
Intel, fremgår:
"...the bonus program for you and your colleagues will be changed
to the standard Intel bonus programs as applied world wide. As
explained, the standard Intel compensation program consists of five
2. Employee Bonus (EB)
3. Employee Cash Bonus Program (ECBP)
4. Intel Stock Participation Plan
5. Intel Stock Option Program
Månedsløn og bonusmål var nærmere beskrevet i tillægget, som også
indeholdt "Recommended Intel Stock Options", hvor 1.275
aktieoptioner til modning over de kommende 5 år med
henholdsvis 150, 200, 300, 300 og 325 optioner årligt blev
indstillet til godkendelse af Intel Stock Commitee. Den 4. februar
1997 bekræftede Intel tillægget til ansættelseskontrakten og angav
"job title: software engineer" og "job grade: MS 8".
Under henvisning til nedskæringerne hos Intel blev A opsagt den
20. august 2001 til fratrædelse den 28. februar 2002 og
fritstillet fra den 1. september 2001. Fratrædelsesgodtgørelse
var opgjort til 1 måned i henhold til funktionærlovens § 2 a og 18
måneder i henhold til kontrakt (lump-sum) samt et engangsbeløb på
80.000 kr. Intel meddelte, at ikke udnyttede modnede
aktieoptioner kunne udnyttes senest 89 dage efter
fratrædelsen, og at ikke modnede optioner bortfaldt.
A solgte sine modnede optioner efter fratrædelsen. Gevinsten
herved udgjorde 926.910,36 kr.
A har krævet tildeling af 2.700 optioner i 2002. Til
sammenligning hermed fik A ifølge opgørelsen i sagens bilag 35
tildelt 975 optioner i 2000 og 3.900 optioner i 2001. I
forhold hertil har Intel subsidiært gjort gældende, at da
tildelingsperioden gik fra april til april, og da A fratrådte
ultimo februar måned 2002, kan kravet for 2002 under alle
omstændigheder ikke overstige 10/12 eller 2.250 optioner, hvis
tildeling anses for bagudrettet. Det er uden betydning herfor, at
tildelingen i april måned 2002 blev fremrykket til oktober måned
A har yderligere gjort krav på 450 optioner vedrørende tildelingen
i 2003 for den periode, han var ansat i 2002.
Is ansættelsesvilkår ved overgangen fra Olicom A/S til Intel
fremgår af en aftale af 23. september 1999. I fik ved
ansættelsen tildelt 2.700 optioner til modning over de
kommende 5 fem år.
I opsagde ansættelsesforholdet den 27. februar 2001 til
fratrædelse den 31. marts 2001.
I har krævet tildeling af 2.150 optioner i 2001 og 405 optioner i
2002. Til sammenligning hermed fik I tildelt 5.400 optioner i 1999
og 1.350 optioner i 2000. I forhold hertil har Intel
subsidiært gjort gældende, at da tildelingsperioden gik
fra april til april, og da I fratrådte ultimo marts måned
2001, kan kravet vedrørende april måned 2001 kun tages til
følge, hvis retten finder, at ordningen var bagudrettet. I 2002
(oktober måned 2001) er der ikke krav på noget, og i givet
fald kan et sådant krav ikke overstige 3/12 eller 338
optioner, såfremt tildelingen anses for bagudrettet. Det er uden
betydning, at tildelingen i april måned 2002 blev fremrykket
til oktober måned 2001.
Ved ansættelseskontrakt med ikrafttræden den 1. august 1997 blev H
ansat i Intel. Det fremgår af punkt 3.5, at Intel inviterede H til
at tage del i "virksomhedens succes" gennem Intel Stock Option
Plan: "Therefore, we are pleased to recommend you for a grant of
650 stock options as follows...". De 650 optioner varfordelt til
modning over de kommende 5 år med et stigende antal hvert år.
Endvidere omtales et aktiesplit, som betød en fordobling af
antallet af optioner.
H deltog i opsparingsprogrammet SPP.
Ved brev af 20. august 2001 opsagde Intel ansættelsesforholdet
under henvisning til den annoncerede nedskæring. Fratrædelsesdatoen
var den 31. december 2001, men H blev fritstillet den 1.
september 2001. Det fremgik af opsigelsen, at H kunne udnytte modnede optioner senest 89 dage efter
fratrædelsen, og at ikke modnede optioner bortfaldt. Intel oplyste,
at H kunne deltage i SPP, så længe han var på lønningslisten
hos Intel, og at det opsparede/overskydende beløb ville blive
udbetalt med sidste lønudbetaling. Indbetalingen til SPP fortsatte
med 4.179,44 kr. om måneden til og med november måned 2001, og
med lønnen for december måned 2001 blev opsparet SPP udbetalt
med 16.897,42 kr. H gør under denne sag gældende, at han skulle
have haft mulighed for at købe aktieoptioner under SPP-ordningen
for det opsparede beløb. Parterne er enige om, at retten til
optioner under SPP-ordningen blev anset for skattepligtig
lønindkomst af skattemyndighederne.
H solgte sine modnede optioner efter fratrædelsen, og gevinsten
herved udgjorde 22.787,46 USD.
H har krævet tildeling af 1.750 optioner i 2002. Til sammenligning
hermed fik H tildelt 1.050 optioner i 2000 og 2.100 optioner i
2001. I forhold hertil har Intel subsidiært gjort gældende, at
da tildelingsperioden gik fra april til april, og H fratrådte
ultimo december måned 2001, kan kravet for 2002 under ingen
omstændigheder ikke overstige 8/12 eller 1.167 optioner, såfremt
tildelingen anses forbagudrettet. Det er uden betydning, at
Værdien af en option på tildelingstidspunktet
Black-Scholes/indre værdi
Foreningen af Statsautoriserede revisorer udsendte i september
2002 "Regnskabsvejledning 20  Oplysning om aktiebaseret
vederlæggelse med egne aktier". Det fremgår heraf, at der i
selskabets årsrapport skal redegøres for "Dagsværdi af udstedte
optioner pr. balancedagen, herunder en beskrivelse af, hvorledes
dagsværdi er opgjort og væsentlige forudsætninger anvendt, herunder
opgørelsestidspunkt, løbetid, udbytte og volatilitet". Det fremgår
i en note hertil, at "Der findes en række metoder for
opgørelse af dagsværdi for optioner. Der er ikke i IAS
[International Accounting Standard] taget endelig stilling til,
hvilken metode der skal anvendes. I appendiks III er redegjort for
tre metoder: Black-Scholes, Minimum Value Approach og indre værdi.
Medens der kan argumenteres for brugen af Black-Scholes og Minimum
Value Approach, er der generel enighed om, at optionens indre
værdi ikke kan benyttes til opgørelse af en options
dagsværdi.".
Af Appendiks III fremgår, at "Black-Scholes modellen benyttes
til at beregne dagsværdien af en option. Modellen tager hensyn
til forhold som aktiens volatilitet, optionens løbetid og det
forventede udbytte". I formlen indgår optionens løbetid i måneder,
børskurs på udstedelsestidspunktet, udnyttelseskurs, udbytteafkast,
den risikofrie rente og aktiens volatilitet. Det følger videre, at
"Brug af formlen må normalt tilpasses forholdene. ... I mangel
af bedre anvendes ofte den historiske volatilitet og
selskabets seneste udmeldinger om udbytte." Kritikere
af modellen anfører ofte, at den ikke kan benyttes, fordi der
hersker for stor usik-
kerhed omkring beregningen, da optionen typisk ikke er omsættelig,
da det er umuligt at opgøre aktiens fremtidige volatilitet, og
da det fremtidige udbytte ikke kendes. Tilhængere anfører, at
selv om der naturgivent knytter sig usikkerhed til opgørelsen
af værdien, fordi der ikke er et aktivt marked, giver denne
metode det bedste udtryk for en options værdi."
Regnskabsvejledningen anfører om indre værdi, at "En options værdi
efter indre værdi udgør forskellen mellem aktiens børskurs og
optionens udnyttelseskurs.
Den indre værdis metode tager således ikke hensyn til tidsværdien
af en option eller volatiliteten. Det antages derfor normalt,
at indre værdi ikke kan anvendes som et udtryk for en options
dagsværdi."
Det er oplyst, at et selskab ifølge den amerikanske børslovgivning
årligt skal opgøre værdien af aktieoptioner efter Black-Scholes
modellen. Dette sker via den såkaldte "Form 10-K". Intel
Corporation Inc. redegjorde i Form 10-K vedrørende
2000 for opgørelsesmetoden:
"Pro Forma information The company has elected to
follow APB Opinion No. 25, "Accounting for Stock Issued to
Employees"," in accounting for its employee stock options
because, as discussed below, the alternative fair value accounting
provided for under SFAS Nr. 123, "Accounting for Stock-Based
Compensation," requires the use of option valuation that were
not developed for use in valuating employee stock options.
Under APB No. 25, because the exercise price of the company's
employee stock option equals the market price of the
underlaying stock on the date of grant, no compensation is
recognized in the company's financial statements."
Intel har fremlagt Form 10-K for Siebel Systems Inc. vedrørende
2003, hvor dette selskab bemærker om aktieoptioner til
medarbejderne: "We account for our employee stock-based compensation plans using
the intrinsic value method, as prescribed by APB 25. ...
An alternative to the intrinsic value method of accounting for
stock options is the fair value approach under SFAS 123. We
have continued to follow the intrinsic value method of APB 25, as
we believe the accounting for stock options under SFAS 123 is
highly subjective and does not necessarily reflect the economic
substance of an employee stock option. ...
To better illustrate this disparity between the expense
recognized under SFAS 123 and the "realized value" related to
a stock option, we have provided the following information
related to our stock options granted during 2000. ... In other
we followed SFAS 123, we would recognize an expense equal to
approximately 180 times the benefit received by our
Craig Barrett udtalte ifølge et manuskript under et foredrag i
2003 følgende: "...the avarage rank-and-file workers at the
100 lagerst Internet-based companies earned an average of
425.000 USD stock option profits between 1994 and 2001. ... A
popular reason given for expensing stock options is that it will
help solve the problem of corporate corruption. I disagree.
The collapse of Enron, WorldCom and others had nothing to do
with the issue of stock option expensing  it had to do with
scandalous abuses, greed and criminality by top executives who
betrayed the public trust. We need to take action to prevent
such abuses in the future. Let me outline a plan for
comprehensive stock option reform that I believe will help
Expensing option using the Black-Scholes technique is inherently
inaccurate. In a recent, op ed piece in the Wall Street
Journal, I pointed out that using Black-Scholes would have cost
Intel over three billion dollars in expenses for options
that were underwater, that is, their strike price was below
the current market price, and might never be exercised.
Pat Gurren, Worldwide Compensation & Benfits Manager
i Intel Corporaion, afgav i forbindelse med Sø- og
Handelsrettens afgørelse i UfR 2005.671H forklaring den 26.
juni 2003. Følgende fremgår af en stenografering af hans
forklaring: "...
Intel wants to provide long term retention and reward programmes
for employees. We want to have in place programmes that will
incentivise employees to stay with the company. ... we want to
ensure that pay is not a dissatisfier for our employees. ...
we have the interests of employees aligned with the interests of
the company in particular shareholders.
The Stock Participation Plan is a programme where employees
contribute up to 10 per cent of their salary from their
payroll at their pay period ... After a six month period they
can buy shares in Intel Corporation at a discount of at least 15
per cent. ... It is not as retention-orientated as the stock
options because once the employee purchases the stock they can take
them with them when they leave the company. ... With stock
options, what we are trying to do is give employees the right
to buy shares in the company at a future time but at a
pre-determined price, the pre-determined price being the
current fair market value of thtock. The reason we use stock
options is that we want to assist in attracting people into
the company ... and we want to retain people into the future.
This is why we have the stock options vesting or becoming
worth money at some point in time in the future.
... If employees work hard they contribute to the future success
of Intel and they will also participate, like the shareholder,
in getting their value back because the stock price goes
Question: Do you consider stock options as salary?
Answer: No. ... Because stock options are a retention tool and
what we are doing with stock options is we are looking at what
is the anticipated contribution of this employee to the
company at a point in time in the future and, based on that,
we are making a determination on how much of an incentive we
want to give that employee to stay with the company. ... Whereas,
with salary, basically you are paid your salary for work that
you did in the past, stock options are forward looking.
We grant stock options to 100 per cent of our employees when they
join the company ... to create an incentive to get them into the
Stock Option Plan, to stay withthe company. We also grant stock
options once a year when we review employee performance
worldwide, which we do effective 1 April. At that stage, in
addition to looking at performance and determining the
appropriate pay increase, we also look at what is the future
for them to stay with the company. So we also look at the retention
Question: Is that not part of the determination of the salary?
Answer: No. ... It may appear that are determined together but
they are not. Pay increases at Intel are effective at 1st
April. Stock option grants in Intel are typically effective
the third or fourth week in April. The reason for that is that the
recommen-dations that are made worldwide are subject to the Stock
Option Commitee. If you look at the process we use, we
basically look at employees' performance on a worldwide basis
 we call it ranking and rating ... A determination is made on
their performance. Once that is done then there is a link,
because there is a merit budget, to what the pay increase is going
those employees, and that is linked to their performance. But
when we got to stock options what we do is we look at the
performance message employees get. The pay increase they get
in terms of base pay is backward-looking on the last 12 month
of their employment. When we look at stock options, we are
looking at stock that vests  could be out  five years in the
future. So what we are doing is making a determination on what
is the anticipated contribution of this employee; how
critical is it to keep this employee in the company five years
out and, based on those two things, we make a determination on
the amount of stock.
To create a retention incentive, we want stock options to become
exercisable every year so employees do not have to look out so
far that the incentive is so far out it is not really an
incentive to retain. ...
In April 2001 when stock is being allocated we are looking at what
is the incentive we need to create to keep the employees in
the company five years out  2006. Question: ... it you had
two equal persons  one being employed in March and the other
in October  and they had the same interest for the company would
they have the same number of stocks in April?
Richard Deveraux, advokat i Intel Corporation Inc., har
forklaret, at han de sidste 11½ år har haft ansvaret for Europa med
hensyn til ansættelsesforhold i Intel Corporation Inc. Han har
siden 2002 fulgt med i aktieoptionsproblematikken i Denmark og
fulgt med i retssagerne.
Intels aktiekurs er de seneste 10 år gået fra ca. 10 USD til 70
USD. Højest var kursen i 2000 med 74 USD under det såkaldte
"dot.com-boom". I midten af 2001 var kursen nede på 25 USD, og
i midten af 2002 var kursen nede på 14 USD. I dag er den på
ca. 19 USD. Medarbejderne var glade, da kurserne var høje, ligesom
andre aktionærer ville være. Med de nuværende kurser og antallet
af optioner er medarbejderne ikke interesserede i
optionsprogrammet længere. De synes, at kontant løn er mere
vigtig. Medarbejdere, der har været i Intelkoncernen gennem de
sidste 20 år, har fået rigtig mange penge ud af aktieopti-
onerne, men der er ikke nogen, som er blevet rige på optionerne de
sidste 10 år.
Den grundlæggende idé bag optionsordningen er at fastholde
medarbejderne i selskabet på længere sigt. Tildelingen er
baseret på den fremadrettede værdi af medarbejderen for
selskabet i form af medarbejderens ekspertise. Hvis en speciel
gruppe ingeniører er særligt vigtige for et projekt, vil de for
eksempel få tildelt flere optioner.
Focal processen hos Intel består af et årligt
medarbejderinterview, hvor årets indsats bliver drøftet.
Medarbejderne sammenlignes med andre medarbejdere på samme
niveau. Lønstigningen bliver fastsat på grundlag af indsatsen det
forløb-
ne år. Samtidig vurderer og tager man stilling til, hvilke
medarbejdere der er særlig grund til at fastholde, og der
tildeles optioner under hensyn hertil. Lønstigningerne er
tilbageskuende, mens optionerne er fremadrettede.
Han kender til tre forskellige metoder til vurdering af optioners
værdi, men han kan ikke se, at optioner overhovedet kan
værdiansættes. På tildelingstidspunktet er prisen lig
markedsprisen, og det er meget begrænset, hvordan de kan udnyttes.
For de fleste medarbejdere er tildelingskursen på deres optioner
højere end markedskursen i dag og dermed uden værdi.
Black-Scholes er en fuldstændig urealistisk
vurderingsmetode.
Funktionærerne har gjort gældende:
Ad udnyttelse af tildelte aktieoptioner og fremtidig tildeling af
Intels Stock Option Program var bagudrettet eller indeholdt
en kombination af fremad- og bagudrettede elementer. Alle tre
funktionærer var omfattet af optionsprogrammet og havde en
berettiget forventning om at få tildelt optioner i lighed med
A blev uberettiget forbigået ved tildelingen i oktober måned 2001,
som knyttede sig til april 2002 tildelingen. I oktober måned
2001 var han i opsagt stilling, men han ville have modtaget
2.700 aktieoptioner, hvis dette ikke havde været tilfældet.
Antallet er baseret på en gennemsnitsberegning af tildelingerne de
forudgående fire år. Da optionsordningen er bagudrettet, er A
endvidere berettiget til 450 aktieoptioner ved tildelingen i
april måned 2003. Denne tildeling vedrørte arbejdsindsatsen i
år 2002, hvor han var ansat i 2 måneder og derfor
berettiget til en forholdsmæssig tildeling.
Med samme argumentation er I berettiget til 2.150 aktieoptioner
ved tildelingen i april 2001, som I ville have modtaget, hvis
han havde været ansat og ikke var fratrådt ultimo marts måned
2001. Ved tildelingen i oktober måned 2001 har I krav på 3/10
eller 405 optioner for ansættelsen fra januar til marts måned.
H var ansat i hele 2001 og har derfor krav på fuld tildeling for
dette år, dvs. også omfattende den tildeling, der fandt sted i
oktober 2001, i alt 1.750 optioner.
Efter Højesterets dom i Intel sagen er det utvivlsomt, at
aktieoptionerne er løn omfattet af funktionærlovens § 17a.
Princippet om forholdsmæssig ret til optioner skal udstrækkes til
også at beskytte krav på optioner, som ikke er tildelt.
Forholdet kan sammenlignes med ret til gratiale. Optionerne er en
del af Intels lønpakke eller "compensation program", som det
for eksempel blev omtalt i brevet af 7. januar 1997 til A.
Højesteret har tidligere anerkendt krav om forholds-
mæssig tildeling af optioner efter fratrædelsen, jf. UfR 2004.1480
H (Novo sagen).
Intel må bære risikoen for, at Intel lavede en fremrykket
tildeling i oktober 2001.
Andet vil åbne for adgang til omgåelse af funktionærlovens §
Ad erstatning for udnyttede aktieoptioner
*A og H blev tvunget til at udnytte modnede aktieoptioner
kort efter fratrædelsen på grund af 90-dages reglen, som Intel
fastholdt. Ved dommen i Intel sagen fandtes 90-dages reglen at
være i strid med funktionærlovens § 17a og dermed ugyldig. Der
er større muligheder for gevinst ved en aktieoption desto
længere periode, man har optionen. Der var ingen risiko for
tab ved kursfald, men 90-dages reglen udgjorde en risiko. Intel
havde ensidigt fastsat 90-dages reglen under hensyn til
fastholdelsessynspunktet, men da reglen er ugyldig, er det
i overensstemmelse med almindelig rimelighed at give
funktionærerne mulighed for at udnytte sine optioner på et
senere tidspunkt indenfor den ordinære udløbsperiode mod, at
funktionærerne fralægger sig den opnåede gevinst. En frifindelse af
Intel vil være at ignorere afgørelsen i Intel sagen. Det er umuligt
at føre bevis for, at funktionærerne ikke ville have udnyttet
optionerne, hvis tids begrænsningen ikke havde været der, men
det skal ikke komme funktionærerne til skade.
Ad feriegodtgørelse m.m. af aktieoptioner
Påstandene om feriepenge af optioner er principalt og
subsidiært knyttet til, at feriepenge vedrører optjeningsåret,
og i de mere og mest subsidiære påstande er der indbygget en
forskydning, således at feriepengene beregnes i året forud for
tidspunktet for den formelle tildeling. Det korrekte er, at
optioner optjent i et år giver ret til feriepenge samme
Da optioner er vederlag for arbejde i forbindelse med et
ansættelsesforhold, består der en forpligtelse til at betale
feriegodtgørelse, jf. ferielovens § 26. Der er ikke forskel på
lønbegrebet i ferieloven og funktionærlovens § 17 a.
Optionerne
opfylder betingelsen om, at der skal være tale om noget fast
påregneligt, og medarbejderne har derfor et retligt krav på
optionerne, hvorfor der skal betales feriepenge af værdien af
disse. Værdien af optionerne er genstand for beskatning, jf.
ligningslovens § 28, men det er ikke en betingelse for
feriegodtgørelse af en lønandel, at der sker en faktisk
indkomstbeskatning. Optioner omfattet af ligningslovens § 16
beskattes efter Black-Scholes.
I Sø- og Handelsrettens dom af 1. februar 2002 (Song Networks
sagen) fastsattes værdien af optioner tildelt til markedskurs til
0, men i den sag var der ikke fremlagt en værdiopgørelse
baseret på Black-Scoles. I UfR 2004.1475 H (Al-pharma sagen)
fastslog Sø- og Handelsretten, at feriepenge var berettiget
af værdien på tildelingstidspunktet for warrants til
markedskurs. I Intel sagen udtalte Sø- og Handelsretten, at en
option udstedt med en udnyttelseskurs svarende til markedskurs er
uden værdi. Højesteret har dog fastslået, at optionerne har en
økonomisk værdi på tildelingstidspunktet, og har efterlyst en
værdiopgørelse.
Det gøres herefter gældende, at optionerne har en værdi på
tildelingstidspunktet, og denne må også lægges til grund ved
beregningen af feriepenge. Feriepenge skal beregnes af værdien af optionerne på
tildelingstidspunktet under anvendelse af Black-Scholes
modellen. En værdiopgørelse på grundlag af Black-Scholes modellen
blev godkendt i Novo sagen. Black-Scholes er den rigtige måde
at opgøre værdien af aktieoptioner på og er anerkendt i
almindelighed, jf. Regnskabsvejledningen, Skattemyndighedernes
praksis og faglitteratur. Intel Corporation har selv anvendt
Black-Scholes ved indberetninger og kan uden
problemer foretage de fornødne beregninger. Beregningen
foretages på det tidspunkt, hvor optionen tildeles.
Med hensyn til forældelse er det korrekt, at for optjeningsåret
1999 blev kravet i relation til medarbejderen forældet den 1.
april 2001 efter den dagældende ferielov. Beløbet er skyldigt, og
medarbejderen har en interesse i, at det bliver indbetalt til
Arbejdsmarkedets Feriefond. Vedrørende optjeningsåret 2000
finder 1999-ferieloven som udgangspunkt anvendelse. Kravet var
imidlertid ikke forældet, da 2000-ferieloven trådte i kraft, og
efter denne lov er fristen for indbetaling den 10. juli 2002,
hvorfor forældelse ikke er indtrådt, idet sagerne blev
anlagt inden denne dato. Arbejdsmarkedets Feriefond har
fornøden hjemmel til at
transportere kravene til arbejdstagerne, da kravet vedrører et
ikke indbetalt beløb. Fonden inddriver ikke selvstændigt sådanne
krav. Reglerne i ferielovgivningen vedrører, hvornår der kan ske
udbetaling fra Feriefonden af penge, som er indbetalt til
Fonden. Når der ikke er sket nogen indbetaling, falder forholdet
uden for forældelsesreglerne.
Ad fratrædelsesgodtgørelse i henhold til funktionærlovens §
Godtgørelse efter funktionærlovens § 2a skal reguleres med
værdien af optioner på tildelingstidspunktet, da optionerne
var en påregnelig del af lønnen. Ved beregningen af § 2 a
godtgørelsen er der intet krav om, at de lønandele, de
indgår i beregningen, er skattepligtige. Lønandelen skal
opgøres efter Black-Scholes, ellers må den subsidiære påstand tages
Ad aftalt fratrædelsesgodtgørelse
Ved Intels erhvervelse af virksomheden indtrådte Intel i
aftalen om en særlig fratrædelsesgodtgørelse. Efter denne
aftale skal godtgørelsen beregnes som en andel af det årlige
vederlag. Da optionerne er en del af det årlige vederlag,
jf. Intel dommen, må optionerne indgå i beregningen.
Ad SPP-ordningen
SPP ordningen indebar en særpris ved køb af aktier under
ansættelsen. Investeringen var noget mindre i UfR 2006.901 S om
Jyske Banks opsparingsordning. Denne ordning, der indebar en
økonomisk fordel, var en del af lønpakken, hvorfor den økonomiske
fordel er omfattet af lønbegrebet.
Ved udmåling af sagsomkostninger skal der tages hensyn til,
at Intel meget sent tog bekræftende til genmæle vedrørende
henholdsvis 12.000, 9.000 og 9.200 optioner ud af i alt ca.
35.000 optioner, der var omfattet af stævningen, og udgjorde ca. 80
% af sagsgenstanden.
Intel har anført, at sagerne om feriepenge m.m.
har betydning for mange andre sager, selv om spørgsmålet ikke
er omfattet af aktieoptionsloven fra 2004, da optionerne har
lang løbetid. Intel tog bekræftende til genmæle efter afgørelsen
i Intel sagen for så vidt angår tildelte, ikke modnede
optioner, og alle medarbejdere blev genindsat i deres optioner, men
Intel skal frifindes for yderligere krav.
Ad udnyttelse af tildelte aktieoptioner og fremtidig tildeling
af aktieoptioner
Aktieoptionsprogrammet er ikke bagudrettet. Højesteret mente,
at spørgsmålet var uinteressant, idet tildelingstidspunktet er
afgørende for retserhvervelsen i Intel sagen. Højesteret skelner
ikke mellem new hire optioner og de årlige tildelinger. Optionerne
er ikke kun knyttet til performance, men har til formål at
fastholde medarbejderne og sikre deres kompetencer i Intel. Der kan
især henvises til Pat Gurrens forklaring herom.
Det var velkendt for alle medarbejdere i Intel, at der hvert år
i april måned tildeltes optioner  Focal. Det er det sædvanlige
tildelingstidspunkt. Tildelingen i april måned 2002 blev
fremrykket til oktober måned 2001, og dette var
alene begrundet i en lav kurs, som var til fordel for
medarbejderne. Ingen af funktionærerne var imidlertid ansat i april
måned 2002, og de har derfor hverken krav på eller kunne have
haft nogen forventning om at blive omfattet af denne tildeling.
Ingen medarbejdere i opsagte stillinger til fratræden før april
måned 2002 blev omfattet af tildelingen i oktober måned 2001.
Alle i opsagt stilling til fratræ-
delse efter tildelingsdatoen i april måned 2002 blev derimod
omfattet af tildelingen i oktober måned 2001.
I var ansat under den ekstraordinære tildeling i marts måned 2001,
og havde derfor krav på 800 optioner i den forbindelse. Is
øvrige krav er som for de to andres vedkommende begrundet i, at
optionstildelingen var baseret på en bagudrettet optjening, ligesom
ved bonus, hvilket må afvises.
Intel er endvidere ikke enig i, at funktionærerne har beregnet
deres krav med udgangspunkt i kalenderåret. Tildelingsperioden
var april til april måned, hvorfor for eksempel A kan, såfremt
ordningen anses for bagudrettet, højst gøre krav på 10/12
eller 2.250 vedrørende april 2002 tildelingen, idet han fratrådte
ultimo februar 2002. Tilsvarende for H og I.
Udnyttelse af modnede optioner inden 90 dage efter
fratrædelsen medførte, at der blev udbetalt næsten 1 mio. kr.
til A og omkring 134.000 kr. til H. Kursen var dengang ca. 30
mod i dag ca. 19,50. Funktionærerne kan ikke beholde
disse penge og samtidig bede om at få lov til at udnytte
optionerne igen, hvis der skulle komme en yderligere gevinst.
Dette vil stille dem bedre end alle andre, og det er ikke
rimeligt. Funktionærerne har ikke ført bevis for, at de ville have
undladt at udnytte optionerne, hvis der ikke havde været en
tidsbegrænsning. Intel tilbageleverer gerne optionerne mod at
modtage gevinsten retur. Dette svarer til Intels subsidiære
påstand og kan betegnes som den positive
opfyldelsesinteresse.
Aktieoptioner til markedskurs er ikke et vederlag, som
funktionærerne har et retligt krav på, og er derfor ikke
feriepenge-berettiget. Det gøres videre gældende, at aktieoptioner
tildelt til markedskursen har en værdi på 0 kr.
Højesteret har taget stilling til, at feriepenge skal beregnes på
tildelingstidspunk tet, og i så fald angår tvisten, hvordan
værdien af optionen skal opgøres på dette tidspunkt. I Song
Networks sagen kunne der ikke beregnes feriepenge på grund af
for stor usikkerhed om værdien på tildelingstidspunktet. I Alpharma
sagen blev det fastslået, at bagudrettede optioner tildelt til
markedskurs er uden værdi på dette tidspunkt. En
eventuel efterfølgende værdistigning er ikke vederlag i ferielovens
forstand. Funktionærerne har derfor kun et feriepengekrav,
hvis optionernes værdi ikke er baseret på
Funktionærerne har taget Novo-sagen til indtægt for, at
Black-Scholes kan anvendes. Novo-sagen handlede ikke om feriepenge,
men om at beregne, hvor mange optioner medarbejdere
forholdsmæssigt skulle have. Sø- og Handelsretten udtalte i
Intel-sagen, at det ikke kunne fastslås, om ordningen var
bagudeller fremadrettet, at værditilvækst ikke var en pligtig
ydelse, og at der ikke skulle betales feriepenge af
optionerne. Højesteret udtalte, at optionerne var løn, at
optioner var erhvervet på tildelingstidspunktet, og at optioner
tildelt til markedsværdi har en værdi på tildelingstidspunktet.
Dette skal ses i lyset af, at Intel havde gjort gældende, at
optionerne først havde en værdi på modningstidspunktet.
De udenlandske diskussioner om Black-Scholes viser, at denne
metode kan give nogle helt urealistiske resultater. Modellen
er anerkendt i visse sammenhænge til for eksempel at vise
værdistigningspotentiale, men den er ikke relevant for beregning af
feriepenge. Intel Corporation Inc. benytter udelukkende modellen
på grund af børstilsynets krav til noter i regnskabet.
Volatilitet kombinerer aktiens historiske udsving og forventninger
til den fremtidige udvikling og udtrykker således usikkerheden
fremover. Store kursstigninger op mod 2000 påvirkede
Black-Scholes beregninger voldsomt og urealistisk i
et historisk perspektiv. Black-Scholes tager ikke hensyn til,
at optionernes gennemsnitlige løbetid, men hele perioden, og heller
ikke, at der er en række bindinger for modning og
omsættelighed samt begrænsede handelsperioder. Dette bør have
indflydelse på værdivurderingen. Problemet er, at Black-Scholes er
en matematisk beregning af en akties fremtidige mulige
udnyttelseskurs. Dette er ikke afhængig af den enkelte
medarbejders arbejdsindsats, men af en række udefrakommende
faktorer af markeds-mæssig og politisk art. Black-Scholes giver
ikke et retvisende billede af Intels forpligtelser. Beregnet
efter Black-Scholes ville optionerne fra Intel skulle bogføres til
en værdi af 3 mia. USD, selvom kursen er "under water". For
danske undersøgelser kan henvises til betænkning 1430/2003 fra
Udvalget om Aktieoptioner, hvor det fastslås, at Black-Scholes
indebærer for mange usikkerhedsfaktorer.
Efter ferielovgivningen skal der alene svares feriepenge af
beløb, der er vederlag for arbejde, og som er
indkomstskattepligtige. Selvom der skal betales skat
af aktiernes værdi gøres det gældende, at denne fortjeneste
ikke er vederlag for en arbejdsydelse.
Arbejdsmarkedets Feriefond giver uhæmmet transport i forældede
ferielovskrav. Tidligere blev der givet transport under
forudsætning af, at kravet ikke var forældet, men dette forbehold
er gledet ud. Feriefonden giver nu transport i et beløb, som er
forældet mellem lønmodtager og arbejdsgiver. Forældet
feriegodtgørelse tilfalder statskassen, og kun under særlige
omstændigheder kan forældede krav udbetales til medarbejderen.
Det gøres gældende, at der ikke er hjemmel til at give
transport i kravet, idet der ikke foreligger ekstraordinære
forhold. Det gøres derfor gældende, at funktionærerne ikke har
søgsmålsret for så vidt angår de forældede
feriepengekrav.
Ad fratrædelsesgodtgørelse efter funktionærlovens § 2a
På tilsvarende måde som anført om feriepengekravet gøres det
gældende vedrørende godtgørelse efter funktionærlovens § 2a, at
værdien af aktieoptionerne beregnet efter Black-Scholes ikke
skal indgå i beregningen. Det må kræves, at der er et
favørelement ved tildelingen, og det er der ikke tale om.
Ved indgåelse af aftalen om særlig fratrædelsesgodtgørelse
har parterne ikke tænkt på optioner. Det var alene forudsat,
at kravet skulle opgøres på grundlag af det månedlige
vederlag. Ved afgørelsen bør der derfor lægges vægt på parternes
aftale og forudsætninger.
Ad SPP ordning
Der er tale om en almindelig frivillig opsparing på op til 10
% af lønnen, som andre også har haft. Det opsparede beløb kunne
anvendes til køb af aktier i to korte perioder. Beløbet er ikke
korrekt, men skulle være 4.453,09 kr. med tillæg
af feriepenge. Som fastslået i U 2006.901 SH (Jyske Bank
sagen) er en sådan ordning ikke omfattet af § 17 a, og størrelsen
af det opsparede beløb er uden betydning.
Intel forsøgte tidligt at få suspensionsaftaler for disse sager,
men funktionærerne ønskede sagerne anlagt. Dette forhold må
tages i betragtning ved fastsættelse
af sagsomkostningerne.
Efter forklaringerne fra Pat Gurren og Richard Deveraux
finder retten, at optionerne blev tildelt for at fastholde
medarbejdere med henblik på de fremtidige arbejdsopgaver, således
at optionsprogrammet havde en fremadrettet karakter, hvorimod
bonusprogrammet var baseret på de opnåede resultater. Det må
ligeledes lægges til grund, at medarbejdere, der var ansat på
tildelingstidspunktet, men fratrådte i årets løb, ikke blev
anmodet om at tilbagelevere en forholdsmæssig del af optionerne.
Tildelingen skete efter indstilling fra Intel Denmark, og den
endelige meddelelse om tildeling blev givet hvert år i april.
Tildelingerne var således ikke knyttet til kalenderåret, men
til perioden april/april. Tildelingen af optioner i oktober
2001 var fremskudt, idet den først skulle have fundet sted
i april 2002. Denne tildeling omfattede således perioden april
2002/april 2003.
Retten finder, at Intel i relation til medarbejderne er bundet af
det tidligere tidspunkt, således at de medarbejdere der var ansat
på tildelingstidspunktet i oktober har krav på at tage del i
tildelingen, hvorfor det faktiske tildelingstidspunkt må finde
else ved beregningen af antallet af evt. optioner.
Da det findes godtgjort, at funktionærerne ville have fået
optioner, hvis de ikke havde været opsagt, skal der gives
medhold i påstandene om tildeling af aktieoptioner, beregnet på
grundlag af det ovenfor anførte.
A fratrådte sin stilling den 28. februar 2002. Han var derfor
berettiget til at tage del i optionsdelingen, der fandt sted i
oktober 2001, men ikke i april 2003. Herefter tages hans principale
påstand 1 til følge, mens Intel frifindes for påstand 3.
I fratrådte sin stilling den 31. marts 2001. Han er derfor ikke
berettiget til at tage del i optionstildelingen i april 2001 og
oktober 2001, hvorfor Intel frifindes for hans påstand 2.
H fratrådte sin stilling den 31. december 2001. Han var derfor
oktober 2001. Herefter tages hans principale påstand 1 til
Det er efter afgørelsen i Intel-sagen (U 2005.671 H)
ubestridt, at vilkåret om, at modnede optionerne skulle være
udnyttet inden 90 dage var ugyldigt. Intel har derfor ved at
fastholde dette vilkår handlet ansvarspådragende og frataget
funktionærerne mulighed for at afvente et evt. bedre tidspunkt for
salg. Det er ikke muligt at stille funktionærerne, som om
vilkåret ikke havde været håndhævet, men de bør ud fra, at der
foreligger et kontraktbrud, stilles så vidt muligt økonomisk, som
om vilkåret ikke var blevet håndhævet. Intels påstand om, at
funktionærerne skal tilbagebetale provenuet ved salget, såfremt
funktionærerne ønsker en fortsat mulighed for at få del i en evt.
kursstigning, findes at stille dem urimeligt ringe, når henses
til, at de har været afskåret fra selv at vælge
afståelsestidspunktet. Funktionærerne bør derfor have et evt. tab
erstattet, såfremt de i den resterende del af
udnyttelsesperioden vælger at give meddelelse om et
nyt fiktivt salgstidspunkt. Da funktionærerne har haft
rådighed over provenuet siden salget, og det er uvist, hvornår
salget ellers ville have fundet sted, findes der ikke grundlag for
at forrente et evt. merprovenu fra et tidligere tidspunkt end
fra et genudnyttelsestidspunkt. Der gives derfor medhold i As
påstand 2 og Hs påstand 2 med renter efter den subsidiære
I funktionærernes ansættelsesaftaler indgår som en del af
lønpakken optionsprogrammet. Optionerne er således en
arbejds-relateret ydelse, selvom der ikke er krav på en
bestemt andel. Højesteret fastslog da også i Intel sagen, at
optioner er en del af lønnen.
Værdien af optioner er undergivet beskatning efter særlige regler
afhængigt af optionsprogrammets karakter, for optionerne i
denne sag efter ligningslovens § 28, hvor beskatning først
finder sted ved udnyttelsen, og skattepligten bortfalder, såfremt
optionerne ikke udnyttes. Gevinsten er ikke a-skattepligtig og
skal ikke indgå i lønberegningen, men er en del af
lønmod-tagerens personlige indkomst. Uanset disse forskelle fra
beskatning af en kontant lønandel finder retten, at værdien af
optioner på tildelingstidspunktet er en del af den
ferieberettigede løn og skal indgå i beregningen af feriepenge
i tildelingsdelingsåret.
Der findes ikke efter de foreliggende oplysninger grundlag for
at fastslå, at Arbejdsmarkedets Feriefond ikke er berettiget til at
meddele transport til lønmodtageren.
4 dommere (Mette Christensen, Fritz Ganzhorn, Aksel Gybel, John
Tyrrestrup):
Funktionærerne har opgjort deres principale påstand på grundlag af
en Black-Scholes beregning. Denne formel tager hensyn til
værdistigningspotentialet og indeholder en række faktorer til
beregning heraf. I beregningen indgår volatiliteten i optionens
løbetid med betydelig vægt, men denne er samtidig meget usikker og
vanskelig at bestemme. Ved fastsættelse af volatiliteten tages
udgangspunkt i det daglige afkast i forhold til kursen dagen før
over en periode, og med store kursudsving kan periodens længde
derfor have stor betydning. Volatiliteten er fastsat ud fra
historiske data, som kan være misvisende i forhold til den
værende markedssituation. Black-Scholes forudsætter dernæst, at
retten til udnyttelse er fri, men dette er ikke tilfældet for de
optioner, som funktionærerne fik tildelt. Endvidere har det
vist sig, at medarbejderne typisk vil udnytte optionerne før udløb,
hvorfor løbetiden ved beregningen skal sættes væsentlig
lavere den maksimale løbetid. Black-Scholes beregningen findes
derfor ikke at kunne lægges til grund ved fastsættelse af
optionernes værdi.
Værdien af en option, tildelt til markedskurs eller derover, er
værdistigningspotentialet på den underliggende aktie, hvilken
stigning kan skyldes en række forhold af markedsmæssig og politisk
art, og som ikke er relateret til den enkelte medarbejders
indsats. Denne værditilvækst er således ikke en pligtmæssig ydelse
i arbejdsforholdet, hvorfor der ikke skal svares feriepenge af
denne værdi.
Med denne begrundelse stemmer flertallet for at frifinde Intel
for *As påstand 4, Is påstand 3 og Hs påstand 4.
En dommer (Peter Sand Mortensen) finder, at optionen må have en
vis værdi på tildelingstidspunktet, men at Black-Scholes
beregningen som anført af flertallet indeholder en række
beregningsfaktorer, som ikke kan anvendes for optionerne i
denne sag. Denne dommer stemmer derfor for at tage As subsidiære
påstand 4, *Is subsidiære påstand 3, og Hs subsidiære påstand
4 til følge.
Da optionerne er en del af lønnen, skal de som udgangspunkt
indgå i beregningen af fratrædelsesgodtgørelsen i henhold til
4 dommere (Mette Christensen, Fritz Ganzhorn, Aksel Gybel og
John Tyrrestrup) stemmer med samme begrundelse som anført
vedrørende påstanden om feriepenge for at frifinde Intel, da
optionerne ikke findes at have en arbejdsrelateret værdi på
tildelingstidspunktet.
En dommer(Peter Sand Mortensen) stemmer med samme begrundelse
som anført under påstanden om feriepenge for at tage As og Hs
subsidiære påstand 5 til følge.
I ansættelsesaftalen mellem A er der specifikt taget stilling
til, hvorledes fratrædelsesgodtgørelsen skal beregnes. Ved
ansættelsen i Intel blev der udarbejdet et tillæg til
ansættelsesaftalen, hvorved der skete visse ændringer i
ansættelsesforholdet, herunder at A blev omfattet af
optionsprogrammet. Bestemmelsen om aftalt
fratrædelsesgodtgørelse fortsatte derimod uændret, hvorfor der ikke
er grundlag for at medtage værdien af optionerne ved
beregningen af denne godtgørelse. Intels frifindelsespåstand tages
derfor til følge.
Ad SPP-ordning
Deltagelse i SPP-ordningen var frivillig for de ansatte og
indebar, at de skulle foretage en opsparing, som var en betingelse
for at kunne købe aktier til favørkurs, og at det var frivilligt,
om de ansatte ville foretage denne investering, da opsparingen
frit kunne hæves. Under hensyn hertil, samt at købet er
forbundet med en ikke uvæsentlig investering for de ansatte,
finder retten, at denne ordning ikke er omfattet af
funktionærlovens § 17 a, hvorfor Intel frifindes for
Hs påstand 5.
Under hensyn til den forligte del af sagen samt udfaldet af
denne dom bør hver part bære egne omkostninger.
I sagen F 21/02: A
udnyttelsestidspunktet, og at Intel Denmark ApS er
forpligtet til at levere aktierne til brug for denne
til - mod erlæggelse af den ved udnyttelsen heraf allerede
opnåede gevinst - at oppebære værdien af de 10.200 optioner, som A
inden den 31. marts 2002 udnyttede, opgjort som forskellen
mellem udnyttelseskursen og markedsaktiekursen på det
tidspunkt, hvor A inden for den resterende ordinære
udnyttelses-periode bindende giver meddelelse om et
udnyttelsestidspunkt, at forrente med procesrente fra det
tidspunkt, hvor optionerne genudnyttes.
Intel frifindes for påstand 3.
Intel frifindes for påstand 4.
Intel frifindes for påstand 5.
Intel frifindes for påstand 6
I sagen F 22/02: I
Intel frifindes for påstand 2
Intel frifindes for påstand 3
I sagen F 23/02: H
udnyttelsestidspunktet, og at Intel Denmark ApS er forpligtet
til at levere aktierne til brug for denne udnyttelse.
gevinst - at oppebære værdien af de 3.800 optioner, som H
tidspunkt, hvor H inden for den resterende ordinære
bindende giver meddelelse om et udnyttelsestidspunkt, at forrente
med procesrente fra det tidspunkt, hvor optionerne
genudnyttes.
Intel frifindes for påstand 4
Intel frifindes for påstand 5
Hver af parterne bærer egne sagsomkostninger.
Aksel Gybel John Tyrrestrup Peter Sand Mortensen Fritz
ArtiklerIværksætterselskab
Erhvervsstyrelsen har en revision af selskabsloven i hørring og
heraf fremgår ...»Generationsskiftet
Det er sjældent en nem beslutning at starte et generationsskifte
i en virksomhed, og gennemførelse ...»Se flere artikler
Når der anlægges sag ved domstolene,
eller når der handles fast ejendom, skal der som udgangspunkt altid
svares ...»Østre Landsret
Østre Landsret er appelinstans i forhold til
byretterne i Østdanmark. Alle øvrige data og kontaktdata
DommeAgenturaftale - H-0074-11
Tessilform Scandinavia var berettiget til at ophæve en
agenturaftale med OTB Holding AS, om »Rejsegarantifonden - H-0078-10
Rejsegarantifonden var berettiget til at trække en garanti
stillet af en rejseudbyder der »Se flere domme
Videoer7:36Ejeraftale - indgåelse og fortolkningSe flere videoer


text:
Højesteret slår hårdt ned over for hacker - Jurainfo.dk - Juridiske nyheder og arrangementer samlet ét sted
Bird & Bird d. 03/04/2018
En forhenværende it-chef i en virksomhed er blevet idømt 3 ½ års ubetinget fængsel for gentagende gange at have hacket it-systemerne på sin tidligere arbejdsplads og for at have slettet data af væsentlig betydning for virksomheden.
Tiltalte blev i landsretten fundet for bedrageri, databedrageri og dokumentfalsk for en samlet værdi af ca. 740.000 kr. Endvidere blev han fundet skyldig i hacking under særligt skærpende omstændigheder og hærværk af betydeligt omfang ved at udføre tre hackerangreb mod sin tidligere arbejdsplads, hvor han slettede både filer, programmer og hele virksomhedens intranet.
Sagen blev anket til Højesteret efter procesbevillingsnævnet gav tilladelse hertil, selvom Højesteret almindeligvis ikke prøver skyldsspørgsmålet i straffesager.
I Højesteret angik sagen, om der i den konkrete sag var grundlag for at anvende den skærpede strafferamme på 6 års fængsel for hacking og hærværk. Som eksempel på forhold omfattet af denne bestemmelse er udnyttelse eller videregivelse af oplysninger, der kan være forbundet med betydelige skadevirkninger for offentlige eller private interesser.
Dommerne udtalte, at reglerne om hacking var skærpet for bedre at kunne afspejle forbrydelsens alvor i forhold til sårbarheden af vores it-baserede samfund og for at straffe forbrydelser rettet mod informationer på samme niveau som kriminalitet rettet mod mere traditionelle værdier i form af penge og ting.
Højesteret fandt, at de tre hackerangreb måtte bedømmes samlet, og at overtrædelserne var begået under særligt skærpende omstændigheder. Højesteret udtalte endvidere, at straffen for hackerangreb og hærværk isoleret set skulle udmåles til omkring 2 års fængsel. På den baggrund blev den samlede straf fastsat til fængsel i 3 år og 6 måneder.
Bird & Bird kommenterer
Dommen er interessant, fordi Højesteret har valgt at betragte den dømtes handlinger som forhold, der falder under “skærpende omstændigheder”. Højesteret har lagt vægt på, at vi lever i et it-sårbart samfund, og at der i hacker-sager bør anvendes straffe, som svarer til straffe for almindelig berigelseskriminalitet. Dette har grundlag i forarbejderne til straffelovens ændringslov fra 2004, men i disse tider, hvor virksomheder og offentlige institutioner jævnligt rammes af hackerangreb, er det mere relevant end nogensinde.
Efter Højesterets markante dom, ligger det nu fast, at hacking kan give en hårdere straf end tidligere set.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Højesteret: en person, der lider af ”let til moderat demens” kan sættes under økonomisk værgemål. | Forum Orientering
Højesteret: en person, der lider af ”let til moderat demens” kan sættes under økonomisk værgemål.
Skrevet af Allan Ohms d. 4/2 - 2013
Sagen angik, om betingelserne for at sætte A under økonomisk værgemål var opfyldt, og i be¬kræf-tende fald om be¬tingel¬serne for at fratage A den retlige hand¬leevne var op¬¬fyldt.
A led efter en lægelig vurdering af ”let til moderat demens”.
Højesteret udtalte, at værgemålslovens § 5, stk. 1, efter sin ordlyd og forarbejder måtte forstås således, at det ikke var udelukket at iværksætte værgemål for en person, der led af demens, selv om demensen ud fra en lægelig vurdering ikke kunne karakteriseres som ”svær”.
Højesteret fastslog herefter, at betingelserne for iværksættelse a
Højesterets begrundelse og resultat:
As advokat har i første række anført, at A efter sin helbredstilstand ikke hører til den personkreds, der er omfattet af værgemålslovens § 5, stk. 1, fordi hun ikke lider af ”svær demens”, men alene af ”let til moderat demens”.
Højesteret , at værgemålslovens § 5, stk. 1, efter sin ordlyd og forarbejder må forstås
således, at det ikke er udelukket at iværksætte et værgemål for en ældre person, der lider af demens, selv om demensen ikke ud fra en lægelig vurdering kan karakteriseres som ”svær”.
Højesteret har herved lagt vægt på, at det i § 5, stk. 1, er fastsat, at ”svær demens” er en del af begrebet ”sindssygdom”, og at bestemmelsen også omfatter ”anden form for alvorligt svækket helbred”. Endvidere har det efter forarbejderne til § 5, stk. 1, ikke været meningen at udelukke andre demente, som ikke er svært demente fra den personkreds, der kan sættes under værgemål. Det fremgår således af betænkning nr. 1247/1993 om værgemål, at den gruppe, som må antages at have størst behov for bistand til at varetage deres anliggender, er de ”alderssvækkede”, og at betegnelsen ”svær demens” blev anvendt i udvalgets lovudkast for at tilkendegive, at der ikke alene er tænkt på den aldersbetingede demens. Herudover foreslog udvalget en opsamlingskategori omfattende ”anden form for alvorligt svækket helbred”. Som eksempler på sygdomme og tilstande, der falder ind under opsamlingskategorien, blev angivet hjerneblødninger, hjernesvind og andre former for hjerneskader. Denne angivelse er ikke udtømmende og udelukker derfor efter Højesterets opfattelse ikke, at demens, der ikke i medicinsk forstand kan karakteriseres som ”svær demens”, kan være omfattet af opsamlingskategorien.
Det fremgår af læge René Borups nye erklæring af 7. november 2012, at A fortsat lider af ”Alzheimers demens af let t. moderat grad”, og det er afkrydset, at hun vurderes at være i en tilstand omfattet af værgemålslovens § 5, stk. 1. I erklæringen gives i øvrigt en beskrivelse af As helbredstilstand mv., der i det væsentlige svarer til beskrivelsen i den tidligere erklæring af 26. oktober 2011.
Herefter og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder Højesteret, at A efter sin helbredstilstand hører til den personkreds, der er omfattet af værgemålslovens § 5, stk. 1. 6 - Af de grunde, landsretten har anført, tiltræder Højesteret endvidere, at A er ude af stand til at varetage sine anliggender, og at der er behov for værgemål.
Betingelserne for iværksættelse af et økonomisk værgemål er således opfyldt, jf. værgemålslovens § 5, stk. 1, og stk. 3.
Med hensyn til spørgsmålet om fratagelse af den retlige handleevne bemærkes, at A har en betydelig formue. Hun har i tiden efter sin ægtefælles død i 2009 foretaget en række dispositioner, hvorved hun har begunstiget sin yngste datter, herunder gennem betydelige gaver til datteren og dennes børn. Højesteret tiltræder derfor, at det er nødvendigt at fratage A den retlige handleevne, jf. værgemålslovens § 6, stk. 1.
Højesteret stadfæster herefter landsrettens dom. 01-02-2013 i sag 252/2012.
Ligebehandling - ændrede bevisbyrdere...
Overskridelse af den naboretlige tåle...
Tobaksselskab ikke dømt ansvarlig fo...
Er tilbud bindende på Internettet? - ...
Direktørs erstatningsansvar; belåning...
Maskeret udlodning - fri bolig
Erhvervslejer opsagt efter et år - bu...


text:
Retssager22.10.2019
Højesteret har i dag afsagt den længeventede dom i den principielle sag om, hvorvidt en arbejdsgiver, der mister dagpengerefusion under en medarbejders sygdom som følge af, at medarbejderen ikke medvirker til oplysning af sygesagen, kan modregne sit tab i medarbejderens løn under sygdom. Konkret havde medarbejderen ret til løn under sygdom som følge af henvisning til funktionærloven i den gældende overenskomst.
Først byretten og siden Østre Landsret var nået til det resultat, at dette i det hele var udelukket.
Højesteret nåede til det modsatte resultat og anerkender, at dette kan ske, dog ikke betingelsesløst.
Højesteret konstaterer først, at det hverken i funktionærloven eller sygedagpengeloven er reguleret, om en arbejdsgiver, der har mistet retten til refusion af sygedagpenge som følge af lønmodtagerens forhold, kan kræve erstatning af denne. Endvidere anfører Højesteret, at det ej heller er reguleret i de to love, om et sådant erstatningskrav i givet fald kan modregnes ved lønudbetaling.
Højesteret finder, at modregningskravet herefter må afgøres på grundlag af almindelige erstatnings- og obligationsretlige regler – alt i overensstemmelse med kommunens og KL’s synspunkter under sagen. Dermed afviste Højesteret medarbejderens synspunkter om, at modregning skulle være udelukket bl.a. som følge af en ubetinget ret til løn under sygdom.
Dernæst finder Højesteret, at en medarbejder i kraft af loyalitetsforpligtelsen, der påhviler en medarbejder i et ansættelsesforhold, har pligt til at opfylde de krav, som en bopælskommune stiller til vedkommende som led i opfølgningen efter sygedagpengeloven, og dermed pligt til at medvirke til at sikre, at arbejdsgiver modtager sygedagpenge.
Hvis medarbejderen ikke medvirker hertil, kan der som udgangspunkt rejses et erstatningskrav fra arbejdsgiver over for lønmodtageren, i det omfang en afvejning efter erstatningsansvarslovens § 23 tilsiger dette.
Denne bestemmelse foreskriver, at en arbejdsgiver kan rejse et erstatningskrav mod en medarbejder, i det omfang medarbejderen forvolder skade i tjenesten, og kravet bedømmes som rimeligt under hensyntagen til den udviste skyld, arbejdstagerens stilling og omstændighederne i øvrigt.
Ved denne rimelighedsvurdering finder Højesteret, at der navnlig skal lægges vægt på, om arbejdstageren har handlet forsætligt eller groft uagtsomt, og i hvilket omfang arbejdsgiver har givet arbejdstageren vejledning og hjælp til at opfylde bopælskommunens krav, hvis omstændighederne har givet anledning hertil.
Hvis denne bedømmelse fører til, at der kan rejses et erstatningskrav over for medarbejderen, konkluderer Højesteret herefter, at arbejdsgiveren kan modregne tabet ved lønudbetalingen – med respekt af princippet i retsplejelovens § 509, hvorefter medarbejderne ikke må fratages, hvad der er nødvendigt for at opretholde en beskeden levefod.
I den konkrete sag fandt Højesteret dog ikke, at betingelserne for modregning var opfyldt.
at Højesteret med dommen har anerkendt, at der kan ske modregning, såfremt dette er rimeligt efter erstatningsansvarsloven § 23. Ved denne bedømmelse kan det bl.a. tillægges betydning, dels om arbejdsgiver konkret har sikret sig, at medarbejderen bliver bragt i en situation, hvor medarbejderen ved, hvad der fordres, for at sygedagpengerefusionen ikke ophører, dels at medarbejderen eksplicit tilbydes vejledning herom, hvis medarbejderen konkret måtte have behov herfor,
herudover fordrer Højesteret, at arbejdsgiver foretager en bedømmelse af, om medarbejderen til trods for modregningen fortsat får udbetalt, hvad der er nødvendigt for at opretholde en beskeden levefod – det såkaldte trangsbeneficium i retsplejelovens § 509,
endelig at det er tilfredsstillende, at Højesteret nu en gang for alle har anerkendt, at modregning for mistet sygedagpengerefusion kan finde sted, og at det fremstår rimeligt nok, at denne adgang ikke er betingelsesløs.
Norrbom Vinding repræsenterede kommunen og KL under sagen.
NyhedRetssager23.01.2020

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
En pædagogmedhjælper blev ikke straffet for udtalelser om sin arbejdsgiver
En pædagogmedhjælper blev ikke straffet for udtalelser om sin arbejdsgiver
En pædagogmedhjælper var ansat i en børnehave, men sygemeldte sig med stress. Umiddelbart efter sygemeldingen kontaktede hun sin fagforening med en beskrivelse af forholdene i børnehaven, som hun fandt dybt kritisable. Fagforeningen videresendte medarbejderens udtalelser til kommunen. Efterfølgende anlagde lederen i børnehaven injuriesag mod medarbejderen. Medarbejderen havde blandt andet skrevet, at lederen havde tvunget børn til at spise, indtil de kastede op, at lederen havde slået en af forældrene og at "Det ligner Gestapo-metoder og ikke en børnehave". Højesteret udtalte, at der var tale om ærekrænkende udtalelser, men at de var fremsat i god tro til berettiget varetagelse af børnenes tarv og derfor var straffri. Dermed ændrede Højesteret landsrettens dom.
Højesterets dom af 29. august 2016
Medarbejderen (M) havde siden 2010 været ansat som pædagogmedhjælper i en børnehave, hvor A var ansat som leder. M sygemeldte sig med stress i foråret 2012. M henvendte sig i en mail til sin fagforening umiddelbart efter sin sygemelding og beskrev forholdende i børnehaven. M skrev blandt andet, at "Det ligner Gestapo-metoder", at børnene blev tvunget til at spise, indtil de kastede op, og at A havde været voldelig over for en af forældrene. Fagforeningen videresendte mailen til kommunen, der herefter førte skærpet tilsyn med institutionen.
A anlagde sag mod M med påstand om, at hendes udtalelser var ærekrænkende og dermed strafbare injurier efter straffeloven.
Højesteret fandt, at udtalelserne havde karakter af ærekrænkelser. M kunne ikke bevise, at udtalelserne var sande. Spørgsmålet i sagen var derfor, om udtalelserne var straffri, fordi M havde fremsat dem i god tro som led i en berettiget varetagelse af børnenes tarv.
Højesteret udtalte, at M som ansat i børnehaven var berettiget til overfor den kommunale tilsynsmyndighed at redegøre for forhold, som hun havde overværet og fundet kritisable. M var ligeledes berettiget til at videregive oplysninger fra andre ansatte og forældre, når hun samtidig gjorde opmærksom på, at der var tale om noget, hun ikke selv havde oplevet.
Højesteret udtalte, at afgørelsen af om udsagnene var straffri herefter afhang af, om der var rimelig dækning for dem i de faktiske episoder, som M havde oplevet og redegjort for.
Ifølge Højesteret havde M rimelig dækning for seks ud af syv udtalelser, selvom M i sine udtalelser på enkelte punkter var gået lidt videre, end der umiddelbart var dækning for i hendes forklaringer for retten. Højesteret lagde i den forbindelse vægt på, at der var tale om en indberetning til kommunen til varetagelse af børnenes tarv.
For så vidt angår udtalelsen "Det ligner Gestapo-metoder…" fandt et flertal af dommerne, at udsagnet skulle læses i forbindelse med den forudgående beskrivelse, og at udtalelsen derfor ikke havde karakter af en sigtelse omfattet af straffeloven, og at udtalelsen under de konkrete omstændigheder var straffri.
Højesterets mindretal fandt, at udsagnet var en grov og alvorlig beskyldning, og at M ikke havde været i god tro herom, hvorfor mindretallet ville idømme M dagbøder og tilkende A en godtgørelse for tort.
Der blev afsagt dom efter flertallet, og M blev derfor frikendt. Højesteret ændrede dermed landsrettens dom, hvor M var blevet dømt for alle syv udtalelser. M var blevet frifundet i byretten.
Dommen viser, at der i injuriesager ofte er tale om en meget konkret vurdering, og at grænsen for ytringsfriheden er svær at drage. Dette ses i denne sag ved dissensen i Højesteret og ved, at landsretten var kommet frem til et andet resultat.
Ved vurderingen af, om en ærekrænkende udtalelse er straffri, lægges der blandt andet vægt på, om udtalelserne har været fremsat som led i en berettiget varetagelse af eget eller andres tarv. I denne sag var det et væsentligt element i Højesterets afgørelse, at M var fremkommet med udtalelserne som led i sit arbejde og til beskyttelse af børnene, der var i børnehavens varetægt. M var forpligtet til at indberette forholdene som følge af serviceloven, og ifølge Højesteret var M berettiget til at orientere tilsynsmyndigheden på den skete vis.
Når det skal vurderes, om udtalelser er fremsat i god tro, afhænger det af, om der er rimelig dækning for udtalelserne i de faktiske forhold. Denne afvejning har været det forhold, der var mest omdiskuteret i dommen, og vil almindeligvis også være det sværeste element i injuriesager.
Godtgørelse for brud på 48-timersgrænsen
Højesteret: Ikke en betingelse for handicap, at sygdom er lægeligt diagnosticeret

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Statens erstatningsansvar ved mangelfuld implementering af EU-direktiv
Højesteret har i dag afsagt dom i sagen vedrørende Beskæftigelsesministeriets potentielle erstatningsansvar for mangelfuld implementering af EU’s arbejdstidsdirektiv.
Efter artikel 7, stk. 1, i arbejdstidsdirektivet har lønmodtagere ret til erstatningsferie ved sygdom opstået under ferien. Dette er fastslået af EU-Domstolen i dom af 10. september 2009 i sag C-277/08 (Pereda). Denne ret til erstatningsferie blev ikke af den danske stat implementeret i den danske ferielov.
En lønmodtager blev i sommeren 2010 syg, mens han var på ferie. Han havde som følge af den manglende implementering ikke ret til erstatningsferie.
Ferieloven blev på baggrund af EU-Domstolens afgørelse af 10. september 2009 (Pereda) ændret pr. 1. maj 2012. Der havde i det lovforberedende arbejde været en lang periode med stilstand.
Lønmodtageren lagde derfor sag an mod den danske stat med påstand om, at staten som følge af den mangelfulde implementering var erstatningsansvarlig og derfor skulle betale ham værdien af den manglende erstatningsferie.
Højesteret fastslår i afgørelsen, at staten kan blive erstatningsansvarlig ved manglende implementering af EU-retsakter, såfremt statens overtrædelse af fællesskabsretten ved den mangelfulde implementering er tilstrækkelig klar og kvalificeret.
Højesteret fremhæver, at en overtrædelse af fællesskabsretten under alle omstændigheder er tilstrækkelig kvalificeret, når overtrædelsen fortsætter, til trods for at EU-Domstolen har afsagt en dom, som gør det klart for staten, at den nationale lovgivning skal ændres.
Højesteret fandt, at EU-Domstolens afgørelse i C-277/08 (Pereda) var nærliggende at forstå således, at den også omfattede tilfælde, hvor en lønmodtager blev syg, efter at ferien var påbegyndt. Højesteret fandt således, at der med Pereda-afgørelsen var skabt tilstrækkelig tvivl om den danske stats overholdelse af arbejdstidsdirektivet, hvorfor den danske stat efter Pereda-afgørelsen havde pligt til at undersøge den danske ferielovs overensstemmelse med arbejdstidsdirektivet.
Højesteret vurderede, at den danske stat havde overholdt denne forpligtelse ved at iværksætte undersøgelser, inddrage arbejdsmarkedets parter samt nedsætte et implementeringsudvalg. Disse undersøgelser og udvalgsarbejdet resulterede i september 2010 i en rapport, som konkluderede, at den danske ferielov med al sandsynlighed stred mod arbejdstidsdirektivet.
Højesteret fastslog, at der på baggrund heraf i september 2010 umiddelbart påhvilede den danske stat en handlepligt til at sørge for at bringe ferieloven i overensstemmelse med arbejdstidsdirektivet senest 1. januar 2011. Denne handlepligt for staten gjaldt, på trods af at det endnu ikke ved domstolene var afklaret, om ferieloven ved en EU-konform fortolkning kunne bringes i overensstemmelse med EU-retten.
Eftersom staten først bragte ferieloven i overensstemmelse med arbejdstidsdirektivet den 1. maj 2012, havde staten tilsidesat fællesskabsretten på en tilstrækkelig kvalificeret måde og derved pådraget sig et erstatningsansvar. Højesteret fastslog dog, at staten endnu ikke på tidspunktet for medarbejderens ferie – sommeren 2010 – havde handlet ansvarspådragende, og lønmodtageren var derfor ikke berettiget til erstatning.
SJ Law bemærker
Dommen sætter præcedens for, hvornår en overtrædelse af fællesskabsretten i dansk ret kan betragtes som tilstrækkelig kvalificeret. Der tillades således staten en vis tid til undersøgelse og vurdering uden at staten kan ifalde erstatningsansvar. Ubegrundede forsinkelser i implementeringsarbejdet kan imidlertid være erstatningspådragende. Det er særligt bemærkelsesværdigt, at Højesteret fastsætter, at staten ikke kan afvente domstolene eller overlade til domstolene at sørge for, at dansk ret er i overensstemmelse med EU-retten.
Dommen kan ses på Højesterets hjemmeside.


text:
Coop krænkede ophavsretten ved at vise skåle og tallerkener
Coops krænkede ophavsretten ved at vise skåle og tallerkener
Højesteret afsagde den 18. december 2018 dom i en sag mellem Coop Danmark A/S og K. H. Würtz ved Kasper Heie Würtz.
Würtz er keramiker og driver virksomheden med design og produktion af bl.a. skåle og tallerkener, herefter omtalt som service. Coop er en detailhandelsvirksomhed.
Coop havde i tilbudsaviser og på fødevareemballage anvendt fotos af fødevarer anrettet i eller på Würtz’ service. Coop’s anvendelse af servicen fandt sted uden aftale med Würtz herom.
Højesteret fastslog med dommen, at Würtz’ service nød ophavsretlig beskyttelse som brugskunst efter ophavsretslovens § 1, stk. 1, nr. 1.
Højesteret fandt ikke, at undtagelsesreglen i lovens § 23, stk. 3 om ret til gengivelse af underordnet betydning i aviser, tidsskrifter, film og fjernsyn, fandt anvendelse ved gengivelse på fødevareemballage og i tilbudsaviser for dagligvarebutikker.
Højesteret fandt heller ikke, at Coop havde godtgjort, at der eksisterede en retlig bindende kutyme for en sådan anvendelse af service, der er ophavsretligt beskyttet, uden rettighedshaverens tilladelse.
Service fremstod tydeligt
Højesteret fandt dog, at brug af et ophavsretligt beskyttet værk selv i en kommerciel, markedsføringsmæssig sammenhæng kan være af så underordnet betydning, at der – uanset at rettighedshaveren ikke har givet tilladelse til brugen – ikke vil være tale om en ophavsretskrænkelse. En sådan ulovbestemt undtagelse til ophavsretten skal ifølge retten fortolkes restriktivt og må ikke påvirke den normale udnyttelse af værket på en skadelig måde, og må ikke på en urimelig måde gøre indgreb i ophavsmandens interesser.
Højesteret fandt, at Coop’s gengivelse af servicen i størstedelen af de tilfælde, der var omfattet af sagen, ikke kunne anses for at være af så underordnet betydning i den pågældende sammenhæng, at gengivelsen kunne undtages fra den beskyttelse, der følger af ophavsretsloven. Højesteret lagde vægt på, at gengivelsen af Würtz’ keramiske service i disse tilfælde fremstod tydeligt og udgjorde et væsentligt element i gengivelserne.
Højesteret fandt desuden, at Coop havde skabt en risiko for udvanding af Würtz’ brand, hvorfor Coop havde tilsidesat god markedsføringsskik og derved havde overtrådt markedsføringslovens § 3, stk. 1.
Højesteret fandt, at Coop havde krænket Würtz’ ophavsrettigheder, og at betingelserne for at pålægge Coop at betale rimeligt vederlag efter ophavsretslovens § 83, stk. 1, nr. 1 og markedsføringslovens § 24, stk. 3 for brugen var opfyldt. Coop blev pålagt at betale 200.000 kr. i vederlag til Würtz.
Kilde: Højesterets dom af 18. december 2018 i sag 171/2017.