text:
Israel forbyder arabiske partier? – Qol Yehudi
Posted on 3. november 2009 af A Jewish VoiceIsrael forbyder arabiske partier?	Oprindeligt postet på TV2-blog 13/1-09
Jeg troede ærlig talt ikke mine egne øjne, da jeg læste dette på Berlingske.dk her til morgen..
I følge Berlingske forbyder Israel arabiske partier (!) til næste valg.. Kort og godt.. Der er en lille historie, fyldt med faktuelle fejl, som lige “forklarer” hvordan det hænger sammen..
Jeg opdagede hurtigt flere fejl i artiklen, samt undrede mig over den (bevidste?) drejning de har taget i artiklen.. Der er ikke tale om at arabiske partier er blevet forbudt (de får det til at lyde som om det gælder alle arabiske partier), men at to bestemte arabiske partier er blevet udelukket af valgkommitéen..
Jeg skrev følgende korrektioner til de to bag artiklen:
Hej Lene og Louise.
Jeg læste her til morgen jeres artikel om Israels udelukkelse af “arabiske partier”.
Jeg bliver nødt til at korrigere nogle af jeres fejl i artiklen. For det første præsenterer I historien som at Israel udelukker arabiske partier i det hele taget. Det er ikke sandt. Der er tale om to specifikke arabiske partier, der tidligere har været forsøgt udelukket. Jeg kan nævne et tredje arabisk parti der også sidder i Knesset, Hadash, som ikke er udsat for udelukkelse.
I får heller ikke nævnt, at det er op til Israels højesteret om partierne i sidste ende kan udelukkes, hvilket også bør nævnes for at gøre artiklen mere saglig.
I skriver også fejlagtigt at Ta’al og Balad sidder på 120 pladser i Knesset. Det er heller ikke sandt. Der er 120 pladser i alt, ved det sidste valg fik Ta’al og Balad tilsammen 7 af disse.
I nævner heller ikke, for at give et mere nuanceret billede af situationen, at der tidligere har været udelukket partier, nemlig Kahanes Kach-parti, der var et højredrejet nationalistisk jødisk parti. Det mener jeg selv bør have været oplyst, specielt når man tænker på at jeres drejning fuldstændigt fremstiller Israel som en nation der hader arabere.
Jeg ved godt at I skriver artiklen for at oplyse, men for at være ærlig, så er den langt fra oplysende, men decideret misvisende. Det havde jeg forventet af en avis som Ekstra Bladet eller BT, men ikke fra Berlingske.
Hvis I vil lidt mere ind i historien, så kan jeg henvise til følgende artikler fra henholdsvis Jerusalem Post, HaAretz og Ynet:
Elections C’tee bans UAL, Balad lists
Det kan vel forventes at I laver ændringerne så jeres læsere ikke skal misinformeres.
Hvis Berlingske ikke vil lave ændringerne, så kan I i hvert fald læse dem her;o)..
Personligt mener jeg ikke at det er en god idé.. Hvis initiativ-tagerne til udelukkelsen mener at de har noget, så bør de tage den via højesteret og ikke via valgkommitéen som alligevel er underlagt højesteret.
Jeg bør nok lige tilføje, at der er et sæt regler for partiers opstillen i Knesset, her nogle af dem jeg lige vil forholde mig til:
Det er de to første som de to partier er blevet udelukket på. Der har tidligere været problemer med en Balad-politiker; Bishara, som rejste til Syrien og talte med ledende medlemmer under Hizbullah-krigen i 2006. Han blev anklaget for landsforræderi, men vandt sagen i sidste ende, da der ikke var beviser nok.
Kahanes Kach-parti (og udspringeren Kahane Chai) blev udelukket på den anden og tredje regel, først i to omgange fra valgdeltagelse i 1988 og 1992, hvorefter det blev fuldstændigt forbudt i 1994 og anses i dag i Israel som en terrororganisation.
Også Yisrael Beyteenu var tæt på at blive udelukket efter deres protester mod indsættelsen af Majadele i 2007.
Her kan man se reglerne for valgdeltagelse i Israel:
Basic Law – The Knesset
Det er inkluderet de nye tilføjelser fra 1987.
KategorierIsrael TagsArabiske partier, Berlingske Tidende, Israel 2 Replies to “Israel forbyder arabiske partier?”	qolyehudi siger:	3. november 2009 kl. 13:26	Jeg har samlet kommentarerne her, da jeg syntes at der var ret mange gode kommentarer imellem..
1. linesinger 13-01-2009 09:05Rapportér/anmeld
Jeg læste det godt igår på Haaretz og ynet. Jeg ved nu ikke helt hvad jeg skal mene. Jeg tror, at jeg kom frem til at man ikke kan have partier i parlamentet som støtter og ønsker kamp mod Israel (hvilket jeg forstår de to partier gør), der kan jo ikke blive andet end borgerkrig. Selvom man måske kan sige, at det er der allerede delvis…
Først troede jeg også at det i det hele taget var arabere der blev udelukket, men min mand forklarede mig, at der er flere arabiske partier og også arabiske politikere der er medlemmer af andre partier (som ikke er arabiske).
Men når så Berlingske skriver som de gør… Man bliver lidt paranoid og tænker, er de bare dumme eller er det med fuldt overlæg at de skriver som de gør? Jeg synes at medierne bekriger Israel nok som om det er…
Line Singer.
2. snowface 13-01-2009 09:05Rapportér/anmeld
Godt Peter.
Den bliver de så nødt til at beklage og rette i morgen…
Tror du de gør det?
Ellers en 5* herfra, rigtig godt benarbejde!!!
3. snowtiger 13-01-2009 09:49Rapportér/anmeld
Godt arbejde. Journalisterne i Danmark har ikke ligefrem strålet af professionalisme i hele dækningen af den her sag. Hvis de ville gå mere i dybden med deres kritik af Israel, så kunne de jo have startet med at læse baggrundsmateriale som artikelen på min blog.
4. snowtiger 13-01-2009 09:53Rapportér/anmeld
Glemte et link: http://blog.tv2.dk/snowtiger/entry291282.html
Jeg er iøvrigt helt enig med dig i, at det virker lidt lunkent at tage sagen i valgkomitéen.
5. peterkal 13-01-2009 12:50Rapportér/anmeld
Hej Line:o).. Lang tid siden..
Ja, det nævnes jo heller ikke at Majadele, som er araber, er minister i Knesset, så man undrer sig lidt over fremlægningen af sagen..
6. peterkal 13-01-2009 12:51Rapportér/anmeld
Jeg skrev jo til dem, men jeg har ikke fået noget svar, så nu må vi se.. Jeg håber da at de gør det, for de er vel interesserede i at få den rigtige historie præsenteret..
7. peterkal 13-01-2009 12:58Rapportér/anmeld
#3 og #4:
Jeg er enig i at journalisterne ikke er så gode som de har været.. Jeg tror dog mere det skyldes mangel på penge.. Jeg læste en interessant artikel om det her forleden, hvor der blev sagt at det primært er de samme tre-fire historier der bliver solgt til en masse forskellige medier (AP, Ritzau, Reuters og APF tror jeg den sidste var).. Det dræber den gode journalistisk, som der åbenbart ikke er råd til mere..
Med al respekt, så tror jeg ikke de skal søge deres materiale hos nogle af os bloggere her på TV2;o).. Der vil jeg sige at de skal gå tilbage til kilderne og forholde sig til dem i stedet.. Men det tager jo tid og penge..
Udover det, så mente jeg ikke at det var skummelt at de gjorde det via valgkomitéen, for det er der egentlig ikke noget odiøst i, men jeg synes det er dumt, når det alligevel er højesteretten der sidder med den endelige afgørelse..
8. kirjapan 13-01-2009 13:07Rapportér/anmeld
Det er dog en ringe research af Berlingske. Man skulle tro det var bloggen (jeg nævner ingen navne) 😀 hehe
9. peterkal 13-01-2009 13:12Rapportér/anmeld
http://www.mfa.gov.il/MFA/MFAArchive/1950_…
10. peterkal 13-01-2009 13:13Rapportér/anmeld
Ja, man tager sig til hovedet engang i mellem;o)..
11. kirjapan 13-01-2009 13:17Rapportér/anmeld
Man skal også tænke på, at Israel tilgodeser sharia-lovgivningen, vha. religiøse domstole, ligesom jøderne har deres egen religiøse domstole.
Så helt anti-muslimsk kan de ikke være.
12. peterkal 13-01-2009 13:18Rapportér/anmeld
Jeg tror jeg flytter min kommentar op i selve indlægget…
13. peterkal 13-01-2009 13:27Rapportér/anmeld
Nu var de også “kun” beskyldt for at være anti-arabiske;o)..
Det vil jeg nu heller ikke mene at de er, omend man må sige at araberne i Israel oplever diskrimination (dog ikke i forhold til andre steder i verden)..
Det er blevet værre de sidste år siden den anden intifada begyndte i 2000..
14. nethinde 13-01-2009 13:40Rapportér/anmeld
God debat *****
15. don_salvatore 13-01-2009 14:21Rapportér/anmeld
Jeg er vitterligt glad for at jeg ikke er afhængig af danske medier og har muligheden for selv at finde ordentligt information.
Men skræmmende… Vitterligt skræmmende at berlingeren kan skrive så ringe en artikel. Men det bekræfter bare at danske medier er totalt ensidige og åbenbart har palæstinensere som journalister;)
***** herfra:)
16. nethinde 13-01-2009 14:34Rapportér/anmeld
Nu ikke hoppe i den anden grøft… Israel er i færd med at forbyde to arabiske partier, det er der STADIG grund til at mistænke for at være undertrykkende, uanset den ringe journalistik, og de nuancer peter-kal drager frem.
17. don_salvatore 13-01-2009 14:52Rapportér/anmeld
Well… Israel er en demokratisk retsstat og deres højesteret skal da nok tage den rigtige beslutning…
Glæder mig da til den dag der er en philistinsk højesteret og at de en dag formår at retsforfølge en af deres egne. Selvom det nok ikke sker nogensinde.
Ellers er der intet udemokratisk i at forbyde partier. Sådanne er det jo rent faktisk i de fleste europæiske lande hvis ikke du ved det. Naszistpartier er forbudt i det meste af Europa… Dog ikke dk.
Du må da gerne mistænke dem så meget du vil…
18. nethinde 13-01-2009 15:19Rapportér/anmeld
“Ellers er der intet udemokratisk i at forbyde partier.”
Jo, det er grundlæggende udemokratisk, så det er en nødløsning.
Jeg respekterer når et demokrati på forhånd vedtager nogle spilleregler for lovlige partier, som Israel og mange andre lande gør. Men jeg ser et demokratisk problem hvis partier lukkes ifølge den politiske stemning, fremfor som følge af konkrete forbrydelser eller brud på valgloven etc. Umiddelbart kan de israelske regler godt lyde hen ad sindelagskontrol for mig.
19. peterkal 13-01-2009 15:41Rapportér/anmeld
Der er et par ting i dit indlæg jeg sidder og funderer lidt over..
Umiddelbart er jeg ikke uenig med dig i, at man bør respektere den demokratiske proces, men jeg vil samtidigt mene at “demokrati” ikke er en ensidig størrelse..
Når vi kommer til spørgsmålet om sindelagskontrol, så er jeg ikke helt enig med dig.. Det er ikke sådan at Israel pådutter folk hvad de skal tænke og mene, men at der er sat nogle regler op for valg i Israel, som senest blev rettet til i 1987 (primært med hensigt på diverse rascistiske partier, så vidt jeg ved, men er ikke hundrede på det)..
Som du selv siger, så må/kan man kun respektere at der er spilleregler at forholde sig til, hvilket jo er tilfældet her.. Jeg mener dog personligt, at initiativtagerne til denne udelukkelse går imod disse spilleregler.. Man bør tage den til højesteret og så respektere dennes afgørelse..
Det er vi nok enige om.. Der hvor jeg tror vi er uenige, er når du umiddelbart (omend det kan skyldes misforståelse fra min side) drejer det lidt til at det er Israel overordnet set, der ønsker dette, hvilket ikke er tilfældet.. Naturligvis er der et flertal i Knesset for denne forbydelse, men årsagerne kan være forskellige.. Jeg skal være ærlig og tilstå, at jeg ikke tror at Yisrael Beyteenu handler udelukkende ud af noble hensigter, men jeg vil dog mene at der er andre der har støttet op om dette initiativ ud af oprigtig bekymring.. Det er, trods alt, enhver politiker i Knessets holdning at man arbejder for statens bedste.. Må man da gå ud fra:o)..
Udover det, så er vi helt enige når du skriver:
“Men jeg ser et demokratisk problem hvis partier lukkes ifølge den politiske stemning, fremfor som følge af konkrete forbrydelser eller brud på valgloven etc.”
20. nethinde 13-01-2009 16:19Rapportér/anmeld
Det jeg mente med sindelagskontrol er mantraet med at “er du ikke med os, er du mod os”. Folk bliver bange for at åbne munden for ikke at blive mistænkeliggjort, miste job osv. Det er en svær balancegang, og ikke unikt for Israel. Jeg er meget fortrøstningsfuld omkring at dette afklares af Israels højesteret, hvis det derimod blev afgjort partierne igennem så lugtede det.
21. nethinde 13-01-2009 16:20Rapportér/anmeld
Der skulle stå “afgjort af partierne imellem”
22. smother 13-01-2009 16:56Rapportér/anmeld
Der sidder faktisk en araber i den israelske højesteret – det taler til fordel for, at Israel ikke diskriminerer deres arabiske befolkning.
http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsourc…
23. peterkal 13-01-2009 18:05Rapportér/anmeld
Ah, ok.. Så forstår jeg dig ret igen:o).. Jeg tror nu ikke du skal være bange for at israelerne bliver bange for at sige fra;o).. Men du har ret, jeg frygter også lidt denne tendens til “dem og os” får taget overhånd og det irreterer mig at folk hopper med på den, om det så er herhjemme eller i Israel.. Specielt i debatten omkring de israelske arabere kommer det meget til udtryk, men det er jo en gensidig frygt/mistillid som kun bliver forstærket hele tiden..
Jeg skrev en eksamensopgave om de israelske arabere, som jeg egentlig tror belyser noget af dette meget godt, men jeg er lidt usikker på om det er det rigtige tidspunkt at sætte den op.. Vil også gerne lige have resultatet først:o)..
24. peterkal 13-01-2009 18:08Rapportér/anmeld
Det er svært at afgøre 100 %, for ligesom du kan finde argumenter der taler imod at Israel skulle diskriminere, er der også ting der taler for, som f.eks. at for de fleste ministeriers tilfælde, kun er ansat omkring 4-6 % arabere, samtidigt med at araberne udgør 20 % af den israelske befolkning.. Det behøver jo ikke nødvendigvis være på baggrund af et ønske om diskrimination, men kan begrundes i dårligere uddannelser arabere imellem i forhold til de andre minoriteter..
25. don_salvatore 13-01-2009 18:09Rapportér/anmeld
Ja… Jeg har diskuteret det med mange og det er ikke noget vi kan blive enige om. Jeg mener og har altid ment at antidemokratisk partier ikke må være tilladt i et demokrati.
Hvis partier lukkes af de grunde som du skriver kan jeg da kun give dig ret. Jeg synes egentligt også det er lidt underligt at de kan blive lukket før det har været igennem systemet.
Specielt fordi det jo nok vil betyde at de går glip af det forestående valg og det er sgu forkert i mine øjne.
26. snowtiger 13-01-2009 19:14Rapportér/anmeld
#7 Ja præcis. Jeg mente heller ikke, at man skal lede på bloggen. Men man kunne som minimum læse nogle af de artikler, som findes i Israelske aviser, som eksempelvis den jeg har på min blog. Præcis som du siger: Gå tilbage til kilderne og finde baggrundsmaterialet. Godt gammeldags journilistisk håndværk så at sige.
27. peterkal 13-01-2009 19:20Rapportér/anmeld
Tror generelt bare verden ville have bedre af godt gammeldags håndværk i det hele taget:o).. Folk er blevet for vant til ikke at behøve at arbejde for tingene mere.. Også (og måske især:oP) journalisterne..
Udover det, jeg har stadig ikke hørt noget fra nogen af de to bag artiklen.. Og artiklen er stadig ikke rettet.. Pinligt Berlingske..
28. snowtiger 13-01-2009 19:24Rapportér/anmeld
#27 Jamen ærlig talt. Det er da godt nok pinligt!
29. peterkal 13-01-2009 19:26Rapportér/anmeld
Ja, man kunne vel i det mindste forvente et svar, om ikke andet.. Jeg sendte mailen 8:46, så der burde da have været tid til det.. Nu må vi se om der kommer noget i morgen..
30. flyingtiger 13-01-2009 20:23Rapportér/anmeld
Det skal du nok ikke regne med. De benytter sig nok af strudse metoden, men kan du ikke skrive til redaktøren med CC til journalisterne, Det plejer at virke 😉
31. peterkal 13-01-2009 21:00Rapportér/anmeld
God idé:o).. Gør jeg i morgen, hvis jeg ikke modtager svar fra dem inden.. Tak for rådet:o)
32. peterkal 14-01-2009 19:07Rapportér/anmeld
Jeg har her til aften sendt en mail til redaktøren for udlandssektionen, Kristian Mouritzen, efter stadig ikke at have fået noget svar fra hverken Louise Stigsgaard Nissen eller Lene Frøslev.. Så må vi se hvad det bringer..
33. peterkal 14-01-2009 19:28Rapportér/anmeld
SÅ fik jeg svar;o)
“Kære Peter Kaltoft,
Vi er hver dag underlagt et væld af nyheder, som skal videreformidles i kort form.
Vi valgte at nævne nyheden om de arabiske partier — præcis som den på det tidspunkt fremstod i israelske medier.
Vi kommer ind på flere detaljer i senere dækning og har rettet fejlen omkring de 120 sæder.
Louise Stigsgaard”
Desværre er det ikke helt sandt hvad hun skriver, da både artiklen fra Jerusalem Post og Ynet var sat op flere timer før Berlingske satte deres artikel på nettet.
34. linesinger 14-01-2009 19:34Rapportér/anmeld
Tsk tsk Louise…
Men hvad kan man gøre? Det er da positivt at du trods alt fik et svar…
35. peterkal 14-01-2009 19:53Rapportér/anmeld
Det virker til at Flyingtiger havde ret;o)..
Jeg har modtaget endnu et svar, hvor hun mener at det er direkte forkert hvad jeg skriver.. Hun henviser til det nyhedsbrev de har forholdt sig til:
“@Debat Medietekst Uncial:JERUSALEM (AP) — Israel on Monday banned Arab political parties from running in next month’s parliamentary elections, drawing accusations of racism by an Arab lawmaker who said he would challenge the decision in the country’s Supreme Court. The ruling by parliament’s Central Election Committee reflected the heightened tensions between Israel’s Jewish majority and Arab minority caused by Israel’s offensive in the Gaza Strip. Arabs have held a series of demonstrations against the offensive. Parliament speaker Giora Pordes said the election committee voted overwhelmingly in favor of the motion, accusing the country’s Arab parties of incitement, supporting terrorist groups and refusing to recognize Israel’s right to exist. Arab lawmakers have traveled to some of Israel’s staunchest enemies, including Lebanon and Syria. The 37-member committee is composed of representatives from Israel’s major political parties. The measure was proposed by two ultranationalist parties but received widespread support. The decision does not affect Arab lawmakers in predominantly Jewish parties or the country’s communist party, which has a mixed list of Arab and Jewish candidates. Roughly one-fifth of Israel’s 7 million citizens are Arabs. Israeli Arabs enjoy full citizenship rights, but have suffered from discrimination and poverty for decades. Arab lawmakers Ahmed Tibi and Jamal Zahalka, political rivals who head the two Arab blocs in parliament, joined together in condemning Monday’s decision. «It was a political trial led by a group of Fascists and racists who are willing to see the Knesset without Arabs and want to see the country without Arabs,» said Tibi. Together, the Arab lists hold seven of the 120 seats in the Knesset, or parliament. Tibi said he would appeal to the high court, while Zahalka said his party was still deciding how to proceed. Pordes, the parliament spokesman, said the last time a party to be banned was the late Rabbi Meir Kahane’s Kach Party, a list from the 1980s that advocated the expulsion of Arabs from Israel.”
Og heri har hun helt ret.. Det er jo reelt det samme der står i de artikler jeg henviste til..
Jeg undrede mig dog over at de i så fald havde udeladt en del af ordlyden i nyhedsbrevet, når de nu havde modtaget det hele, nemlig:
“Parliament speaker Giora Pordes said the election committee voted overwhelmingly in favor of the motion, accusing the country’s Arab parties of incitement, supporting terrorist groups and refusing to recognize Israel’s right to exist. Arab lawmakers have traveled to some of Israel’s staunchest enemies, including Lebanon and Syria. The 37-member committee is composed of representatives from Israel’s major political parties. The measure was proposed by two ultranationalist parties but received widespread support. The decision does not affect Arab lawmakers in predominantly Jewish parties or the country’s communist party, which has a mixed list of Arab and Jewish candidates. Roughly one-fifth of Israel’s 7 million citizens are Arabs. Israeli Arabs enjoy full citizenship rights, but have suffered from discrimination and poverty for decades.”
“Tibi said he would appeal to the high court, while Zahalka said his party was still deciding how to proceed. Pordes, the parliament spokesman, said the last time a party to be banned was the late Rabbi Meir Kahane’s Kach Party, a list from the 1980s that advocated the expulsion of Arabs from Israel.”
Det er jo netop de ting, som jeg efterlyste i artiklen fra starten, som også fremgik af artiklerne i de israelske medier..
36. peterkal 14-01-2009 19:55Rapportér/anmeld
Jeg har modtaget, hvad jeg vil kalde, et “endeligt” svar fra hende, hvor hun på en pæn måde siger at nu gider hun ikke mere:o)..
Hun mener selv at de fik viderebragt de essentielle dele, hvilket jeg er stærkt uenig med, men sådan er det. Jeg fik da også at vide, at jeg kunne læse en anden avis, hvis jeg er utilfreds, hvilket jeg bestemt ikke har tænkt mig.. Eller, jeg læser jo også andre aviser, men har nu ikke tænkt mig at stoppe med at læse berlingeren, ligesom jeg heller ikke har tænkt mig at stoppe med at henvende mig, hvis/når de skriver noget faktuelt forkert..
37. flyingtiger 15-01-2009 16:29Rapportér/anmeld
Rart at se at du fik dit svar, det kan godt være at du ikke fik det ønskede udbytte, men jeg syntes nu alligevel det var en lille sejr. Det kan godt være at hun er mere omhyggelig næste gang hun skriver en artikel om det emne. Nu er redaktøren da i det mindste informeret;-)
Jeg kan da godt forstå hun helst ser du ikke læser avisen, hun vil helst ikke blive taget med bukserne nede en anden gang.
38. snowtiger 15-01-2009 16:36Rapportér/anmeld
Typisk for den slumrende danske presse. Jeg var til møde med Muslimer i Dialog igår aftes. Ikke ét eneste af de store medier var repræsenteret.
39. peterkal 15-01-2009 22:52Rapportér/anmeld
Jeg ville selv have været med til arrangementet, men blev forhindret.. Meget irreterende..
Jeg var lige inde og tjekke artiklen igen her til aften, kvart i elleve og, ikke overraskende, der er stadig ingen ændringer.. Ikke engang i forhold til fejlen om at de to partier kun sad på syv ud af Knessets 120 pladser er blevet rettet..
Piiinligt Berlingske:oP
40. snowtiger 15-01-2009 23:45Rapportér/anmeld
Ja, det er ærgerligt, at det journalistiske håndværk er gået sådan af mode, så der ikke bliver bedrevet ret meget reel journalistik. Kunne det mon være fordi nyhederne skal så hurtigt ud idag, så der ikke er tid til research – og at det derfor bliver de overfladiske ting, som der fokuseres på?
Dernæst er jeg helt enig med dig i, at der fokuseres alt for meget på forskelle og konflikter i stedet for ligheder. Måske det er gået sådan, fordi medierne har brug for at tegne sig selv skarpt for at være synlige? Resultatet er, at der også har været et skred i medierne ligesom i politik. Nogle af de store dagblade er vel nærmest blevet Se og Hør i 90’erne… Revolverjournalistik, som der ikke tjekkes op på – inden det bringes – og sjældent heller efter.
41. don_salvatore 16-01-2009 09:39Rapportér/anmeld
Derfor skal man læse Weekendavisen:)
42. peterkal 16-01-2009 12:56Rapportér/anmeld
Jeg er meget enig med dig..
Den skærpede konkurrence i medierne har bestemt ikke været til det bedre.. Jeg skal selvfølgelig passe på med at tale om de “gode gamle dage” eftersom jeg har svært ved at huske dem, jeg er trods alt kun 30 og min karriere som “bevidst nyhedslæser” er kun ca. 6-8 år gammel:oP..
Jeg ved ikke om tiden før 90’erne var bedre, rent nyhedsmæssigt.. Og måske skal vi heller ikke fokusere så meget på det, men på hvordan vi får nyhedsformidlingen på ret kurs, hvis det overhovedet kan lade sig gøre? Som du selv siger, så sker tingene så hurtigt at nyhederne bare skal afsted.. Den ene nyhed er jo nærmest forældet før de kommer på gaden..
Måske er løsningen at skabe et forum, der består af folk der samler nyhederne fra lokalmedierne, når det kommer til internationale konflikter, men det er jo ret omfattende.. I hvert fald tidsmæssigt..
43. nethinde 16-01-2009 13:04Rapportér/anmeld
Ved du om der er update omkring højesteretten? Jeg læste i et af dine links, at der vil komme en kendelse i dag.
44. peterkal 16-01-2009 13:10Rapportér/anmeld
Nej, ikke endnu.. Men skal nok holde et vågent øje med sagen;o)..
45. snowtiger 16-01-2009 15:23Rapportér/anmeld
#42 Spørgsmålet er også om det vil have en effekt. Hvis man ser på den konstante nyhedsstrøm, som brager ind i folks lejlighed, så er det vel egentlig klart, at filteret slår til – og så tager man bare overskrifterne. Fordybning er der simpelthen ikke plads til. One-liners betyder meget mere – også rent politisk – end eftertanke og omtanke.
46. snowtiger 16-01-2009 15:28Rapportér/anmeld
Vi bliver nødt til at snakke med hinanden i den fysiske verden. Eksempelvis palæstinensere og israelere i Danmark – hvorfor taler man ikke med hinanden? Jeg mener, der er jo folk på begge sider, som ikke er militante, højtråbende eller voldelige.
Et fælles Israelsk-palæstinensisk initiativ fra Danmark ville vel virkelig kunne rykke noget ved fordommene? Hvorfor ikke sætte sig ud over mediernes dækning og så tage tilløb til at snakke sammen?
47. peterkal 16-01-2009 15:34Rapportér/anmeld
Tror du har ret.. Det er et spørgsmål om “opdragelse”.. Et spørgsmål om at gøre folk mere bevidste, hvordan man så end gør det..
Her har du ret;o).. Jeg har gang i et tværreligiøst initiativ med nogle venner; Religion På Tværs (der er en gruppe for os på Facebook, som dog har været meget stille på det sidste), samt en hjemmeside under opbygning; religionpaatvaers.dk.. Jeg har også skrevet lidt om det i et tidligere indlæg..
Et fælles israelsk-palæstinensisk initiativ er så en anden ting.. Det bør kunne lade sig gøre, men det kræver vilje og insisteren.. Lige præcis hvem der skulle tage initiativet ved jeg ikke..
48. snowtiger 16-01-2009 15:41Rapportér/anmeld
#47 Du er da velkommen til at invitere på facebook. Jens Roved kan du søge på.
49. snowtiger 16-01-2009 15:42Rapportér/anmeld
#447 Og ja, det kræver vilje. Første skridt på vejen er flere af den slags møder, som MiD har arrangeret og så først og fremmest, at der dukker folk op fra begge sider.
50. peterkal 16-01-2009 15:46Rapportér/anmeld
Er gjort;o)
51. snowtiger 16-01-2009 15:47Rapportér/anmeld
52. peterkal 21-01-2009 23:06Rapportér/anmeld
Så er der en opdatering..
Balad og Ta’al tog det selvfølgelig til højesteretten og sejrede..
Ta’al havde en samlet dommerstand bag sig (ni ud af ni), mens Balad “kun” havde otte af de dommere bag sig..
http://www.jpost.com/servlet/Satellite?cid…
53. snowtiger 21-01-2009 23:08Rapportér/anmeld
54. flyingtiger 21-01-2009 23:29Rapportér/anmeld
Nu kan de komme og sige Israel ikke er en retsstat. Jeg mener alligevel at partierne skulle have været forbudt da deres formål er at underminere staten Israel men OK, Dommen er afsagt.
55. snowtiger 21-01-2009 23:59Rapportér/anmeld
#54 Hvem har sagt, at Israel ikke er en retsstat?
56. flyingtiger 22-01-2009 00:11Rapportér/anmeld
Den var bestemt ikke myntet på dig, det har bare været nævnt så mange steder i den Danske presse at 2 Arabiske partier er blevet forbudt, og jeg vil æde min hat på at det ikke bliver fortalt at den Israelske højesteret har underkendt beslutningen. Men derudover er der masser her på blokken som påstår at Israel ikke er en retsstat, eller et demokrati for den sags, tag bare din ven jil.
57. snowtiger 22-01-2009 00:15Rapportér/anmeld
#56 Nej, det ved jeg da godt, at det ikke var. Jo, men man kan også diskutere om Israel er et demokrati, sådan som vi opfatter et demokrati. Det har jeg jo da ihvertfald en israelsk professors ord for. 🙂
58. flyingtiger 22-01-2009 00:29Rapportér/anmeld
Den forstod jeg ikke lige “men man kan også diskutere om Israel er et demokrati” hvad mener du med det?
59. snowtiger 22-01-2009 00:38Rapportér/anmeld
#58 At du skal læse den her artikel: http://avisen.dk/blogs/snowtiger/hverken-d…
60. nfraizer 30-01-2009 09:33Rapportér/anmeld
Hvor er det bare vigtigt det du gjorde, Peter!
MANGE tak for din indsats. Det er alt for galt…
Desværre er der jo mange med mangel på indsigt i dette, hvilket er noget problematisk.
– Læsere stoler vel på Berlingske…
Jeg er glad for at holde JP!
61. peterkal 30-01-2009 10:27Rapportér/anmeld
Tak for ordene:o)..
Ja, jeg har i hvert fald altid anset dem som et troværdigt medie.. Jeg er ikke så sikker mere.. Jeg følger selvfølgelig stadig med i hvad der sker i Israel i danske medier, men jeg stoler ikke på dem, der holder jeg mig til israelske medier, som jeg læser dagligt (Jerusalem Post, YnetNews og HaAretz)..
JP overraskede mig positivt under alt dette, jeg synes de har været ret nuancerede, i hvert fald i forhold til andre danske medier.. Jeg tog ellers afstand fra dem, efter alt det med tegningerne..
Svar	Pingback: Danske jøder slår igen mod medier | Kristeligt Dagblad « Qol Yehudi – En jødisk stemme Skriv et svar Annuller svar	Skriv din kommentar her...
Tidligere indlægForrige SlangefiskenNæste indlægNæste Tilsyneladende ikke brud alligevel.. Kalender


text:
Skat.dk: Reklameudgifter eller repræsentationsudgifter - gratis drikkevarer
21 Aug 2007 13:33
29 Jun 2007 12:58
2. afdeling, 332/2006
Reklameudgifter, repræsentationsudgifter, gratis, drikkevarer, kommerciel, gæstfrihed
Appellanten drev i de omhandlede indkomstår et værtshus og et diskotek og spørgsmålet i sagen var, hvorvidt appellanten kunne foretage fuldt fradrag for omkostninger til vederlagsfri udskænkning af drikkevarer i henhold til ligningslovens § 8, stk. 1, om reklameudgifter eller alene fradrag som repræsentationsudgifter, således som skattemyndighederne havde godkendt.
Højesteret anførte, at for at udgifterne kunne anses som reklameudgifter med fuld fradragsret, jf. ligningslovens § 8, stk. 1, skulle appellanten godtgøre, at der var tale om udgifter afholdt over for en ubestemt kreds af kunder eller potentielle kunder.
Højesteret anførte endvidere, at appellanten først efter sagens indbringelse for domstolene havde gjort gældende, at der var tale om udgifter til udskænkning af gratis drikkevarer på grundlag af øl- og drinkskort uddelt på gader m.v., og at de opgørelser og kasserapporter, som appellanten havde påberåbt sig, i hvert fald langt overvejende angik udgifter, som alene kunne anses som repræsentationsudgifter. På denne baggrund og efter bevisførelsen i øvrigt fandt Højesteret det ikke godtgjort, at appellanten havde ret til fradrag efter ligningslovens § 8, stk. 1. Højesteret stadfæstede derfor landsrettens dom.
Ligningsvejledningen 2007-3 E.B.3.6
Ligningsvejledningen 2007-3 E.B.3.7.2
Peter Blok, Asbjørn Jensen, Thomas Rørdam, Jon Stokholm og Vibeke Rønne.
I tidligere instans er afsagt dom af Vestre Landsrets 4. afdeling den 11. maj 2006.
Appellanten, H1 ApS, har nedlagt påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at de udgifter til gratis udskænkning af drikkevarer, som selskabet har afholdt vedrørende H2 i indkomståret 2001 med 21.417,00 kr. og vedrørende H3 i indkomståret 2000 med 30.301,00 kr. og i indkomståret 2001 med 8.895,68 kr., er fuldt fradragsberettiget i henhold til ligningslovens § 8, stk. 1.
H1 ApS har anført, at der som led i opstarten af selskabets virksomheder blev uddelt et ikke ubetydeligt antal øl- og drinkskort. Det kan ikke tillægges betydning for selskabets ret til fradrag efter ligningslovens § 8, stk. 1, at genstandene er udskænket på selskabets restaurationer, idet det afgørende må være, at det er sket på grundlag af øl- og drinkskort, som er uddelt på gader m.v. til en tilfældig, bred og ubestemt kreds af persoher. Skatteministeriet er bundet af, at skattemyndighederne i tidligere instanser har anerkendt, at udgiften er afholdt, jf. herved Skatteministeriets meddelelse gengivet i TfS 1997.737.
Skatteministeriet har anført, at H1 ikke har dokumenteret at have afholdt de pågældende udgifter og heller ikke har godtgjort, at der er tale om fuldt fradragsberettigede reklameomkostninger, jf. ligningslovens § 8, stk. 1. Ministeriet har herved henvist til, at udskænkningen udelukkende har fundet sted til personer, der har befundet sig på selskabets etablissementer. Det forhold, at de administrative myndigheder har anerkendt udgiften som fradragsberettiget repræsentationsudgift, afskærer ikke Skatteministeriet fra at kræve udgiften dokumenteret, herunder kræve dokumentation for, at udgiften ikke i forvejen er omfattet af posten "varekøb, drikkevarer" i selskabets regnskaber. Der er - i overensstemmelse med TfS 1997.737 - ikke nedlagt en skærpet påstand. Ministeriet har alene gjort den manglende dokumentation gældende til støtte for synspunktet om, at selskabet ikke er berettiget til fuldt fradrag for de afholdte udgifter.
Det fremgår yderligere af den udaterede opgørelse (bilag 44) over forbrug på H3 i perioden fra den 1. september til den 31. december 2000 på 30.301 kr., at "Forbruget dækker alt kundepleje og konkurrencer udgifter". På bilaget er endvidere med håndskrift anført "Aktiviteter H3".
Om fradraget på 8.895,68 kr. for 2001 vedrørende H3 fremgår det yderligere af kasserapporterne, at disse bl.a. omfatter kundepleje, personaleomkostninger, spild og repræsentation. Kundepleje vedrører ifølge kasserapporterne konkurrence/aktivitetsomkostninger. På to af kasserapporterne er anført, at 510,- kr. (uge 47) og 160,- kr. (uge 48) vedrører ølkort (annonce/reklame), og at ølkortene er uddelt på gaderne i ... og omegn.
I selskabets regnskab for 1999/2000 er der i specifikationerne til posten "Udgifter til råvarer og hjælpematerialer" bl.a. anført "varekøb, drikkevarer 791.073 kr." Tilsvarende er der i specifikationerne i regnskabet for 2001 anført, at 641.664 kr. vedrører "varekøb, drikkevarer".
Skattemyndighederne har anerkendt, at de udgifter, der er omfattet af H1 ApS' påstand, er fradragsberettiget med 25 % som repræsentationsudgifter i medfør af ligningslovens § 8, stk. 4. For at udgifterne kan anses som reklameudgifter med fuld fradragsret, jf. ligningslovens § 8, stk. 1, skal selskabet godtgøre, at der er tale om udgifter afholdt over for en ubestemt kreds af kunder eller potentielle kunder.
Selskabet har først efter sagens indbringelse for domstolene gjort gældende, at der er tale om udgifter til udskænkning af gratis drikkevarer på grundlag af øl- og drinkskort uddelt på gader m.v. De opgørelser og kasserapporter, som selskabet har påberåbt sig, angår i hvert fald langt overvejende udgifter, som alene kan anses som repræsentationsudgifter. På denne baggrund og efter bevisførelsen i øvrigt finder Højesteret det ikke godtgjort, at selskabet har ret til fradrag efter ligningslovens § 8, stk. 1.
I sagsomkostninger for Højesteret skal H1 ApS betale 25.000 kr. til Skatteministeriet.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Søren Narv Pedersen, Pia Skovgaard Hansen
Ifølge Højesteret var bortvisningen uberettiget, idet kastet med computermusen ikke kunne anses som en tilstrækkelig alvorlig misligholdelse af ansættelsesforholdet til at begrunde bortvisning. Samtidig var den skjulte lydoptagelse lovlig og havde et sagligt formål.
A var ansat som kundekonsulent i virksomheden, V. Under et møde vedrørende løn- og provisionsforhold den 11. oktober 2016 mellem A, direktøren for virksomheden, B, og to andre kundekonsulener blev A så ophidset, at han kastede med en computermus. Ydermere lydoptog A hele mødet på sin mobiltelefon, uden at de andre mødedeltagere var klar over dette.
Det kunne ud fra sagens omstændigheder ikke fastlægges, om A kastede musen mod B, og om A i øvrigt ønskede at ramme B med musen.
Efter A havde kastet med musen, fremgik det af lydoptagelsen, at A undskyldte for sin opførsel, hvorefter parterne fortsatte drøftelserne om løn- og professionsforhold.
Efter mødet forlod A arbejdspladsen to timer før normal tid. A oplyste til en kollega, at han afspadserede.
A blev efterfølgende, på baggrund af sin opførsel og idet han forlod arbejdspladsen tidligt, bortvist den 24. oktober 2016. A anlagde herefter en sag mod B for uberettiget bortvisning. Da B i forbindelse med fremlæggelse af oplysninger i bortvisningssagen den 27. januar 2017 blev bekendt med lydoptagelserne, blev A endvidere bortvist med tilbagevirkende kraft fra den 11. oktober 2017 med begrundelse i misligholdelse af sin loyalitetsforpligtelse på baggrund af de skjulte lydoptagelser.
Højesteret skulle herefter tage stilling til, om henholdsvis bortvisningen på baggrund af kastet med musen og den skjulte lydoptagelse var berettiget.
Det er utvivlsomt, at parterne under løn- og provisionsdrøftelserne begge var ophidsede, hvilket førte til, at A kastede med en computermus. Men idet det ikke kunne fastslås, at A kastede musen efter B, og idet parterne genoptog drøftelserne efter kastet, fastslog Højesteret, at kastet med computermusen "under de foreliggende omstændigheder ikke kan anses for en tilstrækkelig misligholdelse af ansættelsesforholdet til at begrunde bortvisning". Endvidere fastslog Højesteret, at kastet med computermusen heller ikke kunne begrunde opsigelse af ansættelsesforholdet, uden at A havde modtaget en forudgående advarsel.
I forhold til om den skjulte lydoptagelse kunne begrunde bortvisningen af A, tillagde Højesteret det vægt, at det ifølge straffelovens § 263, stk. 2, nr. 2 modsætningsvist ikke er ulovligt at optage en samtale, man selv deltager i. Endvidere tillagde Højesteret det vægt, om hensynet til den der optager samtalen, overstiger hensynet til arbejdsgiveren og de øvrige deltagere i mødet.
Det fremgår af sagens oplysninger, at A optog samtalen med det formål at sikre sig bevis for samtalens indhold, som blandt andet omhandlede løn- og provisionsforhold. Endvidere fremgår det, at A ikke havde til hensigt at misbruge disse oplysninger eller i øvrigt skade V's omdømme. Højesteret kom på baggrund heraf frem til, at optagelsen af samtalen uden de andre deltageres viden havde et sagligt formål, hvor hensynet til A's interesse i at optage samtalen uden de andre deltageres viden vejede tungere end hensynet til arbejdsgiveren og de øvrige deltagere.
Højesteret fandt således ikke, at der var grundlag for at hverken bortvise eller opsige A.
På denne baggrund blev A tilkendt erstatning svarende til løn i opsigelsesperioden, ligesom A fik godtgørelse svarende til én månedsløn for usaglig afskedigelse.
Det bemærkes på baggrund af ovenstående, at såfremt en arbejdsgiver ønsker at bortvise en medarbejder på baggrund af en konkret og åbenbar handling, er det essentielt, at arbejdsgiveren straks gør medarbejderen opmærksom på, at handlingen er uacceptabel. Arbejdsgiveren skal således være påpasselig med i første omgang at acceptere handlingen ved eksempelvis at fortsætte dialogen. Dette kan nemlig bevirke, at handlingen således ikke vil kunne begrunde bortvisning af medarbejderen efterfølgende.
Bird & Bird bemærker i øvrigt, at det ikke er et brud på loyalitetsforpligtelsen, såfremt en medarbejder hemmeligt lydoptager et møde, som vedkommende selv deltager i, så længe formålet med lydoptagelsen – som i det konkrete tilfælde – er at sikre dokumentation for en mundtlig aftale mellem arbejdsgiveren og medarbejderen. Er formålet med lydoptagelsen derimod at lække fortrolig information eller foretage andre handlinger til skade for virksomheden, ville vurderingen givetvis være en anden.
12 timer siden 4/2/2020


text:
Kun hver femte psykiske arbejdsulykke bliver anerkendt | Fagbladet 3F
nabigs.renmeo.se › Sund krop › Psykisk arbejdsskade
Kan en psykisk lidelse være en arbejdsskade? Pædagog har fået tilkendt erstatning for en psykisk arbejdsskade i principiel sag. Hun blev fyret psykisk en personaleweekend foran sine kolleger. Odense Kommune skal betale erstatning, har Arbejdsskade besluttet. Det er godt med en klar afgørelse, mener DLF. Domstolene afviser næsten konsekvent at tilkende erstatning for psykiske skader, hvis personen ikke har været udsat for en fysisk skade eller har troet sig i fare som for eksempel under røveri eller trusler. ansigtsbehandling hjemme 5. jul I foråret har Ankestyrelsen behandlet en række sager om anerkendelse af psykiske arbejdsskader som ulykker. I den forbindelse har. Psykiske arbejdsskader skal anmeldes korrekt Læs også: Taxachauffør får udbetalt en kvart million mere i varigt mén på grund af psykisk arbejdsskade.
Source: https://www.hk.dk/-/media/images/om-hk/afdelinger/sydjylland/hjemmeside-syd/hjemmeside-2018/hjemmeside-oktober-november-december-2018/arbejdsskade1.jpg?h\u003d392\u0026w\u003d600\u0026la\u003dda\u0026hash\u003dE8A246F1E24BC803BC0035108317DDEE
Psykisk arbejdsskade Psykiske sygdomme som arbejdsskader
Lancier dance - psykisk arbejdsskade. PSYKISKE ARBEJDSSKADER
Pædagog har fået tilkendt erstatning for en psykisk arbejdsskade i principiel sag. Hun blev fyret på en personaleweekend foran sine kolleger. Odense Kommune skal betale erstatning, har Højesteret besluttet. Det psykisk godt med en klar afgørelse, mener DLF. Domstolene afviser næsten konsekvent at tilkende erstatning for psykiske skader, hvis personen ikke har været udsat for en arbejdsskade skade eller har troet sig i fare som for eksempel under røveri eller trusler. Men nu har en pædagog fået tilkendt erstatning og godtgørelse for en grænseoverskridende adfærd, som hun var udsat for under en personaleweekend i Moved Permanently. nginx/ - Det kommer ikke som en overraskelse for mig, for det er det samme, jeg hører, når jeg taler med vores kunder. En økonomisk erstatning kan uden tvivl være et plaster på såret, hvis man har været udsat for forhold, der har ført til en psykisk arbejdsskade, men det er ikke det afgørende for kunderne. Psykiske skader kan anerkendes som en arbejdsskade ligesom fysiske skader. Hvis der er tale om en enkeltstående voldsom episode (fx overfald), der medfører psykisk skade, behandles sagen af Arbejdsmarkedets Erhvervssikring som en arbejdsulykke. slagter frimann Det er derfor meget vanskeligt at bevise, at det alene er arbejdet, der er årsag til, at man har fået en psykisk sygdom. Hvis man har fået stress, og sygdommen udvikler sig til en depression, kan Arbejdsmarkedets Erhvervssikring Erhvervssygdomsudvalget træffer afgørelse, om den psykiske lidelse kan blive anerkendt som en arbejdsskade. Den dag blev en psykisk sygdom, nemlig posttraumatisk belastningsreaktion (PTSD), for første gang optaget på fortegnelsen over de erhvervssygdomme, der kan anerkendes som en arbejdsskade. Danmark er et af de få lande i verden, der har en psykisk sygdom på fortegnelsen over erhvervssygdomme.
Magteliten er psykisk lukket klikke. Imidlertid er det ikke kun sektortilknytning der betyder noget for, om man kan være del af magtens kerne. Ved at arbejdsskade på enkeltpersoner forklarer de to forskere, hvordan man er nødt til at spille på kernens præmisser, hvilket grundlæggende betyder at acceptere sine med- og modspilleres ret til at være der.
Sådan tilbereder du hjemmelavet pesto. Skyl basilikummen grundigt og blik de nederste store stilke fra. Riv parmesanen grov på et rivejern.
mar En arbejdsskade er en ulykke eller en medicinsk dokumenteret sygdom, der Psykisk arbejdsbelastning i form af høje krav på arbejdet, særligt. Psykiske sygdomme som arbejdsskader. Den 1. januar skete der en mindre revolution i arbejdsskadens over år lange historie. Den dag blev en. sep Det system, der skal hjælpe folk, når de bliver ramt af en psykisk arbejdsskade, slår nemlig fejl på en række punkter og bør forbedres, siger.
Bevares, hvis man går ind i en butik med husholdningsartikler, og diverse nipsgenstande kan man da være heldig at finde noget, men hvis manden er som mænd er flest, er det altså noget elektronisk legetøj, eller et risikofyldt adrenalin sus, der skal til. 3 gode gave Leave a reply. Vi har alle på et eller andet tidspunkt set en mands arbejdsskade, og to af de ting, som vi hurtigt kan blive enige om med sådan en, er, at den enten ikke er eksisterende eller har utroligt lidt indhold.
Netop derfor er mænd mange gange nogle af de psykisk at købe gaver til. De mener simpelthen, at de har alt, hvad de behøver.
Det er meget svært at få psykiske lidelser anerkendt som en arbejdsskade. Det Faglige Hus kan hjælpe dig med din sag hos Arbejdsskadestyrelsen. mar En arbejdsskade er en ulykke eller en medicinsk dokumenteret sygdom, der Psykisk arbejdsbelastning i form af høje krav på arbejdet, særligt. Psykiske sygdomme som arbejdsskader. Den 1. januar skete der en mindre revolution i arbejdsskadens over år lange historie. Den dag blev en. Har du en arbejdsskade med en fysisk lidelse eller en psykisk lidelse, og har du brug for professionel bistand i sagen? Så kan Bisidderhjælpen hjælpe dig. Det er ikke et krav, at hændelsen eller påvirkningen skal have medført en varig psykisk sygdom, men almindelige psykiske reaktioner er ikke omfattet af personskadebegrebet i arbejdsskadesikringsloven. Derfor kan almindelige psykiske reaktioner ikke anerkendes som en arbejdsskade. Det er ikke et krav, at hændelsen eller påvirkningen skal have medført en varig psykisk sygdom, men almindelige psykiske reaktioner er ikke omfattet af personskadebegrebet i arbejdsskadesikringsloven. Derfor kan almindelige psykiske reaktioner ikke anerkendes som en arbejdsskade.
Højesteret anerkender psykisk arbejdsskade psykisk arbejdsskade En udredning fra om sammenhængen mellem stress og psykisk sygdom viste, at stress efter længere tids psykisk belastning på arbejdet kan udvikle sig til depression. Det har ført til, at sager om depression og uspecifik belastningsreaktion er anerkendt som arbejdsskade. Halvdelen af dem, der anmelder en psykisk arbejdsskade, gør det i høj grad for at medvirke til, at der ikke er andre, der bliver syge på netop den arbejdsplads.
sep Det system, der skal hjælpe folk, når de bliver ramt af en psykisk arbejdsskade, slår nemlig fejl på en række punkter og bør forbedres, siger. sep Rekordmange danskere anmelder psykiske arbejdsskader men en stadig større andel bliver afvist. Sidste år var det mere end 95 procent.
Ingen billet til løbet. Til dig, som ønsker at være en del af rejsen, men ikke ønsker at se Formel 1. Der ydes rabat på tribunebilletter til børn til og med 11 år ifølge med voksen.
Så kan vi anbefale en dag i Copenhagen Spa Wellness og en nat i vores eksklusive værelser med adgang til vores Executive Lounge. Du får en Spaophold -pakke hos Copenhagen Spa Wellness, der bl. indeholder fuld kropspeeling, 50 minutters wellness-massage inkl. hovedbundsmassage, jacuzzi samt smoothies og frisk frugt herefter kan resten af uno x kort nydes i et af The Squares eksklusive værelser.
Værelserne har alle en skøn dobbeltseng, morgenkåber og slippers, kaffe te sæt, så I kan lave en kop arbejdsskade eller te, når I har lyst samt et stort badeværelse med lækre toiletartikler fra Karmameju, plus et stort badekar. Desuden er der adgang til vores Executive Lounge, hvor I kan nyde en forfriskning med snacks, alt psykisk I nyder udsigten over byens tage.
Det er næsten umuligt at få anerkendt en psykisk arbejdsskade, mener fagforeningen HK Østjylland, som vil have politikerne til at ændre Arbejdsskadestyrelsens praksis. -Det er næsten umuligt at få anerkendt en psykisk arbejdsskade med mindre man har posttraumatisk stress-syndrom, HK Østjylland. ERSTATNING FOR PSYKISK ARBEJDSSKADE. Udvikling af psykisk sygdom beror på et kompleks samspil af mange faktorer og skyldes sjældent kun belastninger, som personen har . Grov mobning i CPH udløste erstatning for psykisk arbejdsskade ”Kælling! Møgso!” Sagens forløb har ført til, at Pia har fået sine mén anerkendt som en arbejdsskade. Og det er ikke en selvfølge, når der er tale om psykiske skader. Sådan fik hun erstatning.
Selv om jeg, som barn, ville have brokket mig, hvis man havde forsøgt at tage mig fra min mor, var der ting jeg gjorder, som tyder på at jeg ikke havde det helt godt. Jeg kan huske, når min mor havde puttet psykisk og jeg lå og ventede på at falde i søvn, psykisk jeg havde en remse jeg arbejdsskade. Det arbejdsskade fra en eller anden tegneserie.
2. nov Socialrådgiver Angelica Christiansen glæder sig over, at sagen endte med en solid anerkendelse af HK-medlemmets psykiske arbejdsskader. Det kan være svært at få erstatning for en psykisk arbejdsskade. Derfor er det vigtigt med rådgivning fra jurister der kender indgående til erstatning. Det er svært at få erstatning for en psykisk arbejdsskade. Faktisk afvises 95 procent af anmeldelserne. Læs hvorfor så mange skadesanmeldelser afvises.
Psykisk arbejdsskade ruskind støvler
Det burde være lettere at få anerkendt en psykisk skade som arbejdsskade psykisk arbejdsskade
I dag er Pia stadig påvirket af forløbet, har psykisk branche og er kommet godt arbejdsskade. Dagen efter sygemeldte hun sig efter at have været psykisk læge. Nislowz V 6, views. Hvad får arbejdsskade i erstatning, når jeg har en arbejdsskade?
KLA Personskade fortæller om psykiske arbejdsskader og hvad du skal være opmærksom på, hvis du har været ude for en episode på din arbejdsplads, der har medført psykiske gener. This video is unavailable. The next video is starting stop. Add to Want to watch this again later?
Sign in to add this video to a playlist. bedste boller opskrift
Alt er tilladt. Du kan bruge vilde farver og skøre indslag. Med disse tre ting går du aldrig galt i byen med. Når det gælder indretning, er børneværelset noget helt særligt.
Arbejdsskader er den fælles betegnelse for arbejdsulykker og erhvervssygdomme. Det vil sige fysiske og psykiske helbredsskader, som helt eller delvist skyldes. sep Det system, der skal hjælpe folk, når de bliver ramt af en psykisk arbejdsskade, slår nemlig fejl på en række punkter og bør forbedres, siger. Pædagog har fået tilkendt erstatning for en psykisk arbejdsskade i principiel sag. Hun blev fyret på en personaleweekend foran sine kolleger. Odense Kommune skal betale erstatning, har Højesteret besluttet. Det er godt med en klar afgørelse, mener DLF. Domstolene afviser næsten konsekvent at.
Samsung service center odense - psykisk arbejdsskade. PSYKISKE ARBEJDSSKADER
mar Vivian Hvolbæk Hansen er én af de danskere, der har kæmpet for at få en psykisk arbejdsulykke anerkendt. Det tog hende mere end seks år at. 3 dage siden Kun to procent af anmeldte psykiske arbejdsskader ender med at blive anerkendt . Alt for mange sager bliver afvist uden god grund, mener. Går du ned med en depression eller en anden psykisk lidelse som følge af for meget arbejde, korte deadlines, en urimelig chef eller et giftigt arbejdsmiljø, kan du stort set opgive at få det anerkendt som en arbejdsskade, der udløser erstatning. Kun 4 % får anerkendt psykisk arbejdsskade. Der er kun et begrænset antal psykiske diagnoser, der kan anerkendes. Stress er ikke på listen, og helt generelt er der ikke mulighed for at få anerkendt stress som arbejdsskade. Men hvis du bliver sygemeldt med stress, og det udvikler sig til en depression, er sagen dog en anden. Men det blev ikke ved de grimme tilråb. Kollegaen prøvede altså at mobbe og true Pia ud af teamet. Kollegaen truede flere gange Pia med vold — og først da nogle lufthavnspassagerer overværede truslerne, og arbejdsskade få kolleger stillede op som psykisk, blev kollegaen opsagt. Det fik dog ikke den tidligere kollega til at stoppe med truslerne. Gallakjoler haderslev forsøgte i hele forløbet at få hjælp fra ledelsen i CPH, men uden held. På trods af flere henvendelser blev der ikke taget affære.
Når der er tale om psykiske arbejdsskader, skelner man også mellem ulykker og erhvervssygdomme. I forhold til ulykker om eksempelvis et pludseligt psykisk. sep En kvinde, der var ansat i en televirksomhed, og var daglig leder af en afdeling med fem medarbejdere vandt over Erhvervssygdomsudvalget. Psykisk arbejdsskade Kommentarer Man skal være registreret bruger for at skrive kommentarer på folkeskolen. Odense Kommune skal betale erstatning, har Højesteret besluttet. Psykisk arbejdsskade: Den dag træerne vandrede ud på vejen Pia Andersen har som en af de første sygeplejersker fået anerkendt, at hendes psykiske lidelse er en arbejdsskade. Hun fortæller åbent om forløbet og om, hvordan man kan undgå, at det går så galt. Vestre Landsret har fastslået, at en kommune ikke var erstatningsansvarlig for en psykisk arbejdsskade. Kommunen skulle dermed ikke betale tabt arbejdsfortjeneste og godtgørelse for svie og smerte som følge af den depression, medarbejderen hævdede at have fået efter ubegrundede anklager om . Har du spÃ¸rgsmÃ¥l?
HvornÃ¥r er psykiske lidelser en arbejdsskade? Min A-kasse
Arbejdsskader er den fælles betegnelse for arbejdsulykker og erhvervssygdomme. Det vil sige fysiske og psykiske helbredsskader, som helt eller delvist skyldes. sommer stiletter
jan Psykiske arbejdsskader. ‐ Samspillet mellem arbejdsskadebegrebet og det forsikringsretlige ulykkesbegreb. Psychological work-related. Psykisk Arbejdsskade Erstatning - Vi tilbyder en gratis og uforpligtende gennemgang af din skadesag – uanset hvor du bor i landet. hummel bukser til drenge
maj I søgte personer om at få anerkendt en psykisk sygdom som en arbejdsskade. Under fik medhold. Pædagog har fået tilkendt erstatning for en psykisk arbejdsskade i principiel sag. Hun blev fyret på en personaleweekend foran sine kolleger. Odense Kommune. En arbejdsulykke er en fysisk eller psykisk personskade, der sker pludselig eller inden for fem dage. Ulykken kan blive anerkendt som en arbejdsskade, hvis ulykken sker på grund af dit arbejde eller de forhold, dit arbejde er foregået under. Det kan for eksempel være vold, løfteskader eller en fysisk tilskadekomst ved en ulykke. Erstatning for psykisk arbejdsskade. Dom afsagt af højesteret den november (sag /) For Højesteret bestred kommunen ikke, at A var blevet påført en dokumenteret psykisk skade som følge af begivenhedsforløbet. Parterne var endvidere enige om opgørelsen af kravet på kr. En mere opsøgende rolle
Arbejdsskader ANMELDELSE AF ARBEJDSSKADEN
Psykisk arbejdsskade 4.2
- Det kommer ikke som en overraskelse for mig, for det er det samme, jeg hører, når jeg taler med vores kunder. En økonomisk erstatning kan uden tvivl være et plaster på såret, hvis man har været udsat for forhold, der har ført til en psykisk arbejdsskade, men det er ikke det afgørende for kunderne. Psykiske skader kan anerkendes som en arbejdsskade ligesom fysiske skader. Hvis der er tale om en enkeltstående voldsom episode (fx overfald), der medfører psykisk skade, behandles sagen af Arbejdsmarkedets Erhvervssikring som en arbejdsulykke.
Review title of AAGE god. det er et fint spil.
Rejsekort For Pensionister
Thursday, August 15, 2019 1:47:15 AM
Hvis du udvikler en psykisk sygdom I forbindelse med dit arbejde, er der tale om en psykisk arbejdsskade. Skaden skal anmeldes til Arbejdsmarkedets Erhvervssikring, som tager stilling til, om din psykiske sygdom kan anerkendes som en arbejdsskade.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret højesteret Højesteret


text:
Lissabon-sagen 1 – U.2011.984H
Højesterets dom i sag 336/2009. Refereret af andre i U.2011.984H.
Tema: Statsret, prøvelsesret, søgsmålskompetence
I 2008 besluttede Folketinget, at Danmark skulle tiltræde Lissabon-traktaten, som er en traktat inden for EU-samarbejdet. Lissabon-traktaten ændrede de forskellige EU-institutioners kompetence- og afstemningsregler.
Da Folketinget ved lov tiltrådte traktaten, blev proceduren i grundlovens § 19 fulgt, da man mente, at der ikke var tale om en afgivelse af suverænitet. Det er et krav, at proceduren efter grundlovens § 20 anvendes, såfremt der er tale om en suverænitetsafgivelse.
En gruppe private personer, herunder Niels Hausgaard, lagde sag an mod staten med påstand om, at traktaten ikke gyldigt kunne vedtages efter § 19, bl.a. fordi der var tale om suverænitetsafgivelse til EU, hvorved proceduren i grundlovens § 20 skulle have været anvendt.
Staten påstod, at sagen skulle afvises, da sagsøgerne ikke havde den fornødne retlig interesse og derfor ikke havde søgsmålskompetence.
Spørgsmålet om hvorvidt sagsøgerne havde retlig interesse og dermed søgsmålskompetence, var udskilt til særskilt behandling, hvorfor Højesteret i nærværende sag alene tog stilling til dette spørgsmål.
Sagsøgerne anerkendte, at de ikke opfyldte de almindelige krav til søgsmålskompetence, hvorefter en sagsøger skal have en retlig interesse i sagens afgørelse, som udspringer af, at der foreligger en retstvist, der konkret og aktuelt berører dem individuelt.
Herefter var spørgsmålet for Højesteret om sagsøgerne alligevel havde søgsmålskompetence, da beslutningen griber ind inden for en række almene og væsentlige livsområder og i sig selv er af indgribende betydning for den danske befolkning i almindelighed, jf. U 1996.1300 H (Maastricht-sagen) og U 2001.2065 H (Schengen-sagen).
Højesteret fandt, at parternes uenighed vedrørte betydningen af ændringerne i EU-institutionernes kompetence- og afstemningsregler i forhold til grundlovens § 20.
Højesteret udtalte, "Denne uenighed angår lovgivningskompetencen inden for en række almene og væsentlige livsområder og dermed forhold, som er af indgribende betydning for den danske befolkning i almindelighed. På grund af tvistens generelle og indgribende betydning har appellanterne en væsentlig interesse i at få deres påstand prøvet. At betinge adgangen til domstolsprøvelse af, at der efter de nye traktatbestemmelser er udstedt retsakter, som konkret og aktuelt berører appellanternes forhold, ville ikke sikre et bedre grundlag for prøvelsen af tvisten."
På den baggrund fandt Højesteret, at sagsøgerne havde den fornødne søgsmålskompetence.
En sagsøger kan kun anlægge sag ved domstolene, hvis vedkommende har søgsmålskompetence. Man har kun søgsmålskompetence, såfremt man har retlig interesse i den sag, man ønsker prøvet ved domstolene. Efter de almindelige processuelle regler er det et krav for at have retlig interesse, at sagsøgerens påstand er 1) aktuel, og sagsøgeren er 2) konkret og 3) individuel berørt.
Hensynet bag reglerne om søgsmålskompetence er blandt andet, at domstolene ikke skal bruge deres tid på abstrakte og uaktuelle retssager. Domstolene skal derimod fokusere deres tid på konkrete og aktuelle retstvister.
Grundloven indeholder ingen bestemmelser om, hvornår en privatperson har søgsmålskompetence mod staten i forbindelse med sager om loves grundlovsmæssighed. De almindelige procesretlige regler finder derfor anvendelse. Derfor er det et krav, at sagsøger har en "retlig interesse" i at få spørgsmålet afgjort. Udgangspunktet er, at man skal være aktuelt, konkret og individuelt berørt for at have retlig interesse. En privatpersons teoretiske interesse i et juridisk spørgsmål er derfor ikke tilstrækkeligt til, at domstolene vil behandle sagen. Domstolenes opgave er dermed ikke at udtale sig om teoretiske spørgsmål, men at afgøre konkrete og aktuelle retstvister.
I nyere højesteretspraksis er området for søgsmålskompetence i forhold til grundlovsspørgsmål blevet udvidet i forhold til tidligere.
Højesteret udtaler om parternes tvist, som begrundelse for at sagsøgerne har søgsmålskompetence, at "Denne uenighed angår lovgivningskompetencen inden for en række almene og væsentlige livsområder og dermed forhold, som er af indgribende betydning for den danske befolkning i almindelighed".
Afgrænsningskriteriet, som bliver anvendt i sagen, for hvornår man har søgsmålskompetence, er, at sagens genstand skal gribe ind inden for en række almene og væsentlige livsområder og i sig selv være af indgribende betydning for den danske befolkning i almindelighed. Denne formulering blev også benyttet i U 1996.1300 H (Maastricht-sagen) og U 2001.2065 H (Schengen-sagen). I Schengen-sagen var kriteriet dog ikke opfyldt, hvorfor sagsøgerne ikke havde søgsmålskompetence.
Afgrænsningskriteriet er altså fast og er blevet benyttet i flere andre sager (Maastricht-sagen og Schengen-sagen).
Dommen er altså et eksempel på en udvidet søgsmålskompetence, som finder anvendelse inden for sager om grundlovsspørgsmål.
Lissabon-sagen U.2011.984 H omhandler søgsmålskompetence. Sagen drejer sig om en gruppe personer, der havde anlagt sag mod statsministeren og udenrigsministeren med påstand om, at Danmarks tiltrædelse af Lissabon-traktaten ikke var sket i overensstemmelse med grundloven.
Det omtvistede spørgsmål for Højesteret var, om sagsøgerne havde søgsmålskompetence. Højesteret fandt, at Lissabon-traktaten indebar overførsel af lovgivningskompetencen inden for en række almene og væsentlige livsområder og dermed forhold, som er af indgribende betydning for den danske befolkning i almindelighed. På den baggrund fandt Højesteret, at sagsøgerne havde søgsmålskompetence. Det følger således af dommen, at en sagsøger har søgsmålskompetence, såfremt der er blevet overført myndighedsbeføjelse inden for en række almene og væsentlige livsområder og dermed forhold, som er af indgribende betydning for den danske befolkning i almindelighed.

matches: Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret Højesteret


text:
Skat.dk: Rejsebureauers egne ydelser - forelæggelse EF-domstolen
23 Feb 2009 14:13
28 Jan 2009 10:10
SKM2009.133.ØLR
Rejsebureau, forelæggelse, EF-domstolen, egne, ydelser
Sagsøgeren havde fremsat begæring om forelæggelse af spørgsmål for EF-domstolen om, hvorvidt artikel 28, stk. 3, litra b, jf. bilag F, nr. 27, sammenholdt med artikel 26 i sjette momsdirektiv skal forstås således, at en medlemsstat kan fritage et rejsebureaus egne ydelser for afgiftspligten.
Landsretten fastslog, at det fulgte af sammenhængen mellem disse bestemmelser, at de transaktioner, som medlemsstaterne kan fritage for afgiftspligt i henhold til artikel 28, stk. 3, ikke omfattede tjenesteydelser, der blev præsteret af rejsebureauet selv over for den rejsende.
Begæringen om forelæggelse af spørgsmål for EF-domstolen blev derfor ikke taget til følge.
6. momsdirektiv artikel 28, stk. 3, litra b (dagældende)
6. momsdirektiv bilag F, nr. 27 (dagældende)
6. momsdirektiv artikel 26 (dagældende)
Momsvejledningen 2009-1 D.11.16
Hotel H1 v/ A
Black, Taber Rasmussen og Thomas Trier Hansen (kst.)
Ved stævning af 26. januar 2007 har sagsøgeren, Hotel H1 v/A nedlagt følgende påstande over for sagsøgte, Skatteministeriet:
Skatteministeriet tilpligtes at anerkende, at Hotel H1s pakkerejser i perioden 1. januar 2003 til 31. januar 2003 i deres helhed er momsfritaget efter momsloven § 13, stk. 1, nr. 16.
Skatteministeriet tilpligtes at anerkende,
Hotel H1 ikke kan foretage fradrag for købsmoms af omkostninger, der er direkte henførbare til momsfritagne pakkerejser,
Hotel H1 kan foretage fradrag fra omkostninger, der er direkte henførbare til momspligtige ydelser, jf. momslovens § 37, samt
Hotel H1 for så vidt angår fællesomkostninger kan foretage en forholdsmæssig opgørelse af fradragsretten for købsmoms, jf. momslovens § 38, idet sagen henvises til SKAT til talmæssig opgørelse af Hotel H1s fradrag for købsmoms.
Under sagen har sagsøgeren fremsat begæring om forelæggelse af spørgsmål for EF-Domstolen om, hvorvidt artikel 28, stk. 3, litra b, jf. bilag F nr. 27, sammenholdt med artikel 26 i 6. momsdirektiv, Direktiv 77/388 af 17. maj 1977, skal forstås således, at en medlemsstat kan fritage et rejsebureaus egne ydelser fra afgiftspligten.
Skatteministeriet har protesteret mod begæringen.
Spørgsmålet har været forhandlet mundtligt.
Hotel H1 sammensætter pakkerejser og udbyder i eget navn disse over for kunderne. En pakkerejse kan eksempelvis være en såkaldt "H.1.1", som omfatter bustransport, færgeoverfart, overnatning, bespisning og musik på Hotel H1. Ydelserne bustransport, færgeoverfart og til tider også musikken leveres af tredjemand, mens overnatning og bespisning er Hotel H1s egne ydelser.
Efter tidligere at have opkrævet moms af den samlede pakkerejses pris, fik Hotel H1 på et tidspunkt den opfattelse, at der ved pakkerejser kunne ske momsfritagelse for rejsebureauvirksomhed, hvorfor Hotel H1 i 2003 regulerede salgsmomsen.
Den 13. december 2004 meddelte ToldSkat Hotel H1, at levering af egne ydelser til pakkerejser ikke var fritaget efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 16, og derfor skulle værdiansættes efter momslovens § 27. Afgørelsen blev den 27. september 2006 stadfæstet af Landsskatteretten.
§ 13, stk. 1, nr. 16, i merværdiafgiftsloven lyder således
16. Rejsebureauvirksomhed og turistkontorers oplysnings- og informationsvirksomhed og lign."
6. momsdirektiv er implementeret i dansk ret ved lov nr. 204 af 10. maj 1978 om ændring af merværdiafgiftsloven (momsloven). Af direktivets artikel 28, stk. 3, litra b, fremgår blandt andet, at medlemsstaterne i en overgangsperiode "fortsat kan fritage de transaktioner, der er opregnet i bilag F, på de i medlemsstaten gældende betingelser."
Bilag F indeholder en liste over transaktioner omhandlet i artikel 28, stk. 3, litra b. Bilagets nr. 27 lyder således:
"Tjenesteydelser præsteret af de i artikel 26 omhandlede rejsebureauer og af rejsebureauer, der handler i den rejsendes navn og for hans regning, i forbindelse med rejser inden for Fællesskabet."
Særordningen for rejsebureauer i direktivets artikel 26 har blandt andet følgende ordlyd:
Medlemsstaterne anvender merværdiafgiften på transaktioner udøvet af rejsebureauer i overensstemmelse med denne artikel, for så vidt disse bureauer handler i eget navn over for den rejsende og til rejsens gennemførelse anvender leveringer og tjenesteydelser, der præsteres af andre afgiftspligtige personer. Denne artikel finder ikke anvendelse på rejsebureauer, der udelukkende fungerer som formidler, og på hvilke artikel 11, punkt A, stk. 3, litra c), finder anvendelse. Ved rejsebureauer forstås i denne artikel ligeledes personer, der organiserer turistrejser.
De transaktioner, der udføres af rejsebureauet med henblik på gennemførelse af en rejse, anses som en enkelt tjenesteydelse præsteret af rejsebureauet over for den rejsende. Denne ydelse pålægges afgift i den medlemsstat, hvor rejsebureauet har etableret hovedsædet for sin økonomiske virksomhed eller et fast kontor, hvorfra tjenesteydelsen præsteres af bureauet. For denne tjenesteydelse anses, som beskatningsgrundlag og som pris uden afgift i henhold til artikel 22, stk. 3, litra b), rejsebureauets fortjenstmargen, det vil sige forskellen mellem det samlede beløb uden merværdiafgift, der skal betales af den rejsende, og rejsebureauets faktiske omkostninger til de af andre afgiftspligtige personer præsterede leveringer og tjenesteydelser, for så vidt disse transaktioner direkte kommer den rejsende til gode.
Efter kalenderåret 2003, som denne sag angår, er 6. momsdirektiv blevet erstattet af Rådets direktiv af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (2006/112 EF) (momssystemdirektivet). Dette direktiv indeholder i bilag X, del B, en liste over transaktioner, som medlemsstaterne fortsat kan fritage for afgift. Af bilagets nr. 13 fremgår:
"Ydelser leveret af de i artikel 306 omhandlede rejsebureauer og af rejsebureauer, der handler i den rejsendes navn og for hans regning, i forbindelse med rejser inden for Fællesskabet."
Direktivets artikel 306, som findes i kapitlet om særordning for rejsebureauer, har følgende ordlyd:
Stk. 1. Medlemsstaterne anvender en momssærordning på transaktioner udført af rejsebureauer i overensstemmelse med dette kapitel, for så vidt disse bureauer handler i eget navn over for den rejsende og til rejsens gennemførelse anvender leveringer af varer og ydelser, der foretages af andre afgiftspligtige personer. Denne særordning finder ikke anvendelse på rejsebureauer, der udelukkende fungerer som formidler, og på hvilke artikel 79, stk. 1, litra c), finder anvendelse ved beregning af afgiftsgrundlaget.
Stk. 2. Ved anvendelsen af dette kapitel betragtes rejsearrangører som rejsebureauer."
Hotel H1 har til støtte for sin påstand i det væsentligste procederet i overensstemmelse med påstandsdokument af 19. august 2008, hvori det blandt andet hedder:
Der foreligger en sådan rimelig tvivl om fortolkningen af de relevante bestemmelser i 6. momsdirektiv, at en forelæggelse for EF-Domstolen, jf. EF-traktatens artikel 234, stk. 2, er nødvendiggjort. Herved bemærkes følgende:
Momsfritagelsen for rejsebureauvirksomhed i den danske momslov har altid omfattet rejsebureauers egne ydelser, når disse indgik i pakkearrangementer.
Det følger af ordlyden af de relevante bestemmelser i 6. momsdirektiv, at der er grundlag for at anse rejsebureauers egne ydelser i forbindelse med pakkerejser for omfattet af momsfritagelsen for rejsebureauvirksomhed i den danske momslov. Dette følger også af EF-Domstolens praksis.
Skatteministeriet har ikke påvist og kan ikke påvise, at det på noget tidspunkt har været dansk momspraksis, at rejsebureauers egne ydelser ikke har været omfattet af momsfritagelsen for rejsebureauvirksomhed, bortset fra en bemærkning i en pjece om busmoms, som Skattemyndighederne udgav i 1996, og som Told- og Skattestyrelsen fejlagtigt fandt anledning til at fastholde i en meddelelse offentliggjort i SKM2001.387.TSS. Hotel H1s opfattelse støttes i øvrigt i dansk skattepraksis, jf. bl.a. Landsskatterettens kendelse offentliggjort i TfS 2000.155 og af Højesterets dom af 25. oktober 2005, SKM2005.446.HR.
Også bestemmelserne i det nye momssystemdirektiv fra 2006, som afløser 6. momsdirektiv, støtter, at rejsebureauvirksomheders egne ydelser er omfattet af momsfritagelsen for rejsebureauvirksomhed.
Skatteministeriet har til støtte for sin påstand i det væsentligste procederet i overensstemmelse med påstandsdokument af 30. september 2008, hvori det blandt andet hedder:
Det følger af fast retspraksis vedrørende anvendelsen af forelæggelsesbestemmelsen i artikel 234, at der alene skal ske forelæggelse, hvis der består en rimelig tvivl om forståelsen af fællesskabsretten af betydning for sagen, som nødvendiggør forelæggelse, jf. f.eks. U 1999.773 H, U 2000.2232 H, U 2001.1249 H, U 2004.2459 H, samt SKM2007.629.HR. Der skal således ikke ske forelæggelse, hvis den påberåbte EU-bestemmelses fortolkning ikke giver anledning til rimelig tvivl, eller hvis EF-Domstolens praksis allerede har taget stilling til fortolkningen.
Kravet om, at der skal foreligge en rimelig tvivl om fortolkningen af de EU-bestemmelser, der har relevans for sagens afgørelse, er ikke opfyldt, og forelæggelse som begæret af sagsøgeren er således ikke nødvendig.
Denne sag drejer sig om, hvorvidt ydelser der leveres af sagsøgeren selv, og som indgår i de pakkerejser, som sagsøgeren sælger, er momsfritaget i medfør af momslovens § 13, stk. 1, nr. 16.
De egne ydelser som sagsøgeren leverer, udgør en bestanddel af de såkaldte pakkerejser, som sagsøgeren sælger i eget navn. Det drejer sig hovedsageligt om produkterne "H.1.1", "H.1.2" og "H.1.3" men også om grupperejser og særlige jule- og nytårsarrangementer. Sagsøgeren har fremlagt en kalkulation for en "H.1.1", hvoraf det fremgår, at de ydelser, sagsøgeren leverer, udgør knap 2/3 af den samlede kostpris ... Ydelserne består navnlig af musik, markedsføring, forplejning og overnatning. Disse ydelser er som udgangspunkt momspligtige, jf. momslovens § 4, stk. 1, samt § 13, stk. 1, nr. 8, 2. pkt.
Sagsøgeren gør imidlertid gældende, at disse (egne) ydelser er momsfritaget, jf. momslovens § 13, stk. 1, nr. 16, om afgiftsfritagelse for rejsebureauvirksomhed:
"Følgende varer og ydelser er fritaget for afgift
16) Rejsebureauvirksomhed og turistkontorers oplysnings- og informationsvirksomhed og lign."
Heroverfor gør Skatteministeriet gældende, at 6. momsdirektivs artikel 28, stk. 3, litra b, jf, bilag F, punkt 27, slet ikke giver medlemsstaterne mulighed for at fritage levering af ydelser som de i sagen omhandlede fra afgiftspligten.
Sagsøgeren har fremsat begæring om, at der stilles spørgsmål til Domstolen om, hvorvidt 6. momsdirektivs art. 28, stk. 3, litra b, sammenholdt med bilag F, punkt 27, giver en medlemsstat mulighed for at fritage et rejsebureaus egne ydelser fra afgiftspligten.
Skatteministeriet bestrider, at der efter direktivbestemmelsens ordlyd og formål samt efter EF-Domstolens praksis, hersker nogen tvivl om bestemmelsens fortolkning på dette punkt. Til støtte herfor fremhæves det navnlig:
Artikel 28, stk. 3, litra b, har følgende ordlyd
"I den i stk. 4 omhandlede overgangsperiode kan medlemsstaterne:
b) fortsat fritage de transaktioner, der er opregnet i bilag F, på de i medlemsstaten gældende betingelser;"
Bestemmelsen giver medlemsstaterne mulighed for at fritage bestemte transaktioner fra afgiftspligten på de i medlemsstaten gældende betingelser. Bestemmelsens ordlyd gør det således klart, at det er transaktioner, der kan fritages, og at der ikke er tale om en mulighed for at fritage visse virksomheder fra afgiftspligten, uanset hvilke ydelser de leverer.
Når der i 6. momsdirektivs bilag F, nr. 27, henvises til tjenesteydelser præsteret af de i artikel 26 omhandlede rejsebureauer, må dette derfor forstås således, at der sigtes til de ydelser, der omhandles i artikel 26, og ikke blot til, at den, der leverer ydelsen, er et rejsebureau omfattet af bestemmelsen i 6. momsdirektivs artikel 26.
Dette understøttes af, at der i bilag F henvises til artikel 26 i sin helhed og ikke blot til definitionen af, hvad der forstås ved rejsebureauvirksomhed, som fremgår af artikel 26, stk. 1.
Det gøres således gældende, at 6. momsdirektivs artikel 28, stk. 3, litra b, jf. bilag F, skal forstås således, at muligheden for at indrømme momsfritagelse i henhold til national ret forudsætter, at der er tale om levering af ydelser omfattet af artikel 26.
EF-domstolen har i dom af 22. oktober 1998 i de forenede sager C-308/96 og C-94/97 fastlagt, hvilke ydelser der omfattes af artikel 26. Dommen fastslår, at 6. momsdirektivs artikel 26 finder anvendelse på en hotelejer, som mod betaling af et fast beløb ud over indkvartering tilbyder sine gæster transport frem og tilbage mellem hotellet og visse fjerntliggende opsamlingssteder samt en udflugt med bus under opholdet, hvor transportydelserne købes hos tredjemand, jf. præmis 27.
I samme afgørelse fastslog Domstolen, at særordningen i artikel 26 udelukkende finder anvendelse på ydelser købt hos tredjemand, og således ikke omfatter hotellets egne leverancer og ydelser (indkvartering mv.), jf. dommens præmis 35, jf. præmis 29.
Et rejsebureaus egne ydelser i form af indkvartering mv. er således ikke omfattet af artikel 26. Da medlemsstaterne kun kan momsfritage de ydelser, som omfattes af bestemmelsen, er det i strid med 6. momsdirektiv at fastsætte bestemmelser, der momsfritager et rejsebureaus egne ydelser.
Bemyndigelsesbestemmelsen giver derfor ikke mulighed for en generel "branchefritagelse" for rejsebureauvirksomheder, som er ensbetydende med, at der er generel fritagelse for momspligt af alle ydelser leveret af og til rejsebureauer. Om der er momsfritagelse for en given ydelse, afhænger helt af, hvilken ydelse, der er tale om.
Denne fortolkning støttes efter ministeriets opfattelse også klart af andre sproglige versioner af direktivet.
I sine processkrifter har sagsøgeren påberåbt sig den engelske udgave af bilag F. Den engelske udgave har følgende ordlyd:
"The services of travel agents refer to in Article 26 and those of travel agents acting in the name and on account of the traveller, for journeys within the Community".
Det er Skatteministeriets opfattelse, at denne ordlyd ikke støtter sagsøgerens fortolkning af de relevante bestemmelser, idet det er "services", der er grundleddet, således at "refered to" relaterer sig til "services" og ikke "travel agents".
Den tyske og den svenske udgave af bilag F, nr. 27, er i øvrigt formuleret på en sådan måde, at de under ingen omstændigheder kan forenes med den af sagsøgeren påberåbte fortolkning af de relevante bestemmelser. Den tyske udgave lyder således "in Artikel 26 genannte Dienstleistungen der Reisebüros" og den svenske "Resebyråtjänster som avses i artikel 26".
Det er derfor Skatteministeriets opfattelse, at også ordlyden af de andre sproglige versioner af de relevante bestemmelser viser, at fortolkningen af disse ikke er behæftet med en sådan tvivl, at der er grundlag for at forelægge præjudicielle spørgsmål for EF-Domstolen.
Det skal i den forbindelse også understreges, at sagsøgerens fortolkning ville føre til det resultat, at levering af samme form for ydelser ville være momspligtig henholdsvis momsfritaget, alt afhængig af om ydelserne leveres af tredjemand og formidles af rejsebureauet, eller om rejsebureauet selv leverer de pågældende ydelser. Det har åbenbart formodningen imod sig, at 6. momsdirektivs bestemmelser kan undergives en fortolkning, der muliggør en så åbenbar, uforklarlig og betydelig konkurrencemæssig fordel for rejsebureauvirksomheder, når de leverer egne ydelser.
Endelig bemærkes, at det er sagsøgtes opfattelse, at Højesteret allerede har taget stilling til det fortolkningsspørgsmål, som sagen rejser, og at Højesteret i den forbindelse - selv om Højesteret som sidste instans har pligt til at forelægge præjudicielle spørgsmål, hvis der er tvivl om fortolkningen - ikke har fundet det fornødent at forelægge præjudicielle spørgsmål for EF-Domstolen. Højesteret har således i sin dom af 25. oktober 2005, SKM2005.446.HR taget stilling til, i hvilket omfang ydelser leveret fra et rejsebureau til et andet kunne anses for fritaget efter momslovens fritagelsesbestemmelser om rejsebureauvirksomhed. I dommen udtales bl.a.:
"Udtrykket rejsebureauvirksomhed må forstås i overensstemmelse med bemyndigelsesbestemmelsen i momsdirektivets artikel 28, stk. 3, litra b, hvorefter medlemsstaterne fortsat kan fritage de transaktioner, der er opregnet i bilag F til direktivet for afgift. Det følger af nr. 27 i dette bilag, jf. direktivets artikel 26, at disse transaktioner omfatter tjenesteydelser præsteret af rejsebureauer for så vidt disse bureauer handler i eget navn over for den rejsende eller handler i den rejsendes navn og for hans regning.
De ydelser, som denne sag angår, er leveret fra bureau til bureau. Ydelserne er derfor ikke omfattet af undtagelsen i bilag F og dermed heller ikke af udtrykket rejsebureauvirksomhed i momslovens § 13, stk. 1, nr. 16."
Som det fremgår, fastslås det i dommen utvetydigt, at momsfritagelsesbestemmelsen skal fortolkes i overensstemmelse med 6. momsdirektivs bilag F, nr. 27, samt at sidstnævnte bestemmelse kun giver medlemsstaterne mulighed for at fritage bestemte transaktioner, nemlig de transaktioner der direkte er omfattet af 6. momsdirektivs artikel 26, eller ydelser der er kendetegnet ved, at rejsebureauerne handler i den rejsendes navn og for hans regning.
Højesteret har derfor allerede ved denne dom tiltrådt den fortolkning af 6. momsdirektiv, som Skatteministeriet gør gældende, og Højesteret har også fundet, at der ikke var nogen rimelig tvivl om denne fortolkning, idet Højesteret i modsat fald skulle have forelagt præjudicielle spørgsmål for EF-Domstolen i medfør af traktatens artikel 234, stk. 3.
Ifølge art. 28, stk. 3, i 6. momsdirektiv kan medlemsstaterne i overgangsperioden fortsat fritage de transaktioner, der er opregnet i bilag F, for afgiftspligt. Efter bilag F, nr. 27, gælder adgangen til fritagelse derfor bl.a. for sådanne transaktioner, som både er tjenesteydelser, og som præsteres af de rejsebureauer, der er omhandlet i art. 26.
Den særordning for rejsebureauer, der omhandles i art. 26, omfatter efter stk. 1 transaktioner, som udøves af rejsebureauer, der - foruden at handle i eget navn over for den rejsende - anvender leveringer og tjenesteydelser, som præsteres af andre afgiftspligtige personer. De transaktioner, der udføres af rejsebureauet, kan ifølge stk. 2 ikke opdeles, men skal i forhold til direktivet anses som en enkelt tjenesteydelse præsteret af rejsebureauet over for den rejsende.
Det følger af sammenhængen mellem disse bestemmelser, at de transaktioner, som kan fritages for afgiftspligt i henhold til art. 28, stk. 3, ikke omfatter tjenesteydelser, der præsteres af rejsebureauet selv over for den rejsende - ej heller, selv om der i rejsebureauets samlede tjenesteydelse til kunden foruden bureauets egne ydelser også indgår ydelser, der er præsteret af andre.
Der er derfor ikke anledning til præjudiciel forelæggelse for EF-domstolen, hvorfor
Hotel H1 v/As begæring om forelæggelse af spørgsmål for EF-Domstolen vedrørende fortolkningen af direktiv 77/388 af 17. maj 1977 (6. momsdirektiv), artikel 28, stk. 3, litra b, jf. bilag F, nr. 27, sammenholdt med artikel 26, tages ikke til følge.


text:
Manglende hensigtsmæssige tilpasningsforanstaltninger
120-dages opsigelse udgjorde direkte forskelsbehandling, idet fraværet delvist skyldtes arbejdsgiverens manglende afhjælpningsinitiativer. Det fandt Højesteret ved dom af 11. august 2015.
Sagen omhandlede en afdelingsleder i et supermarked. Hun havde leddegigt og sad som følge af sygdommen ikke længere i kassen. Da gigten forværredes, blev hun deltidssygemeldt i sommeren 2009.
Da der var tale om en længerevarende funktionsnedsættelse, der hindrede hende i at deltage fuldt ud i arbejdslivet på linje med andre arbejdstagere, fandt Højesteret i overensstemmelse med EU-Domstolens dom i Ring og Werge-sagerne, at hun havde et handicap.
I forbindelse med sygemeldingen rettede kommunen henvendelse til arbejdsgiveren om at gennemføre hensigtsmæssige tilpasningsforanstaltninger, hvorfor arbejdsgiveren senest på dette tidspunkt vidste eller burde vide, at hun led af et handicap.
Afdelingslederen blev den 4. september 2009 fuldtidssygemeldt, hvilket hun var, indtil hun blev opsagt den 10. december 2009 med 1 måneds varsel efter 120-dages reglen.
Under deltidssygemeldingen diskuteredes mulige fremtidige arbejdsopgaver. Arbejdsgiveren foreslog i denne forbindelse et arbejde som leder af kiosk- og kundeafdelingen eller af postafdelingen. Dette ville dog på ny medføre betydelige kassefunktioner, hvorfor Højesteret afviste, at dette udgjorde en passende afhjælpningsforanstaltning.
Afdelingslederen foreslog selv såvel bogholderiopgaver som en ny administrativ stilling. Højesteret fandt imidlertid - på linje med landsretten - at hun manglede kompetencer som bogholder, ligesom de ikke fandt, at arbejdsgiverens pligt til at træffe tilpasningsforanstaltninger omfattede en pligt til at oprette en ny administrativ stilling.
Afdelingslederen foreslog dog også, at hun kunne lede postafdelingen i kombination med administrative opgaver, som hun tidligere havde varetaget, og hun foreslog en deltidsansættelse med etablering af fleksjob. Arbejdsgiveren forklarede, at han ikke overvejede at tilbyde hende en deltidsansættelse, eventuelt som fleksjob. Butikschefen havde imidlertid forklaret, at han med arbejdsgiverens opbakning ville kunne have skabt en passende deltidsstilling. Højesteret fandt derfor ikke, at arbejdsgiveren havde godtgjort, at der ikke kunne være tilbudt hensigtsmæssige tilpasningsforanstaltninger, eller at sådanne ville udgøre en uforholdsmæssig stor byrde.
Højesteret fandt - med henvisning til EU-Domstolens vurdering i Ring og Werge-sagen - at 120-dages reglen ikke kunne anvendes, hvis sygefraværet skyldtes manglende hensigtsmæssige tilpasningsforanstaltninger. Idet Højesteret vurderede, at afdelingslederens sygefravær kunne være helt eller delvist undgået ved sådanne foranstaltninger, var betingelserne for anvendelsen af 120-dages reglen derfor ikke opfyldt på opsigelsestidspunktet.
Afdelingslederens anciennitet berettigede hende til et opsigelsesvarsel på 6 måneder, hvorfor hun fik en erstatning på 5 måneders løn modregnet sygedagpenge i de 2 måneder, der gik ud over minimalerstatningsperioden.
De manglende tilpasningsforanstaltninger og den følgelige uberettigede anvendelse af 120-dages reglen var en krænkelse af afdelingslederens rettigheder efter forskelsbehandlingsloven. Hun fik derfor en godtgørelse, der - henset til krænkelsens karakter, hendes 14-års anciennitet og retsusikkerheden på området - skønsmæssigt blev fastsat til 9 måneders løn.
Dommen viser, at en medarbejder ikke kan opsiges med baggrund i 120-dages reglen, hvis en væsentlig del af fraværet skyldes et handicap, og dette i hvert fald til dels kan tilskrives manglende afhjælpningsforanstaltninger. Dette betyder imidlertid ikke, at sygefravær grundet et handicap ikke kan medregnes i de 120 dage, hvis arbejdsgiveren har truffet sådanne foranstaltninger, hvilket også følger af Højesterets dom i Ring og Werge-sagen af 23. juni 2015.
Vores omtale af landsrettens dom kan findes her.
Vores omtale af Højesterets dom i Ring og Werge-sagen kan findes her.