
    
Jeg har altid folt, at lige meget hvor slemt det blev  at hvis vores fodder fandt sammen, selv om det kun var ganske flygtigt  sa vidste vi, at der var vabenhvile  og at vi nok skulle finde ud af det.
  

    
Jeg har alltid ment at, uansett hva vi gar gjennom,   uansett hvor vondt det er, hvis vare fotter mottes under teppet   med bare den minste beroring,   sa ville vi vite at vi er kommet inn i den demilitariserte sonen, -
    
   
    
- at det kommer til a ga bra, at vi fremdeles er "oss".
    
  