Slektstreff med hyllest til velour-treningsdressenes glansdager
OnklP & De Fjerne Slektningene fyrer opp. 

ALBUM: 
Karrieren til OnklP har vært en berg-og-dal-bane siden han først debuterte på den norske hiphop-scenen. 
En reise preget av hyllet musikk i diverse ender av rapskalaen, avisoppslag om rus og kemner-beef, og ikke minst en kommersiell snuoperasjon av episke dimensjoner. 

Samarbeidet med kompisene i Slekta skulle egentlig ikke ha vært mulig å gjennomføre uten tonnevis av kleinhet. 
Isteden ble koalisjonen et foreløpig høydepunkt i 34-åringens allerede kvalitetssterke katalog. 
Overraskende perfeksjonert balanse mellom gitarrocken til Oslo Ess og rapperens alltid like uanstrengte og tilbakelente flow. 

Fire år etter gruppedebuten, fyrer gjengen nå både opp en feit mornings og nattings i et todelt albumprosjekt som imponerende nok tar eventyret enda et steg videre. 
Sparket i gang av et gitarriff som oser av 70-tallsnostalgi («Lånt tid»), er skivas første del en lettere versjon av landets «farligste boyband». 

Bluesreggae-kompet på «Kommer ikke hjem» (med Pant fra Herreløse) er selve soundtracket til sommerdager i Sofienbergsparken, mens det allsangvennlige refrenget på Jaa9-samarbeidet «Skrevet i stein» nærmer seg de generiske melodioppskriftene som preger dagens radiobølger. 
Heldigvis uten å vippe over på feil side. 

Deretter rulles det opp en enda sterkere blanding på albumets atskillig mørkere avrunding, hvor den høytalersprengende gitarveggen på «Høyt & Lavt» legger rammene for skivas kanskje sterkeste spor – og ikke minst en ny soleklar konsertfavoritt. 

«Skulle bare» kanaliserer Snoop Doggs-klassikeren «Murder Was The Case» i oppdatert psykedelisk rockedrakt, mens hovedpersonen selv gir en rørende hyllest til sagging og velour-treningsdressenes glansdager på starten av 00-tallet med «Sweatpants». 
Underholdende kronet av sin insider-shout-out til den norske DJ-legenden Daniel Gude. 

«Helsetrøya på, jeg er en rude boy / Når Gude rocka Fubu, hvor var du, boy? 
Jeg kunne slutta å sagge, det er for lett, man / Alt jeg foretar meg, gjør jeg i noen sweatpants.» 

En låt det forøvrig skal bli gøy å se nybakte Pappa P fremføre om 20 år, når Slekta garantert fortsatt er et av Norges mest elskede liveband. 
. 
