PÅSKEKRIM:Verdens dårligste åpning 

KRIM: 
Danskene har fått en ny krimkomet, påstår noen. 
De tar feil. 
Dette starter hjelpeløst, og er på sitt beste helt ordinært. 

Jens Henrik Jensen: 
Hengte hunder. 
444 sider. 
Oversatt av Henning Kolstad. 
Aschehoug. 

Hvis jeg skal kåre tidenes dårligste åpning av en krimroman, er Jens Henrik Jensens «Hengte hunder» garantert en finaleplass. 
Hør bare: 

«Det var som om hunden hadde strakt hals i et desperat forsøk på å snuse inn en aller siste duft av livet. 
Forgjeves. 
Snuten hadde ikke nådd sløret av mandelblomster over hodet. 
I de matte øynene avspeilet erkjennelsen seg i blekt demringslys.» 

Hæh? 

Beklager at jeg måtte utsette dere for dette, men når forfatteren beskriver et hundelik med så patosfylte ord og overspente formuleringer, fortjener han ikke bedre - i matte og døde hundeøyne skal vi liksom avspeile erkjennelse av livets slutt, eller hva er det egentlig? 

Resten er i hovedsak en ganske så ordinær historie om en dansk eks-soldat som er ødelagt av krigens gru (for å bruke en annen klisje som forfatteren tyr til i etterordet), men hentes inn igjen når etterretningen ber ham finne ut hvorfor mektige menn dør - og hvorfor hundene deres henges. 
Men trenger de egentlig den posttraumatiske antihelten for å løse gåten? 
Eller trenger de en avledning? 
Eller kanskje rett og slett en syndebukk? 

Underveis får vi alle ingredienser som er godkjent av krimforfatterlauget: 
En ensom helt med et trøblete familieliv, en fortid som truer med å innhente ham, et maktapparat der vi aldri vet hvem som er til å stole på, en kvinnelig hjelper (men er hun den han tror hun er?), den gode samtalen der skurken føler et akutt behov for å forklare seg - og ja, dere skjønner. 

Men midtveis skifter fortellingen karakter og beveger seg i retning av Dan Browns univers av hemmelige brorskap og maktens sammensvergelser. 
Vi blir fortalt om skjulte kart og bortgjemte rom, og dermed blir avslutningen nesten like søkt som åpningen er viljeløst komisk. 

Aschehoug omtaler Jensen som Danmarks nye krimkomet og satser stort på krimserien om ekssoldat Nils Oxen - to nye romaner skal gis ut det neste året. 
Det tilsvarer omtrent tusen krimsider vi ikke trenger lese. 
I stedet kan vi lete etter innsikt i døde dyreøyne mens vi erkjenner mandelblomstens duft eller hva det nå var. 
