Etter 20 år har bergensbandet virkelig funnet formen
Emmerhoff & The Melancholy Babies er en deilig vriommpeis av et band. 

Det var ingen grenser for hvor store Emmerhoff & The Melancholy Babies kunne bli da bandet albumdebuterte med «Viva Revenge» i 1999, i hvert fall om man skulle tro norske (og særlig bergenske) musikkjournalister. 
Bandets intrikate westernrock var på alles lepper og ører, men det store, kommersielle gjennombruddet lot likevel vente på seg. 
I stedet bygget bandet seg sakte, men sikkert opp som en bunnsolid leverandør av kvalitetsrock for kresne musikkelskere, også i utlandet. 

«Circle Six» er bandets mest ambisiøse og kompromissløse til nå, der alle bitene endelig faller på rett plass. 
De progressive taktene fra forgjengeren «Where The Pale Light Creeps» (2011) er her fremdeles, men de bekmørke americanatonene fra de første utgivelsene, er tilbake for fullt. 
Samtidig våger bandet å utforske mer ekstreme, nesten fiendtlige lydlandskap som minner om krautrock og ambient metal. 
Mest av alt låter det som om Pink Floyd, The Doors, Isis, The Gun Club og Vic Chesnutt har slått seg sammen for å lage lydsporet til en deilig dyster roadmovie. 

Det gjør godt når musikere stiller krav. 
«Circle Six» er et album som krever lytterens fulle og hele oppmerksomhet. 
Det er en opplevelse i klang, teksturer, harmonier og godt, gammeldags trøkk – dette mytiske begrepet musikkskribenter så ofte tyr til når de skal beskrive følelsen av musikk som treffer en i mellomgulvet, og som får det til å sitre helt i fingertuppene. 
«Cirkle Six» våger å være skikkelig vanskelig. 
Derfor er den også så bra. 
