«A quiet place» er grøssende uhyggelig
Skremmende, nifs og annerledes monsterfilm. 

« 
Vi lister oss så stilt på tå når vi skal ut og røve,» synger røverne i Thorbjørn Egners Kardemommeby. 

I A quiet place lister en familie seg musestille rundt i et forfallent butikklokale. 
Noe har skjedd, alt er stille, det er ingen mennesker å se, gamle avisoverskrifter hinter om en invasjon. 
Når den yngste sønnen finner en rakett med lyd, blir alle hysteriske, men ikke en lyd kommer over leppene deres. 
På hjemveien forstår vi hvorfor de er redde. 

A quiet place er på mange måter et klassisk overlevelsesdrama og en monsterfilm. 
Filmen er også et tett og intenst personlig drama, men viktigst av alt viser den hvor grunnleggende lyd er i en film – og hva som skjer når du fjerner den. 

Stille film med dominerende lyd 

At en film har dialog, tar vi som en selvfølge, men hva skjer når karakterene kommuniserer på tegnspråk og hvisker så lavt som mulig til hverandre? 
Du blir utrolig oppmerksom på alle de andre lydene i filmbildet. 

En gulvplanke som knirker altfor høyt, et kvalt nys og monstrenes klakkende lyder blir ekstremt effektive skremselsmidler. 
Mangelen på lyd gjør A quiet place til en nervepirrende og uhyggelig opplevelse. 

Det stille lydbildet fremhever også Marco Beltramis stemningsskapende musikk. 
Har du ikke tenkt over musikkens betydning i en film, får du her en innføring i hvor verdifull musikk er for atmosfæren. 

Grim og ubehagelig 

For den lille familien går hele tilværelsen med på å konsentrere seg om ikke å lage en lyd. 
Moren (Emily Blunt) er gravid, og det nærmer seg termin. 
Hvor lurt det var å bli gravid når livet er en konstant unntakstilstand, kan selvsagt diskuteres. 
En ting er i alle fall sikkert; babyer skriker høyt. 

A quiet place bygger seg sakte opp mot et uunngåelig klimaks. 
Veien dit er både spennende, dramatisk, grim og ubehagelig. 

Selv om de knapt snakker sammen, er filmen et tett karakterdrama. 
Det hersker et problematisk forhold mellom far og datter. 
En sønn tvinges til å bli voksen før tiden. 
Foreldrene preges av angst, men presser likevel barna inn i tradisjonelle kjønnsrollemønstre. 
Det intime drama er drivkraften. 

A quiet place er en effektiv skrekkfilm. 
Monstrene er brutale, dyriske og fryktinngytende. 
Det er ikke en film som spiller på de lettvinte bø-effektene, men en film som er opptatt av å bygge opp en atmosfære av gru. 
Er du lettskremt, ikke se denne alene en mørk kveld. 
