Dersom Jane Austen hadde levd i 2018, hadde hun kanskje laget «To All the Boys I've Loved Before»
Dette er en ekte sjarmbombe av en romantisk komedie. 

Sjarmbombe er en klisjé, det skal jeg innrømme, men To All the Boys I've Loved Before er langt unna klisjeene selv om den romantiske sjangeren er full av dem - fra suppesøte kyss i solnedgang til heltinnens tårer og hjerte-smerte halvveis i filmen når alt går galt. 

I den digitale verden med sveiping og Tinder er det godt å se at romantikken fortsatt lever. 
Susan Johnsons film unngår elegant de fleste klisjeene takket være et solid manus, god dialog og strålende skuespill. 

Håndskrevne brev 

Lara Jean (Lana Condor) lever i sin egen fantasiverden. 
Hun elsker klissete, romantiske romaner og håndskriver intense kjærlighetsbrev, som hun aldri sender. 
Fantasien er mye enklere å håndtere enn ekte gutter og den virkelige verden. 

Hva skjer når Lara Jeans geskjeftige lillesøster faktisk sender de gammeldagse brevene? 
Lara Jean får både den ene og den andre gutten på døren. 
Intrigene baller på seg, og Lara Jean befinner seg plutselig i et late-som-forhold med skolens populære lacrosse-spiller. 
Peter (Noah Centineo) har kjærlighetssorg og er nettopp dumpet av sin forrige kjæreste. 

Det som følger er en fornøyelig, morsom, rørende og romantisk historie om at virkeligheten kan overgå fantasien. 

Treffer rett i hjertet 

Vår heltinne er en håpløs, gammeldags romantiker, og favorittfilmen er Sixteen Candles (1984). 
For en som vokste opp med nettopp den filmen, er det utrolig morsomt å oppleve at en romantisk komedie i 2018 kan treffe rett i hjertet selv om en strengt tatt ikke er målgruppen. 

Dersom Jane Austen hadde levd i 2018, hadde kun kanskje laget To All the Boys I've Loved Before. 
Filmen mangler riktig nok Austens satiriske håndlag og sterke samfunnskritikk, men helt fri fra det er den ikke. 
Johnsons film har mange morsomme og gode observasjoner om hvor vanskelig det kan være å slippe seg løs i et samfunn hvor alt skal være perfekt. 
Så får vi bare takle noen sekvenser med litt vel tradisjonelle kjønnsroller. 

Romantikk kan lett bli både klamt og pinlig på film, men takket være Sofia Alvarezs gode manus, hvor dialogen glir lekende elegant, flyter handlingen naturlig. 

En annen årsak til at filmen oppleves som ekte, er skuespillerne. 
Lana Condor er nok et uskrevet blad for mange av oss, men vi kan bare lære oss navnet først som sist. 
Hun har sjarm og utstråling. 
Kjemien mellom henne og Noah Centineo gnistrer, og det er selvsagt helt essensielt. 

To All the Boys I've Loved Before viser at den romantiske ungdomskomedien ikke er død. 
Og godt er det. 
