At denne komiserien lanseres i 2018, er nesten utrolig
Er det dette som må til for å samle folket foran skjermen i helgene, NRK? 

Digger du «Side om side»? 
Da håper NRK at du vil like «Nesten voksen» også. 
Ikke skjønner jeg hvorfor. 

At denne komiserien lanseres i 2018, er smått utrolig. 
Ikke er det noen liten lansering heller, den skal alternere med «Side om side» i primetime på lørdager, og NRK har varslet at de håper det blir mange sesonger. 
Rollene bekles av folkelige favoritter som Jenny Skavlan, Hans Olav Brenner og Nils Jørgen Kaalstad, for ikke å snakke om teaterflinkiser som Mattis Hermann Nyquist og Kjersti Tveterås, og stjerneskuddet Renate Reinsve. 

Typete 

Damene spiller Grünerløkka-venninnene Ida, Camilla og Siri. 
Den ene (Skavlan) er wannabe-interiørarkitekt og bonusmor for barna til låtskriveren Thomas (Kaalstad). 
Tveterås og Nyquist spiller nybakte foreldre, mens Brenner er slubbert-broren som okkuperer sofaen deres, mens han funderer bittelitt på hva han skal gjøre med livet. 
Reinsve spiller karrierejegeren som åpenbart skal bli sammen med Brenner, selv om de er hverandres rake motsetninger. 
Det gjelder egentlig alle seks. 

Som i de fleste sitcoms, har de fått hver sin typete egenskap, og bruker hvert mulige øyeblikk til å minne oss på hvem de er (som om ikke de typete kostymene gjorde det allerede): 
Blåskjorte-Nyquist sorterer duploklosser etter farge. 
Blyantskjørt-Reinsve ser knapt opp fra mobilen. 
Lue og joggebukse-Brenner er alltid blakk. 

Klisjé-karakterer 

Som små, gjenkjennelige karakteristikker kunne det blitt morsomt, men her bærer klisjé-karakteristikkene hele karakteren. 
De har ikke andre egenskaper. 
Det gjør dem kjedelige og forutsigbare. 
Hva de ser i hverandre, er et mysterium. 
Særlig troverdige er de heller ikke. 
Skavlan ser ut som hun har lyst til å fnise av seg selv hele tida, selv når hun skal være morsk. 
Det er noe anstrengt over innsatsen til flere av skuespillerne. 
Store fakter sammen med overtydelig teatralsk uttale gjør det både hektisk og tregt på en gang. 

Det er ikke godt å si hva tanken bak «Nesten voksen» har vært. 
Selvsagt kan det hende at en komiserie om seks urbane venner i starten av trettiårene er akkurat det du har savnet på skjermen – men husk at «Friends» ligger på Netflix. 
Kanskje synes du det er kjempegøy med trøtte småbarnsforeldre, men da er «Melk» på Viafree et mye bedre alternativ. 
Mine og dine barn? 
Se på annenhver amerikanske sitcom fra nittitallet. 
Er det slitsomme singellivet morsomt, synes du? 
Finner du ingen kulere serier som tar for seg temaet? 
Virkelig? 

Trygt og bakstreversk 

En mulig målgruppe kan være deg som er allergisk mot hovedpersoner med minoritetsbakgrunn – legning så vel som etnisitet, denne serien er rensket for alt – men selv da har du mange bedre ting å velge mellom. 
Og forresten så må du skjerpe deg. 

For øvrig kan jeg kan knapt huske å ha sett en så friksjonsløs serie. 
Her er ingenting ordentlig pinlig, ingen samtaler beveger seg i nærheten av noe vanskelig eller betent, her er ikke så mye som et halvt ord som kan få et menneske i dette landet til å heve et øyebryn, langt mindre rynke på nesa. 

Statskanal og lørdagsunderholdning, jadajada. 
Trygt og kjent skal det visst være. 
Men hvis det er dette som må til for å samle folket foran skjermen i helgene, så får de store, stygge strømmeselskapene bare komme og ta oss. 
Vi har fortjent hverandre. 

Anmeldelsen er basert på de tre første episodene. 
