Paranormal Activity 4
Dette er spøkelsessuppe kokt på satanspiker! 

Jeg gikk visst glipp av Paranormal Activity 3, men jeg tror ikke det gjør noe. 
Fireren gjentar alt fra eneren, bare uten samme grad av gåsehudfremkallende skrekkstemning, akkurat som toeren og sannsynligvis treeren (jeg har ikke sett den). 

Filmens utgangspunkt er effektivt konstruert, men regissørene Henry Joost og Ariel Schulman bruker det ikke til å fortelle en skikkelig historie. 

I stedet tvinger de oss til å vente og vente og vente og vente til det endelig skjer noe, ett sekund før slutten. 
Hvorfor vil de ikke mer enn dette? 

Overvåker med laptop 

En familie i Nevada må ta seg av gutten Robbie (Brady Allen) fra nabohuset når moren blir hentet av ambulanse. 

Han blir plassert hos husets jevnaldrende gutt, Wyatt (Aiden Lovekamp), men snart får storesøster Alex (Kathryn Newton) mistanke om at noe er galt. 

Hun får kompisen Ben (Matt Shively) til å rigge husets mange laptoper til å ta opp alt som skjer foran linsene, og opptakene avdekker ganske riktig merkelige ting. 

Gir mange muligheter 

Opplegget er altså ganske fiffig i utgangspunktet. 
Denne laptopovervåkningen gir mange muligheter til skummel historiefortelling. 

Å oppdage hva som skjer når man sover, eller ikke er tilstede, er et spennende prospekt. 

Det gir også noen stilige effekter med nattbilder av et mørklagt rom med et påslått Kinect-apparat, der ytterligere uforklarlige momenter avdekkes. 

Dumme demoner 

Men historien subber saaakte fremover. 
Jeg spør meg nok en gang hvorfor det ikke skjer noe. 
Dette er spøkelsessuppe kokt på satanspiker. 

Demonene er dessuten dumme. 
Uforklarlighetene har ofte ingen funksjon, ingen mål og ingen mening, annet enn å skremme publikum. 

Det finnes nok en slags plan bak alt som skjer, men veien til målet er ekstremt tungvint og kronglete. 

For langt mellom gysene 

Jeg innrømmer gjerne at Paranormal Activity 4 har noen øyeblikk som fikk meg til å skvette. 
Det skulle bare mangle. 
Men den store uroen meldte seg aldri. 
Til det er stemningen for slapp. 

Det er ikke skuespillernes skyld. 
De gjør faktisk gode roller sett i lys av at de har et tynt manus å følge, begått av Christopher Landon og Chad Feehan. 

Men det er alt for langt mellom gysene i Paranormal Activity 4 til at jeg ønsker meg en femmer. 
Og hvor ofte har du egentlig hørt noen ønske seg en femmer av en filmserie? 
