Spillanmeldelse:«Monster Hunter Tri» 

Tålmodighet kommer godt med i rollespillet «Monster Hunter Tri», her er det ikke alltid like klart hvem som er jeger og hvem som er bytte. 

Stavefeil til tross, «Monster Hunter Tri» er det tredje nummererte spillet i serien med samme navn. 
På vår side av kloden er det stort sett bare spesielt interesserte som har stiftet bekjentskap med serien tidligere, men i Japan er «Monster Hunter» nesten like populært som rå fisk. 

Der har da også «Monster Hunter Tri» rukket å bli det mestselgende Wii-spillet som ikke er utviklet av Nintendo selv. 
Nå står Europa og USA for tur, spørsmålet er bare om det erkejapanske rollespillet faller i smak også hos vestlige ganer. 

Svaret må bli noe så utilfredsstillende som et rungende «jo, kanskje?». 

For «Monster Hunter Tri» er et rollespill praktisk talt uten historie, uten mer enn en knøttliten by i énspillerdelen og uten nivåer eller utviklingstrær. 
Fokuset rikker seg aldri en tomme fra det «Monster Hunter Tri» kan best, nemlig jakt og jaktutstyr. 

Gringorilla: 
Har spilt litt sammen med en kompis i dag, og kan fortelle at spillet er veldig bra. 
Men det er merkverdig likt de to første spillene, i alle fall gameplay-messig. 
Diskuter Monster Hunter Tri her! 

Jakten foregår på et stigende antall arena-liknende områder som må lastes inn én etter én. 
Det fungerer bedre enn man kunne ha fryktet, og lastetiden er ikke så ille at man ikke vender seg til den. 

Tilvenning er forøvrig et stikkord i «Monster Hunter Tri». 
Har man ikke spilt spill i serien tidligere, er det mye som både må læres og avlæres. 
Å løpe rett bort til monsterne og begynner å dundre løs på en tilfeldig valgt angrepsknapp, er omtrent like lurt som å sprinte bort til en virkelig grizzly-bjørn og forsøke å bokse den i magen. 

Her er det kald beregning, presis timing og taktiske evner som teller. 
«Monster Hunter Tri» kan med rette beskrives som en taktisk kampsimulator. 
De tøffere fiendene må observeres og studeres, kampene må planlegges utifra deres svakheter og dine egne styrker. 

For eksempel kan man ikke låse seg til et bestemt mål. 
Svinger man sverd, hammer, lanse eller fyrer løs med buepistolen, er det altså en fordel om noe stort og skummelt befinner seg innenfor rekkevidde. 
Tilsvarende kan man unngå glefsende kjever med en unnamanøver i rett øyeblikk. 

Med tanke på den stadig økende vanskelighetsgraden, kan det være godt å få litt hjelp. 
I énspillerdelen kan man få støtte av en tidvis irriterende skapning kalt «Cha-cha», mens man i flerspillerdelen kan slå seg sammen med andre menneskelige jegere over nettet. 

Akkurat dette må sies å være en av de virkelige styrkene til «Monster Hunter Tri», for det er ikke hver dag man ser en så solid online-del i et Wii-spill. 
Her er det lagt ned mye arbeid, både i forhold til stabilitet og ekstrainnhold. 
Får man nok «jaktpoeng» i flerspillerdelen, kan man prøve seg på monstre som er enda tøffere enn de tøffeste som finnes i énspillerdelen. 

Dersom man i tillegg plugger inn et USB-tastatur, er det ikke mye som skiller «Monster Hunter Tri» fra et vaskekte MMO. 

Onlinespill-følelsen slår også til for fullt i jakten på nytt og bedre utstyr. 
Oppgradering, sammenslåing og modifisering av våpen og rustning er nemlig en sentral del av «Monster Hunter Tri». 

Ressursene kommer fra felte beist, og de nødvendige kvanta øker eksponensielt utover i spillet. 
Selv med muligheten til å skaffe en god porsjon råmateriale fra gården og fiskeriet i landsbyen, bør man ha en sunn dose tålmodighet for å virkelig kunne sette pris på oppgraderingssystemet. 

Belønningen er heldigvis deretter, særlig fordi det ferdige utstyret faktisk ser ut som om det er laget av råmaterialet du har brukt. 
Slikt er langt fra en selvfølgelighet i moderne rollespill og bidrar mye mer til innlevelsen enn man kanskje skulle ha trodd på forhånd. 

For noen vil «Monster Hunter Tri» derfor være et nærmest perfekt rollespill. 
De vil la seg fengsle av mengden med fantasifulle, velanimerte og intelligente monstre, pluss det komplekse utstyrssystemet og den knallsterke flerspillerdelen. 

For andre blir det dog litt for smalt. 
Mangelen på et plott som kan drive spilleren videre, de langdryge kampene og det etterhvert nådesløse vanskelighetsnivået, krever over middels tålmodighet og innsats. 

Selv om ikke «Monster Hunter Tri» vil falle i smak hos alle, er det et solid spill og et av de beste rollespillene tilgjengelig på Nintendo Wii. 
