Bokanmeldelse:Hélène Grémillon: 
«Den fortrolige» 

Gripende roman om moderskap, kjærlighet og krig. 

Roman 249 sider Kr. 
299,- Aschehoug 

Med 2. verdenskrig som klangbakgrunn spiller forfatteren opp dette lavmælte, men også intense dramaet: 
To kvinner med ulike utgangspunkt prøver å stjele både morshjertet og fremtiden fra hverandre. 

Det begynner med at en forlagsredaktør mister sin mor og brått mottar anonyme brev som kanskje handler om hennes eget opphav. 
Hun leser om hvordan et veletablert ektepar tyr til det man i dag vil kalle surrogati, og ber en ung kunstnerinne bære frem et barn for dem. 
Alle parter ser klare fordeler ved avtalen, og ønsker hverandre vel. 

Men følelser vokser i alle retninger, menneskene blir som løvblad i vinden. 
De kan ikke spå eller vite noe om hverken hverandres agenda - eller den stor krigen som truer Europa. 

Mannen i sentrum for det hele er først en blek skygge, men trår stadig mer gripende frem når kvinnenes liv siger ut i blind desperasjon. 
Mange tabubelagte tema tas opp i denne romanen, alltid med lavmælt mot: 
Er abort kvinnefrihet? 

Kan man elske et barn like høyt uten blodsbånd? 
Kan en farskjærlighet være sterkere enn mannens dragning mot en kvinne? 

Språket er knapt og sobert, vekslingene mellom tider og fortellerstemmer fungerer bra, selv om den dramaturgiske idéen om å bruke brev fra ukjent avsender er ganske forslitt. 

De ulike hovedpersonene rystes ubønnhørlig nærmere og nærmere en sannhet de ikke ønsker, ikke makter, ikke tør tro på. 
Og så forløses alt sammen i et lyst og lyrisk anlagt etterskrift, et grep som ville ha vært ødeleggende i en roman fra en mindre begavet forfatter. 

Grémillons fortellerkunst beviser at det er mulig å gjenskape den greske tragedie om moderskap, erotisk kjærlighet, krig og skjebne i en fortettet og intens form, helt uten flaue klisjéer. 

Dessuten byr romanen på fortettede og forbløffende detaljskildringer av det franske samfunnet før og under tysk okkupasjon. 
Oversatt av Agnete Øye. 

MAY GRETHE LERUM 
