Utenomjordisk eufori
Årets Roskilde kunne ikke blitt avsluttet på en bedre måte. 

For en måned siden annonserte Arcade Fire deres kommende album Everything Now gjennom en overraskelseskonsert på Primavera Sound i Barcelona. 
Den ble annonsert bare et par minutter før selve konserten for å virkelig kunngjøre at et nytt album er på vei. 

Regnet har endelig forlatt festivalen og Arcade Fire har fått æren av å headline siste dag på det ukeslange eventyret kalt Roskilde. 
Etter en uke med gjørme, solbrente neser, intimservietter, ølbonger og minimal tilgang til sanitærutstyr er festivalpublikummet kanskje slitne, men det er ikke Arcade Fire. 

Kledd opp i Everything Now-merch står hele orkesteret foran de siste hardbarka Roskilde-gjengerne som ikke har dratt hjem tidligere på grunn av regnet. 
Vi er sløve, dog gira på å bruke det siste vi har igjen av stemmen vår når Arcade Fire vekker oss opp fra Roskilde-rusen med slageren «Wake Up». 

Naturlig nok har bandet tatt med seg samtlige utgitte singler fra Everything Now. 
Tittelsporet (co-prodsert av Daft Punks Thomas Bangalter), «Creature Comfort» og «Signs Of Life» er godt tatt i mot av publikum, selv om det er de gode gamle som briljerer. 

Under tidligere konserter har jeg ofte tenkt at Régine Chassagnes vokal har hatt en tendens til å lett bli for skjærende når bandet beveger seg utenfor studio. 
I kveld fremfører hun blant annet «Sprawl II (Mountains Beyond Mountains)» og tidligere nevnte «Creature Comfort» i en særdeles mer behagelig form enn tidligere. 

Det er helt utrolig hvor vanskelig det er å ikke synge med til Arcade Fire. 
Uansett om det er LIES! LIES! fra «Rebellion (Lies)» som brøles ut, eller synthen på «Ready To Start». 
Publikum inkluderes fra start til slutt i form av en gedigen allsangfest for både de som har vært fans siden 2003 og de som tenkte de bare skulle få med seg det derre gigabandet alle snakker om. 

Stemninga på Orange er helt perfekt. 
Det kjennes emosjonelt idet hovedvokalist Win Butler sier han kjenner følelsen av fred i publikum før bandet trøkker igang «Suburbs». 

Ja, men jeg vil tro samtlige festivaldeltakere kunne kjenne et hint av den mystiske Orange Feeling når bandet utfører hiten foran et hav av utmattede festivaldeltakere som i akkurat det øyeblikket muligens får sitt siste fantastiske konsertøyeblikk på årets festival. 

Arcade Fire er et band som ikke trenger noe annet enn seg selv å støtte seg på når det kommer til bemerkelsesverdige konsertopplevelser. 
Så og si alle er ikke bare gode entertainere, men også innmari gode multiinstrumentalister. 
Det er som om alt de har av materiale er skreddersydd en såpass stor scene som Orange. 

For å konkludere er det på sin plass å føye inn et uttrykk som har festet seg etter seks år på denne utrolige festivalen: 
