Mordet på Jesse James av den feige Robert Ford
Nesten en perfekt film! 

Mordet på Jesse James av den feige Robert Ford er ikke først og fremst en westernfilm, men et psykologisk drama. 

Nervekampen står mellom vestens farligste røver og hans største fan. 
Det har blitt en stilsikker og formfullendt film med flere svært sterke skuespillerprestasjoner. 

Jeg er litt skeptisk til å bruke ordet ”mesterverk”, men denne filmen er svært nær. 

Redd for å bli angitt 

Den unge Robert Ford (Casey Affleck) har vært fan av røveren og pistolmannen Jesse James (Brad Pitt) i årevis. 
I 1881 får han og broren Charley (Sam Rockwell) kontakt med James-gjengen. 

Etter deres siste togran oppløses gjengen, og Jesse er redd for at tidligere medlemmer skal angi ham mot en dusør. 

De eneste han stoler på til en viss grad, er brødrene Ford. 
Men de har i all hemmelighet gjort en avtale med guvernøren om å arrestere Jesse, om de tør. 

Brad Pitt er skummelt god som Jesse James, en farlig, paranoid og uforutsigbar person som alle har god grunn til å være redd for. 
Filmen skildrer dette svært godt. 
Frykten kan leses i ansiktene! 

Men den største åpenbaringen i filmen er Casey Affleck som Robert Ford, en i utgangspunktet naiv drømmer som etter hvert forstår at hans helt ikke er den fantasifiguren han har lest om som barn. 

Robert har alltid vært minstemann, men blir brutalt voksen i løpet av filmen. 
Det er glitrende spilt av lillebror Affleck, som jeg tipper ligger meget godt an til en Oscar-nominasjon. 

Voksent filmspråk 

New Zealandske Andrew Dominik regidebuterte i 2000 med Chopper, som gjorde Eric Bana til stjerne. 
Mordet på Jesse James er bare hans andre film, men han viser allerede et voksent og modent filmspråk som kommer til å glede filmelskere. 

Bildene er store og vide og fanger inn det ville vestens enorme rom. 
Samtidig er fargene falmede og kontrasten blass, som om vi kikket på et gammel fotografi. 

En annen detalj er den optiske forvrengingen hver gang fortellerstemmen kommer inn, som om vi plutselig kikker ut gjennom et gammelt vindu. 
Fotograf Roger Deakins har fått leke seg mye, med spennende resultater. 

Du må kanskje være en tålmodig person for å sette ordentlig pris på denne filmen. 
Den føles nemlig så lang som den er (2 timer og 40 minutter), og har det aldri spesielt travelt med å drive handlingen fremover. 

Dessverre stopper fremdriften nesten i perioder, slik at jeg rekker å kjede meg. 
Kanskje kunne filmen blitt en enda bedre opplevelse dersom den ble kortet ned litt. 

Mordet på Jesse James av den feige Robert Ford er altså ikke en perfekt film, men nesten 
