TV-anmeldelse «Melk»:Godt kalsiumtilskudd 

Ikke akkurat amme-TV. 

TV-premiere: 
«Melk» 

Norsk dramakomedie. 
Sendes på Viafree daglig. 
Begynner på TV3 19. september. 

Med: Julia Elise Schacht og Ragnhild Heien Myntevik. 

Manus: Julia Elise Scacht, Ragnhild Heien Myntevik, Peder Udnæs, O.M. 
Araldsen 

Regi: 
Peder Halmdahl Næss 

Å få barn snur det meste på hodet. 
Det er også utgangspunktet for denne nye norske dramakomedien. 
I den forstand at den gjør det morsomme tragisk og den tragiske komisk. 
I seg selv ikke en ny vinkling, men etter de fire første episodene viser «Melk» at man fint kan gjøre både barnefødsel og foreldrepermisjon til noe morsomt, trist og klønete underholdende. 
Uten å bruke utslitte poenger som møter seg selv i tragikomisk babypute-TV. 

Oversikt: 
Disse TV-seriene kan du glede deg til høsten 2017 

På hver sin kant av Oslo er Matilde (Schacht) og Ingri (Myntevik) i lykkelige omstendigheter - som i at de er gravide. 
Og i ulykkelige omstendigheter, som i at den ene barnefaren har funnet en annen å bli gravid med, og den andre er død. 

Ja, det høres ut som en to sjeler, felles skjebne-sak. 

Det er det også, men ikke slik man tror. 

Hvor historien bærer, begynner å demre når Mathilde jobber som Foodorasyklist to uker før termin. 
Og det blir virkelig klart at dette er noe helt annet i dét Hege Schøyen gjester som jordmor med humor (alle som har vært innom en fødestue vet at slike ikke finnes). 

Les også: 
Papegøyen Kaare (35) livet opp mørk filminnspilling 

Derfra balanserer historien fint på sin egen utfordrende dysfunksjonalitet. 
Grunnpremisset er muligens noe søkt, men kunne bikket langt over i norsk tradisjonell og pinlig forvekslingskomedie. 
I stedet klarer skuespillerne å ta både norsk helsepolitikk, nybakte foreldre og ikke minst hverdager generelt på kornet. 
Schacht spiller perfekt sliten, hardtarbeidende og forsmådd og usikker, mens Myntevik er strålende som manisk førstegangsfødende enke med alle førstereisangster og misvisende internettsøk som er mulige å oppdrive. 
Hysterisk tragisk. 

Eller hysterisk - det er lite som er hysterisk, som i å le høyt av her. 
I stedet er «Melk» en godt tenkt og godt fortalt historie som brer seg over livets dypeste kontraster, alltid nytenkende rundt fødselsklisjéer som bekkenmukulatortrening og kjerringråd for melkeproduksjon. 
Ikke minst er en helsesøster som slenger rundt seg med positive selvfølgeligheter, og advarer mot nettsøk (men likevel henviser til forskning fra podkaster) skummelt tatt på kornet. 
Og en lun, men fantastisk morsom runde med babysang, som egentlig er allermest morsom fordi den er altfor nært virkeligheten. 

De fire tolvminuttersepisodene som ligger ute på nettet tar seg litt god tid, men når de er ferdige føler man det som helt riktig tempo. 
Det er scener her som ligger an til å være blant de sterkeste spilte på norsk fjernsyn i høst. 
For selv om dette både skal være morsomt og gøy, er dette en serie som husker at melk baklengs blir klem. 
