En fortsatt 100 prosent bitter Swift
Taylor Swift er vår tids største popkulturelle fenomen. 
Kjipt da at hun bruker posisjonen på hatprat og stadig svakere musikk. 

Da amerikanske Taylor Swift slapp sin første nye låt på tre år sist helg, kokte det over mange steder. 
I sosiale medier og på lister. 
I løpet av få dager hadde Swift for eksempel satt nye strømmerekorder både hos Spotify og på Youtube. 

Åtte millioner streams første dag og 28 millioner views på et døgn for den påfølgende videoen til «Look what you made me do». 
Det er rekorder som ikke vil bli slått før hun selv gir ut neste single fra det kommende albumet Reputation. 

Sånn er det blitt. 
Taylor Swift er nå vår tids største popkulturelle fenomen, elsket av millioner av fans verden over. 
For øvrig også elsket som en arisk gudinne av ytre høyre, ifølge magasinet Dazed, men den diskusjonen lar vi ligge der. 

Den gamle Taylor er «død» 

Posisjonen som popens største har Taylor Swift nådd gjennom hard jobbing over mange år, bygd på en jevnt stigende musikalsk ferd fra pur country via countrypop til stadig røffere og mer eksplisitt elektropop. 

En naturlig vei gitt dagens popmarked, der spillelistene er overfylt av hiphop og moderne R&B, og på den nye singlen høres Swift mest ut som en musikalsk søster av hiphoper Missy Elliott, bare langt svakere. 

Harde, stakkato rytmer med en stadig gjentagende tittellinje som et slags paddeflatt refreng, i en låt som mest av alt blir masete. 
«I’m sorry, the old Taylor can't come to the phone right now. 
Why? 
’Cause she's dead» sier Swift mot slutten av låten, så det er all grunn til å anta at Reputation blir mer av det samme. 

Langt mellom liv og lære 

Kjipere enn den musikalske utviklingen, er likevel mangelen på tekstlig utvikling som tyter ut av «Look what you made me do». 
Taylor har i mange år hatt såkalte «beefs» gående med blant annet hitliste-konkurrentene Katy Perry og Kanye West, og sunget ut om det. 

Om alle disse rundt henne som skaper trøbbel og dårlig stemning – se hva du fikk meg til å gjøre, liksom – uten at hun virker å ha noe ansvar selv. 
Nå er det på’n igjen. 
Fra en fortsatt 100 prosent bitter Swift. 

Med ordene «I don't like your little games, don't like your tilted stage, the role you made me play, of the fool. 
No, I don't like you» åpner låten, og alle tolkninger peker mot rigget på nevnte Kanye Wests Saint Pablo-turné. 

«But I got smarter, I got harder in the nick of time. 
Honey, I rose up from the dead, I do it all the time» synger hun etterpå i opptakten til refrenget, men det virker ikke sånn. 

Det smarte ville vært å la «beef»-ene ligge, og slutte å henge seg så voldsomt opp i hva andre får henne til å gjøre. 
Det må være mulig å heve blikket, kutte ut hevnpraten og finne viktigere ting å synge om akkurat nå. 

Nei, det virker som om Taylor Swift egentlig aldri har hørt på budskapet fra sin egen tre år gamle knallsingle «Shake it off», der hun oppfordret en verden av (kvinnelige) fans til å være sterke, riste av seg «players» og «haters» og så gå videre i livet. 

En bedre løsning enn å skylde på alle andre for alt mulig, så klart. 
Men det er vel et stykke mellom liv og lære. 
