Plateanmeldelse:Josh Groban - «All That Echoes» 

Fløtepus på popfrieri. 

ALBUM: 
POP Josh Groban «All That Echoes» (Warner) 

Groban er en sympatisk figur i en sjanger av slimåler: 
«Crossover»-punktet mellom klassisk, pop og Broadway. 
Han er hverken baryton eller tenor, men noe midt imellom, og høres ut som en engel i ethvert register. 

Blandingen av nye popsvisker, italienske svisker, irske svisker, soul-svisker og easy listening-svisker (ingen vits i å gjøre «The Moon's A Harsh Mistress» etter Linda Ronstadt og Radka Toneff) vil ikke overvinne skeptikere. 

Eldre, mer popfiendtlige fans vil på sin side muligens mene at han bikker for mye over i «dunk-dunk» denne gangen. 
Men også smørsangere må ta hensyn til demografiske endringer. 

BESTE LÅT: 
«I Believe (When I Fall In Love It Will Be Forever)» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
