Ikke for sarte sjeler
Biff-filmen «Lords of Chaos» er et brutalt, overraskende morsomt kaos. 

Filmen «Lords of Chaos» poengterer at den baserer seg på både sannhet og løgner om Euronymous, Greven, kirkebrann og drap. 

For mange vil den være for mørk og brutal, for grotesk i skildringene av det som utspilte seg i black-metal miljøet i Norge tidlig på 90-tallet. 

Historien er kjent. 
«True Norwegian Black Metal» vokser frem under ledelse av Øystein «Euronymous» Aarseth (Rory Culkin). 
Han gjør seg kjent gjennom bandet Mayhem og en rekke sjokkerende publisitetsstunt, og snakker stort om å skape kaos og lidelse. 

Så kommer unge Kristian Vikernes (Emory Cohen), som seinere bytter navn til Varg, og gjør Euronymous’ ord til sannhet. 

Dette utvikler seg til en kamp mellom to unge menns ego. 
Greven er født, kirkebrann og drap følger. 

Historien er fortalt på en overraskende humoristisk måte. 
Fordi Euronymous, som er filmens fortellerstemme, tar seg selv og sitt «oppdrag» så blodig alvorlig, blir ting morsomme. 

Hans intensjoner, hans forskrudde verdensbilde, stemmer ofte ikke med det vi ser. 

Tidvis blir jeg likevel usikker på om det jeg ler av er ment å være morsomt. 
Flere scener fremstår som nærmest parodiske, og virker som om de latterliggjør menneskene, musikksjangeren, black metal-miljøet. 
Det tror jeg ikke var poenget i utgangspunktet. 

Men takk og lov for humoren, for ellers er det meste mørkt. 
Flere scener er direkte ekle, og spesielt en skildring av et selvmord blir i meste laget. 

Alle foran meg i salen byttet på å se vekk, kremte og lage ulike lyder av ubehag. 

Sjokkeffekten er uten tvil tilsiktet, på lik linje med Mayhems groteske sceneshow i sin tid. 

Det passer i filmen, men samtidig ikke. 
Detaljerte bilder av at noen kutter over sine egne hovedpulsårer er ikke forenelig med humor, til tross for at også den er mørk. 

Samtidig som han sjokkerer, forsøker regissør Jonas Åkerlund på et vis å menneskeliggjøre både Øystein «Euronymous» Aarseth og Varg Vikernes. 

Rory Culkin spiller Euronymous på en måte som fremstiller ham som like deler løgnaktig, følsom, ekkel og stakkarslig. 

Vikernes kommer inn som en outsider som ser opp til Euronymous, men som blir stormannsgal når han skjønner hva han er kapabel til. 

Rollen er godt spilt av Emory Cohen. 
Hans gutteaktige ansikt bak langt mørkt hår, står i sterk kontrast til Vargs handlinger. 

Mot slutten finnes flere scener som virker som seriøse forsøk på å røre seerne, eller i hvert fall å vekke sympati. 

Men etter kaoset av humor og brutalitet i vill blanding, fungerer virkelig ikke dette grepet. 
