Anja Garbarek «Briefly Shaking»
(Virgin/EMI) 

Mangfoldig, modig og eksentrisk pop 

Anja Garbarek fikk Spellemannprisen i åpen klasse for det minimalistiske albumet «Smiling & Waving». 
Fire år etter returnerer hun til mer konvensjonelle grep med «Briefly Shaking». 

Anja Garbarek tenker i bilder. 
Og alle bilder har en lyd. 
Det er hennes offisielle motto. 

Dermed er det duket for et modig album fra en artist som kategorisk nekter å innrette seg etter gjeldende moter og trender i musikkbransjen. 
På «Briefly Shaking» har Garbarek alliert seg med Gisli, som bidrar med møkkete studioestetikk. 
Sammen har de skapt et styggvakkert album, hvor de gjennomgående mørke og foruroligende tekstene utgjør en dramatisk kontrast til den organiske, rustikke og røffe musikken. 

Stilmessig sikter Garbarek bredt. 
Gode eksempler på spennvidden i låtmaterialet er den skurrende og kontante «Dizzy With Wonder», knitrende og bluesaktige «Sleep» og «My Fellow Riders» som byr på kammerpop fra roterommet, samt vakre og svevende «Word Is Out». 

Best er den sørgmodige og mollstemte balladen «Can I Keep Him?». 
Sangen handler om homofile Dennis Nilsen, som drepte unge menn og deretter beholdt likene fordi han ikke holdt ut å være så ensom. 

Sære saker, sier du. 
Slett ikke. 
Anja Garbarek beviser at god popmusikk også kan være minst like mangfoldig og eksentrisk som menneskesinnet. 

ESPEN A. HANSEN 
