Filmanmeldelse «Hjemsøkt»:Søkt - som i anstrengt. 

Hjemsøkes av klisjeene. 

SKREKK/THRILLER 

«Hjemsøkt» 

Norge. 
15 år. 
Regi: 
Carl Christian Raabe 

Med: Synnøve Macody Lund, Ebba Steenstrup og Ken Vedsegaard. 

Om man i det hele tatt skulle tvile på nasjonaliteten til «Hjemsøkt», understrekes norskheten ganske greit i åpningen: 
En kald sexscene. 

Det blir både kveling og klasking av kjønn når Cathrine (Macody Lund) og hennes danske samboer Markus (Vedsegaard) går løs på hverandre på Ekebergrestaurantens dass. 
Like etter får hun en telefon: 
Faren hennes er død. 

VG+: 
Hovedrolleinnehaverne ble forelsket på settet 

Men det er ikke meningen at man skal ha sympati for Cathrine. 
Hun er uberørt av farens bortgang, for det er tross alt et halvt år siden de sist pratet. 
Hun booker dessuten en abort uten å fortelle samboeren at hun er gravid, og stikker deretter til Hadeland for å si ha det til farens gamle hus - og for å cashe inn noe arv. 

Hadde filmens oppbygging vært like iskald som hovedfiguren, kunne «Hjemsøkt» virkelig ha blitt spennende. 

Men på 79 minutter blir den en litt for anspent gjennomgang av slitte troper med liksom-nifs barnesang, skvettescener man kan stille klokken etter, obskure «flashbacks», tvilsom psyke og vendinger som sjelden kommer som noen overraskelse. 

At regissør Carl Christian Raabe i utgangspunktet er filmfotograf merkes. 
Regidebuten hans hadde hatt godt av mer tiltro til den solide visuelle historiefortellingen han for eksempel utviser i måten en kjellerdør bygges opp til å bli ondskapen selv. 
Om man ser bort fra enerverende høye skvettekommandoer, klarer filmens ellers spenstige lyddesign å gi huset et eget liv uten å overdrive. 
Denne stemningen, i selskap med Synnøve Macody Lunds kjølige tilstedeværelse kompenserer nesten for denne psykologiske thrillerens sult etter originalitet. 

Når «haunted house»-klisjeene sitter som en tvangstrøye blir det vanskelig å forme noe som er minneverdig. 
