Glitrande underhaldning
På det ytre planet liknar fortellingen på Sigrid Undset i «Kristin Lavransdatter.» 

Ken Follet trivst i det heilt store formatet. 
Handlinga er lagt til England (og litt til Paris), og det geografiske utgangspunktet er på nytt den oppdikta byen Kingsbridge sør i landet. 
Tidsmessig dekker dei om lag 860 sidene åra frå 1558 til 1606, av mange rekna som den kulturelle og politiske gullalderen til øyriket, den såkalla «elisabethanske» tida. 

I store delar av Europa, inkludert England, har Martin Luthers religiøse reformasjon fått fotfeste, og i England er det mange som meiner at Elisabeth I er den rette tronarvingen, men det er også mange som er overtydde om at det er den katolsk-truande Maria Stuart – som dels held til i Paris. 

I ein stutt omtale er det umuleg å gå i detaljar, men rundt dei to kvinnelege tronkrevjarane, har Follett dikta inn den unge Ned Willard, ein hemmeleg agent som skal verne Elisabeth mot intrigane til Maria Stuart. 
Dermed har han hamna på feil side – jenta han er glad i er katolikk og Stuart-tilhengar. 
Maria Stuart har ein rimeleg fanatisk tilhengar, Pierre Aumande, og dermed er det duka for dramatikk. 

Det amerikanske uttrykket «faction» er – etter mi meining – det som karakteriserer dei fleste av bøkene til Ken Follet. 

Nokre oppdikta personar, viktigast i denne boka er Ned Willard og Pierre Aumande, og nokre som er reelle personar – dei to viktigaste her er Elisabeth I og Maria Stuart. 

På det ytre planet liknar det på Sigrid Undset i «Kristin Lavransdatter.» 
Men, og det er viktig, medan Undsets trilogi er ein psykologisk utviklingsroman, er Follets murstein mest prega av miljøskildringar, svik, mangel på lojalitet, intrigar, heftig sex – og ein imponerande rikdom på detaljar om alt muleg. 

Som lesarar er vi også til stades til dømes når huginottar i tusental blir massakrerte i Paris, og når den spanske armadaen blir knust i den engelske kanalen. 

Boka er spennande underhaldning, lærerik populærhistorie også, men den reint litterære verdien er ikkje stor. 
Man, som underhaldar har Follett, etter mi meining, få eller ingen konkurrentar. 
