Dacia Duster:Røff og billig SUV 

Dacia Duster er nå tilgjengelig i Norge. 
Den kan lokke med lave priser, firehjulsdrift og dieselmotor. 
Er den et kupp eller blir den frakjørt? 

Den folkelige SUV-klassen har etter hvert blitt full av alternativer fra en lang rekke produsenter. 
Nå har vi sett nærmere på en du neppe har sett særlige mange av før, nemlig Dacia Duster. 
Dacia er nemlig et merke som ikke har noen offisiell importør i Norge. 
Men nå er Duster likevel tilgjengelig for de som tenker litt utradisjonelt. 

Dacia er opprinnelige et rumensk bilmerke som tilhører Renault-Nissan-konsernet og som i Europa er posisjonert som et slags økonomialternativ. 
Den norske Renault-importøren har valgt å ikke ta merket hit til Norge foreløpig, men opplyser at de er i dialog med Renault om dette og at det dermed kan være aktuelt i fremtiden. 

Via Sverige 

Enn så lenge er det Sandvika Bil i Bærum som gjør et forsøk og tar inn Duster via den svenske offisielle importøren, i tillegg til Logan som fleksibil og pick-up. 
Dette gjør at bilene er utstyrt med skandinaviske spesifikasjoner og normal garanti på fem år/100.000 kilometer. 
I tillegg har de opprettet en serviceavtale med Mekonomens verksteder. 

I fjor solgte Sandvika bil 14 eksemplarer av Dacia og de regner med omtrent 60-70 biler i 2012. 
Av disse er 25-30 av modellen Duster. 
Med en 90-hesters dieselmotor starter prisen på 229.000 kroner, mens startprisen med firehjulsdrift og en dieselmotor på 109 hester er 279.000. 
Det er sistnevnte versjon vi har kjørt. 

Til sammenligning begynner billigste versjon av Skoda Yeti med tilsvarende sterk motor og firehjulsdrift på 317.000 kroner. 
Det samme gjelder Mitsubishi ASX, da med 115 hester. 

Kjent teknologi 

Ettersom Dacia er nært beslektet med Renault og Nissan, er det ikke overraskende mye kjent teknologi under skallet. 
Blant annet inkluderer dette firehjulsdriftsystemet og motoren. 
110 hester er ikke veldig mye, men Duster er ikke veldig tung så den oppleves i praksis brukbart motorisert. 
0-100 går på 12,5 sekunder, og dreiemomentet ligger dessuten på 240 newtonmeter. 

Lavt giret 

At den relativt beskjedne motoren gir krefter nok i praksis skyldes også den lave girutvekslingen. 
Duster har en sekstrinns manuell girkasse, men førstegiret er beregnet for terrengkjøring og tunge bakkestarter og er derfor svært lavt. 
I de fleste vanlige situasjoner er det best å starte i andregiret. 
Dette forplanter seg oppover i girene, men sjettegiret er passe i landeveishastigheter. 
Også på motorveien går det greit. 
100 kilometer i timen gir rundt 2200-2300 omdreininger. 
Girkassen er for øvrig rimelig enkel og grei i bruk. 

Forbruket ligger på 0,56 liter og CO2-utslippet på 145 gram, hvilket er absolutt godkjente tall. 

Tar seg frem 

Kjøreopplevelsen er litt blandet. 
På den positive siden kan man notere solid bakkeklaring og meget god fremkommelighet, blant annet fordi man kan låse kraftfordelingen 50/50 foran/bak i hastigheter opptil 80 kilometer i timen. 
I tillegg er fjæringskomforten helt OK. 

På den andre siden er styringen følelsesløs og ikke blant de mest presise. 
Det gjelder til en viss grad også kjøreegenskapene som ikke helt når opp til de bedre i klassen. 
Noe dramatisk er det ikke, men her er det litt å gå på. 
Det merkes først og fremst når du presser bilen litt. 
Under mer vanlig kjøring merker du mindre forskjell, noe som jo ikke er et uvanlig fenomen. 

En ting som kan nevnes er at Duster har trommelbremser bak, som er sjeldent på så store biler, uten at vi opplevde dette negativt i testperioden. 

For enkel 

Den største svakheten til Duster er at den føles vel enkel, og tør vi si spinkel, i materialvalg og sammensetting. 
Og dessverre gjelder det ikke bare noen små detaljer her og der, men snarere store deler av bilen. 
Duster føles rett og slett litt for gammel og enkel i forhold til dagens standard. 

Sviktende kvalitetsfølelse 

Et eksempel er selve førermiljøet som preges av hard plast og en gammelmodig design. 
Kvalitetsopplevelsen her er rett og slett et ganske godt stykke unna det du finner i andre biler i denne klassen. 
I tillegg er detaljer som kan nevnes at bakruteviskeren ikke har intervallinnstilling, at blinklysindikatoren lyser på samme måte enten du blinker til høyre eller venstre og at stereoanlegget ikke er integrert/originalt. 
Ikke verdens undergang, men det merkes at det er spart ganske hardt over hele fjøla. 
I tillegg føles dørene tynne og spinkle og følelsen i hendler og brytere er rett og slett ikke på nivå med dagens biler. 

Også støynivået inne i kupeen er høyere enn vi er vant med, men når motoren blir varm roer det seg en god del. 
For motoren i seg selv er relativt kultivert og fin. 
Litt hvining fra transmisjonen kan riktignok så vidt anes. 
Ellers er det brukbar plass inne i bilen, ikke minst i baksetet. 
Bagasjerommet er også helt OK. 
Så de praktiske egenskapene er det ikke så mye å utsette på. 

Dårlig Euro NCAP-resultat 

En annen svakhet ved bilen virker å være sikkerheten. 
Duster står oppført med bare 3 av 5 stjerner hos Euro NCAP. 
De aller fleste konkurrentene har 5 stjerner. 
Da skal vi også skynde oss å legge til at Duster får trekk for at ESP ikke er standard – noe det er i Norge. 
Resultatet i testen viser at både voksenbeskyttelsen og spesielt fotgjengerbeskyttelsen er for dårlig. 
Barnebeskyttelsen er mer på høyde med de andre. 

4 kollisjonsputer er standard i Norge. 
Konkurrentene har til sammenligning stort sett minst seks stykker. 
For detaljene om kollisjonstesten, henviser vi til Euro NCAPs egen oversikt. 

For blandet inntrykk 

Det er morsomt at Dacia har funnet veien også til det norske markedet, selv om det ikke skjer via noen offisiell importør foreløpig. 
Og vi ser ikke bort i fra at merket er til å regne med i årene som kommer. 
Blant annet er en ny fleksibil ved navn Lodgy på vei og trolig klar i Norge til sommeren. 
Duster gir imidlertid et litt for blandet inntrykk til at vi kan anbefale den for den jevne bilkjøper. 

Den har flere gode egenskaper, blant annet fremkommelighet, firehjulsdrift og en passende motor – i tillegg til en lav pris. 
Men på tross av dette henger ikke helheten med de andre bilene i klassen, hvor nivået har blitt svært høyt – og hvor utviklingen har vært betydelig bare de siste 4-5 årene. 
Dette henger Duster ikke med på, og det handler først og fremst om kvalitetsfølelsen og utføringen av en lang rekke detaljer. 
Dacia føles rett og slett betydelig enklere og eldre enn konkurrentene. 

For de spesielt interesserte 

Dersom du er spesielt interessert i Dacia og virkelig har lyst på Duster, for eksempel på grunn av det røffe SUV-utseendet og den lave prisen, skal vi ikke nødvendigvis fraråde deg å kjøpe Duster – med et lite unntak for sikkerheten. 
Men for deg som bare er ute etter en best mulig bil, er dessverre ikke Duster per i dag noe godt alternativ. 
Da er det ikke nok at prisen er såpass lav. 
Med mindre du tenker å beholde bilen veldig lenge, er uansett annenhåndsverdien for en såpass sjelden bil usikker nok til at den ikke nødvendigvis er en budsjettvinner tross lav nypris. 

Streng dom 

Og da er det vanskelig å se noen særlige fornuftige argumenter for å velge denne fremfor eksempelvis Skoda Yeti eller Mitsubishi ASX. 
Vi velger derfor å være litt strenge med terningkastet, men påpeker samtidig at vi ikke er langt unna å vippe opp til en 3'er. 

Importøren Sandvika Bil kommenterer vår litt strenge dom med at deres kunder opplever at kvalitetsfølelsen ikke står tilbake for mange andre biler i klassen. 
I tillegg sier de at de er åpne på at de selger en rimelig, men også enkel bil. 
