Søt Rambo
Energisk eventyr om hva som kan skje når barna lar seg inspirere av voldsfilm. 

HANDLER OM: 
Det er tidlig 80-tall på den engelske landsbygda. 
Will og Lee Carter, to gutter som befinner seg i hver sin ende av skolens sosiale hierarki, går sammen om å lage en filmatisk hyllest til superhelten Rambo. 
Samtidig som prosjektet når stadig nye dimensjoner, tynger Will og Lee Carters ulike bakgrunn både dem og vennskapet deres. 

DOM: 
Bakgrunnen for den ekstra w'en i tittelen på filmen er at Will aldri før har sett Rambo, og ikke vet hvordan navnet staves. 
Han er oppvokst i en konservativ sekt, og har blitt holdt unna det meste av popkultur. 
Men han har en boblende fantasi, og når denne møter den voldsfilmelskende, forsømte pøbelen Lee Carter og hans filmambisjoner, skaper de seg et helt eget univers. 
Her er det flyvende hunder og dumme voksne, elleville stunts og morsomme forviklinger, alt som skal med i denne typen film. 

Filmen er sånn sett ganske så etter skjema, men er like fullt sjarmerende, fargerik og full av energi. 
Sidehistorien om franske Didier - skolens kuleste gutt med solbriller og røde sko - gir en ekstra dimensjon og flettes sammen med hovedhistorien på flott vis. 

«Son of Rambow» er laget av folkene bak «The Hitchhikers Guide to the Galaxy», og er en nesten for sjarmerende film med et heseblesende plot og et overivrig soundtrack. 
Jeg antar musikken er ment som et nikk til action- og eventyrfilmene guttene er så inspirerte av. 
Filmen minner meg om Danny Boyles «Millions», begge er søte, varme og humoristiske forsøk på å ta barnas verden på alvor, vise hvor både absurd og fantastisk den er. 
Samtidig handler «Son of Rambow» også om maktrelasjonene i det brutale sosiale spillet mellom barn. 
