Kong Kjærstad
Roman 511 sider Kr. 369,- Aschehoug 

Men som alltid, det kan bli litt mye av det gode fra den litterært potente Kjærstad. 
Alf I. Veber har begavelse og talenter i fleng. 
Men hvordan anvende de evner man har, den kunnskap, kløkt og kompetanse man har fått tildelt? 
Eller som Veber tenker på slutten: 
«Hva skal vi gjøre med alt vi vet?» 

Vi møter ham ensom på ski underveis til en topp i Jotunheimen nyttårsaften, ved inngangen til år 2000. 
Han tuller seg vekk i mørket og overnatter i snøhule ti meter fra et stup. 

Utflukten virker ikke voldsomt troverdig, der Alf Veber tråkker av gårde med gal nødrakett og uten særlig proviant. 
Men Alf er introdusert som en person i en nedtur, hvor han bestemmer seg for å ta tak i sitt liv: brenne broer, finnen Kvinnen i sitt liv, ja, begynne på nytt. 

Deretter reiser leseren med Alf, i et vekselspill mellom nåtid der datapioneren ender på gaten som husløs i London og et vell av glimt fra barndom og oppvekst på Grorud. 
Kjærstad er fortrolig begge steder, enten han lar Alf leke i hytte i Alunskogen, lete i hyllene i Nordtvet bibliotek eller spille tidsriktig musikk og spise snacks i Brick Lane og frokost på Fox & Anchor. 

Perfeksjonen, detaljrikdommen og kunnskapsmengdene er Kjærstadsk kjennemerke, her framstilt og koblet i lange assosiasjoner. 

Leseren bør ha god tid, enten det handler om Alfs raffinerte forførerteknikker der han lepjer i seg kvinnesafter med olympisk talent, eller om oldtidsarkeologi eller jakten i encyklopediene for å fullføre sitt store prosjekt, på Kristian Birkeland-nivå: en informasjonsteknologisk nyskapning av en portal. 
Kjærstads komposisjon er ambisiøs, romanens fem deler sirkler om fem temaer. 
Veksling mellom ulike tidsplan skyver kronologi til side. 
Her er raffinerte litterære grep, krevende å følge for leseren, ikke alltid helt forløst. 
Ulike nekrologer om Alf I. Veber underveis fungerer fint og oppklarende. 

Når man triller terning, kunne man velge å trekke ned for de iblant anmassende kunnskapsbrokkene som velter utover sidene og forblir løsrevne brokker. 

Samtidig er det grunn til å fremheve en dreven forfatters gjennomarbeidede språk, ambisjonen om komposisjon med mange lag og for en roman som faktisk er god lesning. 
