FILM:Fylla har skylda 

Johnny Depp har åpenbart forelsket seg i den beryktede og av og til glimrende journalisten, forfatteren og kultfiguren Hunter S. Thompson. 
Han portretterer ham i «Frykt og avsky i Las Vegas» (1998). 
Og gjør det på sett og vis igjen i «The Rum Diary». 

Paul Kemp er en ung journalist med forfatterambisjoner, som en gang på 60-tallet drar til «paradiset» Puerto Rico i Karibia for å jobbe i en tvilsom avis. 

Ettersom Hunter S. gjorde det samme, kan vi vel trygt gå ut fra at dette er velprøvd forfatteroppskrift: 
Å egentlig skrive om seg selv. 

Kemp (Thompson/Depp) har en svakhet for rus, mildt sagt. 
Han er dog ennå ikke et vrak - i motsetning til en del av hans kolleger. 

Han er en liberaler og idealist et sted inne i seg. 
Men svakhet for rus og en kvinne, får ham til å bli en idiot. 
Sånn sett. 
Så når alvoret slår inn over idyllen, når de knallharde kapitalister står på spranget til å erobre det meste for sin egen vinnings skyld, er han egentlig sjanseløs. 

«The Rum Diary» har materiale i seg til å bli en spennende fortellingsmiks med elementer av litt thriller, litt samfunnsrefsing, sensualitet og svett voodoo. 

I stede blir det en slags juniorutgave av «Frykt og avsky i Puerto Rico», der den sanseløse fylla dreper det meste av interesse, virkelige konflikter, interessante karakter og sann eksentrisitet. 

Johnny Depp er alltid verd å oppleve - skjønt han er på den lavere skalaen av seg selv her. 
Omgivelsene er eksotiske nok. 
Men et karikert fyllesvin som det den svenske (!) krim- og religionsreporteren (!!) Giovanni Ribisi fremstiller her, er helt bortkastet og utenkelig. 

Det blir for lite av et drama, for snaut til røff komedie, for sparsomt til å skremme. 
Kort sagt: 
Fylla har skylda for at dette er blitt en bare middels interessant film. 
