Restaurantanmeldelse:34 holder høyt nivå 

Restauranten på Oslo Plaza er helt i toppen av byens spisesteder, ikke bare hva angår høyde over bakkenivå. 

– 
Dette bør være et obligatorisk startsted for dem som vil få overblikk over Oslo, sier Bordvenninnen og ser ut over lyshavet i sentrum. 
Vintermørket har senket seg over hovedstaden og vi befinner oss i 34. etasje på Oslo Plaza med hvert vårt glass hvitvin: 
Hun har fått en Sancerre fra Frank Millet mens jeg har landet på en Chablis fra Louis Moreau. 

I nærheten av oss sitter noen vennepar som tydeligvis har noe å feire, turister fra hotellet og lenger inne skåler et større selskap i champagne. 

– Finstua på Frognerseteren, Holmenkollen restaurant, Ekebergrestauranten og Grefsenkollen har også flott panoramautsikt over byen, men det er noe helt eget ved å kunne sitte og se rett ned på byens hjerte som man gjør her, sier hun. 

Aftenpostens har tre faste matanmeldere som anmelder tre restauranter i uken. 
Alle anmeldelsene kan du lese på restaurantguiden.osloby.no hvor du også finner over 60 matguider til alt fra beste pizza og burgere til thailandske godbiter og søndagsåpne restauranter. 

Selve lokalet her oppe er holdt i behagelige, diskrete, mørke toner slik at du aldri får følelsen av å sitte i en steril hotellrestaurant. 
Det hjelper naturligvis med en spektakulær utsikt slik at man glemmer lokalet. 

Spisekartet er også mer spennende lesning enn mange andre steder. 

Robin Sjöholm har satt sammen en meny med utgangspunkt i det nordiske kjøkken og sesongenes råvarer. 
Det betyr at vi kjenner igjen mange elementer på spisekartet fra andre restauranter innen samme segment. 

Jeg velger trerettersmenyen mens Bordvenninnen plukker fra à la carte-menyen som kan skilte med tre forretter, fem hovedretter og to desserter ved siden av et utvalg norske oster. 

Først får vi en appetittvekker med gravet laks med granateple strødd over. 
En delikat start på måltidet, og de små, lune, hjemmebakte brødene med pisket smør som vi også har fått ved siden, er farlig gode. 

– 
Jeg merker at kjøkkensjefen har svensk bakgrunn. 
Dette minner om limpa, sier Bordvenninnen etter en smak på det ene, søte brødet. 

Gode sammensetninger 

Vi begynner med kongekrabbe og tartar. 
Krabben er lunet for å trekke frem sødmen i kjøttet, har følge av kål og jordskokk pluss en deilig skumklatt på toppen. 

Tartaren er på kalvekjøtt og er smakssatt med holtefjell-ost fra Eiker og er toppet med ristet bulgur. 

– 
Denne osten er prisbelønnet flere ganger, og jeg kjenner den igjen fra mange andre menyer, sier Bordvenninnen. 
– Chipotlemajones er også blitt vanlig mange steder, men det kreves fingerspissfølelse på kjøkkenet for at den ikke skal kvele de andre smakene. 
Her har man lykkes med å integrere smaken med de andre elementene, slik at den milde kalvesmaken fremdeles trer frem. 

Lekkerbiskener på rekke og rad 

Hovedrettene består av kveite og svin. 

Fisken har en nydelig konsistens og får et ekstra smaksløft av blåskjell og fennikel. 
Noen små kvaster dill setter et nydelig smakspunktum for retten. 

Mitt svin består av det beste fra svinet: 
På tallerkenen ligger et lite ribbestykke og filet, begge møre som smør. 
Kålrotpuré, tranebær og en grov sennep bygger en smaks«bro» og gir retten et finstemt stenk av sødme. 

Vi har fått småpoteter som har fått en ekstra runde i ovnen ved siden av. 
Konsistensen og smaken er delikat, og vi ender med å spise dem alene til slutt. 

– Noen ganger er det enkleste det beste, sukker Bordvenninnen fornøyd. 

En Pinot Noir fra chilenske Cono Sur har vært et vellykket vinfølge til begge rettene. 

Full kontroll 

På tross av at det er hektisk kveld her oppe i høyden, har servitørene full kontroll: 
Måltidet glir sømløst frem fra den første vinserveringen til dessertene kommer på bordet. 

Avslutningen består av svele og sjokolade. 
Svelen kommer med iskrem, nøtter og multe. 
En snert av kardemomme varmer ekstra i den mørke kvelden. 

Min dessert er en lang strek sjokolade med kirsebærsorbet og små kuber hjemmelaget marshmallow. 
Den syrlige sorbeten står godt til sjokoladen og de små sukkerbombene. 

Skal vi utsette på noe, må det være det litt stive prisnivået på enkelte retter og at vinkartet og utvalget til maten ikke er av det mest spennende, men sett over ett er dette ellers et vellykket måltid, og langt bedre enn forventet. 

– 
Det finnes et par hotellrestauranter som løfter seg over gjennomsnittet. 
Sushirestauranten Fangst i kjelleren på Saga Hotel på Uranienborg er én, og Restaurant 34 holder også samme høye nivå som de bedre spisestedene i Oslo. 
