Tidsriktig uformelt hos Colonialen
Fine dining er ut. 
Nå er det ujålete spiseopplevelser som gjelder. 
Med den nye Matbaren beveger Colonialen seg i den retningen. 

Colonialen-familiens siste kosttilskudd ligger vegg i vegg med hovedrestauranten i Kong Oscars gate. 
Maten kommer fra det samme kjøkkenet, men inngangen finner du bak bygningen. 

Innenfor døren står eier Laila Skorge og ønsker oss velkommen. 
Sammen med ektemannen Ken har hun bygget opp en av Bergens mest kjente restaurantinstitusjoner i løpet av få år. 

– 
Jeg synes fremdeles det er rart å gå forbi det gamle lokalet på Engen, sier hun. 

– 
Det var jo der det hele begynte. 

For 12 år siden besto Colonialen av bare tre ansatte. 
I dag står det 87 personer på lønningslisten. 
Suksessformelen? 

– 
Vi forsøker hele tiden å endre litt og utvikle oss, sier hun. 

Matbaren er nettopp det. 
En endring i konseptet. 
For Colonialen har flere forskjellige avdelinger, men ingen bar. 

Det har de fått nå, i det gamle selskapslokalet til restauranten. 
Her inne flyter en massiv, mørk, og elegant bar-øy i et dunkelt, rektangulært rom. 
Rundt den er det plass til cirka 25 personer. 
Det gir en intim atmosfære. 
Musikken svinger mellom Elvis Costello og mer kantete, rolig rock. 
Veggene gjenspeiler historien til både lokalet og eierne med livsordene til Jon Olav Nilsen og gjengen: 
«Ikkje fåkk med kjærligheten». 
Og bildet til Ingri Egeberg som var en bryllupsgave til eier-duoen. 

Atmosfæren i Matbaren er litt røffere enn hva jeg vanligvis forbinder Colonialen med, men kler det uformelle konseptet bra. 

Menyen med snacks og småretter står skriblet i stikkordsform på en tavle ved inngangen til kjøkkenet. 
Som ost, brød og søtt. 
Makrell, oksehale og steambuns. 

Bak ordet «ølpølse» gjemmer det seg en raus skål med pølsebiter fra Ask og tykke skiver med hjemmelaget bresaola. 
Dette er en spennende snacks-variant for bare 60 kr. 
En av de andre smårettene du bør prøve, er de friterte bitene av piggvarfett, som serveres med majones på dulsetang fra Sotra og en båt sitron. 

Det myke fettet strammes opp av et sprøtt ytre, og gir snacksen en god konsistens. 
Det er salt, godt og med en ettersmak fra tangen. 

De tre rettene oksehale, kveite og makrell koster 150 kr per stykk, og er dyrere enn de andre smårettene på menyen. 
Derfor tenker jeg umiddelbart at de er større enn snacks-variantene, men det stemmer ikke. 
For makrellretten er på størrelse med en fyrstikkeske. 
Retten består av små biter med forsiktig røkt makrell, stikkelsbær, dillolje, karse og grønne eplestrimler. 
På toppen balanserer to tynne toastflak. 
Det er en spennende, men ikke finstemt, ørliten rett, som bærer tydelig preg av å være et trinn i hovedmenyen til restauranten. 
Den er ikke modifisert til å passe inn i barkonseptet. 

Den lettspekte og pannestekte kveiten metter mer, og er dessuten utrolig velbalansert. 
Søtlig krisp overflate, salt smørsaus, ørretrogn og søte voksbønnebiter. 
Den gir deg best valuta for pengene. 

Den mest spennende smaksopplevelsen på menyen er den syrlige oksehale-suppen, servert med en oransjevin fra Radikon. 
Vinen har plommeaktige undertoner og en frisk rabarbrasødme. 
Colonialen har et enormt vinspekter, med stort utvalg innenfor både naturvin og klassisk tradisjon. 
På tapp får du merker som Austmann, Hansa og Nøgne Ø. 

«Fun dining» er et begrep som stadig dukker opp i matverdenen, og som har vokst frem som en egen restaurantsjanger de siste par årene. 
På norsk kan begrepet forklares som en restaurant eller bar med ujålete kvalitetsmat i en uformell setting. 

Det å spise ute skal være gøy. 
Ikke stivt. 
Men uten at det går på bekostning av matkvaliteten. 
Restauranter som jobber på denne måten, er for eksempel Bass, Galt, Brutus og Pjotergeist i Oslo. 

I Bergen har vi steder som Allmuen og Bare Vestland, som leverer mat av toppkvalitet i en ramme som ikke er så høytidelig. 
Her trenger du ikke lure på om det er rett eller galt med albuene på bordet, eller om det var den lille eller store kniven som skulle brukes først. 
Her skal det bare nytes. 

Med den nyåpnede Matbaren treffer Colonialen tidsriktig, med gøye smaksopplevelser i en avslappet bar. 
Men de kan fremdeles distansere konseptet enda mer fra hovedrestauranten, ved å tilpasse noen av rettene til pris og situasjon. 

Noen hemmeligheter er så gode at jeg nesten ikke har lyst å dele dem, og bakgården til Colonialen er en slik. 

Nå når konseptet har åpnet opp for flere hverdagsnære besøk, er den endelig mer tilgjengelig. 
Et glass vin her på kvelden er en mulighet av de sjeldne. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
