TV: Våpeneksport?!Er det også galt nå? 

Svenskspråklige «Conspiracy of silence» er nok en nordisk serie som later som den er både viktig og spennende, men som er en eneste lang sjangerklisjé. 

Conspiracy of Silence 

Strømme-tv. 
8 episoder. 
Sesong 1 

Sjanger: 
Politisk thriller. 
Nasjonalitet: 
Sverige 2018. 
Kanal: 
Viaplay. 
Regi: 
Charlotte Brandström. 
Skuespillere: 
Jens Hultén, Vera Vitali, Henning Mestad, Mick Fletcher, Krister Henriksson, Halina Reijn, Henrik Rafaelsen. 
Premiere: 14. september. 

I et skinn av samfunnsengasjement, byr Viasat på en svensk politisk thriller som er for gravalvorlig, for konvensjonell og altfor lite engasjerende. 

Plottet er interessant nok - på papiret: 
En skjeggete fyr med palestinaskjerf, Robert Kastell, vender hjem til Sverige, etter at alle har trodd at han er død i over 30 år. 
Motivet er hevn. 
Målet er våpenmegleren Anders Speths, spilt av norske Henrik Mestad og «hele den dobbeltmoralske, svenske våpenindustrien». 
Motivet er - noe uklart. 
Men det har noe med at de begge tidligere jobbet med med våpeneksport, og at Robert «har noe på» Anders. 

Så er det en alkoholisert eks-journalist, konspiratorisk besatt av svensk våpenindustri. 
Han forsvinner. 
Så er det en stor våpenhandel med Indonesia som betyr vinn eller forsvinn for en stor hjørnesteinsbedrift. 
Og et par døtre som etter hvert blir innblandet i våpenfloken på hver sin kant. 

Gravalvorlig «viktighet» 

Det skorter ikke på gode skuespillere og miljøskildringer. 
Manus og karakterutvikling er det verre med. 
Mye verre. 

Følelsen av å ha sett dette før, sniker seg inn etter bare noen minutter: gravalvorlige skandinaver på «viktige» oppdrag med halvkvedede viser. 
Noe går galt. 

Etter første episode erkjenner du at det ligger en tåke av (skandinaviske, særlig svenske) politisk korrekte forutsetninger, sauset inn i all verdens klisjeer, over det hele: 

Kvinner er sterke. 
Våpenindustri er fy-fy. 
Menn i dress og hus med utsikt over sjøen er den personifiserte ondskap. 
Eks-journalister med besettelse har alltid rett. 
Menn som plutselig bruker lebestift og dameklær er helt dagligdags. 

Likevel kunne dette blitt en severdig serie. 
Hadde det ikke vært for alle «hemmelighetene» rollefigurene går og bærer på. 
Etter to episoder er det klart at det ikke er noen karakterer som vekker noe engasjement. 
De er for mange, og for mange brikker og minst én dimensjon mangler. 

Og her er altfor mange tilfeldigheter til at historien er troverdig. 

Blir ikke hekta 

Og når du etter tredje episode fortsatt lurer på hva det er som står på spill her, og hvorfor, er det klart at serieskaperne har gjort en fatal tabbe i dagens knallharde strømmeseriemarked: 
Har du ikke hektet seerne etter to-tre episoder, hjelper det ingenting hvor fantastisk fortsettelsen blir. 
Da velger vi noe annet. 
Det finnes utrolig mye bra å velge mellom. 

Det multinasjonale tv-konsernet Modern Times Group (MTG) står bak både Viaplay og TV3, som også skal vise «Conspiracy of silence» etter hvert. 
De satser stort på nordiske produksjoner framover. 

Anmeldelsen er basert på de tre første episodene. 
