Prinsessetungt isshow for de minste
Disney on Ice noe av det nærmeste man kommer å se favoritt-tegnefilmene live. 
Ikke rart man blir revet med hvis man er sju år. 

Det er bare å tilstå: 
Isdans kan jeg fint lite om. 
Men så er det kanskje ikke det kunstløptekniske som er hovedpoenget når Disney-maskineriet fortrenger hockeyspillerne fra DNB Arena denne uken. 
Disney On Ice er Disney-show for alle pengene, et slags greatest hits en hel haug med kjente figurer fra tegnefilmenes verden skal skvises inn på to timer inkludert pause. 

Onsdagens Stavanger-premiere på dette familieshowet blir derfor vurdert i nært samarbeid med en representant for målgruppen, Sofie (7), i bilen hjemover fra Tjensvoll. 

— OK, Sofie, hvor bra var dette på en skala fra, la oss si, en til seks? 

— Du må gi det terningkast seks, mamma. 
Seriøst. 
- Jaha? 
Var alt like bra, altså? 

— Nei, "Frost" var jo aller best. 
Du kan si at "Rapunzel", "Skjønnheten og udyret" og "Den lille havfruen" var fem og "Frost" var seks. 

— Nå kjenner ikke jeg innholdet i mattetimene på Skeie skole i detalj, men det høres mer ut som et snitt på fem enn på seks. 

— OK, da ombestemmer jeg meg. 
Alt var terningkast seks. 
Skriv det. 

— Vi får komme tilbake til karaktergivningen. 
Nå lurer sikkert pappa og de andre som dessverre ikke fikk være med på hvordan dette var. 
Dessuten trenger vi en skikkelig begrunnelse for denne sekseren din. 
Fyr løs. 

— Det handlet en del om forelskelse. 
Ja, det var ganske mye av det. 
Sånn kjærlighet, vet du. 
Det endte stort sett med at noen ble kjærester. 
Og så var det en del morsomme ting også. 

— Og da trenger vi noen eksempler på hva som var morsomst. 

— Da Langbein datt og surret seg inn i noen papirer. 
Det var sykt løye. 
Og jeg likte han hesten som så sint ut. 
Og Olaf, selvfølgelig. 

— Men synes ikke du også at det var litt rart at de ikke sang og spilte levende musikk, men bare mimte? 
- Jo, de sang. 

— Nei. 

— Jo. 

— Nei, de mimte. 
Og ikke alltid like godt heller. 
Det er vel ikke bare bare når man er på turné og skal i gang med det ene fremmedspråket etter det andre. 
Dessuten synes jeg det blir litt vel overfladisk når de skal korte ned handlingen i en film til en fjerdedel av tiden. 
Det blir relativt vanskelig å henge med hvis man ikke kjenner filmen fra før. 

— Du må bare følge bedre med. 
Jeg forsto alt. 
Og det var utrolig kjekt å se hvor flinke de var til å danse. 
De hadde en spiss på tedene og snurret kjempefort rundt. 
Det var ganske overraskende. 
Kan jeg begynne på skøyting? 

— Nei. 
Hvem tror du denne forestillingen passer best for? 

— Det er kanskje aller kjekkest for jenter. 
Det var jo mye prinsesser og dronninger og ballerinaer og sånt. 
Og kyssing. 
Mye jente-Disney, egentlig. 

— Ja, det var kanskje det. 
Jeg synes som sagt det var litt for mye som skulle klemmes inn på litt for kort tid. 
Det var vanskelig å ta inn over seg stemningen i et nummer når det ble avløst av noe helt annet så raskt. 
Ellers er jeg enig i at de var vanvittig flinke til å danse. 
Særlig i "Frost". 
Der kjente jeg igjen mye fra filmen i bevegelsene deres. 
Og kostymer, lyssetting og kulisser er jo så bra som det kan bli. 
Men som forestilling synes jeg det er såpass sprikende at det ikke er verd mer enn en firer. 

— Seriøst, mamma. 
Det var perfekt. 

— Møtes på midten? 

— OK. 
Hvis jeg får pannekaker når vi kommer hjem. 
