Litt om min far
«The Judge» kjører i klisjégrøfta. 

FILM: 
Mange sønner har et anspent forhold til fedrene sine, der en svakt knurrende konfikt ligger under den på overflaten høflige samtalen. 
Slike vanlige livsskurringer blir slitesterke temaer for spillefilmer og bøker. 

«The Judge» er en oppriktig, men også forglemmelig utforsking av tematikken; et hjertebarn produsert av hovedrolleinnehaver Robert Downey jr., og hans produsentkone Susan. 

Advokaten Hank (Downey jr.) har flyttet til storbyen og jobbet hardt nok og mye nok til å kjøre fin bil og bli forlatt av kona. 
Når moren dør, må han reise hjem til hjemstedet i Indiana og møte igjen sin dominerende far (Robert Duvall), dommer og lokal samfunnstøtte, og sine to brødre. 

Far blir anklaget for å ha kjørt på en nemesis med vilje, sønnen er den best egnede til å forsvare ham, og gamle konflikter graves opp og slenges oppå de nye. 

Ennå sårbar 

Konstellasjonen som stilles opp, er lovende. 
«The Judge» ser på hva som skjer i en familie når den som har holdt den sammen og sikret freden, moren, blir borte. 

Den spør om forsoning er mulig mellom en sønn som tviler på farens kjærlighet, og en far som mener han viser følelser ved å være til stede og stille krav. 
Barnet har blitt sterkere enn den avfeldige forelderen, men er fremdeles sårbart for avvisning. 

Downey jr. virker utsultet på emosjonelt sammensatt stoff etter seks år som «Iron Man»- og «Sherlock Holmes». 
Den urolige karismaen hans passer godt til rollen som den frekke, men ømskinnede Henry. 
Når han braker sammen med Duvall, er det et interessant møte mellom to ulike typer energi. 
Det er som om et fyrverkeri prøver å vinne over en granittblokk. 

Formelstyrt 

Men historien er for formulaisk og sprikende. 
Persongalleriet er for stort og avstikkerne for mange til at far og sønn-forholdet får kompleksiteten det trenger. 

Den urbane sønnens lange kjøretur mot bygda og emoutbruddet i rettssalen ville føltes klisjéfylt selv uten de lakkerte bildene og de følelsesladede pianoakkordene. 
«The Judge» handler om nødvendige oppgjør, men filmen selv viker unna. 
