Koselig dansk krim, med utspekulert drapsmetode
BOK: 
Katrine Engberg hever seg flere hakk i sin andre krimroman. 
«Blodmåne» er kosekrim på sitt beste. 

Katrine Engberg: 
Blodmåne. 
Krim. 
Oversatt av Ragnhild Aasland Sekne. 371 sider. 
Goliat forlag. 

Engberg debuterte som krimforfatter med «Krododillevokteren» i 2016. 
Hun beskriver sine etterforskere på en lun og menneskelig måte. 
Leseren trives og koser seg med figurene. 
Det er mye verdt i et forfatterskap. 

Men først, mord: 
En mann blir funnet død i den nedsnødde Ørstedsparken i København. 
Politiet tror først det er en hjemløs som har frosset ihjel. 
Men offeret viser seg å være en motekjendis som har vært mye på tv – Alpha Bartholdy. 

Drapsmetoden er svært utspekulert: 
Morderen har gitt offeret avløpsrens. 

Jeg måtte sjekke min egen flaske med Mudin avløpsåpner: 
Væsken lukter ingenting og ser ut som vann. 
Det har skjedd i Norge at en mann drakk Mudin fordi han trodde det var vann, og døde av skadene. 
Avløpsrens er sterkt basisk og gir store etseskader hvis det svelges. 
Hvis en spyr, blir det enda verre, for da fordeles væsken overalt innvendig. 

Jeppe Kørner og Anette Werner leder drapsetterforskningen. 
De to er som et kranglende, gammelt ektepar, ganske underholdende å lese om. 
Den pensjonerte sangeren Esther de Laurenti, som vi husker fra forrige bok, starter sin egen etterforskning. 
For mordet ser ut til å ha en link til det populære radioprogrammet «Mads og Monopolet» (som i virkeligheten har gått på dansk radio i 15 år). 
Samspillet mellom de Laurenti og hennes gretne leieboer Gregers er herlig lesning. 

Jeppe kommer i klem. 
Hans beste venn, skuespilleren Johannes Ledmark, som var på samme fest som Bartholdy, forsvinner i løse lufta. 
Er Johannes morderen? 
Dette blir motoren i fortellingen. 
Jeppe er inhabil, men gjør alt han kan for å få vennen frikjent. 

«Blodmåne» blir ikke skikkelig spennende før på slutten, da etterforskerne kommer i livsfare. 
Men samspillet mellom de artige personene og miljøskildringene hever handlingen til fine høyder. 
