Steve Sem-Sandberg:«Theres» 

Om berserkergangen til Rote Armee Fraktion og et rystende nærportrett av Ulrike Meinhof og hennes «bygerilja». 

Roman 399 sider Kr 349,- Aschehoug 

I fire år, fra 1968 til de ble arrestert i 1972, skapte «bygeriljagruppen» Rote Armee Fraktion (RAF) angst og raseri blant myndigheter og befolkning i Forbundsrepublikken Tyskland, med sine aksjoner mot «Den nye Nazistaten». 

Det som drev dem var et dypfølt ubehag ved det «nye» Tyskland som de mente beveget seg i retning av en autoritær stat med nazistiske trekk (gamle nazister i nye maktposisjoner, f.eks.), noe som etter hvert utløste voldsomme protester og til slutt voldelige terroranslag. 
Politimenn ble skutt, banker ranet, bygninger satt fyr på og sprengt i luften. 

Opinionen i Vest-Tyskland var opprørt og skremt, politiet fikk vide fullmakter i jakten på gruppen, mediene kalte situasjonen en «krigstilstand». 

Det måtte ende tragisk for protestbevegelsen som hadde startet «krigen». 
Gruppen ble innsirklet og medlemmene arrestert til offentlig jubel. 
En monsterprosess ble forberedt. 

Dramaet endte med at hovedpersonene, Ulrike Meinhof, Andreas Baader og Jan-Carl Raspe, begikk selvmord i sine celler. 

RAFs berserkergang i Forbundsrepublikken er blitt historie. 
Størst interesse har det knyttet seg til den etablerte journalisten og tobarnsmoren Ulike Meinhof og hennes utvikling fra respektert samfunnsdebattant til lovløs terrorist. 
Dusinvis av bøker har blitt viet til «løsningen av gåten Meinhof». 

Det skulle forundre meg om noen har gått så grundig og så innsiktsfullt til verket som forfatteren Steve Sem-Sandberg. 

Hans roman «Theres» (et av Meinhofs dekknavn) er en sjangeroverskridende tour-de-force. 
Han følger Meinhofs - og RAF-miljøets - historie både fra en dokumentarisk, en samfunnsanalytisk og en psykologisk vinkling, støpt sammen i en suverent behersket litterær form som rommer det meste, fra poesi, via handlingsreferat til doku-drama. 

Den collagepregede teksten åpner for flere og dypere innsikter enn det tørre referat. 

Vi føler virkelig at vi kommer Ulrike Meinhof inn på livet der hun, nærmest motvillig, drives av sine analytiske evner, sin skarpe politiske teft og sine indre konflikter inn på en stadig mer destruktiv ideologisk vei. 

Dette ble påskyndet av den rabiate Andreas Baader (fra første stund utropt av mediene som Meinhofs elsker), hvis voldelige gemytt, mediekåthet og psykiske ustabilitet ironisk nok blir stående som en av årsakene til at kjernen i RAF gikk i oppløsning. 

Boken er oversatt av Bjørn Alex Herman. 
