Når livet vender
"Blindsone" er en prestasjon av alle foran og bak kamera. 
Den er også en påkjenning å se. 

Tuva Novotny, kjent som skuespiller i blant annet "Kongens nei", har ikke gjort det enkelt for seg selv når hun nå debuterer som manusforfatter og spillefilmregissør. 
"Blindsone" er filmet i én 98 minutter lang tagning og handler om noe så tungt som det å være pårørende i en krisesituasjon. 

Uten videre plasserer Novotny oss i et lite stykke norsk virkelighet. 
Kameraet henger seg liksom bare på tenåringsjenta 
Tea en helt vanlig høstkveld, og følger henne inntil livet – uten at vi har fått noen form for kontekst eller dramatisk oppbygging – tar en sjokkartet vending. 
Da er det med ett mamma (Pia Tjelta) som dominerer bildet, og det hverdagslige er blitt fortrengt av ambulanser, sykehuskorridorer og de vondest tenkelige av følelser. 

Man kan undre seg over hvordan det har vært mulig å filme alt dette uten å gjøre et eneste klipp. 
Man kan grøsse over hvordan det må ha vært for Tjelta å spille denne mildt sagt intense rollen. 
Men det man først og fremst sitter igjen med etter at Novotny har skrudd av kameraet, er en veldig enkel sannhet: 
Vi er så fryktelig, hjerteskjærende sårbare, vi mennesker. 
