Diablo 3
Himmelsk avslutning på en helvetes spillserie. 

Mest av alt, er Diablo 3 et eksempel på utsøkt spilldesign. 

Alt er balansert. 
Alt er på den rette plassen. 
Alt er gjennomtenkt. 

Blizzard har lenge vært kjent for å jobbe med å finpussen så lenge de føler det er nødvendig. 
Det merkes. 

Himmel og helvete 

20 år er gått siden «the Worldstone» ble ødelagt, en overnaturlig gjenstand med enorme krefter. 
Engler og demoner (no pun intended) forsøkte i Diablo 2: Lords of Destruction på sine vis å utnytte magien, men erkeengelen Tyrael bestemte seg for at den måtte ødelegges. 

Tyrael er en sentral figur i fortellinga, som endelig avslutter spillsagaen som begynte for 16 år siden. 

Hva skjedde med den nært forestående invasjonen av Sanctuary? 
Hva skjedde da Tyrael ødela verdenssteinen? 

Mer om fortellingen har jeg ikke tenkt til å si, bortsett fra at historiens mange krumspring inn i det overdrevne fantasyuniverset med kristne referanser er spennende. 

Den klassiske helten 

Du, spilleren, starter på kjent vis som den ukjente helten. 
Svak og uten våpen kastes du ut i en himmelsk krig, og det er du som må redde verdenen og menneskene i den fra evig fortapelse og pinsel fra helvetes demoner. 

Kriger, heksedoktor, munk, trollmann eller demonjeger – de fem yrkene du kan velge mellom i starten av spillet er alle forskjellige. 
Og vil gi forskjellige utfordringer underveis i eventyret. 

Mitt valg falt på krigeren, jeg ville løpe rundt og slå i stykker onde skjelettkrigere med en stor hammer. 

Mindre valg 

Like fullt har min figur nok av egenskaper og magiske triks til at hver kamp er en støyende og intens opplevelse. 
Har du forresten kjøpt deg ny datamus? 
Det bør du, for i løpet av de første timene vil du nok trykke hull i både mus, musematte, datapult, gulv og grunnmur. 

For hvert nivå du oppnår kan du låse opp nye egenskaper. 
Det er ikke et tre hvor du kan spesialisere deg inn i en eller en annen retning. 
Alle dine egenskaper er forhåndsbestemt, og blir tilgjengelig etter hvert som du samler erfaringspoeng. 

Du kan påvirke din figur ved å knytte de forhåndsbestemte egenskapene opp mot museknappene (venstre knapp for hovedangrep, høyre for spesialangrep) og nummertastene på tastaturet. 

Ved å ta på deg magiske klær, rustninger og våpen kan du få økt styrke, intelligens og lignende, for å bli bedre i kamp. 
I motsetning til de tidligere spillene, kan du ikke lenger selv velge hvilke fysiske kjennemerker (strength, intelligence, dexterity, osv.) du skal bli god i. 

Jakten på det riktige utstyret er, om mulig, blitt enda viktigere i Diablo 3. 
Den største endringen i spillet, totalt sett, er den nære koblingen til nettspilling. 
Egne auksjonshus (både for spillpenger og virkelige penger) er satt opp for å gjøre handelen mellom spillere enkel og tilgjengelig. 

Dette var en sentral del av Diablo 2, og er et kjærkomment tilbud i Diablo 3. 

Klikkorama 

Ellers er ekstremt tro mot forgjengerne. 
Et dramatisk tiår har flydd forbi siden sist, men spillserien har akkurat samme utgangspunkt. 

I fugleperspektiv klikker du omkring på skjermen for å dirigere helten din. 
Klikk, klikk, klikk, klikk, klikk, klikk, klikk, klikk, høyreklikk, klikk, klikk, klikk, aktiver magi på tastaturknapp "1", klikk, klikk, klikk og klikk. 

Måten historien formidles på er også lik de tidligere spillene, kanskje for lik. 
Skillet mellom når du spiller og når du opplever historien er fortsatt tydelig adskilt. 

Med moderne spillteknologi har spillskapere muligheten til å smelte sammen disse to delene, men Blizzard har valgt den tradisjonelle stien. 
Spill først, så opplev historien. 

Det skjer ved at du klikker på datastyrte spillfigurer, som så har noe på hjertet. 
Du har få valg som påvirker historiens retning, Diablo 3 er en lineær spillopplevelse. 

På en side kan jeg kritisere denne delen av spillet for å være lite nyskapende og bundet av tradisjonene. 
Men, ville tilhengere av de andre spillene godtatt noe annet? 
Svaret er nei. 
Diablo 3 avslutter kanskje spillsagaen som begynte i 1996, men det blir ikke siste spill i serien – Blizzard har allerede lovt flere fortellinger om himmel og helvete. 
Kanskje neste spill i serien da er moden for nyskapning. 

Alltid på nett 

Et sted har Blizzard tatt steget inn i fremtiden. 
De har kvittet seg med enkeltspillerdelen. 
Diablo 3 krever at du er koblet til nett hele tiden, selv om du spiller alene. 
Når som helst kan opptil tre andre spillere på vennelista hoppe inn eller ut av eventyret ditt, skillet mellom en- og flerspiller er med andre ord borte. 

En god idé i en verden som er stadig mer pålogget, så lenge ikke serverne krasjer. 
Det sistnevnte er et problem som har ødelagt spillanseringen av Diablo 3 for mange. 

De tolv årene Blizzard har brukt på å lage dette spillet har blitt brukt godt. 
Diablo 3 er utsøkt designet, med en godt skrevet historie. 

Spillet er nesten alt tilhengere av serien kan ønske seg, og er også interessant for andre spillinteresserte. 
Noen deler av spillet bærer preg av tradisjon, men i bunn og grunn er kampen mellom himmel og helvete alt for spennende til at opplevelsen blir dårligere av den grunn. 

Oppdatert 5. september 2013: 
Slik er konsollversjonen av Diablo 3: 

Rull deg helt øverst i saken for å se den originale videoanmeldelsen. 

Blizzard har lenge vært en spillutvikler med et konstant fokus på PC. 
Ikke siden 1997 (Lost Vikings 2) har det kommet et konsollspill fra det svært populære studioet. 

Nå er fjorårets storsuksess Diablo 3 både tilpasset og sluppet på Playstation 3 og Xbox 360, med lovnad at spillet også skal komme til neste generasjonskonsollen Playstation 4. 

Hvorfor Blizzard har ventet i over ett år med å gi ut spillet til konsoller er i mine øyne et signal om en retningsendring, hvor selskapet nå også ønsker å nå et stadig mer heterogent spillpublikum. 
De som spiller på konsoller, spiller ikke nødvendigvis på PC, og omvendt. 
På denne måten kan Blizzard øke sin kundebase – og det er neppe et bedre tidspunkt enn akkurat nå i skjæringspunktet mellom to konsollgenerasjoner. 

Å sammenligne den nye konsollutgaven med PC-versjonen av Diablo 3 er en ren nødvendighet. 
For alle de fundamentale ingrediensene i spillet, historie, figurer og kampsystem, er nærmest identisk. 
Dagens konsoller er mindre kraftige enn en moderne spill-PC, dermed er grafikken i noen tilfeller grovere i kantene. 

Kontrollsystemet på spillkonsollversjonen byr på den største endringen. 
Med venstre spak på både Xbox 360- og Playstation 3-kontrolleren kan du styre din figur, mens de fire hovedknappene og avtrekkerknappene brukes til å aktivere ulike spesialangrep. 
Høyre spak brukes ikke til å sikte, slik det er vanlig i førstepersonsskytespill, men til å unngå angrep ved kjappe bevegelser. 

Siktesystemet er med andre ord knyttet tett til bevegelsesspaken. 
Det fungerer greit, men kan oppleves som uvant for spillere som har spilt PC-versjonen først. 
Spesielt utfordrende er det helter med magiske egenskaper, som for eksempel en ildkule som skal sendes til fiender langt borte. 

Har fjernet auksjonshuset 

Måten lommegods (av engelsk: 
«loot») fordeles videreføres fra PC-versjonen, hvor spillere i samarbeidsmodus ikke ser hva de andre spillerne får. 
Knotete blir det dog når du skal utstyre din heltefigur med nyervervet utstyr. 
I stedet for friheten til å klikke på det du ønsker, slik en datamus gir deg mulighet til på PC, må du bruke spakene for å velge hode før du kan sette på en ny hjelp. 
På samme måte er det ikke oversiktlig hva andre gir til deg eller når ting ble plukket opp. 

Det mye omtalte og kritiserte auksjonshuset, hvor spillere opprinnelig kunne kjøpe og selge utstyr for virkelige penger, er borte. 
I stedet har Blizzard lansert en nettbutikk hvor spillere kan kjøpe seg utvalgt utstyr, mens frekvensen hovedfiendene gir fra seg lommegods av høy kvalitet har blitt økt kraftig siden PC-versjonen kom på markedet for godt over ett år siden. 

Samarbeidsmodus er likevel konsollutgaven av Diablo 3 sin sterkeste side, det er enda enklere enn før å hoppe inn i en runde med venner. 
Det er også meget lett å lete regionalt og internasjonalt etter flere spillere du ikke har på vennelista. 
Diablo 3 er definitivt best sammen med et lag av andre spillere. 

I januar introduserte Blizzard også en egen Brawling-modus hvor spillere kan velge å spille historien, samtidig om at andre spillere kan jakte på dem. 
Dette skaper en velfungerende spiller-mot-spiller-situasjon for dem som ønsker en ekstra utfordring. 

Også på konsoll overbeviser Diablo 3 meg. 
Ingenting føles malplassert ut, men overgangen fra tastatur og mus til spillkontroller vil være uvant for PC-brukere. 

Med konsollversjonen når også Blizzard en større gruppe spillere, og det signaliserer at vi kommer til å se flere konsollspill fra det kjente spillstudioet i årene fremover. 
Det er bare positivt. 

Spiller du fortsatt Diablo 3 på PC? 
Del dine erfaringer i kommentarfeltet. 
