Mer Montana-mania
Mat for fansen - men hva er det denne filmen forsøker å si? 

HANDLER OM: 
Hannah Montana er en superstjerne, et fenomen, bade i filmens fiktive univers og i virkeligheten forøvrig. 
Men hun er også skolejenta Miley, og idet faren føler at datterens dobbeltliv har gitt henne for mange stjernenykker, tvinger han henne hjem til Tennessee for at hun skal finne tilbake til sitt egentlige jeg og bli mindre materialistisk. 
Dermed blir det cowboys og låvedans for den unge divaen, og Miley må ta stilling til hvem hun egentlig er. 

DOM: 
Det er inneforstått at publikum er kjent med konseptet, og kjøres på med crescendofylte seanser, med Disney Channel-estetikk og knall-og-fall-humor av det enkle slaget. 
Forviklingene går ut på slikt som at Miley/Hannah må være to steder på en gang - det er mange kostymeskift og parykker. 
Mye landsbygdfetisjisme og amerikanske kjerneverdier. 

Og det er greit nok, tidvis fengende. 
Dette er en film laget for å mate Hannah Montanas trofaste fanskare av glitterglade tweens. 
Disney tro er det med en god dose moral og prat om å være seg selv, men budskapet her har blitt ganske forvirret (spoiler alert): 
Idet Hannah endelig gjør et offentlig forsøk på å avsløre sin doble identitet for å være ekte, slik hun har lært på bondelandet, møtes forsøket med så mye protester at hun såvidt rekker være seg selv i en sang for hun tar sitt alter ego tilbake, etter argumenter som: 
Du vil vel ikke ødelegge drømmene deres? 
Det er det Hannah Montana handler om. 

Så gullkua får leve, og Hannah Montana-maskineriet kan valse videre inn i nye ungpikehjerter. 
Men akkurat hva som skulle være budskapet i denne filmen, forblir uklart. 
