Plateanmeldelse:Thom Yorke - «Tomorrow's Modern Boxes» 

Karrierepausemusikk. 

«Tomorrow's Modern Boxes» 

I utgangspunktet burde Thom Yorkes andre soloalbum ha alle forutsetninger for å bli en melankolsk-mekanisk jublende affære. 
Det er akkurat nok lenge siden forrige Radiohead-plate («The King Of Limbs», 2011) og han har utforsket interessante soniske forunderligheter i den pussige mobilappen sin. 

Så, selv med fjorårets traurige Atoms For Peace-sidespor i mente: 
Hvorfor føles briten, få dager fra 46, som gårsdagens modernitetskritikk? 

Primært fordi albumet ikke bringer noe nytt. 
Det er fylt av vakker angst og teknofobi, akkompagnert av snublede Aphex Twin-inspirerte beats. 
Selvsagt. 
Det skorter ikke på statiske pianoakkorder og dansebasser som går akkurat dypt nok. 

Men følelsen av at dette er glemte B-sider fra en hvilken som helst Radiohead-innspilling de siste 14 årene, gitt ut i et anfall av kjedsomhet, er overhengende. 

Helheten har ingen annen varig interesse ut over sin plutselige lansering og alternative distribusjonsform. 

BESTE LÅT: 
«The Mother Lode» 

TOR MARTIN BØE 
