Samisk holocaust
BOK: 
Sterk og original debutroman om samisk frigjøringskrig i en ikke altfor fjern fremtid. 

Tharaniga Rajah: 
Det er lenge til skumring. 
Roman. 
302 sider. 
Samlaget. 

Oppløsning og borgerkrig er temaer som synes å oppta en del forfattere for tiden, og Tharaniga Rajah (f. 1984) fra Moi, bosatt i Oslo, føyer seg inn i dette bildet med en perspektivrik og sammensatt roman om storkrig i Skandinavia. 

Da vi først møter den samiske soldaten Raisa og hennes datter Násti, er det litt uklart hva som har hendt, men vi forstår etterhvert at norske myndigheter drømmer om et forent Norden uten samer og derfor har iverksatt et regelrett samisk holocaust. 
«Dei er ikkje naturmenneske, nordmennene. 
Dei klipper plenen og lar hat skrika over fuglesong». 

Dette fører ikke bare til skarpe internasjonale reaksjoner, men også til at det bryter ut storkrig i nord, der samene, i likhet med jødene, omsider får sitt lovede land med USAs, Englands og Frankrikes hjelp. 
Også Russland, Finland og Sverige involveres i krigshandlingene, og på et tidspunkt har samiske styrker underlagt seg hele Murmansk. 
Men kartet endrer seg stadig, alt etter hvem som har energi til å angripe hvem. 
Og Raisa kaster seg inn i denne frihetskampen, men fjerner seg ved sine valg stadig mer fra datteren. 
Det blir ikke mye feminint tilbake; krigen tar all skjønnhet. 

Rajah skildrer krigens gru så intenst levende og grotesk at det tidvis er en påkjenning å lese, men her er også stor kjærlighet i flere varianter; Raisas kjærlighet til Násti, hennes kjærlighet til naturen, og til sitt land og folk, og kjærligheten til ulike menn, alt formidlet i en korthugd, ladet og effektiv prosa ispedd samiske uttrykk, som bidrar til å gi liv og autentisitet til fortellingen. 

Samene blir etterhvert de nye herskerne, og nordmennene den nye pariakasten. 
Men de undertrykte blir selv undertrykkere og avler slik fram en ny generasjon terrorister og selvmordsbombere rekruttert fra norsk ungdom. 
Til slutt kommer FN på banen, Norge blir et nytt Libanon. 
Journalister kidnappes og får halsen skåret over, norske unggutter sprenger seg selv i biter i store folkemengder, det ene attentatet fører til det andre. 

Det synes naturlig å lese boken politisk, den har overføringsverdi til beslektede scenarioer og konflikter, både før og nå, ikke minst de lite ærerike militæroperasjonene Norge har vært involvert i og konsekvensene disse har fått. 
Handlingen i Rajahs roman er riktignok problematisk på flere plan, og det er antakelig en forutsetning for å like romanen at man også aksepterer premissene forfatteren oppstiller. 
Men om man så evner, er «Det er lenge til skumring» en både vakker, velskrevet og urovekkende opplevelse. 
