Filmanmeldelse:Intenst rasedrama 

Sterkt, poengtert og engasjerende drama om en avgjørende begivenhet i amerikansk historie. 

1960-tallets borgerrettighets-bevegelse i USA, med Martin Luther King Jr. i spissen, var en epoke med rå og rystende vold, høyt politisk spill, innbitt hat, sterke følelser og en durabelig kamp for verdier. 

Alt dette gjenspeiles med overbevisende tyngde i denne velspilte, om enn noe omstendelige filmen. 

Handlingen er lagt til en intens periode i begynnelsen av 1965, da Nobelprisvinner King satset alt på at daværende president Lyndon B. Johnson skulle signere en lov som garanterte stemmerett, uansett hvilken delstat man bodde i. 

Åstedet for «kampen» var Selma, en by i Alabama der en hardtslående rasist var politisjef og der den hvite manns klare talsperson, George Wallace var guvernør. 

Både King og hans medspillere ser det strategiske i valg av sted; spektakulært bråk betyr landsdekkende oppmerksomhet. 
Dette var også i fjernsynets pionertid, og mediets enorme gjennomslagskraft synliggjøres i direktevisningen av den første fredelige marsjen i Selma. 

Volden, slagene, tåregassen og det rabiate hvite hatet som dundret over TV-skjermene, fikk store deler av det amerikanske folk til å sette middagen i vrangstrupen. 

Til tross for et i blant omstendelig preg, er filmens grunntone intens. 
Dragkampen på høyt politisk nivå, og interne uenigheter er godt spisset og gir et sammensatt bilde av en situasjon som i blant ulmet som en trykk-koker. 

David Oyelowo er troverdig og stø som Martin Luther King. 
Han nyanserer spillet, viser uro og styrke og formidler på en overbevisende måte Kings sagnomsuste taler; kanskje det sterkeste våpen denne ikkevold-strategen hadde. 

Som tilskuer anno 2015 kjenner jeg ennå hvor rystende urettferdig rasepolitikken var, hvor ille det er å se det hvite hatet. 
I denne filmen blir man også minnet om den styrken som motparten hadde; en styrke som også hadde utspring i en sterk tro. 

For afroamerikanere som kjempet for sine rettigheter, var til en stor grad kirken et samlingssted. 
Overbevisningen om at Gud var på deres side sto sterkt. 
Ikke minst hos King selv. 

«Selma» gir rom for heftige følelser, raseri og blodig urett. 
I blant i meste laget, men som en historisk vekker om vår nære historie er dette et drama med driv og nerve. 
