Magi på norsk
Utenpåklistret handling skygger for originalt fantasy-univers i Tonje Tornes' nye serie. 

Barnebok Tonje Tornes: 
«Kire 1: Hulder» 
Rotnorsk fantasytrilogi med startproblemer. 
280 sider Kr 279,- Gyldendal 

Erik Skoglund og moren hans ser og hører vesener som ingen andre gjør. 
Det fører til at moren blir lagt inn på psykiatrisk klinikk i Sirdal, og Erik og faren flytter til bygda for å kunne besøke henne oftere. 

Snart åpenbarer det seg en rik verden av huldre, alver og nøkker som Erik sammen med klassekameratene og tvillingparet Trine og Tore lærer å kjenne og frykte. 

Det er en god idé å hente frem gammelt norsk myte- og eventyrstoff og la det smelte sammen med en samtidshistorie. 
Norsk fantasy ligner ofte mistenkelig på suksesser fra utlandet, men her finnes materiale som er særegent vårt og kjent for de fleste leserne. 

Både Sirdalsormen og Peer Gynts besøk hos de underjordiske har sin plass i handlingen, og det er morsomt å lese hvordan huldrene lokker på kjønnsmodne gutter. 

Hovedinnvendingen er at det er vanskelig å leve seg inn i personene, fordi det er gjort rom til så lite følelser. 
Erik opplever at både verden og hans rolle i den blir omkalfatret, men virker uberørt av det. 
Etter farlige situasjoner lirer han ofte av seg en halvsmart kommentar som viser at det egentlig aldri var noe som sto på spill. 

Det skjer også uhorvelig mye, og det kan være vanskelig å følge med i svingene for både personene i boken og leserne av den. 
Underveis dukker det opp nye opplysninger om hva huldrer, alver og magiske barn kan og ikke kan, og det føles som å spille et spill der det hele tiden kommer til nye regler. 

Nå er dette første bok av en bebudet trilogi, og forhåpentligvis vil forfatteren få mer sving på personene og handlingen i neste bok siden universet og reglene for det allerede er etablert. 
