Kjøttet bare kommer og kommer, helt til du snur lappen
Store mengder, men ujevn kvalitet på Brazil Churrascaria. 

I Møllergata i Oslo, like rundt hjørnet fra Youngstorget, åpnet en filial av bergensrestauranten Brazil Churrascaria midt i januar. 
Mot mangler eierne ikke. 

- Det er klart at innehaverne har klokkertro på at nordmenn er glade i kjøtt, så glade at de er villige til å betale 420 kroner for å spise ubegrenset av grillet kylling, svin, lam, kalkun, pølse og diverse oksevarianter, sa Fredag. 

Robinson nikket. 

- Men så var det dette med kvalitet og kvantitet. 
Vel, vi får se, sa Robinson. 

Hjertelig 
- Welcome! 
En engelskspråklig servitør tok hjertelig imot og lot Robinson og Fredag selv velge bord i det store lokalet, som minner mer om en spisesal eller kantine, enn restaurant. 

Servitøren så ut til å stortrives, til tross for at han måtte forklare opplegget til enda et sett gjester, og må gå i et mildt sagt spesielt arbeidsantrekk: 
cowboyhatt, høye støvler og lyseblå, vid bluse. 

- Ja, antrekket gjør i hvert fall at stedet skiller seg markert fra andre restauranter, sa Robinson. 

- Opplegget også, sa Fredag. 

Buffet Kort fortalt fungerer det slik: 

Man forsyner seg med det som måtte friste fra anretningen, salater, grønnsaker, sauser, diverse ris-varianter, ovnsstekte poteter og et par tradisjonelle bønne-gryter. 

På bordet har man fått en liten rund papirlapp, grønn på ene siden rød på den andre. 
Så kommer servitørene rundt med grillet kjøtt, etter hvert som det er ferdig å godgjøre seg på grillen. 

Kjøttet bare kommer og kommer - helt til du snur lappen slik at den røde siden ligger opp. 

- Kald. 
Bønnegryten er kald, sa Robinson. 

- Grønnsakene også. 
Og potetene. 
Merkelig, sa Fredag. 

Siden både potetene og bønnestuingene sto på varmeplate, var det vel meningen at det skulle være varme. 
Eller i det miste lunkne. 

- Grønnsakene er sprø, og gryten er god, men jeg tror nok kanskje de hadde vært enda bedre om de hadde holdt litt høyere temperatur, sa Robinson. 

Ujevnt 
Så kom en annen servitør-gaucho til bordet. 

Han hadde med seg en halvmeter lang kniv og et spidd med entrecôte på. 

Rutinert skar han av et par blingser som nesten fikk Robinson og Fredag til å glemme nedturen med det kalde tilbehøret. 

Så fulgte en god, krydret brasiliansk pølse, og porsjon pregløs kylling, et stykke lammekjøtt som kunne vært mindre grillet, et stykke mørbrad som var overraskende mørt og en bit av et kalkunbryst som var knusktørt. 

- Svært ujevnt, for å si det forsiktig, slo Fredag fast. 

Robinson hevet glasset fylt med Fausto di Pizzato, en brasiliansk rødvin på merlot-druer 

- Brasil er ikke kjent for sin vinproduksjon, men denne var slett ikke verst - og ga Fredag et samtykkende nikk. 

Picanha, husets spesialitet, var siste variant ut. 

Det er den muskelen som ligger helt bakerst ved halen på oksen, cullote på fransk eller top sirloin cap, som amerikanerne kaller den. 

Dette skal være delen av oksen som står høyest i kurs i Brasil - noe Robinson og Fredag ikke hadde noen problemer med å forstå. 
En fettrand tilfører saftighet til det møre kjøttet, som var grillet til perfeksjon. 

- Hadde jeg visst dette, hadde jeg hoppet over mye av det andre, sa Robinson og strøk seg over magen. 
Dessert var utelukket. 

For kjøttelskere 
- Neste gang, sa Fredag. 

- Ja, hvis det frister å komme hit igjen? 

- Jo da, men spørsmålet er om prisen står i samsvar med det du faktisk får servert. 
For 420 kroner kan kjøpe deg mye god mat på andre gode restauranter i byen. 

Så med mindre du er veldig, veldig glad i grillet kjøtt, ville jeg kanskje tenkt meg om en gang eller to, sa Robinson.• 

robinson&fredag;@dagbladet.no 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
