Baxter Dury:Finner seg selv 

Et knust hjerte var det som skulle til. 

Baxter Dury: "Prince of Tears" (PIAS/Border) 

Er du sønn av mannen som sang "Sex & drugs & rock & roll", vil det være vanskelig å komme ut av skyggen. 
15 år etter debuten har Baxter Dury heller ingen "Hit me with your rhythm stick" eller "Reasons to be cheerful, part 3" å vise til, men han har i det minste gitt ut fem album. 

Stemmen minner om farens, og omsider omfavner han det. 
Samtidig nevnes Serge Gainsbourg nå hyppigere enn Ian Dury (1942-2000) når det kommer til påvirkning. 
Cohen også. 

45-åringen snakkesynger på beste erkeengelske vis i låter preget av samlivsbrudd. 
Kvinnekoringen setter prikken over i-en, og på "Porcelain" lar han Rose Elinor Dougall overta mikrofonen. 
Tøft som bare det. 

Dury gjør unna de ti kuttene på snaue halvtimen, på sin beste plate så langt. 

Beste spor: 
"Porcelain", "Mungo", "Almond milk", "Wanna", "Prince of tears". 
