Hønefossrevyen:Gledesrus i Gledeshuset 

Revyen har ikke bare fått tak over hodet etter atten år i telt, men et helt eget gledeshus. 

For å begynne med slutten: 
Hvem andre enn Hønefosshumorens venner, anført av Jonas Rønning, kan finne på å parodiere sine egne mødre, riktignok på kjærligste vis, i en revyfinale? 
En genistrek og et avsluttende utropstegn for den første forestillingen i det flunkende nye underholdningshuset Gledeshuset. 

Reist på ni måneder (etter fem års planlegging og prosjektering), på humorgjengens initiativ og for sponsormidler fra lokale investorer. 

Selv frislipp av Hønefossen ble sponset i en time, som en spektakulær ouverture til et show som går fra den ene latterkaskaden til den neste, med bare et par sparedusjer. 
Hva blir det neste – privat utbygging av den etterlengtede Ringeriksbanen i regi av Hønefosshumorens venner? 
I nummeret «Åsted Norge» letes det iallfall uten hell etter forsvunne spor, både enkle og doble. 

Gjennomarbeidet show 

I tråd med selve Gledeshuset, som innendørs er stilig og smekkert (en lokal sjel synes riktignok det på utsiden ligner en trailer som har kjørt av bybrua), er det som foregår på scenen ganske så strømlinjet og passende mindre rølpete enn før. 

Formen er den gode, gamle nummerrevyens. 
Innholdet er en fin og gjennomarbeidet miks av spisse tekster, varierte parodier og musikalsk eleganse. 
Først og fremst er det morsomt, og alt fremføres med enormt overskudd, nærmest i en gledesrus. 

Parodiene kan være ganske blodige, som en viss senterpartisk hyttetur med tilhørende SMS. 
Spesielt får noen trønderpolitikere gjennomgå, til akkompagnement av Stortingets garasjeband «Me too». 
Et livlig politisk fugleliv i våtmarkene introduseres også, med lårhøne, knehøne, røy, buksesmekker, russisk hækkespetter og en papegøye fra Amerika. 

Musikalitet og timing 

Kultur- og samfunnsliv får sitt, spesielt i «Varslarane kjem» – et nytt drama av Jon Hønefosse, fremført av friteatergruppen Mellom linjene og støttet av Fond for utdøende kunst. 
Lokal korsang i «Kor vanskelig» åpner for hverdagsproblemer, som å huske brukernavn og passord, gjennom en rasende tekst av Rønning og Bror Andersen. 

Kvintetten av aktører på scenen og musikerkvartetten på bakscenen – som under Jørn Dahls ledelse i alle år bare har levert forgrunnsmusikk – gjør en oppsiktsvekkende presis «Bohemian Rhapsody», og viser samtidig hvor avhengig et godt show er av musikalitet og timing, av gode musikere og arrangementer. 

Denne revyen er det nye huset verdig. 
