De styggeste gutta i klassen
Oslos Aura Noir leverer fortsatt bitter thrash metal av rang. 

ALBUM: 
Aura Noirs «Black Thrash Attack» er en aldri så liten milepæl innen norsk metal. 
I en tid der symfonisk black metal regjerte metal-demografien her til lands, børstet Apollyon, Blasphemer og Aggressor støvet av gammelt thrash-gull som Sodom, Destruction og Dark Angel, og forvellet det med hatske og primitive black metal-riff. 

Siden den tid har de jevnlig forsynt oss med grom kompromissløs black thrash. 
Alltid med det gode riffet i front. 

«Out To Die» er ved første lytting hakket mer brutal i fremtoningen, uten at det legger noen demper på den bitre eimen bandet etter hvert har gjort til sitt varemerke. 

Det er fortsatt grimt og illeluktende, men en tanke mer variert enn tidligere. 
Enkelte av riffene i for eksempel «Withheld» kunne med litt godvilje ha sklidd inn på Metallicas «Ride the Lightning», mens andre låter har mer til felles med Canadas prog-thrashere Voivod i den ene enden av skalaen, og proto-black metal-ikonene Hellhammer i den andre. 
Sjekk for eksempel «Deathwish». 

Vokalistbyttene mellom Apollyon og Aggressor er fortsatt effektive og et av de viktigste identitetsskapende elementene for Aura Noir. 
Gitarist Blasphemer danderer materialet med sine smått besnærende og briljante soloer. 

«Out To Die» er velskrevet og ektefølt thrash for de som liker sin metal unnfanget langt unna pro-tools og annet studiofiksfakseri, her er nerve og sjel i bøtter og spann. 
