Seigtflytende
«Sammys eventyr» er et forsøk på å dytte samtlige moralske lekser om miljøvern sammen med en samling frittstående, fargerike undervannsbilder i 3D. 
Et mislykket et sådan. 
Skilpadden Sammy får en skjev start på livet på en strand i California når han blir forsøkt slukt av en måke. 
To påfølgende skjebnemøter gjør at han raskt finner både sitt livs utkårede og sin beste kamerat. 
Men så forsvinner de igjen. 
Filmen er en blanding av «bromance» og kjærlighetshistorie. 
På «repeat». 
Dette kan selvfølgelig fungere for de aller yngste med begrenset konsentrasjonsevne. 

Det underliggende musikalske temaet som høres ut som et gla'dataspill på 80-tallet høres filmen gjennom. 
Men frustrerende nok kommer vi aldri til neste brett. 
Og hele veien minnes vi på at menneskeskapte miljøkatastrofer er forferdelige. 
Jada. 
Både oljekatastrofe, forsøpling, rovfiske og nedhogging av regnskogen har filmskaperne klart å skvise inn i historien om vennskap og kjærlighet. 
Samt samtlige farlige skapninger fra havdypet. 

Det er litt gøy å se dette i 3D, men hundreogfjortende gangen vi får en fisk i fleisen, er den effekten brukt opp. 
Mange av scenene fremstår mer som enkeltepisoder laget for å vise noe spennende visuelt, fremfor å tilføre historien noe. 
I tillegg har de yngre kinogjengerne sett mye bedre 3D-effekter, senest i «Legenden om vaktuglene». 
Den er som «Oppdrag Nemo», bare med dårligere manus og uten hjerte. 

INGVILL DYBFEST DAHL 
