En riktig kul jul, hilsen Nick Lowe
Her går du rett i julestemning, fri for klisjeer. 

JULEALBUM: 
To år etter «The Old Magic» er det rom for litt ny magi fra Lowe. 

På albumet med undertittelen «A Seasonal Selection For All The Family» lever han også opp til tittelen fra debutalbumet «Jesus of Cool». 

Nick Lowe er like kul, 35 år seinere. 

Nytt - og «Silent Night» 
Karrierens første julealbum har både nyskrevne sanger og «Silent Night» i en usnobbete versjon. 

«Quality Street» er rett og slett en uhøytidelig, melankolsk perle med 50-talls beatpop, pubrock, country og rock, ispedd en liten dose rockabilly, i stil med hans rekke av glimrende album de siste åra. 

«Billig og vulgært» 
Slik reagerte han da plateselskapet ville ha et julealbum: 
«Tror dere virkelig jeg ønsker å besudle mitt gode navn og rykte på sånn billig og vulgær kommersialisme?» 

Så tenkte han seg om noen sekunder, og fant ut at det kunne være gøy. 
Hvorfor ikke gi billig, vulgær kommersialisme en godt navn? 

Lowe/Cooder «Quality Street» er uten dødpunkter, og drives fram av den fabelaktige croonerstemmen til Lowe. 

I tillegg til Roger Millers «Old Toy Trains», Roy Woods herlige «I Wish It Could Be Christmas Every Day» (fra tida i Wizard) og en Ron Sexsmith-sang skrevet spesielt for ham, serverer Lowe egne låter med titler som «I Wish I Was Born In Betlehem» og «Christmas At The Airport», samt «A Dollar Short Of Happy» - skrevet sammen med Ry Cooder. 

Geraint Watkins 
Det blir ikke dårligere av at hans faste samarbeidspartner Geraint Watkins, som også står på Van Morrisons lønningsliste, holder orden på de hvite og svarte tangentene. 

Det kan du lese deg fram til i morsomme, om enn kortfattede, liner notes skrevet som et tradisjonelt julebrev. 
Coveret prydes av et ikke så tradisjonelt «familiebilde». 

Det er gjennomført, dette, må vite. 

Alternativ julemusikk blir ikke stort bedre enn dette. 
