Romjulsadrenalinet er reddet
Det blir rent fyrverkeri når Nintendo samler nesten 20 år med figurer, arenaer og erfaringer i den ultimate Smash-opplevelsen. 

Helt på tampen av året smeller Nintendo til med «Super Smash Bros Ultimate». 

Dette er et fyrverkeri av et slåssespill, som garantert blir en dominerende spilltittel for 2018. 
I dette ultimate Super Smash-spillet får vi alt som var bra i de tidligere spillene, pluss litt til. 

Etter å ha dominert spillfeltet i 2017, med lansering av Nintendo Switch og to av årets aller beste spill, har det vært forbausende stille fra Nintendo i år. 

Mens Sony og Microsoft sikret seg det ene eksklusive storspillet etter det andre, satt Nintendo rolig og lot mindre ambisiøse spillserier og indiespill ta styringen. 

Partyspillet «Mario Party» og pappleketøykonseptet «Labo» var artige tilskudd, mens «Let’s Go Pikachu/Eevee» var et fint og nyoppusset gjensyn med det originale «Pokémon»-spillet fra 1996. 

Men ingen av dem når opp til hælene til fjorårets giganter «Mario Odyssey» og «The Legend of Zelda: 
Breath of the Wild». 

Nintendos slåssespillalibi har sjarmert og underholdt oss i snart 20 år. 

I «Super Smash Bros Ultimate» barker kjente og kjære figurer fra en rekke spill som har gjestet Ninendo-konsollene sammen, og deljer løs på hverandre i en rekke kule arenaer. 
Konseptet er så tullete at det blir genialt spill av det. 

Volden, blodet og kampsportfinessen fra lignende spill må vike. 
Det gir plass til sjarm, adrenalinpumpende tempo og ikoniske signaturangrep fra en rekke spennende figurer – figurer som er mer enn bare kampsportutøvere som er kledd ut som spillfigurer. 

Hver figur både beveger og oppfører seg slik vi kjenner dem fra deres egne spill. 

Mario hopper og spretter, Pikachu skyter lyn, Link svinger rundt seg med sverdet mens Donkey Kong banker alt og alle med gigantiske gorillahender. 

Med 74 figurer fra spillserier som Super Mario, Pokémon, Mega Man, Final Fantasy, Metroid, Star Fox, Pac Man, Sonic, og en hel haug flere, er dette med god margin det mest mangfoldige og varierte slåssespillet på markedet. 

Absolutt alle vil finne minst én favorittfigur som de vil elske å banke den irriterende hunden fra «Duck Hunt» med. 

Under den idylliske gimmicen skjuler det seg derimot et beist av et slåssespill. 
Kontrollerne sitter som støpt, og slåssekjempene er godt balansert. 

Spillet er derfor kjempelett å sette seg inn i, men samtidig nesten umulig å mestre. 

Tidligere spill i serien har derfor blitt populære e-sport-spill, og da særlig «Smash Bros Melee» fra 2001. 
Her har marginene så mye å si, at utøverne ofte stiller med sine egne gigantiske kasse-TV’er på konkurranser. 

Disse skal ha kjappere bildeoppdateringer enn moderne flatskjermer – en opplagt fordel for de mest fanatisk gode spillerne. 

Om «Super Smash Bros Ultimate» er godt nok til at de lar kasse-TV’ene stå igjen hjemme har jeg ikke forutsetninger for å spå – jeg er en klassisk middels god sofaspiller. 

«Ultimate» har derimot utvilsomt kvaliteter, som jeg tror vil gjøre det til et populært konkurransespill. 

Men selv om «Super Smash Bros Ultimate» er på sitt beste i kamper med eller mot opp til åtte spillere i sofaen hjemme eller på nett, så har det også noen artige enspillermoduser. 

Særlig eventyrrollespillet «World of Light» er interessant, hvor vi reiser rundt i en stor spillverden og kjempe mot forskjellige ånder. 

Disse åndene er essensen fra forskjellige figurer fra hele Nintendos historie, som tar bolig i forskjellige slåsskjemper fra spillet, og skaper unike kamper og ofte ganske kule utfordringer. 

Når de er nedkjempet, kan vi bruke dem til å styrke våre egne figurer. 
Det er mer enn tusen slike ånder å samle, som betyr timesvis for storsamlerne blant oss. 

«Super Smash Bros Ultimate» er den ultimate fanservice. 
Det er en åpenbar flørt med alle som noensinne har eid en Nintendo-konsoll, og et frieri til alle som har rørt Smash Bros tidligere. 

Før jul i fjor tok jeg hatten av for «Mario Odyssey». 
Nå tar jeg heller på meg boksehanskene for «Super Smash Bros Ultimate». 

Sammen med en kompis eller syv i sofaen vil spiller virkelig sørge for en underholdende og adrenalinfylt julefeiring i år. 
