Bryggeriet er best på øl
Bryggeriet har unikt øl og en fantastisk utsikt over Vågen, men du får bedre hamburgere andre steder. 

Følger du den store trappen opp i tredje etasje på Zachariasbryggen, åpner det seg et stort og luftig lokale, med en stil som ligger midt mellom en låve og et bryggeri. 
Herfra er utsikten over Vågen fantastisk. 
I alle fall hvis du klarer å kapre et av de fire bordene på den innebygde glassverandaen. 

Sitter du inne i selve restaurantlokalet, er atmosfæren litt mindre interessant. 
For når det er lite folk, som i dag, oppleves restauranten som hul og tom. 
Her er det kun noen få hutrende turister, en student som puster ut med foreldrene etter endt flyttelass og to kjærester. 

Musikk ville gjort stemningen hyggeligere og samtalene fra servitørene mindre hørbare. 

Bryggeriet er et mikrobryggeri, en scene og en restaurant, som ifølge nettsidene serverer en germansk meny, der øl er en sentral ingrediens i matlagingen. 
Ordet «germansk» sier ikke nødvendigvis så mye om menyen. 
For matmessig er den verken ensrettet eller utpreget inspirert av det nordeuropeiske området fra Alpene og opp mot Danmark. 

Maten på Bryggeriet har tydelige internasjonale trekk, med prosciutto fra Italia, chimichurri fra Sør- og Mellom-Amerika, og tzatziki fra Hellas og Tyrkia. 
Spesialitetene er, ifølge servitøren, øl og hamburger. 
Men spisekartet har også mer raffinerte retter, som smårettene av kongekrabbe og kamskjell. 
Vi går for litt av begge deler. 

De tre grillede kamskjellene har et sprøtt ytre. 
De er rullet og stekt sammen med skinke, og serveres liggende blant polkadotter med sellerirot- og søtpotet-puré, som er dekorert med små flak av chips, tynne reddikskiver og oxalisblader. 

Kamskjellkonsistensen er stekt til det ugjenkjennelige, og sammen med en intens saltsmak oppleves de nærmere en godt stekt fiskekake enn et delikat kamskjell. 
Jeg feller nesten en tåre over den ubarmhjertige behandlingen av kamskjellsmaken, men trøstes av et tilbehør som passer godt til. 

Kongekrabbebeinet serveres varmt, gratinert med urter og hvitløk til grillede grønnsaker og en iskald avokadosorbet i pistasjpulver. 
De varme ingrediensene og den kalde isen er en uharmonisk kombinasjon som kolliderer i munnen og tar oppmerksomheten bort fra smakene. 
Men begge smårettene er så elegant og vakkert utformet, at det er tydelig at noen har lagt hjerte og sjel på fatene. 
Det er en fryd å se på. 

At Bryggeriet lager sitt eget øl, er deres sterkeste kort. 
Det gir dem en helt fantastisk mulighet til å eksperimentere med kombinasjoner av mat og øl, slik de har gjort med fish ’n’ chips, som er laget med ølrøre. 
Det er derfor veldig skuffende når servitøren kun anbefaler riesling til sjømaten. 

Restauranten fremhever selv hvordan bryggingen og menyutviklingen spiller sammen, og bør dermed tilby ølanbefalinger til rettene. 
Personlig liker jeg godt fruktig øl med lite bitterhet til sjømat. 
Både det og hveteøl ville passet godt her. 
Dessverre er servitøren generelt usikker på utvalget og anbefaler kun ut fra egne preferanser. 

Til hovedrettene, «Bryggeriets prime burger» og «Indrefilet av okse», bestiller vi to «snitt», små øl på cirka 2 dl, av Bryggeriets egne øl: 
«Sunny Hunny» og «Shipping up to Nordnes India pale lager». 

Den første lukter av søt og deilig honning, og er et lyst pale ale brygget med lokal honning fra Søylands biegard på Hjellestad. 
Rosaskjæret i fargen kommer fra tilsatte solbær, som bidrar med syrlighet og en fruktig undertone i glasset. 
Dette ølet passer fint til okseretten, som har kraftige smaker, som bladpersille, hvitløk og chili, i dressingen. 
Den bakte poteten serveres med et urtesmør med tydelig dillsmak. 

Bryggeriet produserer ikke bare sitt eget øl, de lager også sin egen is. 
Og hasselnøttisen, som serveres til desserten av mille-feuille, er ren i nøttesmakene, og søt og fyldig, som om den skulle vært laget av italienske Ferrero selv. 
Friske bær gir en god og syrlig kontrast til den sprø vaniljekaken, men midt i den norske bærsesongen skal det ikke være nødvendig å ty til amerikanske blåbær. 
Bringebærene smaker dessuten bedre til. 

Bryggeriet har fokus på lokale råvarer, og har spennende smaker på menyen, som kveite fra Glitne, eplemost fra Hardanger og egenprodusert øl. 
Men hamburgeren som skulle være stedets signaturrett, er en stor skuffelse. 
Innholdet er lite spennende og brødet karakterløst. 

Fletter Bryggeriet menyen tettere sammen med drikkeutvalget, og brifer servitørene bedre om produktene, vil spiseopplevelsen bli mye bedre. 
For i dag står ikke servicenivået og gjennomføringen i samsvar med de høye ambisjonene. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
