Frem fra glemselen
**Elisabeth Tandberg, sopran 

Per Arne Frantzen, klaver** 

En sopran og en pianist har tatt for seg noen (til sammen 22) av de svært mange (over 300) tonesettinger som fins til Vilhelm Krags dikt fra hans unge år, det vil si årene 1891-92 – da han var i begynnelsen av tyveårsalderen og full av nyromantisk, ungdommelig dødsdrift, lengsel mot gud-vet-hva og besatt av naturen med all dens mystiske nattsvermeri, ulende ugler og svermende fugler. 

Sannheten er at en hærskare (om så mange fantes da) av komponister i samtiden fattet mer enn alminnelig interesse for disse diktene. 
Og satte melodi til. 
Med de 22 spor denne plata presenterer er følgende mer eller mindre glemte komponister representert: 
Johan Backer Lunde, Agathe Backer Grøndahl, Alf Hurum, Eyvind Alnæs, Christian Sinding og Sverre Jordan. 
Edvard Grieg er verken glemt eller utelatt, men bare representert med en romanse på dette albumet. 
Og det er desidert platas beste. 
Bare synd at ikke mesterverket 
«Og jeg vil ha meg en hjertenskjær» er blitt med. 

Det ruger lummer sommernatt, og dødskald høstkveld, og «der synger ingen fugle mer i skoven» i de fleste av disse diktene. 
De representerer en annen tid, andre idealer og helt andre holdninger enn vi forfekter i dag, mer enn hundre år senere. 
Og musikken, romansen, den er vel mer enn ofte erklært død og nesten begravet. 
Men rett som det er glimter det til med romansepresentasjoner som forteller lytteren at jo da, romansen har fremdeles noe å si til menneskene på jorden i det Herrens år 2009. 
Så ikke her. 
Det kan godt være jeg ville ha opplevd disse romansene annerledes på en konsert. 
Det er noe med å se sangeren og pianisten i aksjon, føle formidlingen nær og kroppslig. 
Det skjer ikke på denne cd’en. 
Sopranen Elisabeth Tandberg er ekspert på tekstlig uttale i romanser. 
Likevel strever jeg med å få tak i ordene, uten å sitte med diktene for øyet. 
Og – hun har en voldsom vibrato som forstyrrer melodilinjen, i tillegg til at hun noen, riktig nok få, ganger havner en mikrotone under tonen, og dermed spolerer den gode opplevelsen. 
Som cd-utgivelse tjener denne verken Vilhelm Krag eller romansekunsten. 
Det måtte i så fall være for de få liebhabere av de gamle, gode dage. 
