Filmen derpå
Gutta bak «Hangover» burde sovet ut rusen før de lagde toeren. 

FILM: 
«Hangover» var en fest av en rølpekomedie. 
«Hangover 2» er dagen derpå — for oss som ser filmen. 
Jeg antar at det ikke var en del av planen. 

Regissør Todd Phillips og manusteamet har valgt å følge vinneroppskriften. 
Vi møter gutta to år etter Las Vegas. 
Denne gangen er det Stu (Ed Helms) som skal gifte seg med Lauren, i Thailand, foreldrenes hjemland. 
Stu sliter fortsatt med traumer etter Vegas og nøyer seg med en «utdrikkingslunsj». 
Likevel ender gutta opp i Bangkok på et møkkete hotellrom, med en røykende apekatt og en avkuttet finger i vinkjøleren. 
Det har skjedd igjen, sier Phil (Bradley Cooper). 

Alle gjør sin greie Dessverre er oppfølgeren langt fra så frisk og overraskende som originalen. 
Sexhumoren er råere, men som helhet er filmen mindre oppfinnsom, mindre smart og dermed mindre morsom. 
Da ser jeg bort fra dem som ler hvis Zach Galifianakis snubler. 
Skjeggebassen er mye morsommere i «Bored to Death» enn han får lov til å være her, selv om han har sine pinlige, lattervekkende øyeblikk. 

Iblant kan det være lurt å forandre på vinneroppskriften. 
Det tvinger deg til å tenke nytt. 
I stedet har man valgt å sy toeren over samme lest, der den feminine gangsteren Chow (Ken Jeong) dukker opp og gjør sin greie, mens flere lokale gangstere, buddhistiske munker og prostituerte av diverse kjønn gjør sin greie. 
Til og med Mike Tyson rekker å dumme seg ut i filmens mest overflødige scene før det er over. 

Lettvint 

Problemet er at alle gjør sin greie. 
Historien er pinlig fri for overraskelser — og jeg faller ut av bakrusen. 
Når hendelsene bikker over i det dystre, føles det påklistret. 
Jeg skal ikke avsløre hvem som utsettes for hva. 
La oss bare si at toeren tar'n i toeren, uten at det føle så, eh, grensesprengende som jeg tror man har tenkt. 

«Hangover» spilte inn bortimot en halv milliard dollar. 
Toeren er laget i festrusen etter forrige film og de godt gasjerte filmskaperne tar altfor lett på oppgaven. 
Dagen før bryllupet sammenlikner svigerfaren Stu med en type daff rispudding man gir til babyer og gamle uten tenner. 
På slutten av filmen mener Stu han har vært gjennom en manndomsprøve som beviser det motsatte. 
Jeg skulle så gjerne vært enig. 
«Hangover 2» er en forglemmelig heisatur. 
