Ny bok går under huden på Syrias aktivister
Tilbakeslagene har vært mange, men drømmen om et fritt Syria lever videre. 

Dara, Marwan, Obayda, Marcelle, Yassin, og Samira; seks vanlige syrere som på hver sin måte deltar i kampen mot Syrias diktator Bashar al-Assad. 
Vi møter dem i Bendik Sørvigs bok «Syria. 
Den tapte revolusjonen». 

Her er en medisinstudent, en fabrikkformann, en ingeniør, en blogger, en kjent forfatter og dissident og hans kone, også dissident og aktivist. 
Gjennom dybdeintervjuer, meldinger og oppdateringer på sosiale medier og bruk av et omfattende kildemateriale, forteller Sørvig historien om disse seks uredde syrerne, fra de spede ikkevoldelige demonstrasjonene som innledet opprøret mot Assad-regimet i 2011, og fram til i dag, hvor opprøret nesten er slått ned. 

Smuldret bort 

Felles for de seks hovedpersonene er at de verken er militante opprørere eller radikale islamister. 
Men hver på sin kant har de sett at opprøret de var med på å starte har smuldret bort, på grunn av store interne splittelser og en forskyvning av makta, der en relativt fredelig ikkevoldsideologi har måttet vike plassen for et væpnet og blodig opprør, ledet av folk som ønsker at det nye Syria skal bli en islamistisk stat. 

Det er etter hvert skrevet mange bøker om Syria, men det er sjelden man kommer nær innpå menneskene i dette krigsteateret. 
Bendik Sørvig har valgt den menneskelige dimensjonen, og det gjør at man også får et helt annet forhold til denne krigen enn det enkeltreportasjer og lange analyser kan gi. 
Vi får høre om hovedpersonenes drømmer, ønsker og tanker, og vi får et innblikk i deres hverdagslige kamp, både for å overleve og for å utrette noe for sine hardt prøvede landsmenn. 
På hver sin måte er de idealister, og gjennom deres arbeid får vi et sjeldent innsyn i hvordan det syriske sivilsamfunnet i perioder av krigen har fungert på lokalt plan, i en situasjon der det nasjonale styresettet har sluttet å fungere. 

Velskrevet 

Boka er velskrevet og stort sett kronologisk, der hovedpersonenes historier blir fortalt innenfor rammen av det store bildet, den politiske og militære utviklingen i Syria og i utenverdenen, der partene som bedriver stedfortrederkrig befinner seg. 
Vi får innsyn i politisk kynisme, brutal krigføring og omfattende menneskerettighetsbrudd. 

For Bashar Assads ihuga tilhengere i Norge vil denne boka bli sett på som et nytt eksempel på hvor ukritisk og subjektivt Syria-krigen framstilles i Norge. 
Dem om det. 
Riktignok kunne boka sikkert vært litt mer balansert, og det er selvfølgelig problematisk å benytte seg av enkildejournalistikk, noe Sørvig har måttet forholde seg til. 
Men fortellingene stemmer godt med hva menneskerettighetsgrupper rapporterer. 

Og uansett hva man måtte mene om krigen i Syria; dette er portretter av syrere som kjemper mot Assads diktatur og forhåpentligvis for en demokratisk utvikling i landet. 
At forfatteren sjøl, som har reist og bodd lenge både i Libanon og i Syria, støtter opp om dette synet, bør ikke gjøre boka noe dårligere. 
