The Last Song
Ålreit Miley i sukkersøte omgivelser. 

Miley Cyrus vokser, både som menneske og skuespiller. 
Det går kanskje ikke så fort, men hun gjør en ålreit rolle i The Last Song. 

Dessverre leker regissør Julie Anne Robinson i overkant mye med klisjéer og lettvinte løsninger. 

Kanskje gjør ikke det så mye for et publikum som ikke har sett dette på film før, men for meg fremstår The Last Song som et litt krampaktig forsøk på å lage en ungdomsfilm for de som nylig har vokst fra Hannah Montana. 

Den store sommeren 

Ronnie (Miley Cyrus) er sur. 
Foreldrene er skilte og nå skal hun motvillig tilbringe sommeren sammen med faren (Greg Kinnear) og lillebroren (Bobby Coleman). 
Filmen skildrer hvordan dette blir sommeren alt skjer. 
Vi ser Ronnie gradvis tø opp og nærme seg en forsoning med faren, ta opp igjen sitt store talent som pianist, og ikke minst – forelske seg i knakende kjekke Will (Liam Hemsworth). 

Ikke akkurat dypt 

The Last Song handler om ting som alle er, eller har vært, opptatt av i tenåra. 
Historien er innom temaer som tilhørighet, foreldre, forelskelse og fremtidsplaner. 

Men dette skildres ikke spesielt dypt. 
Manuset er skrevet av Nicholas Sparks, mannen bak andre grunne filmer som Message in a bottle og Netter i Rodanthe. 
«Minste motstands vei» virker å være hans skriveregel. 

Historien er til tider så sukkersøt at du risikerer å pådra deg diabetes! 

Mye følelser, lite brodd. 

Dette ligner faktisk på en slags ungdommelig 2010-utgave av 1988-filmen Venner for livet (Beaches), som mange husmødre har sippet til. 
Her er følelsene i fri flyt, men uten særlig brodd. 
Det forsøkes riktignok skjult med ei ny rocka indielåt på soundtracket ca hvert 90. sekund, men det føles bare unødvendig og irriterende. 

Men Miley Cyrus er tålbar i hovedrollen. 
Hun er langt i fra den beste skuespilleren i sin generasjon, men hun makter å skape en grei figur av Ronnie, selv om hun må si og gjøre flere ting som hører hjemme i såpeserier. 

Cyrus er en stor stjerne i filmens målgruppe, og kommer kanskje til å dra inn noen ekstra publikummere til The Last Song, men jeg spår at det ikke blir fryktelig mange 
