Hurrado!
Damien Jurado: Caught In The Trees 

Alt-country-nerdenes favoritt er tilbake, bitrere og skarpere enn noensinne. 
Det kler ham. 

Lavmælte, middelaldrende menn med blødende gitar og mye på hjertet, stakkars, har vanskelig for å albue seg frem i den støyende bloggsfæren. 
Kanhende er det derfor Damien Jurado så lenge har vært et navn kun de med VK1 i alt-country har skålet for i de sene nachspieltimer;vel, Caught In The Trees gir de minst én ekstra grunn til å ta frem maltwhiskyen. 

Det er virkelig også lenge siden, om noen gang, han har vært så bra som på denne platen. 
Det kan være at Casey Fouberts innblanding har hatt positiv effekt; det låter skarpere og hardere, og låtene pisker mot deg som sno snarere enn dalende snø. 
Jada. 

Gjennom enkle arrangement kan man høre gjenklang og inspirasjoner av og fra hedersfolk som Low, Elliott Smith, Smog og Will Oldham. 
Mye godt for de sorgmuntre, med andre ord, og på sitt beste er Damien Jurado på høyde med, og til tider forbi, inspirasjonskildene. 
Blant favorittene er den nesten skummelt vakre ”Paper Kite”, angstbiterske ”Coats Of Ice” og ”Last Rights”, som kunne ha vært på XO uten at noen hadde rynket på nesen. 

Caught In The Trees er Damien Jurados bitre altcountry-pille, der han rekker finger til verden og blir sparket i baken tilbake. 
Hans beste plate til nå, lett å bli glad i og vanskelig å glemme. 
