Sinte profeter satte fyr på Røkeriet
En kveld der alt stemte. 

Jo visst kan en med rette kalle amerikanske Prophets Of Rage for supergruppe. 
Tre femdeler Rage Against The Machine tilsatt litt Public Enemy og Cypress Hill. 
For en gangs skyld også et band som virkelig levde opp til betegnelsen super. 

Opprinnelig skulle onsdagens konsert gått av stabelen på Bastionen på Bergenhus. 
Men grunnet «produksjonstekniske årsaker» (les: svakt billettsalg) ble det hele flyttet innendørs til Røkeriet på USF (det kan da ikke ha vært konkurransen fra VG-lista Topp 20 som var årsaken til manglende interessen?). 
Resultatet ble likevel til slutt en utsolgt konsert som utvilsomt fungerte bedre enn om det hadde vært halvfullt på Bergenhus. 

Det hele begynner med låten bandet har tatt navnet sitt fra, Public Enemy’s 30 år gamle «Prophets Of Rage». 
Solid og tungt, men det er først med de to neste, Rage Against The Machine’s «Testify» og «Take The Power Back», at det virkelig tar av. 

Nå har alle disse musikerne vært kjent som menn med meninger. 
Det tar da heller ikke lang tid før salen blir bedt om rekke opp hendene dersom de er enige i at «Donald Trump is fucking up the world». 
Sånn cirka 1200 tilhørere strekker armene taktfast over hodet. 
Og etter «Hail To The Chief» fra bandets første og eneste album, lyder det taktfast «fuck Donald Trump» fra hele Røkeriet. 

Men om Prophets Of Rage også er sinte, godt voksne menn, er de først og fremst musikere. 
Public Enemys Chuck D har rukket å fylle 57, men er like vital som da han slo gjennom for mer enn 30 år siden. 
B-Real fra Cypress 
Hill har vært anerkjent for å være blant de fremste hip hop-vokalistene i mer enn et kvart århundre. 

Det er likevel trioen fra Rage Against The Machine som imponerer mest. 
Etter snart 30 år sammen er trommis Brad Wilk og bassist Tim Commerford så samspilte at det er en fryd. 
Men det Tom Morello som virkelig gjør showet. 
En av dagens fremste gitarister med en teknikk og oppfinnsomhet som bare er å ta av seg hatten for. 
Enten han pumper ut rockeriff eller leverer imponerende soli som knapt noen kan gjøre ham etter. 
Identitet kalles det. 

Det blir en og annen låt av både Cypress Hill og Public Enemy, inkludert et par hip hop-medleyer. 
Men først og fremst er det godt, gammelt Rage Against The Machine-materiale som setter fyr på den overfylte salen. 
Ikke minst gullrekken til slutt med «Bulls On Parade», «Freedom» og «Killing In The Name». 
Sistnevnte med så godt som hvert eneste menneske i Røkeriet hoppende svett opp og ned mens de gauler «Fuck you. 
I won’t do what you tell me!». 

Strengt tatt kunne konserten ha sluttet her uten at noen ville klaget. 
Men etter noen minutters taktfast applaus lar Prophets Of Rage seg likevel nøde til et ekstranummer i form av «Bombtrack». 
En festkveld som vil bli husket. 
Kanskje Bergen Live kunne gjøre et nytt forsøk på Bastionen? 
Tror faktisk at det ville gått bra neste gang. 
