Kunsthalls hvite vidunder
«Vi har mat!» sto det på tavlen på trappen til Bergen Kunsthall. 
Smith og Smule lot seg friste. 

MAT ER KUNST , og kunst er mat, og Landmark er begge deler. 
Det hvite, avlange rommet fungerer som kunstkafé på dagtid og utested på kveldstid. 

Mest av alt er det spesielle lokalet visningsscene for «nye medier og kulturelle uttrykk som går ut over den tradisjonelle institusjonen og den hvite kubens visningsmuligheter,» som det heter på stedets nettside. 

HØRES FINT UT , sant? 
Det er det også. 
Å stige inn i lokalet føles som å komme til et svalt og eksotisk utland. 
For Smith og Smule ble inntrykket forsterket av at mange av gjestene snakket engelsk denne ettermiddagen. 

Heldigvis fant de to ledige barstoler ved de brede vinduskarmene. 

– 
For en utsikt, sukket Smule, og kikket henført ut på en snødekt og solfylt Bypark. 

Tavlen i baren bød på fristelser – varme og kalde retter servert fra 12 til 17. 
Her var mange spennende smakssammensetninger. 
Smørbrød med blåost og anispære, for eksempel. 
Eller torskekaker med chutney. 
Suppe, pasta og burgere. 
Egg og bacon. 

SMITH BESTEMTE SEG for å prøve husets burger, og fikk valget mellom blåost eller jarlsberg på toppen. 

– Lover bra, hvisket han til Smule, som hadde fordypet seg i synet og duften av kakene på disken. 

– Tror det er bananbrød. 
Det skal jeg ha, hvisket hun tilbake. 

– Mat først, så kake, sa Smith bestemt, og lydig bestilte Smule smørbrød med spinat, salat, urter, ost og krydret chorizopølse. 
Smørbrødet var en smaksfest av de sjeldne. 

– Førsteklasses råvarer, pølsen smeller i munnen! 
Det grønne er friskt og knasende, og er tilsatt litt balsamicoeddik og olivenolje av god kvalitet. 
Sånn skal det være, sa Smule. 

Smith var også storfornøyd med burgeren sin. 
Den ble servert på en tilsvarende seng av grønt, og var saftig og smaksrik – og lett rosa i midten. 
Sterk sennep og hjemmelaget majones med urter satte en spiss på retten. 
Det gjorde også de provencekrydrede amandinepotetene. 
De bar preg av at de først hadde vært bakt i ovn med grovt havsalt, og deretter skåret i to og ristet på pannen. 

– Ypperlig, sa Smith. 

Det var bare to dessertalternativer på menyen – gulrotkake og bananbrød. 

– Mmm, saftig smak av kanel og biter av mørk sjokolade, sa Smule etter første bananbrødbit. 
Smith mente hans gulrotkake var minst like saftig og god. 
Synd, da, at espressoen de fikk servert ikke var av topp kvalitet, og ei heller rykende varm. 

Hva mener du? 
Diskuter saken under! 
