Texas i Legoland
BOK: 
Fantasifull og fabulerende, satirisk og samfunnskritisk fremtidsfortelling. 

Kaspar Colling Nielsen: 
Den danske borgerkrig 2018-2024. 
Roman. 
Oversatt av Kyrre Andreassen. 
215 sider. 
Cappelen Damm. 

Danske Kaspar Colling Nielsen (f. 1974) er av flere sammenliknet med fransk litteraturs enfant terrible, Michel Houellebecq. 
Romanen som nå foreligger i Kyrre Andreassens oversettelse kan muligens oppleves provoserende, men er først og fremst et stykke skarpt kritisk og satirisk litteratur, ryddig organisert i tre deler som skildrer samfunnet før, under og etter den danske borgerkrig 2018-2024, som ble utløst av at boligmarkedet kollapset. 
Folk er fattige og desperate, de setter bankene i brann, halshugger politikerne og likviderer de privilegerte. 
Det er likt i hele Vesten. 

I bokens nåtid er det 450 år siden krigen, men jeg-fortelleren er med i et avansert stamcelleprogram som i prinsippet har gjort ham udødelig. 
Sammen med andre superrike og evigunge stamcellemennesker i fremtidens overklasse nyter han livet uten skam, med alt hva det byr på av piker, vin og poesi. 
Eller han samtaler med sin snakkende og selvbevisste stamcellehund, Geoff, mens han stadig oftere minnes sin ungdoms kjærlighet Leonora, som næret et intenst hat til alle rike mennesker. 
Under krigen var de med i opprørsgruppen Borgerfronten, hun endog i en spesialavdeling som hadde som oppgave å oppspore og henrette rikfolk. 
At jeg-fortelleren selv er styrtrik, holder han klokelig nok for seg selv. 

For hvert groteske drap de begår forsterkes forelskelsen, der de farer fram som borgerkrigens Bonnie and Clyde, ”natural born killers” fulle av drapslyst og voldsfascinasjon. 
Refleksjonene omkring volden, krigen og menneskenaturen er kanskje romanens sterkeste beholdning. 
Innimellom er her også små kursiverte, symboltunge og ofte fullstendig absurde fortellinger som forsterker den tematiske kjernen i verket, f.eks. om en jødisk familie på flukt som gjemmer seg inni en enorm kvinne. 

Romanen er altså fabelaktig i mer enn én forstand. 
Ultravolden i «Clockwork Orange» møter Orwells «Animal Farm». 
Alle dyr er like, men noen dyr er og blir likere enn andre. 
Og det bor en Kamerat Napoleon eller voldsforherligende fascist i oss alle. 
Her er harske utfall mot det meste, mot kapitalister og bankstere, hippiene og alle barna med tåpelige frisyrer som ikke bekymrer seg for verken miljøet eller økonomien, bare for den sviktende internettforbindelsen. 

Og etter borgerkrigen drar jeg-fortelleren symptomatisk nok til Argentina, Patagonia, som en hvilken som helst nazistisk krigsforbryter. 

Nå er det naturligvis ikke alt i romanen som er like vellykket, her og der sparker forfatteren inn åpne dører. 
Men dette er en engasjert roman som vil noe og er et varsku om hva som kan skje når folkets mistillit misbrukes. 
