Når Terje fra Mjøndalen slipper sitt første album, følger verden med
Det gjør den rett i. 

ALBUM: 
Han har satt navnet sitt ettertrykkelig på det internasjonale musikk-kartet de siste årene, Todd Terje. 
Det er nå tre år siden singelen «Ragysh» startet noe av en renessanse for hans egenproduksjon, som siden starten i 2004 hadde havnet i bakleksa til fordel for DJ-ing, remikser og edits. 
Innen et år fulgte EPen «It's The Arps» med den etter hvert famøse klubbhiten «Inspector Norse», som blant mye annet toppet Mixmags liste over de beste låtene i 2012 (men, ikke ubemerket, aldri ble listet på ungdomskanalen P3). 
Gjennombruddet løftet Todd Terje fra å være en favoritt blant kjennere til et vaskeekte crossover-navn. 

Testformat 
Ti år etter førstesingelen og kultfavoritten «Eurodans» er han nå altså klar med albumdebuten. 
Men hvor viktig er egentlig et album for en som Todd Terje? 
I utgangspunktet ikke så veldig - så langt har det tross alt vært låta som har stått i sentrum når musikken har blitt til. 

Så har også «It's Album Time» blitt noe av et testområde for ting som ikke nødvendigvis må fungere på et dansegulv. 
Som en samling låter er dette virkelig hummer og kanari; fra det mest fjasete av dataspill/tegnefilmpastisjer (starten på «Leisure Suit Preben») til den mest hakeslippfremkallende inderlige popmusikk (Bryan Ferry-samarbeidet i Robert Palmer-coveren «Johnny and Mary»). 
I midten finnes mer eller mindre karikert tropicalia-jazz («Svensk Sås», nok en cover, og «Alfonso Muskedunder»), Air-tilsatt spacedisko med livetrommer («Preben Goes To Acapulco»), og, så klart, en hel del melodiøs, harmonisk og dansegulvlokkende nydisko. 

Lite selvhøytidelig 
Det som går som en rød tråd gjennom det hele, er de kvalitetene som så rettmessig har gjort Todd Terje til en beundret musikkprodusent og gitt ham en appell som strekker seg fra hipstere og krednerder til festløver og pappagutter. 

Han er kompromissløs - noen ganger inntil det irriterende - men befriende blottet for selvhøytidelighet. 
Musikken (og titlene!) er gjennomsyret av humor og en sprudlende musikkglede, uten at det på noe tidspunkt går ut over den håndverksmessige finessen. 
Lyden er perfekt skrudd, og når han sikter mot dansegulvet, gjør han det mesterlig - men med en kjærlighet til klassisk popmusikk i bunn, er det alltid melodisk, varmt og inviterende, med et lydbilde overstrødd av organiske elementer. 

Gjenbruk 
Flere av låtene på «It's Album Time» kjenner vi godt fra før. 
Vi får en innstrammet utgave av fjorårssingelen «Strandbar» (diskoversjonen), og fra «It's The Arps» er tre av fire spor med, både «Inspector Norse» og de to lekkert synthflagrende delene av «Swing Star». 

Av det albumferske materialet er nevnte «Johnny and Mary» et stort høydepunkt, så også kjappe «Delorean Dynamite»; perfekt billedlig titulert med sin boblende, lett vrengte synthlinje som driver låta fra Vangelis-synther til Nile Rodgers-gitar. 
Den som måtte tvile på Todd Terjes evne til å lage vakre musikkøyeblikk og ikke bare artige, spretne beats, kan for øvrig stoppe opp ved utrominuttet her og ta seg ei bolle. 

Innflytelsesrik Selv har Todd Terje en tendens til å snakke ned sin egen fortreffelighet. 
At vi i Dagbladet kåret Lindstrøm-samarbeidet «Lanzarote» til fjorårets beste norske låt, for eksempel, har han i intervju med ENO omtalt som vår «rare mening». 
Men at han for tiden er en av Norges dyktigste, viktigste og mest særpregede musikere, er hevet over enhver tvil. 

Albumet slippes 7. april, men kan streames i sin helhet hos NPR. 
