Plateanmeldelse:Maria Haukaas Mittet - «Heim» 

Langsomt mot nord. 

Maria Haukaas Mittet 

Den mest «klassisk» dyktige vokalisten som er kommet ut av «Idol»-«sirkuset» - det er faktisk 10 år siden i år - var lenge en artist på jakt etter et uttrykk. 

I 2011 fant hun det, på et godt julealbum laget sammen med Oslo Gospel Choir, «Lys i mørket». 
«Heim», hvori Senja-sangeren finner veien «heim» til de nordnorske visene, er en slags oppfølger til den platen, uten gospelkoret og julefeiringskonnotasjonene. 
Ikke dermed sagt at det ikke er høytidsstemt. 

Denne sangtradisjonen er uredd sentimental, opptatt av nære og viktige ting, svært naturromantisk og noen ganger litt prektig. 
Den egner seg godt for den typen tydelig artikulert, smått deklamatorisk sang som vi forbinder med musikkteater, og som Haukaas Mittet behersker til fingerspissene (hør «Båt'n og båra»). 

Vokalproduksjonen er utmerket - sangeren ligger godt i øret, helt i midten av begivenhetene. 
Men musikken blir vel ensartet smakfull, låst i middtempo. 
Ingen hadde vel forventet - eller ønsket - «radikale nytolkninger». 
Men en viss temperatur hadde gjort seg. 

BESTE LÅT: 
«Det e hær æ e heime» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
