Mesterlig om barndom
349 kroner, 163 sider. 
Juritzen forlag. 

Da den rødkledde Mia Berner (1923-2009) kom tilbake til Norge etter 64 år i Sverige, erobret hun seminarer og kulturarrangementer og markerte seg med rask replikk og stor kunnskap og fikk en stor vennskapskrets som sørget da hun gikk bort. 

Sosiologen og filosofen Berner skrev både fag og publiserte skjønnlitterært. 
Stor blomst til dem som nå har sørget for at vi kan ha Mia Berner videre med oss, gjennom å få hennes vidunderlige erindringer fra barndommen publisert posthumt. 

Skjønt «Tretten» er ingen fortelling om en vidunderlig barndom. 
Det er en vakkert skrevet fremstilling av den verden hun opplevde som ung i 1930-årene, også den delen av hennes liv som var røff og vanskelig. 
Berner gir en elegant gestaltning av en ungpike fra et rikmannshjem og hennes forhold til en tyrannisk og selvopptatt mor, en kjærlig, men travel far, venninner og en rekke onkler og tanter. 

Klimaks i boken er skildringen av trettenårsdagen, da moren avlyste fødselsdagsselskapet idet Mias stivpyntede venninner kom: 
«Mia har ikke vært snill». 

Om kvelden hentet moren riset ned fra veggen, spesialbestilt fra Italia, og dengte løs. 
Til sist snudde 
Mia seg på refleks og slo moren på kinnet. 
Faren lot seg presse av moren til å ta Mia til en psykiater som klokt lot datteren høre at det ikke var hun som var problemet i familien. 

Denne tretten da hun ble 13 fremstår som et vendepunkt, selv om moren hevner seg ved å låse Mia ute, kveld etter kveld, når faren er borte. 
I små treffende kapitler vokser en moden og reflektert ungpike fram, med livsappetitt, humor og nysgjerrighet uansett om hun er syk, skysses ut av familien på landet eller inn i fjordene. 
Her er ingen stedsnavn, selv om fødebyen Stavanger og shippingfaren er tydelig. 
Og - potensielle beilere gjelder kun fra Bergen. 
Barndommen er ingen uskyldig tid, mesterlig skildret av Mia Berner. 
