En sonate om det gode mennesket
Hvordan bli et godt menneske? 
Det er tema i den tyske filmen «De andres liv». 
Regissør Florian Henckel von Donnersmarck har laget en sterk og overraskende historie om en Stasi-agent i det kommunistiske Østtyskland. 

Skuespiller Ulrich Mühe skaper en særdeles overbevisende agent ved navn Gerd Wiesler. 
Med innbitt munn og traurig oppsyn får man raskt fornemmelsen av et menneske som snylter på, ja, nettopp: 
De andres liv. 
Det liv han selv lever, er gledesløst tomt. 
Til tross for en partisendt hore i ny og ne. 

Stasi-agentene blir, ved å smugle inn overvåkingsutstyr og bedrive utrettelig avlytting, parasitter som suger ut kraft av borgerne de har under oppsyn. 
Wiesler får i 1984 i oppdrag å sjekke om en antatt systemtro forfatter likevel nærer opposisjonelle tanker. 

Det blir en fatal inngripen i mannens og hans samboers liv. 
Forfatteren elsker en anerkjent skuespillerinne. 
Men når maktmenn i partiapparatet kaster sine øyne på kvinnen, kan stasi-agenten også brukes til å skape skjulte koblinger som truer samlivet. 

Filmen kunne fort blitt en slegge som dundret mot åpne dører. 
Men von Donnersmarcks anliggende er mye mer enn å skildre en mann i et system som ingen vil ha i et demokratisk samfunn. 

Således inntrer gradvis en mental forvandling i agenten. 
Mot alle regler, i all hemmelighet, begynner han å ta parti for ofrene sine. 
Denne helt utillatelige holdningsendringen, sett med Stasi-systemets øyne, blir en spenningsskapende drivkraft i filmens andre halvdel. 
Ingen må selvfølgelig mistenke Wiesler for ikke å gjøre jobben til punkt og prikke. 

For våre øyne vokser det fram et menneske som vrir seg i en moralsk skruestikke. 
Lenge aner vi ikke hvordan dilemmaene skal kunne løses. 

Von Donnersmarck har en heldig hånd med ledemotivet han tråkler inn i historien: 
Er det mulig å være et godt menneske i et ondt system? 

Epilogen, som foregår lenge etter DDR-statens fall i 1989, kunne blitt en sentimental avslutning. 
Men von Donnersmarck greier med særdeles enkle, nøkterne fortellergrep å runde av historien om en forfatter og hans overvåker. 
Nennsomt. 
Vakkert. 

Kom dere på kino. 
