Fotokunst og kjærlighet under den spanske borgerkrigen
Smidig og høyst interessant romanbiografi om krigsfotografene Robert Capa og Gerta Taro, deres felles arbeid og kjærlighet under den spanske borgerkrigen. 

I 1936 eksploderte den spanske borgerkrigen. 
Den kan sees på som en grusomt og blodig ouverture til den 2. verdenskrig. 

På denne scenen utspilles historien om Robert Capa og Gerta Taro. 
De hadde begge flyktet fra sine hjemland, som mange intellektuelle gjorde i 1930-årene. 
Robert Capa (1913-1954) het egentlig André Friedman og kom fra Ungarn til Paris i 1933. 
Gerta Taro (1910 — 1937), opprinnelig het hun Gerta Pohorylle, kom fra Stuttgart i Tyskland som jødisk flyktning i 1934. 
I 1935 møttes de. 
Begge ønsket lidenskapelig å bli fotografer. 

De slo sine ambisjoner, sine profesjonelle liv og sin kjærlighet sammen. 
De tok reportasjebilder som de solgte under fellesnavnet Robert Capa. 
Greta Taro ble drept under et slag i Spania i 1937. 
Robert Capa ble senere et verdensnavn for sine krigsbilder på flere fronter, han fotograferte blant annet på D-dagen i Frankrike i 1944. 
Den spanske journalisten Susana Fortes bestemte seg for å skrive en roman om deres forhold, da det i 2008 ble oppdaget 127 filmruller, med over 3000 bilder, tatt under den spanske borgerkrigen av Robert Capa, Gerta Taro og deres felles venn og kollega David Seymour. 

Formen her er romanbiografien. 
Det som først slår en, er det dype engasjementet Susana Fortes har til sitt stoff. 
Det skinner gjennom i hver eneste setning. 
Derfor føles også denne romanbiografien meget fengslende, hennes engasjement smitter, på en positiv måte, av. 

I henhold til det biografiske har Susana Fortes med et vell av biografiske data, de drysses rundt og puttes inn i historien, overveiende på en smidig måte. 

Sterkest føles hun når hun skildrer krigshverdagen, da de to prøver å forene, ofte på et meget dristig vis, nyhetsjakten med fotokunst, samtidig som stemningen, hele atmosfæren, rundt dem er meget hektisk, febrilsk og ofte direkte, håndfast livsfarlig. 

Når Susana Fortes leker Vår Herre og forteller oss om deres intime liv, både rent medmenneskelig og erotisk, føles beretningen underlig flat, det er som om tettheten i fortellingen skiftes ut med noe løst og kulørt. 

Men, for all del, denne romanbiografien er som samlet sum meget velskrevet, meget interessant og meget fengslende. 
