Tvillingene i Mengele Zoo
Uendelig råskap forsøkt omsatt til feel-good-roman både er og gir dårleg smak. 

Affinity Konar: 
Mischling. 
Roman. 
380 sider oversatt av John Erik Bøe Lindgren. 
Font. 

Det gir bange anelser når én suksessforfatter hyper en annen; for det er ikke tilfeldig at amerikanske Anthony Doerr (1977) står som garantist på omslaget av den norske utgaven av amerikanske Affinity Konars (1978, debut 2009) roman «Mischling». 
Der hevder Doerr at «Du vil bli belønnet med en av årets mest rystende, mektige og fantasirike romaner». 
Selv ble han for noen år siden belønnet med Pulitzerprisen for «Alt lyset vi ikke ser», en ulidelig lang og klissen underholdningsmammut med to europeiske ungdommer under andre verdenskrig til hovedpersoner. 

Affinity Konars «Mischling» er også en oppskriftsroman som bruker den andre verdenskrig i Europa for alt den er verdt – og litt til, og ble feiret som Årets bok 2016 av New York Times, Amazon, Publishers Weekly, samt Flavorwire («a network of culturally connected people») og «verdens største moteblad» Elle. 
Som «Alt lyset vi ikke ser» har også den to unge hovedpersoner, de jødiske tvillingene Pearl og Stasha Zamorski. 

Den åpner med at de i 1944 som tolvåringer ankommer Auschwitz på en fangetransport, der Josef Mengele i egen person står klar og møter dem. 
Dr. Mengeles særinteresse var å eksperimentere på tvillinger, flerlinger, vanskapninger og mennesker utenfor normalen. 
(Tittelens Mischling kan oversettes med bastard, blandingsrase, hybrid; på raselovgivingens hitler-tysk med henvisning til «jødisk».) 

Tvillinger ga Mengele ekstra forskningsrom – med fagfelleaspirasjoner om vitenskapelighet, som når han utsetter Pearl og Stasha for forskjellig «behandling», om nå det er ordet for den torturen og lidelsene de utsettes for, men som har den nyansen at Mengele akter å la den ene overleve om nå den andre skulle dø i prosessen. 
Dette er ikke stedet for å repetere den bestialitetens katalog som Konar detaljskildrer over hundrevis av sider, og som de to jentene undergår, sammen med beboerne rundt Mengele Zoo, i sult, tørst, kulde og fornedring. 

I Auschwitz er tvillingene rede til å dø for hverandre, i en roman som på metronomvis skiftesvis og i jeg-form fortelles med et kapittel av hver. 
De kommer fra hverandre, men i fredens like brutale kaos finner de hverandre igjen. 
Pearl og Stasha ble nok adskilt, men de var «forbundet av blod». 
Omtrent som Mengele og nazistene tenkte seg det. 
