Småmaskin-magi
På nytelsesområdet småmaskin-teknologi gjelder ikke begrepet usannsynlig. 

Skritt-telleren som kan måle kålrabi-innholdet i magert svinekjøtt er snart på markedet, og i mellomtida trøster vi oss med en ny mobil som det går an å snakke i. 

«Click» er en typisk amerikansk halvharry-komedie av den sorten der folk til slutt likner Tom Nordlie og må bære latexdrakter som datafolka har formulert. 
Adam Sandler spiller den vanligste California-hannen; han som ikke dukker opp på sønnens svømmetrening, ikke bygger trehytte og ikke kan dra på telttur fordi han har arbeidsjernet David Hasselhoff som sjef. 

En stressa kveld drar Sandler på byen for å finne ny fjernkontroll til TV-en, og han kommer hjem med en maskin som kan kontrollere alt. 
Hurtigspoling av skitende hund og hastig hustru-sex er blant de små tingene som besluttsomhets-forlengeren til Christopher Walken kan få til, og det er ganske underholdende. 

Som alle skjønner beveger vi oss samtidig inn i området for akutt strålefare: 
Hva kan ikke teknologien gjøre mot folks sjel? 

Vel, gledesdreperne i Hollywood har også en hjelpeprest-vri på denne teknologi-hyggen, for som en slags ekteskaps-Scrooge utvikler den arme arkitekten seg til å bli en feit, skilt tosk som bare har sin grenseløse suksess å varme lankene på. 
Dette er en samfunnskritikk som stammer fra den gang mor og barn gikk hjemme og plaga hverandre med femtitallsgnål, mens far fikk lov til å gå på jobb og drikke vann fra en beholder rett utforbi kontordøra. 

Ikke bry deg om den. 
Kos deg med fk-en. 
