Enda et engelsk grine-år
Her kommer det igjen: 
De enkle menneskene er fulle og dumme, de siviliserte menneskene ser overbærende ned på dem og smiler. 

"Another year": 
Britisk dramakomedie. 
2010. 
2timer, 4 minutter. 
7 år. 
Regi: 
Mike Leigh. 
Med: 
Jim Broadbent, Ruth Sheen,Lesley Manville, Peter Wight. 

Mike Leigh er den engelske regissøren som ville vært istand til å gråte over at bussen ikke kom og at snøen ikke var hvit lenger ogat katter ikke kan ta sertifikat. 
Han er en så rutinert sjølnedtrykker at hanantakelig parodierer sin evne til depresjon av masochistiske grunner."Another year" starter med at den plaga Imelda Stanton forulempereksistensen med et ansikt som begikk selvmord for mange år siden. 
Hun er etLeigh-ikon. 
Se min smerte, den er svart som natten, alt det jeg tenker, det ersvart som den. 

Dessuten spiller Lesley Manville en ekkelt utleverendearbeiderkvinne-rolle som er så dorisk, hysterisk og fortløpende falsettisk isin intellektuelle og følelsesmessige umodenhet at det oppstår en ny BrendaBlethyn. 
Husker dere Brenda i Mike Leighs "Secret and lies"? 
Så ille. 

Jim Broadbent spiller en mild og middelaldrende geolog medkolonihage, og kona hans er sosialarbeider og uklanderlig på en politisktrusesnik-måte som ellers bare rammer døde mennesker. 
De er utstudertsiviliserte og personlighetsløse i en hyggelig leilighet, men alle som kommerpå besøk er alkoholiske og usympatiske livsfornedrere. 
Så sukkerbehandler-ekteparet smilende, for de skjønner menneskene og tilgir dem. 

Filmens tema er at alder er så vanskelig at man heller burdevært død, og dem om det. 
Men den sjikanøse behandlingen av vanlige menneskeruten måtehold og kolonihage virker både snobbete og nedlatende. 

Jo. 
Den bredsynte Broadbent har en bekymring: 
Regjeringensatser bare på bilismen og forsømmer toget. 
Hvor klissete kan egentlig depolitisk korrekte bli? 
