Richard Hawley:«Coles Corner» 

(Mute / EMI) 

Nick Lowe, Lee Hazlewood og Scott Walker i en og samme stemme - er det mulig? 

Visst er det mulig, til og med for en mann i trettiårene. 
Tar du med jevnaldrende referanser som Richard Ashcroft og Stuart Staples, bør hans mørke stemme være plassert i det riktige, romantiske rødvinshjørnet. 

Richard Hawley er gitarist i Pulp, men har bedrevet crooning på fritiden gjennom flere album. 
«Coles Corner» - oppkalt etter et sted i hjembyen Sheffield - er et overdådig produkt for alle som elsker tidløs romantikk og bittersøt melankoli i svære, åpne strykearrangementer. 
Hawleys låter og uttrykk er intimt og varmt, sentimentalt uten å bli tåredryppende. 

Faktisk har jeg ikke hørt hvit britisk soul mer klassisk siden Nick Lowes «The Convincer»-trilogi. 
Nå kan høstmørket pinadø bare komme. 
