National Treasure:Book of secrets 

Middelmådig skattejakt. 

Den måtte jo bare komme, oppfølgeren til ”National Treasure”. 
Og ”Book of secrets” er akkurat like god som den første, det vil si veldig middels. 

Filmen er for all del godt produsert, og du får flere store sekvenser med tøffe effekter, men jeg føler ikke at jeg er med på et skikkelig eventyr. 
Det føles kunstig og konstruert, samtidig som jeg får følelsen av at Nicolas Cage er uinteressert. 

Skjult kode 

Familien Gates blir svertet når det kommer frem bevis som antyder at deres forfader Thomas Gates var mesterhjernen bak drapet på USAs president Abraham Lincoln i 1865. 

En skjult kode antyder noe annet: at han derimot forhindret sørstatstilhengerne i å finne en stor skatt som kunne ha gjort dem i stand til å slå tilbake etter tapet i borgerkrigen. 
Far og sønn Gates bestemmer seg for å finne skatten, men de er ikke de eneste. 

Eldre og avslepen 

Nicolas Cage er fremdeles en kul fyr på film, men det virker som han kjeder seg litt som Ben Gates. 
Hvor er det blitt av den tøffe og uberegnelige fyren fra 20 år tilbake? 
Han er nok blitt eldre og mer avslepen. 

Ben Gates fremstår som lite spennende, for ikke å snakke om faren hans, spilt av Jon Voight. 
Her fremstilles et enkelt sving over en kløft med reip som en monumental scene. 
Hva er dette? 
Geriatrisk action? 

Ikke spennende 

Et annet problem med ”National Treasure Book of secrets” er at den aldri blir spennende. 
Du vet så inderlig godt at de kommer til å finne spor, som leder dem til neste spor, som leder dem til neste spor, osv, helt til de finner skatten og gjenoppretter familiens ære. 

Greit nok, men da burde veien mot målet være fullt av oppfinnsom action og uventet humor. 
Det er den dessverre ikke. 

Kalkulert gjesp 

”National Treasure: 
Book of secrets” er et lettfordøyelig gjesp av en film, kalkulert for å dra inn ferskvarepublikummet. 
Mange vil sikkert synes de får valuta for pengene, men jeg synes filmen kunne vært så mye mer. 

Regissør Jon Turteltaub er en dreven mann, men kanskje bør produsent Jerry Bruckheimer finne en yngre og modigere regissør til den uungåelige treern! 
