Tomme kalorier
«The Purge» bærer på spennende ideer, men synker tilbake i horrorklisjeene. 

FILM: 
Ethan Hawke har tjent gode penger på lavt budsjett de siste par årene. 
Han har slått seg i hop med superprodusent Jason Blum («Paranormal Activity», «Insidious») og spilt inn både «Sinister» og «The Purge» på tarifflønn, i bytte mot en prosentdel av overskuddet. 
Hvis du ikke er Iron Man, er dette måten å tjene penger på i dagens Hollywood. 

USA var en gang på avgrunnens rand, ødelagt av vold og økonomisk nedgang. 
Men nå, i 2022, går alt så meget bedre. 
Arbeidsledigheten er på én prosent. 
Samfunnet er bortimot voldsfritt. 
Hvorfor? 
Jo, det nye regimet, «the New Founding Fathers», har innført en årlig utrenskning, «the Purge», en tolv timer lang frisone fra sju om kvelden, der mord er tillatt. 
Noen velger å likvidere sjefen, men mange går på jakt etter hjemløse, samfunnets fattige og utstøtte, de som ikke har råd til å beskytte seg. 

Store spørsmål 

I likhet med «The Hunger Games» er dette en film som får meg til å tenke på Shirley Jacksons «The Lottery», en av de mest kjente og gjennomanalyserte novellene i amerikansk litteratur. 
Alle tre skildrer et bestialsk og primitivt rituale som må gjennomføres hvert år for at samfunnet skal overleve. 
Uskyldige individer må ofres. 

«The Purge» er et tankeeksperiment. 
Hvordan skal samfunnet organiseres? 
Hvordan holder man menneskets voldelige tilbøyeligheter i sjakk? 
I dystopiske fortellinger som denne spisser man problemstillingen og minner oss om at vårt «humane» samfunn har sine ofre. 
Forskjellen er at vi unngår bestialske ritualer der innbyggerne får «utløp for sitt raseri». 
Når uskyldige myrdes, er det ikke på grunn av lovfestet ondskap. 
Eller? 

Gladvold 

Disse scenariene gir grobunn for å debattere grunnleggende politiske og moralske spørsmål. 
Og de kan dramatiseres, noe man i utgangspunktet prøver på i «The Purge». 
Samtidig er filmen i like stor grad laget for å pirre. 
Den lokker med nakne lår og tenåringssex. 
Den lokker med eksplisitt gladvold. 
Sex og vold, det vanlige. 

Ideene står og putrer i bakgrunnen, men filmens budsjett er lavt og all handling foregår innendørs. 
Små glimt av storsamfunnet får vi gjennom nyhetssendinger, mens vi er innestengt og beskyttet sammen med familien Sandin i deres bankhvelv av en villa. 
James (Ethan Hawke) har tjent gode penger på å selge avanserte sikkerhetssystem til velstående mennesker, inkludert alle naboene. 

Koker bort 

Men så er ikke familien trygg, likevel. 
Gjennom digre hull i manus kommer uvedkommende inn i historien! 
Disse forblir sjablonger, dessverre, når det filmen behøver, er noen godt utviklede rollefigurer. 

Regissør og manusforfatter James DeMonaco skal ha ros for å koke horrorsuppe på et mer samfunnsbevisst idégrunnlag, men de komplekse smakene blir borte underveis. 
Usannsynlighetene i handlingen undergraver enhver seriøsitet ved filmens ideer og man sitter igjen med pirringen. 
Tomme kalorier. 
