KRIM:Kepler skriver kvalitetskrim 

Skummel skurk, sympatisk helt og drivende plott: 
Det meste klaffer i «Kaninjegeren». 

Lars Kepler: 
Kaninjegeren. 
Oversatt av Henning J. Gundersen, 520 sider, Cappelen Damm. 

"Hypnotisøren" slo ned som en bombe for seks år siden, boken ble en stor suksess. 
Det ble spekulert mye om hvem som skjulte seg bak forfatternavnet Lars Kepler. 
Til slutt kom det fram at Kepler er det svenske ekteparet Alexander Ahndoril og Alexandra Coelho Ahndoril. 
De hadde skrevet bøker før. 

Selv syns jeg "Hypnotisøren" var dårlig skrevet. 
Men siden den gang har de to skjerpet seg kraftig på det språklige området: 
"Samtalene som føres, er dempet og kortfattede, som når et fly går inn for landing i dårlig vær". 

For sjette gang møter vi kriminaletterforsker Joona Linna, og denne gang sitter han i fengsel. 
Samtidig blir utenriksministeren i Sverige regelrett henrettet og terroralarmen går. 
Prostituerte Sofia blir vitne til drapet, morderen/terroristen sender en siste hilsen: 
"Nå kommer helvete til å sluke dere alle." 

Det svenske politiet er sikre på at det dreier seg om en islamsk terrorist, men klør seg i håret når de ser hvem som er neste offer. 
Joona må ut av fengselet for å hjelpe til, han skjønner fortere enn de andre hvordan mysteriet kan løses. 

Boken skifter ofte fortellerfokus. 
Vi følger både Joona, hans kollega Saga Bauer og tv–kokken Rex Müller. 
Handlingen flyter sømløst og heseblesende av sted. 

Vi får spektakulære scener, som når terroristene skal tas med helikopter. 
Men Kepler skaper også en knakende god, lavmælt scene ved et biljardbord. 
Joona krever svar fra tv–kokken Rex. 
Samtidig er det som vi hører klapringen fra biljardkulene som støter mot hverandre og treffer vantene med dumpe støt. 
Det blir en lekkert beskrevet scene. 

Jeg setter også pris at forfatterne virkelig har satt seg inn i det de skriver om: 
Kepler–paret vet tydeligvis alt om våpen, kaliber og utgangshastighet på kulene. 
De kan også sine overvåkningskameraer, hva som er ultra–HD og gode linser. 

Men de som skal lese "Kaninjegeren", må ikke være redde for grøss, gru og graps: 
"Blod fosser ut fra snittet og nedover begge sider av kroppen. 
Kaninjegeren griper tak i tarmene, røsker dem ut og lar dem henge ned mellom beina på ...". 

LES FLERE ANMELDELSER AV GUNNAR GRAN: 
