Ildfjell
En rik filmopplevelse fra nytt talent! 

En 35 år gammel islending har laget en varm, klok og nær film om alderdom. 

Rúnar Rúnarssons Ildfjell forteller med imponerende tilbakeholdenhet en gripende historie om en gammel gretten gubbe som får livet snudd på hodet. 

Historien fortelles med lange stille sekvenser, og kan sikkert være en tålmodighetsprøve for mennesker med behov for hyppig visuelt stimuli i kinosalen, men tar du deg tid, vil du bli belønnet med en rik filmopplevelse. 

Kroken på døra 

Det starter med at Hannes (Theodór Júlíusson) pensjonerer seg som skolevaktmester. 
Han aner at dette er bokstavelig talt kroken på døra, og iverksetter et selvmordsforsøk, men trekker seg. 

I stedet retter han sin frustrasjon mot kona Anna (Margrét Helga Jóhannsdóttir) med sure kommentarer og innbitt stillhet. 

Så skjer det noe med Anna som forandrer alt, og Hannes må ta et oppgjør med seg selv og livet han velger å leve. 

Skildres med klokskap 

Det er nesten ikke til å tro at en forholdsvis ung mann som Rúnarsson er i så god stand til å sette seg inn i sinnelaget og tankegangen til en gammel mann. 
Her skildres alderdom, dalende livskurve og gammel kjærlighet med stor klokskap og forståelse. 

Særlig godt gjort er det å la kjærligheten som ekteparet faktisk føler for hverandre skinne igjennom den trykkede stemningen mellom dem i filmens første del. 
Men Hannes forandrer seg i løpet av historien. 

Mannen vi møter er ikke helt den samme som den vi forlater. 

Fantastisk hovedrolle 

Theodór Júlíusson er en fantastisk åpenbaring i hovedrollen. 

Han er et nytt bekjentskap for meg, men denne 62-åringen presterer en fantastisk rolle med store emosjonelle svinginger maskert bak et furet, værbitt ansikt. 

Vi ser hvordan han sliter mentalt, og forsøker å skjule det bak en vegg av frustrert sinne. 
Men når ingen ser, opplever vi hvordan Hannes egentlig føler seg. 
Det er først da han tør åpne seg. 

Nytt stort talent 

Rúnar Rúnarsson har allerede utmerket seg som kortfilmskaper, blant annet med en Oscar-nominasjon i 2004, og Ildfjell signaliserer at han er et nytt stort islandsk regitalent. 

Historien er lokal, men innholdet er globalt. 
Jeg synes dette er en svært solid, substansiell og bevegende film, med dyktig skildring av en gammel manns oppgjør med egen tilværelse. 
