Bokanmeldelse:Erik Larson: 
«I dyrets buk» 

«I dyrets buk» er en nærstudie av Det tredje rike i sin spede og brutale begynnelse - sett gjennom øynene til en amerikansk diplomat - en sjeldent god og skremmende skildring av 1930-årenes Berlin. 

Dokumentar 374 sider, 379 kroner Font forlag 

Den amerikanske journalisten og forfatteren Erik Larson har virkelig funnet et fantastisk dokumentarisk materiale etter historieprofessoren ved Chicago-universitetet. 

I 1933 fikk professor William E. Dodd tilbud fra president Roosevelt om å bli USAs nye ambassadør i Tyskland. 
Professor Dobb svarte ja, han hadde studert i Leipzig og kjente landet godt, dessuten håpet han å kunne få tid til å skrive ferdig en historisk studie av sørstatene i USA. 
Den gang ei. 

Dermed er denne fantastiske historien i gang. 
Ambassadørfamilien bodde i Berlin i årene 1933-1937: 
Dodds hustru og to voksne barn. 

Den politisk naive og utfordrende datteren Martha forelsket seg like ofte i Berlin som hun hadde gjort i USA, og levde utsvevende på ball, fester og uteliv og inngikk i usunne og farlige relasjoner til høytstående gestapofolk og en russisk agent. 

Omkring Dodd-familien i huset i Tiergarten i Berlin gjenskaper Erik Larson et aggressivt Tyskland, med vold og ensretting. 
Dodd nektet å ta inn over seg det som skjedde, han meldte tilbake til USA at Hitlers regjering utviklet seg i en moderat retning, at nazistenes undertrykkelse av jødene avtok. 

Dodd ble motarbeidet fra flere hold, i amerikanske UD og innad i ambassaden. 
Det er et ufattelig fascinerende stoff Larson bretter ut - her er personlig drama og storpolitikk side om side. 
Forfatteren er godt opplest på perioden, så her er mye å hente både for leg og lærd. 

Oversatt av Lisa Vesterås og H.L.V. Siempre. 
