Fargesprakende fest med de døde
«Coco» har alle ingrediensene man forventer av en Disney-familiefilm, men oppleves likevel som ny og frisk. 

Coco 

Sjanger: 
Animasjon / Familiefilm 

Regi: 
Lee Unkrich 

USA, 2017 

Lengde: 1 t. 44 min. 

Aldersgrense: 6 år 

Disney har en lang tradisjon for å gi oss mer eller mindre autentiske innblikk i ulike kulturer. 
I «Coco» er det den meksikanske feiringen av de dødes dag som danner bakteppet for handlingen. 
Hovedpersonen er den livsglade og koselige gutten Miguel, det yngste medlemmet i en familie av skomakere. 
Han har et nært og rørende forhold til sin gamle oldemor, Coco, men vi skal et stykke ut i filmen før det avsløres hvorfor det er akkurat hennes navn som har gitt navn til historien. 

Miguels tippoldefar har omtrent samme status som Voldemort i slekta, fordi han forlot sin kone og lille datter for å dyrke karrieren som musiker. 
Da han dro, ble det innført et rigid musikkforbud i familien, noe som har vedvart nedover i generasjonene, og som nå først og fremst håndheves av Miguels strenge, men kjærlige bestemor. 
Miguel er imidlertid en ekte Disney-helt, som elsker musikk i smug og drømmer om å bli en berømt gitarist. 
Når familien gjør seg klare for å feire de dødes dag, planlegger han å melde seg på en talentkonkurranse i stedet. 
Men ting skjærer seg såpass at han plutselig havner i dødsriket, riktignok i sprell levende tilstand. 

Animatørene fra Pixar har som vanlig gjort en fremragende jobb. 
Her er det så mange lekre og morsomme detaljer at man antakelig bør se filmen flere ganger for å få med seg alt. 
I god Disney-ånd bys det på passelige mengder slapstick-humor, musikk, spenning, moral i slutten og en liten dose spennende actionscener. 
De ytre rammene byr på en og annen overraskende vri, men grunnstammen i fortellingen er forutsigbar nok. 
Det pøses på med alle de kjente virkemidlene: 
Et skrullete dyr som hovedpersonens sidekick, ungdomsopprør, tapt kjærlighet, den lille manns kamp mot makta, gode familieverdier og et budskap om å følge drømmen sin. 
Alt vi forventer, med andre ord. 
Heldigvis er innpakningen så vakker og fantasifull at det er vanskelig å ikke la seg begeistre. 
