Bokanmeldelse:Dan T. Sehlberg: 
«Mona» 

«Mona» er svenske Dan T. Sehlbergs debut som thrillerforfatter. 

Handlingen åpner på to plan. 
I Midtøsten planlegger Hizbollah et nådeløst angrep på Israel, gjennom et datavirus ingen har sett maken til. 
Konstruktøren er en av verdens ledende på feltet, og han er glødende av hat etter å ha fått kone og barn tilintetgjort av en israelsk granat. 

Samtidig i Sverige: 
IT-forskeren Eric Söderqvist lykkes med en fantastisk oppfinnelse. 
«Mind Surf». 
Et tredimensjonalt internett som kontrolleres med tankekraft. 
Ør av lykke surfer han rundt i sin egen hjerne, og konstaterer at alt er såre vel. 

Men når han lar sin kone prøve seg, går det pussig nok galt. 
Hun sykner hen, og i løpet av bare noen få timer befinner hun seg i koma. 
Det hele arter seg som et kraftig virusangrep. 

Og jeg røper vel neppe for mye, når jeg sier at dette har en god del med Hizbollahs splitter nye våpen å gjøre. 
Science fiction, dette altså? 
Ja. 
Paret med en god dose thriller av det velkjente slaget. 
Jeg har ingen ting imot sjangeren, snarere tvert om. 
Vekslingen mellom handlingsforløpet i ulike land i Midtøsten, og hendelser i Sverige, funker også godt. 

Den arme Eric aner tidlig hva som kan ha skjedd, og helt etter oppskriften bestemmer han seg for å ta saken i egne hender. 
Herfra og ut går det imidlertid litt så som så med dette prosjektet. 
Sehlbergs thrillerprosjekt, altså. 
For når Eric Söderqvist ankommer Tel Aviv helt alene for å ta kampen opp både med Hizbollah, FBI og selveste Mossad, går det i grunnen så greit at det rett og slett ikke er til å tro. 

Ved hjelp av en kodebok som noen behendig har mistet, tar han seg inn i terroristenes chat-kammer etter bare noen timer, og etter ytterligere noen timer sitter han faktisk og chatter med verdens mest ettersøkte mann. 
Mens hele klodens etterretningseksperter famler i blinde. 
De to blir til og med gode venner allerede et par døgn senere. 

Og hvis noen lurer på om IT-Eric får tak i antiviruset som kan redde hans kones liv, skal jeg ikke si noe om den saken, bortsett at også oppklaringen av vasene går lekende lett. 
Og det er synd. 
Sehlbergs «Mona» har mye bra thriller i seg, og det hadde styrket bokens troverdighet betraktelig, dersom Eric hadde fått en god del mer motstand. 
Ikke hadde det vært vanskelig heller. 
Den siste var til forfatterens konsulenter. 
Oversatt av Kurt Hanssen. 
