Filmanmeldelse:Gråt alle tårer 

Ta med en hel eske Kleenex. 
Til å tørke tårer eller sikkel. 

USA. 
7 år. 
Drama/ungdomsfilm. 
Regi: 
R.J. Cutler. 

Med: Chloë Grace Moretz, Mireille Enos, Liana Liberato. 

Mia (Grace Moretz) er jammen «spesiell» så det holder. 
Modellvakker, med et hjerteformet ansikt, og innehaver av et stort talent på cello. 
Hun har en bestevenninne som er gull verdt, og en kjæreste, Adam, som er den mest attråverdig spikertynne unge rockeren i Portland, Oregon. 
Foreldrene er en drøm, i alle fall en slags hipsterdrøm – unge, kule, snille, sosiale. 
Best av alt: 
Stacy Keach spiller bestefaren hennes! 

Her i gården går det på skinner, kan du si. 
Men kan det vare? 
Selvsagt ikke. 
Når Mia øyner et mulig opptak på musikkskolen Juilliard, blir det krøll med Adam (hva slags «musiker» er det som ikke unner kjæresten sin å gå på Juilliard, egentlig?). 
Og atskillig verre skal komme når bilen, med hele familien i, blir truffet på en vintervei. 

Mia havner i koma. 
Resten av filmen varierer mellom «flashbacks» til det lykkelige livet før ulykken, og en ut-av-kroppen-opplevende Mia som følger sin egen og resten av familiens videre skjebne på sykehuset. 

Folk, det er duket for tårer. 
Det er liksom ingen ende på hvor langt filmskaperne ønsker å melke tragedien. 
«If I Stay» er en klassisk gråtefilm av den typen Hallmark lager for TV, bare større og flottere. 

Filmfotografiet er mettet og dust, som om hele stasen var filmet med Instagram. 
Dialogen er stappet med enerverende klisjeer hentet fra «sosiale medier»-språket, som var det skrevet på Twitter («that was wrong on sooo many levels»). 
Moralen er av god amerikansk du-kan-leve-evig-bare-du-tror-på-deg-selv ånd: 
Du kan ville deg ut av koma. 
Kanskje Märtha Louise var manuskonsulent. 

Om alt dette er greit – og det vil det nok være for mang en jente i 12-15-årsalderen – er ikke filmen direkte usympatisk. 
Men åh! 
Så grenseløst manipulerende da du! 
Teit, for det hadde ikke vært nødvendig å smøre så tjukt på. 

MORTEN STÅLE NILSEN 
