Filmanmeldelse « Lego®Ninjago Filmen»:Klossete ninjareklame 

Byggeklossene raser sammen i den tredje «Lego»-filmen. 

ANIMASJON 

«Lego®Ninjago Filmen» 

USA. 
6 år. 
Regi: 
Charlie Bean, Bob Logan & Paul Fisher 

Med: Dave Franco, Jackie Chan, Justin Theroux og Olivia Munn. 

Alt det «Legofilmen» (2014) og dens Batman-orienterte oppfølger hadde av satirisk sjarm og komisk oppfinnsomhet er nærmest fraværende i «Ninjago»-filmen. 

Tempoet er fortsatt helt betongkloss-på-gassen, og de tilsynelatende analoge pikslene er like iøyenfallende, så de minste vil neppe kjede seg i kinosetet når våre seks ninjaer skal redde byen fra vreden til slemme Garmadon og nusselige Mjautra. 

Heltene ledes av en maskert grønn ninja som sivilt går under navnet Lloyd Garmadon, en tenåring som er Ninjago bys (et slags klossete neo-Tokyo) nest største hatobjekt nettopp på grunn av slektskapet til hans diabolske far. 

Lloyd vil så gjerne bevise at eplet faller langt fra stammen, men aller helst ønsker han et minste tegn til anerkjennelse fra sin far. 
Det fører til mange kleine stillheter, noen vellykkede forsøk på humor og litt voksenfrieri. 

Den ti år unge «Ninjago»-merkevaren hadde hatt godt av å rendyrket forholdet til barne barn, men i stedet bruker den for lang tid på å invitere voksne med på leken - uten å helt få det til. 

Ninjatransporten er robotiske dyr, som i «Power Rangers», og hver an ninjaene representerer hvert sitt element som i den glemte klassikeren «Captain Planet». 
Det er blant annet også nikk til det ødelagte maleriet i «Mr. Bean» (1997), den mystiske butikken fra «Gremlins» (1984), samt en hau kung fu-troper. 

Forholdet mellom den grønne ninjaen Lloyd Garmadon med den blonde sveisen og hans samurai-silhuett av en far, Lord Garmadon, er en åpenbar parodi på forholdet mellom Luke Skywalker og Darth Vader. 

Eldre referanser som disse kommer til kort, mest fordi det trehodede regi-teamet ikke har den komiske fingerspissfølelsen som duoen Lord/Miller eller Chris McKay, som henholdsvis dirigerte de to første «Lego»-filmene. 
De klarer ikke å sjonglere handlingen og humoren, eller å sprøyte hovedkarakterene med nok liv til å lure et modent øye. 

Filmen lider nok enda mer av at den blir vist i norsk dubb, men jeg er usikker på om selv Justin Theroux og Jackie Chan kunne ha reddet den tafatte lego-dynamikken. 

Uten den kvikke humoren og friske historiefortellingen står den tredje «Legoo»-filmen igjen som lite annet annet enn en halvannen time lang reklamefilm for et leketøy-konsern - og det er nettopp det som gjør den dårligere og mer utspekulert enn sine forgjengere. 

Se også: 
Trailer fra «Legofilmen», som kom i 2014: 
