Stilig Hood-familie i skitten-England
Russell Crowe er en sånn tøff Robin Hood som kunne ha funnet opp snus i juleølet. 
Cate Blanchett spiller en Lady Marian som fortjener et bedre land enn England. 

En av de beste tegneserie-stripene jeg har sett: 
Først kommer Robin Hood ridende (kloppeti-kloppeti) og stanser ved en tydelig fattig mann. 
Han gir fyren en hel liten sekk med gull og sier: 
«Jeg er Robin Hood. 
Jeg tar fra de rike og gir til de fattige». 
Kloppeti-kloppeti-klopp. 
Den fattige mannen ser på gullet og utbryter: 
«Jeg er rik!» 
Kloppeti-kloppeti-kloppeti-klopp. 
Tilbake kommer Robin og tar gullet. 

Sjarmen ved den tidlig-sosialistiske skogstyven og den frie radikaleren Robin er at han lever i en tid da all rikdom egentlig er stjålet. 
Godseiere og baroner og konger har forsynt seg som u-lands-herskere av fellesgodene. 
Når Bibelen insisterer på at det er synd å stjele, var opprinnelsen en slags forsikringsordning for de kynisk rike. 
Det var ellers helt logisk å stjele fra dem. 
Til Vesten kommer det mange innvandra folk som vokste opp i land der myndighetene består av tjuver. 
De er opplært til at det er viktig og moralsk å stjele. 

Moral er en sosiologisk og statsvitenskapelig komplisert ting og man kan ikke føle den. 
Det er kanskje derfor Ridley Scotts Robin Hood-versjon en stund er så politisk detaljert at man kjenner seg som en sofasittende ringperm. 
Men regissørens hjemlige utendørs-England er også vakkert på den semi-realistiske romantikk-måten som gjør at du føler deg i slekt med regnet og graset og leirkrukker med antakelig sursøtt anglosaksisk supporter-øl. 
Dessuten 1: 
Her slåss de så siklet skvetter. 
Dessuten 2: Cate Blanchett spiller Lady Marian med en pupillsmal erotisk kraft som ville gjort det uanstendig for menn å vise seg offentlig i strømpebukser når hun befant seg i nærheten. 
Naturen og Blanchett er skjønne som plutselige vestlandsmorgener uten motlys og vaselin, og engelskmennene er som vanlig skitne, stygge og tannlause som gamle sauegrinder. 
Kongekrona skrangler like metalltynt som ei takrenne. 
Bøndene pløyer med miljøvennlige treredskaper som gir dem rett til Kirkens Nødhjelp, og slottene er mindre enn entreprenør-villaer i Sola kommune. 
Jeg må si jeg liker det. 

Filmen behandler den litt vage perioden før Robin blir Hood, og i denne filmen kommer han reisende som egentlig desertert leiesoldat fra Richard Løvehjertes sjuskete utenlands-felttog. 
Russell Crowe er en sann mann. 
Han og Blanchett burde ha møtt hverandre i Farmen. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra 
