Hollywood-divaens siste teppefall
Kjærlighetstragedie fra virkeligheten. 

FILM: 
En vellykket blanding av melankoli, nostalgi, humor og hjertevarme gjennomsyrer filmen med den merkelige tittelen «Filmstjerner dør ikke i Liverpool». 
Som tittelen antyder er dette en rar kombinasjon av engelsk sosialrealisme og Hollywood-glamour. 
På toppen av det hele har vi å gjøre med en historie fra virkeligheten, basert på memoarboka til britiske Peter Turner. 

Spire og diva 

I regissør Paul McGuigans film spilles Peter av Jamie Bell, kjent fra tittelrollen i «Billy Elliot». 
I 1979 er Peter en 26 år gammel skuespillerspire fra Liverpool som bor på et hybelhus i London. 
Der treffer han den forhenværende Hollywood-divaen Gloria Grahame, glitrende spilt av Annette Bening. 
Grahame er et bleknet navn i dag, men glitrende og glamourøs Oscar-vinner på 1950-tallet. 
Hun er godt passert de 50 idet hun møter og forelsker seg i unge Peter. 

Selv om tankene straks flyr hen til tragiske Norma Desmond i «Sunset Boulevard», er Gloria Grahames tragedie av en annen karakter. 
I filmens åpning får hun et illebefinnende i garderoben på teateret. 
Hun er alvorlig syk, men vil ikke ha legebehandling. 
Hun vil bare pleies av Peters mor Bella (Julie Walters) i det slitte arbeiderstrøket i Liverpool. 
Forholdet til Peter er brutt, men «svigerfamilien» har menneskelig varme og omsorg å by på. 

Ung og gammel 

I tilbakeblikk følger vi det to år lange av-og-på-forholdet mellom unggutten og eks-divaen. 
Hun veksler mellom panikk over å eldes og sjarmerende belevenhet. 
I det en øyeblikket avslører hun drømmen om å spille i «Romeo og Julie», og blir rasende når Peter tror hun vil spille ammen. 
Det er selvsagt Julie-rollen hun vil ha. 
I neste øyeblikk leker hun med sigarettskrinet som er en gave fra «Bogie» - Humphrey Bogart som var medspilleren hennes i «In a Lonely Place» i 1950. 

Men Gloria bærer på en hemmelighet, en hun også fortrenger for seg selv. 
Hun lyver for Peter, lager store scener og kaster ham på dør. 
Etterhvert skal den tragiske årsaken avsløres. 
Det er jo ingen hemmelighet at Gloria Grahame døde bare 55 år gammel. 

Filmen balanserer hårfint på grensen til det sentimentale. 
Men tragedien er fortalt med en sødme som aldri blir klissen. 
Kontrasten mellom klippene fra gamle Grahame-filmer og hverdagsrealismen i britisk arbeiderklasse er slående, men aldri søkt. 
