Visuell fest for romantiske gothere
Guillermo del Toros mørke mareritt byr på fantastisk stemning fra begynnelse til slutt. 

Denne filmen er antakelig laget for oss som hadde en kraftig gotisk periode på 90-tallet og aldri kunne få nok av den tids romantiske vampyrfilmer. 
"Crimson Peak" tilhører den typen grøssere som ikke anstrenger seg for mye for å skremme oss med billige "der stokk du"-effekter. 
I stedet bygges uhyggen opp gjennom en stadig mer foruroligende stemning etter hvert som mørke hemmeligheter gradvis blir avslørt. 

Handlingen er plassert i USA på slutten av 1800-tallet. 
Mia Wasikowska er som skapt for rollen som Edith, en ung kvinne som heller vil lese og skrive spøkelseshistorier enn å løpe ut på sosiale tilstelninger i overklassemiljøet hun er en del av. 
Men når en mystisk engelsk adelsmann (Tom Hiddleston) med intenst blikk dukker opp, lar hun seg henfalle til dans, og før vi vet ordet av det er hun på vei til England som nygift. 

Huset til brudgommen kunne ikke vært skakkere og nifsere om det så hadde vært komponert av Tim Burton. 
Det skrekkelige eventyrslottet med sine utallige rom, døde insekter og forseggjorte dekorasjoner ruver truende i et landskap hvor blodrød leire utgjør grunnen, noe som gjør at selv snøen farges rød. 
Det skrekkeligste av alt er imidlertid den vakre, kalde svigerinnen, glimrende fremstilt av Jessica Chastain. 

Historien er ikke påfallende intrikat eller overraskende, men det gjør i grunnen ikke så mye. 
Det er stemningen som oppstår som følge av strålende musikkvalg, de skamløst vakre og mørke kulissene og ikke minst hovedpersonens framtoning og utvikling som gjør dette til en obligatorisk film for alle som elsker kostymedrama av det morbide slaget. 
