Teater:Støvet av Shakespeare! 

Han er 450 i år, Shakespeare, ja: 
Will, han som før alt moderne teaterspill ble til la lest og ideal for den verdensdramatikk som spilles kan i allverdens land. 
Men hvem i alle dager var nå egentlig han? 

Det er hva denne lille forestilling leter etter. 
For kanskje er det nettopp i gamle Willys livlige sonetter det finnes spor til hvem han var? 
Men finns endelige svar? 
Knapt nok, alt det som var 
Er støvet ned; den nærmet er, som gjetter! 

Og nettopp det er hva Teatret gjør: 
Med kløkt og mot hiver de seg på - og tør! 
En ren befrielse i stoff som ellers ofte sauses ned i svulstighet og villfaren ærbødighet; Shakesperas-tolkning oftest er for den som svetter! 

Men ikke her. 
Og ikke nå. 
Den uanstrengte livsbejaenhet får råde Shakespeares løyer, liv og mange kåte kast i liv og diktning; hvilke sprang! 
Elskov, skjemt og dødens skygge Århundrenes livserfaringer er like trygge. 

En spøk, et kast med hodet, luftig summing? 
Nei, for fanden! 
Will er nok bak med godkjennende brumming. 
Og takker trolig for teaterlekens kall: 
Å ta han ørlite ned fra hans pidestall for på dette vis å redde ham fra alderstegnenes forfall. 

Prisverdig? 
Ja! 
Og ganske morsomt til og med. 
Så, til Det norske og Ola B: Takk for dèt! 
