«Den mest interessante «Idol»-artisten noensinne»
Og den mest kynisk markedsførte. 

||| 

ALBUM: 
Et klinebilde med kraftig homoerotisk tilsnitt hevdes å være årsaken til at Adam «Glambert» Lambert overraskende tapte fjorårets «American Idol»-finale mot countrygutten Kris Allen. 
Men er det noe showbiz kan, så er det å manipulere skandaler til sin fordel. 

Velkommen til historien om tidenes mest kynisk markedsførte Idol-artist. 

Homomarkedsføring Først litt historie. 

9. juni 2009: 
I morgentimene blir det offentliggjort at Lambert har skrevet under på en plate kontrakt med et av Sony Musics datterselskaper, RCA Records. 

To timer seinere bekrefter Lambert i et intervju med Rolling Stone at han er homofil. 

22. november 2009: 
Adam Lambert får kristenkonservative amerikanere til å sette kveldsmaten i halsen når han under American Music Awards simulerer oralsex på, og kysser, et av de mannlige medlemmene i bandet sitt. 

Dagen etterpå kommer debutplata hans ut. 

Spekulativ markedsføring av Lamberts seksualitet til tross, det er ingen tvil om at han er den mest interessante artisten som har blitt kvernet ut av Idol-fabrikken noensinne. 

Enfant terrible Idol-folk som er flinke til å synge går det jo tretten av på dusinet, men Lamberts enfant terrible-holdning og forakt for amerikansk dobbeltmoralisme gjør ham i tillegg edgy. 
Det må man jo være når man tør å framføre gothversjonen av Johnny Cash' «Ring of Fire» foran 30 millioner tv-seere. 

Men nettopp det at han er et produkt av en talentkonkurranse, er like mye en hemsko som det er en fordel for artisten Adam Lambert. 
Sony Music hadde nok klar en ferdigstrigla pakke lenge før det ble klart hvem som i det hele tatt meldte seg på fjorårets American Idol. 
Og det høres. 

Uten en rød tråd For om de hadde brukt like mye energi på å holde en sjangermessig rød tråd gjennom «For Your Entertainment» som de har brukt på å hente inn a-lista av låtskrivere og produsenter, kunne det blitt riktig så moro. 

Grunnideen er nok å iscenesette Lambert i hovedrollen i en slags glamrockkabaret - men det blir etter hvert vel mange uforståelige avstikkere. 

Det funker kjempemessig på Cheap Trick-møter-Supertramp-heavy «Music Again», ført i pennen av Justin Hawkins fra The Darkness, men på ferden må man også stifte bekjentskap med både ukledelige Elektro-Lambert og sutrete Powerballade-Lambert. 

Edward Cullen-crush 
For hvis det er slik at jeg tar feil, at Adam Lambert har full kontroll på sin egen karriere, er det først og fremst tre ting det er rart at ikke Team Glambert evner å fortelle ham: 
Han kler ikke den Max Martin-produserte Britney-anno-«Blackout»-elektroen han blir servert på feilskjæret «If I Had You». 

Lydmessig hadde det ikke spilt noen rolle fra eller til om han heller hadde skrapt de svarmalte neglene sine nedover ei tavle på hip hop(!)-flørten «Sure Fire Winners». 

Og uansett hvor mye han gauler på Paramore-pastisjen «Can't Let You Go», så får han ikke navnet sitt ved siden av Robert Pattinson på det nyeste «Twilight»-soundtracket. 

Da hjelper det ikke at man etter et par gjennomkjøringer sitter og fniser av at tittelsporet er en Kate Perry-kopi som like gjerne kunne vært titulert «I Kissed a Boy», og at den Lady Gaga-komponerte Scissor Sisters/My Chemical Romance-hybriden «Fever» handler om et erigert lem. 

Men gøy, om enn noe ufrivillig, det er det. 
