Når en litteraturfestival blir med barn
Fire bemerkelsesverdige tekster er samlet i en vakker, liten bok, resultat av Ibsen— og Hamsun-dagene i Grimstad i sommer. 
Samme sted var det en utstilling med bilder og skulpturer av Barbro Raen Thomassen. 
Tittelen på denne var «Markens grøde - vekst og virkning», og bildene var i stor grad basert på kunstnerens fars gamle herbarium. 

De fire tekstene hadde festivalen bestilt av forfatterne Paal-Helge Haugen, Maria Kjos Fonn, Hanne Ørstavik og Annabelle Despard.Den røde tråd i festivalen var spenningen mellom det fysiske og det metafysiske, mellom kropp og ånd, mellom lengselen etter det himmelske, det 

religiøse, og det å ha beina godt plantet på jorda. 

Paal-Helge Haugens tekst har fått tittelen Verbarium, inspirert av herbariet i Raen Thomassens kunst. 
Haugen trekker linjene fra en etterreformatorisk biskop, Gjeble Pederssøn, som på visitas i Lustrafjorden i 1543 samler inn planter til sitt herbarium. 
Han er «på leiting etter Gud». 
Så knytter han linjene til unge Henrik Ibsen som trer inn i Reimanngårdens apotek en desemberdag i 1843 og møter alskens urtemedisin, ja, hele den medisinske tradisjon som har utviklet seg gjennom århundrene. 
Videre føres tankene om sammenheng mellom natur og menneskelivet fram til dagens frølager på Svalbard, og en vakker avslutning om hvordan biskop Gjeble ville ha forholdt seg til den. 
Maria Kjos Fonn og Hanne Ørstavik tar begge utgangspunkt i fortellinger fra Bibelen, den første om Samson og Dalila, den andre om Jesus og kvinnen ved brønnen. 
Det er ikke bibelfortolkninger vi snakker om, men engasjerende tankerekker nettopp om forholdet mellom det åndelige og det kroppslige. 
Hos Ørstavik blir det veldig kroppslig, for å si det forsiktig, og noen vil nok kunne finne den teksten støtende. 
Så avrunder Annabelle Despard det hele med en frydefull beretning om forskjellen på fenomenet dating i dyre— og menneskeverdenen. 
Eller var det likheten? 
