Panasonic LumixDMC-GF1 

Verdens minste systemkamera. 

Både Panasonic og Olympus har nå lansert tre kameraer hver som støtter Micro FourThirds-standarden; en standard de to selskapene også har samarbeidet om å utvikle. 

Kort fortalt er dette en digital standard for kamerahus og objektiver der kamerahusene ikke har noe speil, som gjør at avstanden til sensoren blir kortere. 
Dermed kan også både objektiver og kamerahus konstrueres mindre. 

Panasonic Lumix 
DMC-GF1 er det minste systemkameraet på markedet i dag. 
Det er riktignok 4mm bredere enn Olympus E-PL1, men det er 1mm lavere og 6mm tynnere enn Olympus-kameraet. 
GF1 veier også 20 gram mindre (315g vs 334g). 

La oss først se på de tekniske spesifikasjonene: 

Sensor - 4/3 tommer CMOS, Micro FourThirdsOppløsning - 4000x3000 pikslerBildestabilisering 
- Ikke på sensor, kun på objektiverMaks. 
ISO - 3200Blits 
- JaBilder pr sekund - 3LCD-størrelse - 3 tommerLCD-oppløsning - 460.000 punkterBatterilevetid - 350 bilder (CIPA)Film 
- Ja, 1280x720@30 bilder pr sekund (720p, AVCHD lite)Tilkoblingsmuligheter 
- HDMI, AV-ut, fjernkontroll, elektronisk søker 

Konstruksjon 

GF1 er et lite kamera, i hvert fall tatt i betraktning at det har utskiftbart optikk. 
Størrelsesmessig er det ikke veldig mye som skiller det fra eksempelvis Canon G11, men GF1 er 1cm tynnere enn Canons kompakte toppmodell. 
Om det er behagelig å holde i er litt smak og behag - noen vil nok savne et mer definert grep på høyre side, der kameraet heller ikke har noe friksjonsbelegg. 

På toppen av kameraet har GF1 en dedikert videoknapp som vi synes er praktisk, i stedet for at man må sette kameraet i filmmodus. 
Funksjonshjulet er todelt - selve hjulet kan roteres, og det er også en praktisk «spak» på undersiden som bytter mellom enkeltfoto, serieopptak, bracketing og selvutløser. 
Dog gjør denne at det også blir litt trangt rundt selve funksjonshjulet, slik at det blir litt knotete å betjene hvis du har store fingre. 

Blitsen ligger skjult i kamerahuset når den ikke er i bruk, og spretter kun opp når du trykker på en knapp (om automatikken bruker blits er derfor avhengig av om du har valgt å aktivere den eller ikke). 

LCD-skjermen er svært bra. 
Oppløsningen er på 460.000 punkter; det dobbelte av det som er vanlig i dette segmentet, og det er en forskjell som merkes i avspillingsmodus. 
Den kan ikke vippes ut, men har svært god innsynsvinkel både fra sidene og topp/bunn, og oppfriskningsraten på 60 bilder i sekundet gjør også at bildet flyter veldig godt. 

Knappene ellers er godt plassert og har litt luft rundt seg slik at man sjelden trykker feil. 
Minnekort og batteri er begge i en luke på bunnen av kameraet som bruker en skyvebryter som lås, og på venstre side av kameraet finnes det HDMI-utgang, USB/AV-utgang og inngang for fjernkontroll. 

Brukervennlighet 

Panasonic har gode tradisjoner for å lage brukervennlige kameraer, og jevnt over er også GF1 greit å bruke. 
Hovedmenyen er godt strukturert, menyvalgene er forståelige og teksten er klar og tydelig. 
Piltastene fungerer som hurtigtaster til hvitbalanse, ISO-verdi og fokuseringsmetode, mens nedoverpila kan konfigureres i menyen der du kan velge blant en håndfull ulike innstillinger. 

I tillegg har Panasonic sin sedvanlige «q menu»-knapp; en hurtigmeny som lar deg endre elementer som bruk av blits, oppløsning, aspekt, kvalitet, lysmåling etc. 
- kort sagt de fleste funksjoner. 

Allikevel er ikke alt perfekt. 
Eksempelvis er det litt knotete er at denne hurtigmenyen er todelt, med noen innstillinger øverst i bildet og noen nederst. 
Hvis det aktive valget er øverst i skjermbildet, skjules de nederst med hjelpetekst til det øverste valget, og du må derfor pile til siden helt til den nederste delen av menyen aktiveres (og den øverste skjules). 

Funksjoner 

Panasonic skal som vanlig ha ros for sin Intelligent Auto-modus, som er smart nok til å gjøre jobben godt i de aller fleste tilfeller. 
Automodusen gjør en svært god jobb eksponeringsmessig ved å analysere hva slags type motiv du skal ta, og ISO-verdien stilles basert på bevegelse i bildet slik at lukkertiden kan holdes tilstrekkelig kort for å gjøre bevegelser så skarpe som mulig. 

I tillegg kan GF1 prefokusere kontinuerlig, noe som reduserer autofokustiden (og batterilevetiden), og du kan se et forstørret bilde ved manuell fokusering slik at dette gjøres lettere. 
I tillegg kan følgefokus brukes også på objekter som beveger seg ut av bilderammen, slik at kameraet gjenopptar fokusen når de kommer tilbake igjen. 

Når du tar bilder kan du få se hjelpelinjer (til å komponere bildet) og levende histogram, og det er også mulig å velge flere fargestiler som retro (med blasse farger), silhouette (med vignettering), sort/hvitt etc. 

Via scn-valget på funksjonshjulet kan du også velge blant 17 ulike sceneinnstillinger, som for eksempel fotografering av mat (sterkere farger), fest (med slow-blits for å bevare lyset i bakgrunnen) og barne- og kjæledyrinnstillinger der du kan definere barnas/dyrets alder i kameraet og dermed få lagret hvor gammel vedkommende er i det bildet blir tatt. 

Via hovedmenyen kan man også fikle med en rekke innstillinger. 
Eksempelvis kan man velge om følsomheten skal justeres i trinn på ±1EV eller ±0,3EV, og bracketing kan gjøres med inntil 7 bilder med 4EV mellom laveste og høyeste eksponering. 
Det er faktisk sjelden vare. 
Normal eksponeringskompensasjon kan gjøres med ±3EV. 

Et lite minus er dog at kameraet ikke roterer bilder automatisk; bare hvis du bruker et objektiv med bildestabilisator, siden det er denne som brukes for å vurdere om bildet skal roteres eller ikke. 
Derfor får du en jobb med dette etter å ha overført bilder til PC-en hvis ikke du har brukt et objektiv med bildestabilisator. 

Hvitbalanse kan settes manuelt, enten ved å angi i Kelvin, eller ved å rette kameraet mot noe fargenøytralt og trykke på set-knappen. 
Kameraet tar selvsagt også bilder i RAW, og kan som nevnt filme i AVCHD lite (720p). 
Det er også mulig å filme i Motion JPG, samt med reduserte oppløsninger. 

Ytelse 

Vi lar oss imponere av hastigheten og presisjonen på autofokusen, som er svært god på GF1 (testet med 20mm f/1,7 objektivet). 
Med prefokusering aktivert går det selvsagt ekstra raskt, men merk at autofokusen blir svært treg når du filmer (ofte 2-3 sekunder) - på dette punktet har vi fortsatt til gode å se et systemkamera som fokuserer raskt. 

Oppdatert: 
En leser har tipset om at siste firmwareoppgradering forbedrer autofokusytelsen mens du filmer. 

Seriefoto er oppgitt til 3 bilder pr sekund, og våre målinger viser at dette er ganske korrekt, der vi klokket inn 30 bilder på 10,1 sekunder. 
Blitsladning er på 1,5s, og kameraet oppleves generelt som kjapt i bruk; eksempelvis ved at du kan bla 7 bilder i sekundet i avspillingsmodus. 
Lumix DMC-GF1 starter også kjapt og bruker omtrent syv tideler før det er klart til bruk. 

Batterilevetiden på 350 bilder etter CIPA-standarden (der halvparten av bildene tas med og halvparten uten blits) er ikke spesielt god sammenlignet med speilreflekskameraer, men tatt i betraktning at GF1 ikke har noe optisk søker og dermed kun bruker LCD-skjermen, så er dette ok. 
Til sammenligning har Olympus' nylanserte E-PL1 290 bilder på én ladning. 

Bildekvalitet 

På dette punktet gjør Panasonic Lumix 
DMC-GF1 det meget godt. 
Jevnt over tar kameraet nemlig svært gode bilder (i hvert fall med 20mm f/1,7-objektivet) - den omtalte automodusen sørger for korrekt eksponering i de aller fleste tilfeller, bildene har god skarphet og også på høye ISO-verdier er det lite støy å spore. 

Starter vi med sistnevnte, synes vi at bilder selv på ISO 1600 er fullt brukbare, og er lystilgangen dårlig tåler også GF1 en ISO-verdi på 3200, selv om støynivået blir langt tydeligere. 
Med tanke på at FourThirds har en mindre bildebrikke enn APS-C-kameraene, er uansett ISO-prestasjonen imponerende. 

Under ser du tre utsnitt tatt med ISO 800, ISO 1600 og ISO 3200: 

Den automatiske hvitbalanseringen er stort sett til å stole på, selv om også GF1 i likhet med de fleste andre gir et gulstikk i innendørsbelysning. 
Dynamikken er også god, spesielt i skyggepartiet. 
Den forhåndsinnstilte oppskarpingen i JPEG-bildene er dog muligens i overkant høy for enkelte. 

Se bildene i full oppløsning (zipfil): 

Kit-objektiv 

Du får GF1 i to kit-løsninger. 
Ett med det typiske 14-45mm f/3,5-5,6 som du også finner på Panasonic Lumix 
DMC-G1 (cropfaktoren er 2 på FourThirds-kameraene, så dette tilsvarer 28-90mm) og en morsommere variant med 20mm f/1,7 fastoptikk (tilsvarende 40mm), som i våre øyne også passer bedre til et kamera hvis hensikt er å være så kompakt som mulig. 
Sistnevnte koster deg en tusenlapp ekstra. 

20mm-objektivet (som vi har hovedsakelig har testet med, ved siden av 7-14mm og 14-140mm OIS) tegner skarpt, også i kantene selv på store blenderåpninger. 
Vignetteringen er svært lav, og kromatisk feilbrytning er praktisk talt fraværende. 

Konstruksjonsmessig er det et pancake-objektivet selvsagt ikke så mye å holde i, men fokusringen har et godt grep og jevn og god motstand. 
Totalt veier kamerahus, objektiv, minnekort og batteri 444 gram. 

Filmfunksjon 

Som med så veldig mange andre systemkameraer, er filmfunksjonen også på GF1 mer en skrytefunksjon enn en praktisk funksjon. 
Fokuseringen er svært treg mens man filmer (se bemerkning om firmwareoppgradering lenger opp i teksten), og på GF1 er både bilde- og lydkvalitet heller laber. 
Bildet får tydelige kompresjonsartifakter ved raske bevegelser, og lyden er kun i mono uten spesielt god kvalitet. 

Eksempelvideo tatt med Panasonic Lumix 
DMC-GF1 (Problemer med å åpne filen? 
Den snurrer fint i VLC Media Player) 

Konklusjon, Panasonic Lumix 
DMC-GF1 

Micro FourThirds lever videre som et spennende konsept, og Panasonic leverer nok en gang et godt kamera i Lumix DMC-GF1. 

Kameraet er svært kompakt, tar meget gode bilder (også i auto-modus) og har en flott LCD-skjerm som både er skarp og har god innsynsvinkel. 
Vi har også latt oss imponere av autofokushastigheten under testingen, et punkt kameraet gjør det svært godt på både i godt og dårlig lys. 

Det er imidlertid ikke til å komme fra at den kompakte designen medfører visse ulemper. 
Grepet er veldig lite og mangler i tillegg friksjon, og rundt funksjonshjulet på toppen er det noe trangt slik at det blir litt upraktisk i bruk. 
Det er også noe smårusk knyttet til brukervennlighet; blant annet med en todelt hurtigmeny der halvparten av menyvalgene er skjult inntil du forflytter deg "ut på siden". 

Prismessig synes vi også GF1 ligger noe høyt. 
Nå har vi riktignok ikke testet nyannonserte Olympus E-PL1, men dette er en ganske lik modell både i størrelse og funksjonalitet, og som i tillegg har bildestabilisering som fungerer på alle objektiver, samt mikrofoninngang. 
Prisforskjellen med 14-45mm er på 2000 kroner i favør Olympus-kameraet, og det gjør at vi synes prisen på Panasonic Lumix 
DMC-GF1 er i overkant høy til at vi gir et "anbefalt produkt"-stempel til Panasonic denne gangen. 
Men et godt kamera er det - bevares. 

Artikkelen er oppdatert i forbindelse med et punkt vedrørende brukervennlighet som vi til slutt fant ut av. 
