Plateanmeldelse:Ron Sexsmith - «Forever Endeavour» 

Hans beste album. 
Ja, nok en gang. 

Enerverende nok har aldri Ron Sexsmiths blanding av smidig vokal og barbent popfolk fått de fortjente mengdene oppmerksomhet. 
Det vil ikke 49-åringen få nå heller, til det er han fremdeles for lite radioklok. 

Kanadierens fantastisk titulerte trettende er uansett sterkt påvirket av en kreftdiagnose (huff) med påfølgende friskmelding (puh). 
Men den er sedvanlig humrende underfundig i tekst og vennlig pastoralsk i arrangementene, selv om et tidvis tyngende strykerpålegg prøver å gjøre den søndagsmarinert og voksen. 

Når Sexsmith blir gammel blir han indiefolkets Rod Stewart. 
Husk hvor du leste det først. 

BESTE LÅT: 
«Deepens With Time» 
