Treffer blinken på sjette forsøk
Modningsprosessen tok lang tid, men Vidar Vang har levert sitt beste album. 

ALBUM: 
«Sidewalk Silhouettes» startet allerede for ti år siden, da Vidar Vang (35) spilte inn sitt andre album, Spellemann-nominerte «Rodeo», med Cato «Salsa» Thomassen og Seasick Steve som produsenter. 

Vang spilte noen ideer til låter, vers og strofer for Thomassen, og de ble enige om at det skulle bli ei plate. 
Et annerledes album. 

Siden har Vang gitt ut tre flotte album — men til tross for mange gode låter har det ofte vært noe, et eller annet, å trekke. 
Terningen har ofte landet på den trygge fireren. 

Flere lag 

I 12 år har han jobbet og jobbet, reist rundt og spilt på små steder, gjerne i hans eget Nord-Norge og ofte alene. 
Han var en av norsksatsingene til EMI i 2001, men har aldri oppnådd det kommersielle gjennombruddet han har fortjent. 

Det er ikke sikkert han får det med album nummer seks heller, til det er det nok for lavmælt og spesielt. 

Men for ei plate det er blitt! 

Det tok altså åtte år før Vang og Thomassen gikk i studio, og enda vel et år før albumet er en realitet. 
Vang tyr med andre ord ikke til lettvinte løsninger, sjøl om det kanskje kan virke sånn. 
Utgangspunktet er nemlig bare to dager i studio — før de to herrene nennsomt har «kledd på» de akustiske, nedstrippede låtene. 

Flere lag, med synther, piano, kor, en trommemaskin, et munnspill og bølgeskvulp, gir låtene en svevende, atmosfærisk og cinematisk stemning. 

Det understrekes ikke minst i fem ganske forskjellige instrumentallåter som bare venter på å bli benyttet i en eller annen film. 

«Sidewalk Silhouettes» er et stemningsmettet album. 

Åtte år 

Og — det er annerledes. 
Det lå vel egentlig i kortene allerede den gang. 
Kanskje innvarsler dette en ny start for Vang? 
«This is where it begins ...» er i hvert fall de første ordene han synger på albumet. 
Låtene, med vettuge tekster, har han skrevet sjøl eller sammen med Gaute Fredriksen. 

Han tok med seg 22 låter i studio — og ut igjen kom de 16 som utgjør «Sidewalk Silhouettes». 

Et av sporene er «kalt opp» etter «Rodeo», mens tre låter fra «Rodeo», «Sweet Lovesong», «The Chapman Autograph» og «From The Shadow of Elvis», og tittelsporet fra «Stand Up Straight» (2004), har fått et nytt og stillere liv i nye versjoner. 

Det virker som om låtene er blitt til gjennom kreativ lek i studio, men forsiktig nok til at det ikke bikker over i støy og tøv. 
Skal vi sammenlikne med noen, må det bli Ryan Adams på noen av hans «stille» album. 

Fengende 

Men — her er også mer ordinære og fengende låter, som den lune genistreken «Already Gone». 
Albumet er rett og slett spekket med høydepunkter — på hver sine premisser. 

Ordet sprikende brukes ofte om noe negativt, mens variert gjerne blir sett på som positivt. 
«Sidewalk Silhouettes» er begge deler, og det er utelukkende positivt ment. 

Albumet krever litt tid før det setter seg, men gi deg sjøl den tida! 

Vidar Vang har gått livets musikkskole — og har levert sin hovedoppgave. 
Vakkert, vakkert, vakkert. 

«Sidewalk Silhouettes» er i salg fra neste fredag. 
