Fantasi og virkelighet i finfin blanding
At barn kan bruke fantasien for å dikte seg bort fra mobbing og annen elendighet, er neppe noe nytt. 

Men måten det skjer på i «Broen til Terebithia», er så sjarmerende at dere bare må få det med dere. 

Miljøskildringen er forfriskende god. 
I stedet for i den amerikanske småbygata med prydelige middelklassehus finner handlingen sted lenger ut på landet. 
Dog ikke mer landlig enn at 13-14 år gamle Jess mobbes på skolen fordi han kommer fra en bondefamilie med dårlig råd. 

Filmen endrer retning når Jess' traurige hverdag lyses opp av det strålende smilet til nytilflyttede Leslie. 
Jenta i nabohuset har fra sine forfatterforeldre arvet evnen til å dikte og skape en ny verden gjennom fantasien. 

Så blir Jess og Leslie bestevenner og erobrer skogen på den andre siden av elva. 
Der fantaserer de fram broen til landet Terebithia, et rike der mystiske skikkelser, skumle vesener og trauste troll gir dem store utfordringer. 

«Broen til Terebithia» blir aldri en ensidig fantasyfilm og vil kanskje skuffe den som bare ønsker seg det. 
Regissør Gabor Csupo henter stadig Jess og Leslie tilbake til virkelighetens verden der mobbere plager, lærere lokker og konservative kristne holder troen på helvete levende. 

Jeg røper ikke hvordan det går. 
Sier bare at Leslie spilles nydelig av AnnaSophia Robb, så vakkert at utmerkede Josh Hutcherson nesten blekner i rollen som Jess. 
Han har dessuten fått en deilig lillesøster i May Belle, livlig utformet av sju år gamle Bailee Madison. 
Du verden så gode barneskuespillere. 

Kos dere, store som små! 
