Andrè Holstad - «Counting Backwards»
Merk deg navnet med en gang. 

Savner du Ricochets, Madrugada og spesielt My Midnight Creeps? 
Synes du ikke Kitchie Kitchie Ki Me O fikk det helt til i fjor? 
Da kan du iallfall stole på debutanten Andrè Holstad som har fått de to sistnevnte bands Anders Møller som produsent - derav det klare musikalske slektskapet. 

Helt siden Andrè Holstad ga ut første smakebit fra sin debut, den overlegent myndige «Corporation», har vi ventet i spenning på resten. 
Og han innfrir til fulle. 
Holstad synger like intenst og dystert medrivende som essensen er i låtene han skriver. 
Anders Møller har gitt han et upolert og aggressivt, nesten genialt klaustrofobisk lydbilde der gitarist Trond Mjøen briljerer med flammende og flerrende spill ved Holstads side. 
Det virker som om absolutt alt her menes med hele hjertet og mer til. 

Åpningslåten, «Pleasure», kunne vært direkte hentet fra ett av My Midnight Creeps' album - en hjerteskjærende og mørk rocker med klart stemningsmessig slektskap også til Nick Cave på sitt dystreste. 

Vel så hjerteskjærende og innstendig er Andrè Holstad når han roer ned på låter som «Alone» - en orgeldrevet sak der Holstads stemme stikker kniver inn i hjertet på lytteren, og ikke minst gospelflørten «Stay» som bygger seg gradvis opp til en voldsom avslutning. 

Herligere og mer uforfalsket rock'n roll fra en debutant er usedvanlig sjelden vare. 
Andrè Holstad kan fort bli vinneren under kommende by:Larm, om han overbeviser like mye live. 
BESTE LÅT: 
«Pleasure». 
STEIN ØSTBØ 
