«Kul katt fra Philly»
Ingenting haster når han spiller gitar. 

Kurt Vile: 
"Bottle it in" (Matador/Playground) 

Parkeringsvakter gjør bare jobben sin, og jeg vet personlig at det finnes flotte folk blant dem. 
Men likevel. 
Om ikke annet koste jeg meg da Kurt Vile ga ut singelen "Loading zones" og en video med hans ignorering av parkeringsvaktene i Philadelphia. 

Uansett er dette det friskete innslaget her. 
Ensomhet og usikkerhet er gjengangere på platen, slik det lett blir for artister på turné. 
Han holder fast ved kursen som ble staket ut den gang han lyttet til Pavement og Neil Young. 
Sangene er tilbakelente, og noen likner hverandre. 
Eller som han synger i "One trick ponies": 
I've always had a soft spot for repetition. 

Det er likevel ikke helt riktig, for lydbildet preges av skeiv og skiftende instrumentering, med innslag som den forvrengte gitaren til Kim Gordon i "Mutinies". 

Vile tar seg god tid. 
Tittelkuttet nærmer seg 11 minutter, og andre er ikke langt unna. 
Kanskje en av grunnene til at fanskaren er trofast, men ikke så stor. 

Beste spor: 
"Loading zones", "Bassackwards", "One trick ponies", "Mutinies". 
