Test:Sony 32W5500K 

Et smart TV-kjøp. 

Tro det eller ei, det er faktisk ikke alle som drømmer om en gigantisk 50 eller 60-tommers TV i stua, og faller du i denne gruppen kan du nesten ikke trå feil ved å kjøpe en 32-tommer i denne prisklassen. 
For kvalitetsmessig har disse TV-ene ingenting å skamme seg over. 

Men vi får starte fra begynnelsen. 

Førsteinntrykk 

Utseendemessig ser W5500-serien dessverre litt kjedelig ut, dette er altså ingen TV som kommer til å blende gjestene dine med sitt spektakulære design. 
Det samme gjelder for øvrig fjernkontrollen, for selv med de praktiske rillene på baksiden (ligger godt i hånda), så er det litt for mye plastikkfølelse til at vi blir imponert. 
Dreibart bordstativ er et imidlertid et pluss. 

Men design er heldigvis ikke alt, og når det gjelder tilkoplinger og finesser får du her det aller meste: 

1080p, 24p Cinemam 4 HDMI-innganger (2 bak, 2 på siden), 1 X komponent, 2 X scart (RGB), 1 X 
VGA-inngang, digitallyd ut, USB- (mp3 & jpeg) og nettverks-inngang for widgets (mer om det lenger ned), vanlige videoinnganger (f.eks for gammelt videokamera), samt inngang for camkort fra RiksTV. 
Dette er med andre ord bra. 

Godt bilde 

Vi prøvde TV-en med Blu-ray, HD DVD, DVD-spiller, TV-signaler og Xbox360, og dette kapittelet skal gjøres kort: 
Bildet er bra, og sammenligner du med de billige 32-tommerne på markedet er forskjellen svært stor, det er altså fortsatt slik at du får det du betaler for. 

Dette liker vi: 
W5500 har 100 Hz Motionflow som hindrer, eller i hvert fall demper, hakking i bildet ved store panoreringer i bildet. 
Finessen kan slås helt av, eller stå på standard eller høy, og vår erfaring er at du bør prøve deg fram på de ulike inngangene, og justere intensiteten etter behov. 
Jevnt over er det bare å konstatere at Motionflow-finessen gjør en god jobb. 
Plassert side om side med Philips nye 32-tommer (PFL 9604)ser vi imidlertid at Philipsen jobber enda bedre på dette punktet, og vi kommer med en mer direkte sammenligning på dette punktet når vi publiserer Philips-testen; følg med altså. 

Sortnivået er det heller ingenting å klage over, her vises selv de mørkeste scenene i American Gangster i full bravur, og det er også godt å se at skillet mellom mørke og lyse scener går smertefritt 
 selv i kjappe kryssklipp. 
Vi nevner også hudtonene, som alltid er vanskelig å gjengi riktig; her ser det heldigvis naturlig ut. 
Vi noterer også at denne TV-en gir deg svært mange innstillingsmuligheter i bildemenyen, liker du å tweake på innstillingene i sene nattetimer kan du altså slå i hjel mange timer her. 

Dette burde vært bedre: 
Vi setter pris på at W5500 har flere økonomi-funksjoner (sensor som justerer bakgrunnslyset etter rommet ditt, automatisk avslag osv. 
Likevel ser vi ikke helt poenget med å ha øko-funksjonen på maksimal innstilling. 
Kall oss gjerne noen miljøsvin, men siden det reduserer trykket i TV-bildet orker vi rett og slett ikke å ha den funksjonen påslått 

Betraktningsvinkelen er heller ikke av de beste, og også her ser vi at den nevnte Philips-modellen har langt bedre innsynsvinkel når du står på siden av TV-en. 
Verdt å merke seg altså, men sitter du rett foran TV-en er det jo lite å bry seg om. 
Det dreibare bordstativet hjelper selvsagt til her. 

Nettverksinngangen gir deg tilgang til innhold på PC-en din, samt Sonys AppliCast-tjeneste. 
Dessverre er ikke denne åpen for alle tilbydere, i praksis fikk vi Sony-nyheter, en verdensklokke og en kalkulator, og vi klarte f.eks ikke å legge til DinSide i RSS-feeden. 
Per dags dato er altså dette lite verdt, men her er det jo lov å håpe på mer innhold etter hvert, og vi kommer tilbake til dette. 

Konklusjon 

Du får hva du betaler for, og når det gjelder bildekvalitet er dette noe av det beste vi har sett på en 32-tommer. 
Prisen er imidlertid en trussel, for når du må betale 9.000 kroner for 32-tommeren er det lett å la seg friste av 40-tommerne til samme pris. 

Heldigvis kan vi overlate akkurat den diskusjonen til deg og din kjæreste... 

En klar femmer. 
