Sånn skal romantikk være
En vakker hest og en edel gutt. 
Småfortumla britiske landsbymenn og tragiske førsteverdenskrig-soldater. 
Skillingsvise-handling og så sentimentale bilder at de setter seg i brystet som emfysem. 
Sånn skal en film være. 

"War horse": 
Amerikansk krigsdrama. 
2011. 
2 timer,20 minutter. 
11 år. 
Regi: 
Steven Spielberg. 
Med: 
Jeremy Irvine, Emily Watson,David Thewlis, Peter Mullan, Tom Hiddleston. 

Det finnes en korrekt måte å se Spielbergs "Warhorse" på, og det finnes en lidenskapelig. 
Den korrekte er å si atregissøren overdriver sitt forsøk på å gjenskape den romantiske kiosk-filmen.Det korrekte er som vanlig feil. 
"War horse" er den egentlige filmen. 
I den egentlige filmen var himmelen en overstadig vuggegave og menneskenesansikter var tydelige og vakre (nei, ikke pene), for de levde liv som vartynget og løftet av storslagne skjebner og fullkorn-følelser. 
Større ennlivet-dramatikk. 
Skillingsvise-føleri. 
En soldat. 
En jomfru som rimte påfattigstu-e. 

Den egentlige filmen endte egentlig sine dager i et tristhverdagskjøkken der mor kjefter på far og barna blir sendt til skolen utenfrukt i matpakka. 

"War horse" er voldsom, og den treffer deg derløkskrellinga bor. 
Et føll blir født. 
Den sarte skapningen lunter ustøtt rundtmor si mens oboer og fagotter fløyter muntert langsmed engelske fattigfields.Gutten flyr opp bakkene som en glemt Sound of Music-statist og byr hesten eteple. 
Skogene ser ut som lysbildeshowet på naturvernforbundets årsmøtemiddag. 
Verden er fin sjøl om folka er fattige. 

Når hesten skal selges på markedet er vi allerede så rørtover at Jorden finnes at vi ville ha flommet over ved lyden av halt ekorn.Stoute engelske gubber i gåbort-hatt og lune smil, fattigfolk og småbønder ogsmåborgerskap fra landsby så liten at Agatha Christie ikke ville ha brydd segom Postmann Pat ble slått i hjel av en gudsønn fra India. 
David Thewlis spillergodseier i smårutete bydress. 
Guttens pappa er full på stolthet ogutkant-brennevin, og han utfordrer Thewlis om den vakre hesten. 
Hvor vakkert erikke det? 

Og Emily Watson i åkeren med et innøvde "Hva har dendumme mannen gjort nå?"-blikket. 
Men like fullt: 
Romantiske stråler påstolte og skulpturelle mennesker i kveldens lysmesse. 
Så hesten Joey og guttenAlbert. 

Resten handler om hestens forunderlige, magiskevisesang-skjebne i den første verdenskrigen. 
En fortelling om det nødvendige iå overleve når man har noen man skal treffe igjen. 
I dette tilfellet er det høyreistunggutt uten svik og fanteri, og han elsker hesten sin. 
Han klarte til og med åpløye kålrabi-åkeren med luksusdyret. 
Hvor vakkert er ikke det? 

Steven Spielberg vet forskjellen på en historie og en løgn. 
Historien forteller seg sjøl hvis du beundrer de du skildrer. 
Løgnen oppstårhos de som konstruerer folk de egentlig ikke ville ha møtt. 
Også viManU-tilhengere vet at Liverpool er fotballens vakreste lag, og at det er pågrunn av sangen. 
"You never walk alone" berører alle. 
Den er som Spielbergsfortelling om krigshesten Joey som bærer vimpelen til den alkoholskaddekrigshelten fra Boerkrigen over slagmarkene i Frankrike. 
Du kan føle filmen såberusende at hjerneceller dør. 
Hvor vakkert er ikke det? 

Dette er ikke en film om krigen. 
Det er et overveldenderomantisk veggteppe om en hest, og i bakgrunnen pågår en krig. 
Det er lov. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra 
