Ikke nok med én å elske
69 sider. 
Kr. 229. 
Aschehoug. 

En skulle tro at «Jeg elsker deg» måtte være utbrukt som tittel på noe som helst, men Hilde Hagerup greier å gjøre en ny vri på den evige kjærlighetsproblematikken i sin nye ungdomsbok med nettopp denne tittelen. 

Ellen bor sammen med mamma som er blitt kreftsyk og snart skal dø. 
Ellen har dessuten en følelsesmessig dysfunksjon som gir henne et lettere autistisk atferdsmønster og gjør at hun går i spesialklasse på skolen. 
Hun er derfor i stand til å isolere sin sorg og angst, og betrakte denne kritiske situasjonen på en nedkjølt og praktisk måte: 
Hun har jo bare mamma å elske, og når mamma nå snart er borte, må hun finne seg et annet objekt for sin hengivenhet. 
Dermed begynner hun å prøve seg frem, på den kvinnelige drosjesjåføren som kjører henne til skolen hver dag, på den læreren hun liker best, og så videre. 

Anslaget er originalt, og gir forfatteren anledning til å utforske nye og uprøvde komponenter i kjærlighetsjakten vi alle baler med i våre liv. 
Det er nesten så en skulle ha ønsket at Hagerup hadde stukket spaden dypere i denne tematikken, enn hun har valgt å gjøre. 
Men da hadde hun kanskje mistet en del yngre lesere. 

For Hilde Hagerup kjenner sitt publikum og skriver kort og enkelt. 
Og det korte og enkle kan bli både sterkt og uttrykksfullt når metoden anvendes med full kontroll over virkemidlene: 
Her er det avsnitt som går inn til margen med finslipt vokabular og utsøkt økonomi innimellom det mer «lettleste». 
Små tekstblokker, hyppige, poesiaktige linjeskift, korte avsnitt. 

Om metoden føles mer antydende enn utdypende, betyr det ikke at den ikke vekker tanker hos leseren. 
Hvilket utvilsomt er hensikten. 
Boken må være et funn for pedagoger eller andre omsorgspersoner som ønsker å få kommunikasjon med yngre lesere omkring et vrient tema. 
