A1 «Waiting For Daylight»
(Universal) 

Når gutter blir nordmenn. 

Et aldrende boyband med en viss internasjonal suksess bak seg som bryter opp og flytter geskjeften til Norge - det høres ut som utgangspunktet for en komiserie på TV, hva? 
«Northbound & Down», pop-style. 

Man kan velge å være stolt eller pinlig berørt over at vi klarer å lage «slike» plater her til lands også. 
Om enn med pompøse «voksenrock»-detaljer (Brian May-gitar og instrumental-«outro», hm?) og ukledelige U2-komplekser som trolig ville ha blitt luket ut og vekk av en «utenlandsk» listepopfagmann. 

Det er OK gjennomført, om vi ser bort fra de ultraplumpe tekstene. 
Har du savnet det gamle «crying/denying»-enderimet? 
Kom denneveien. 

Alle tre er avbildet med møkk i ansiktet i omslaget, og det var ikke nødvendig. 
Men det blir ingen tur i parken, dette «comebacket». 
«Boybandsuksess» er det grimmeste ludderet i by'n. 

BESTE LÅT: 
«In Love And 
I Hate It» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
