Frykt og avsky i eventyrland
UTSTILLING: 
Det er søtt som illustrasjoner til en barnebok, men samtidig urovekkende. 
Marit Victoria Wulff Andreassen er blant de store norske tegnerne, ifølge vår anmelder. 

Skur 2: Marit Victoria Wulff Andreassen: 
Premonition. 
Tegninger, penn og farbeblyant. 
Til 4. september. 

Allerede fra første blikk blir man lokket inn i Wulff Andreassens umiskjennelige univers. 
Med sine sarte, fine linjer i sukkersøte nyanser av rosa og vårgrønt suges man med barnlig entusiasme inn mot de vakre tegningene, som en møll mot flammene. 
Hennes bilder har en umiddelbar behagende estetikk. 
Med symmetri og stiliserte motiver og lett tilgjengelige format selger de seg inn, som søte, snille illustrasjoner man kan finne i barnebøker. 
Det er først når man kommer nær dem at deres sanne identitet kommer til syne. 

For som utstillingstittelen røper ligger det en forutaning om noe urovekkende under overflaten, kamuflert av de vakre formene og deres innbydende pallett. 

Videreutvikling 

Da Wulff Andreassen i 2015 gjennomførte sin første store separatutstilling, Through the Woods ved Stavanger Kunstmuseum, presenterte hun verk med hardtslående og utilslørte motiver med et sterkt fokus på kjønn, seksualitet og identitet. 
Med eksponerte kjønnsorganer og alt annet enn tilbakeholdne titler plasserte hun seg i terrenget blant de store tegnerne, lokalt og nasjonalt. 

Gjennom store deler av sitt kunstnerskap har Wulff Andreassens vært konsekvent mot sitt uttrykk og sin tematikk. 

Utstillingen Premonition er intet unntak, og den representerer samtidig en videreutvikling av de samme tendenser, med en dypere og nærmest filosofisk tilnærming til tematikken. 

De før omtalte kjønnsorganene er ikke lenger like påtrengende. 
Snarere insinueres deres nærvær, tidvis som noe skjult, gjengrodd, eller som forestående gjennombrudd, voksende ut av organiske materialer som planter eller hår. 

Oppvåkning 

Gjennom sine tablåer maner hun frem løfter om en kommende oppvåkning. 
Som i verket Promised Land, hvor det inne blant blant vegetasjon og hårtuster, i et rede, ikke befinner seg egg, men snarere to sart-rosa, myke testikkel lignende organer. 
Eller verket Faith, hvor en annen redelignende konstruksjon som i farge og utforming gir assosiasjoner til buktende innvoller og tarmer ut av hvilke det vokser de sarteste vårblomster. 

Denne motivmessig gjentagende metamorfosen, transformasjoner mellom menneskeorganer og natur, er kan hende overførbar til den gryende utvikling- og utforskning av ens identitet og selvet. 

Kanskje er det nettopp dette udefinerbare og ukjente som skaper uroen i bildene, men ubehaget befestes yterligere gjennom Wulff Andreassens tilbakevendende bruk av hår i sine motiver. 
Hår som tradisjonelt symbol på en kvinnes skjønnhet, ofte som noe erotisk, tar en helt ny og forstyrrende betydning i Wulff Andreassens strek der det dukker opp i former som er både upassende og naturstridige. 
Stedvis tar det form som flammene fra et bål, eller som i verket Last Call hvor planter og hår vekselvis vokser sammen og helt omslutter noe som danner konturen av en menneskekropp. 
Sterkt inntrykk oppnås i verket Ikon, hvor mengder av gyldent hår bukter og tvinner seg og antar formen av en vulva, med kjønnslepper og en vagina dryppende av sekreter. 

Frastøtende 

Den bulgarsk franske filosofen Julia Kristeva introduserte i sin tid begrepet abjektet. 
Dette forkastede som ikke lenger er en del av kroppen. 
Hår, ekskreter og sekreter som i sin naturlige form kan forbindes med nytelse og nytte, betraktes som noe frastøtende og avskyelig i det øyeblikk det ikke lenger tilhører legemet. 
Det rokker ganske enkelt ved menneskers behov for forutsigbarhet, kontroll og orden. 

Med sine surrealistiske, drømmeaktige, til dels marerittaktige små scener, og hele tiden med dette underliggende udefinerbare, åpner kunstneren for refleksjoner langt forbi hennes unektelig store tegneferdigheter. 

Selve utstillingen er gjennomtenkt og delikat presentert, og danner en innbydende og kjærkommen oase mot høstregnet utenfor. 
Det er beklagelig at den kun skal stå til 4. september. 
