Thomas Dybdahl gjør Bjørn Eidsvåg bedre
Sammen har de lagd en melankolsk feelgood-plate. 

ALBUM: 
Det er mye som tyder på at Thomas Dybdahl var akkurat den mannen Bjørn Eidsvåg trengte for ikke å stivne i en form. 

Det er ikke ment som noen kritikk av hans tidligere produsenter, men en erkjennelse av at forandring ofte fryder. 

Det begynte som en vits og en utfordring på Twitter, men har vist seg å bli svært så fruktbart. 

Dybdahl, melankolikeren som alltid har sunget på engelsk, skulle produsere livsnyteren og norsk-på-norsk-høvdingen Eidsvåg. 
Hva ville han finne på? 

Produsenten Ikke så mye, viser det seg. 

I stedet gjør han akkurat det en god produsent skal gjøre — henter ut det beste i artisten. 

Dybdahl revolusjonerer ikke Eidsvågs lydbilde, det skulle tatt seg ut, og det låter umiskjennelig som ham. 

Men — han gjør det lille ekstra for å piffe opp låtene hans — små grep i form av instrumentering, arrangering eller valg av duettpartner. 
Og det er ingen svenske denne gang, men en ny kvinne som gjør noe hun vanligvis ikke gjør. 

Ingrid Olava legger inn en sterk søknad om å synge mer på norsk, for stemmen gløder på en annen måte sammen med Eidsvåg — noe som gjør «Fragmenter» til et av albumets aller beste spor. 

Silje Salomonsen, en kjenning fra Dybdahls plater, bidrar også sammen med Sondre Bratland i tittellåten «Rundt neste sving» — den eneste på albumet som må tåle betegnelsen uspennende. 

Også Dybdahls stemme «kryper» inn i en av sangene på sedvanlig vis, duetten «Ri stormen ut». 

Musikerne 
Og musikerne? 

Her er gamle kjenninger fra «Eidsvåg-universet», men også nye bekjentskaper for noen. 

Dybdahl bidrar på diverse strengeinstrumenter, men det er to andre musikere som setter det største preget på hans elegante lydbilde: 

David Wallumrøds tangenter (med hammondorgel og synth i fremste rekke) og Geir Sundstøls strenger (med pedal steel i en særstilling) og munnspill, smakfullt dandert her og der. 

Bassist Bjørn Holm skeier også ut på banjo, og Anders Engen er som vanlig tryggheten sjøl på trommer og perkusjon. 

Låtene 
Men låtene, da? 

Produsent Dybdahl hadde ikke fått til dette om ikke materialet hadde vært godt nok. 

Her er melankoli av beste Eidsvåg-merke: 

«Hvis eg ikkje e bekymra e det ingen kunst å bli det (...) eg e skeptisk te dei som meine å ha funne lykken (...) og hvis alarmsentralen miste gløden / og samvetet glømme nøden / så fins jo alltid døden» (fra åpningen «Bekymra»). 

I «Snart framme» hyller sjelesørgeren Eidsvåg håpet og medvinden som får mismotet og tungsinnet til å slippe taket. 

I «Lykke», med et trekløver på banjo (!), priser han alt det som med ett ord kan kalles lykke og i singelen «Nede for telling» (med tekst av lyrikeren Helge Torvund) slår han fast at det er den forsiktige og stille nøleren som vinner til slutt. 

«Rundt neste sving» handler om at vi alltid higer etter mer, men uten moralsk pekefinger, i «Ri stormen ut» (med tekst og melodi av Dybdahl) er han den som alltid kommer tilbake, akkurat som han vil «Øverleva», til tross for «mykje strev og møye». 

«Fragmenter» handler om de som har sett lyset, men tvilen ligger på lur: 

«Mon lyset dei såg / va i sterkaste laget (...) kanskje dei blei forblinda og øre — sånt nåke kan verkeleg gå utøve humøret» 

I «Savn» er det en mann med høyt utpreget sjølinnsikt som ber om pent vær og erkjenner: 

«Her nede e det kaldt og trist / og rotete og fælt og møkje grums / ja ein ting e nå sant og visst / du sikra deg ein sjølopptatte fjoms / nok eingong komme eg te deg...» 

«God natt» er en søt og smektende nattasang om å kjenne søvnen — og freden — «snike seg om bord», med Geir Sundstøl og Mahias Eick på henholdsvis «søvnig» trompet og -pedal steel. 

«Vekk meg» 

Thomas Dybdahl får ta sin del av æren for det. 

Albumet er i salg fra mandag. 
