Plateanmeldelse:Robert Cray 

Isblå eleganse. 

ALBUM: BLUES Robert Cray «Nothin' But Love» (Provogue) 

Seksten studioplater ut i karrieren har Robert Cray på langt nær revolusjonert uttrykket sitt, men han er en ener og perfeksjonist i kunsten å gjøre popvennlig blues. 
Crays stemme har dessuten fått en om mulig enda varmere patina med årene, mens den glass-skarpe gitarlyden på sin side stadig bringer minner om hans avdøde kolleger fra klassiske «Showdown!» (1985), Albert Collins og Johnny Copeland. 
«Nothin' But Love» er som tittelen lover full av ektefølt kjærlighet til en sjanger som alltid har vært truet av utryddelse, men som likevel er grunnlaget for all rock. 
BESTE LÅT: 
«Worry» STEIN ØSTBØ 
