Filmanmeldelse «Geostorm»:Uperfekt storm 

Endelig en film som gjør noe med været. 
Men ingen kommer til å snakke om den. 

ACTION 

«Geostorm» 

USA. 
12 år. 
Regi: 
Dean Devlin. 

Med: Gerard Butler, Katheryn Winnick, Jim Sturgess. 

Det kan sies mye pent om EDB, men det har ikke hatt en god effekt på actionthrilleren. 
Å se folk hacke computersystemer på film er omtrent like gøy som spise middag sammen med noen som kikker på telefonen hele tiden. 

«Geostorm» – en B-film laget på et A-filmbudsjett, og regidebuten til Roland «Independece Day» Emmerichs tidligere høyre hånd (det vil du raskt få merke) – er full av slike scener. 
Samt – og dette er dens fremste styrke – millionbyer som blir ødelagt av ekstremvær. 

Les også: 
Rett fra rehab til ny hovedrolle 

Nær fremtid, og klimatruslene er blitt beinharde realiteter. 
Heldigvis har en smarting, Jake Lawson (Butler, som ikke slår en som spesielt smart i det hele tatt), løst problemene med et satellittnettverk som ligger som et slags stakittgjerde rundt kloden og nøytraliserer alle farer. 
Ja, det virker ikke som om det var spesielt vanskelig en gang! 

Systemet, som kalles Dutchboy, drives fra en romstasjon og driftes av en gjeng vennligsinnede nasjoner i fellesskap og forståelse (Norge er med – godt å se at «Snømannen»-fadesen ikke har fått storpolitiske implikasjoner ennå). 

Men når en landsby i Afghanistan plutselig fryser til is, og Hong Kong begynner å smelte, må de klokeste hodene begynne å spørre seg selv: 
Kan det være at Dutchboy ikke fungerer optimalt lenger? 
Eller at – gulp! – slemme krefter har tatt kontroll over den? 

Mye tyder på det, gitt. 
Dumt da, at Lawson fikk sparken fra prosjektet for tre år siden, av sin egen bror i Utenriksdepartementet, for å være en sånn type som ikke gidder å spille det politiske spillet. 
Lillebror, Max (Sturgess), må selv krype til korset og be Jake om å redde dagen. 
Hvilket han selvsagt gjør, men ikke før ytterligere et antall byer og tettsteder er blitt tatt av vinden. 

Les også: 
Michael Fassbender snakket ikke med Nesbø om Harry Hole 

«Geostorm» er klask full av karikerte typer som alle synes å være definert av opprinnelsesnasjonen (humørløse tyskere, storkjeftede og svikefulle briter, snikete franskmenn), latterlig svak dialog (ung hacker til Max: 
«So you came down to millennial village?»), bullshitteknologi, bullshitvitenskap og billige «tilfeldigheter» (det kommer jaggu godt med at Max er sammen med hun pene i Secret Service, og at hele statsapparatet velger å satse alt på brødrene Lawson når det virkelig gjelder!). 

Svakt skuespill også. 
Spesielt Gerard er fåret dårlig som en mann som ser sitt livsverk bli til et «dødelig våpen». 
Ellers er det talende at ellers severdige folk som Ed Harris og Andy Garcia begge fremstår som langt mer elendige enn vanlig. 
Det er en sånn film. 

Premisset er ikke det aller verste. 
Det er en slik sentimental og sensasjonalistisk historie som den unge og humanistiske Steven Spielberg sikkert kunne fått noe ut av. 
Men i Devlins hender degenerer det raskt til det rene vås. 

Så hvorfor noe så raust som terningkast tre? 
Vel, fordi jeg er ålreit på bunnen (bare du blir kjent med meg), og fordi det er en del bra smell og pang her. 

Dersom du, som meg, i utgangspunktet har en «soft spot» for den gamle, ikke-alltid-så-gode katastrofefilmen, finnes det et par enda dårligere måter å tilbringe i underkant av to timer på enn denne. 
