Er dette alt?Bokanmeldelse: 
Gjert Ingebrigtsen: 
«Kunsten å oppdra en verdensmester» 

Gjert Ingebrigtsen forteller mye. 
Men er dette virkelig alt? 

Han er et metodisk følelsesmenneske som nærmest på egenhånd har dyrket frem tre europamestere i friidrett. 
Likevel er det ikke så lett å få taket på hva som egentlig er Ingebrigtsens metode etter å ha lest denne boken. 

Pappa Ingebrigtsen om dobbeltrollen: 
- Til å bli gal av 

Da yngstemann Jakob løp inn til gull på 1500 meter under sommerens Friidretts-EM i Berlin, var han den siste av de tre aktive brødrene Ingebrigtsen som sikret seg akkurat den tittelen. 
I tillegg til at 17-åringen også vant 5000 meter-gullet da, med bror Henrik på sølvplass. 

Skulle noen ha vært i tvil tidligere, ble vel siste rest feid av banen i august: 
Brødrene Ingebrigtsen er et fenomen av et helt eget format. 
Henrik, Filip og Jakob har tatt medalje etter medalje på løpebanen både her hjemme og internasjonalt i snart ti år, og tilhører den absolutte eliten innenfor sine distanser. 

Og hele veien er det far Gjert som har trent dem. 
Han må med andre ord ha gjort noe fryktelig riktig. 

18-årsdag for Jakob: 
Gjert: – business as usual 

Men noen trylleformel er det visst ikke snakk om. 
Slik det fremstår her, er det snakk om å trene passelig hardt og sørge for god restituering, følge enkle men systematiske treningsmetoder og finne det riktige balansepunktet mellom hurtighet, styrke og stabilisering. 
Det handler nemlig ikke om å være raskest, men best trent, om man skal stå igjen som seierherren til slutt. 

Det hele virker tilforlatelig og fornuftig, men vi aner at Gjert Ingebrigtsen er en grundig systematiker, som blant annet har laminert treningsdagbøker fra mange år tilbake. 

Bak det hele banker det også et stort farshjerte: 
«Jeg har lovet dem at jeg skal sørge for at de blir best i verden», heter det tidlig i den litt rotete og ikke altfor velskrevne boken. 
Det er vanskelig å se at medforfatter Frode Saugestad har bidratt med noe særlig mer enn å skrive ut Ingebrigtsen muntlig pregede fortelling. 

Det kryr med ord som «ekstremt» og «enormt», og klisjeene står tett når far sjøl skal forklare verdiene til Team Ingebrigtsen. 
Da handler det om samhold, familie og norsk kultur. 
Noe for Sylvi Listhaug! 

Gjert Ingebrigtsen bekrefter bildet av en egenrådig og totalt selfmade mann. 
Men også en åpen og ærlig mann som grubler mye over rollekombinasjonen av å være far og trener, og som er oppriktig bekymret over hvordan især forholdet til eldstemann Henrik vil utvikle seg fremover. 

Mest temperatur blir det når han slår nedenfra, og blant annet fastslår at «Vi er i toppen på tross av Olympiatoppen og Norges Friidrettsforbund». 

En springskalle fra en vinnerskalle! 

Anmeldt av: 
Sindre Hovdenakk 
