En skikkelig smørje om et vondt tema
Kanadiske Atom Egoyan grep mange med "Den søte ettertid" (1997), om ettervirkingene av en skolebussulykke i et lokalsamfunn. 
På senere år har han rotet seg bort i teite krimfortellinger. 

"The captive". 
Regi: 
Atom Egoyan. 
Med: 
Ryan Reynolds, Rosario Dawson, Mireille Enos, Scott Speedman, Kevin Durand, Alexia Fast, Christine Horne, med flere. 
Canada 2014. 
1 time 52 minutter. 
Aldersgrense: 11 år. 
Egnethet: Ungdom/Voksen. 

Egoyan klarte seg bra i "Felicias reise" (1999), en skremmende skjønnheten-og-udyret-historie med Bob Hoskins i en eminent rolle. 
Men så gikk det bratt nedover til den overflatiske "Where the truth lies" (2005) der han lettvint nøyde seg med å stille nakne kvinnekropper i veien for sannheten om en mordgåte. 

Nå tar filmskaperen tak i det dystre temaet med bander som kidnapper barn til forlystelse for pedofile. 
Dessverre er kronologien kastet fullstendig om kull, sikkert for å skape undring før vi begriper noe særlig som helst. 

Men når man omsider skjønner tegningen, er det grenseløst irriterende at den ene politietterforskeren – en selvopptatt kjekkas – oppfører seg som en sann idiot. 
Da burde Egoyan ha vett til å gi ham en lærepenge, men nei da. 

Den ambivalente framstillingen av etterforskeren er underlig, all den tid det aldri er politiet som oppklarer hvor den forsvunnede skolejenta Cassandra holdes fanget gjennom et tiår. 
Hvis regissøren mener det han legger i munnen på den fortvilede faren, nemlig at politiet gjør en elendig jobb i slike kidnappingshistorier, bør også filmens iboende rettferdighet underbygge dette. 

Nå gjør Ryan Reynolds en god innsats for å levendegjøre raseriet hos Matthew, en far som aldri blir trodd på sin versjon av hva som hendte da datteren forsvant en vinterdag. 
Men skurkene framstår som sleipe abstraksjoner det er vondt å tro på. 
De er også i stand til å plassere overvåkningskameraer i etterforskerens private gemakker, en handling som burde vært bedre sannsynliggjort. 

Nei, dette var skuffende greier. 
