Et innlegg i unnskyldningenes tid
Det sies mye unnskyld i disse #metoo tider, og for noen er det kanskje hjelp å få i denne nokså fremmedkulturelle boka. 

Dette er «den ultimate guiden til forståelse og forsoning», sier forlaget. 
Og som enhver selvhjelpsbok skal den videre vise «hvordan evnen til å be om unnskyldning på en god måte utgjør kjernen i effektiv ledelse, ekteskap, foreldreskap, vennskap, personlig integritet og ikke minst: Kjærlighet». 

Der er ikke småtteri denne boka kan hjelpe for, eller mot. 
Forfatteren Harriet Lerner, født 1944, er klinisk psykolog i USA og har arbeidet spesielt med familierelasjoner og feministisk teori, med utgangspunkt i psykoanalytiske metoder. 
Hun har publisert et stort antall bøker, ikke minst innenfor selvhjelps-sjangeren. 

Nærværende bok står for undertegnede som ekstremt typisk amerikansk. 
Og aldri har vi vel vært mer klar over kulturforskjellene mellom USA og Europa, etter at folket gikk hen og valgte en herr Trump til president. 

Lerner går i 12 kapitler systematisk og detaljert igjennom ulike former for og grader av tilgivelse og unnskyldninger, hvordan man kan ødelegge en unnskyldning, hvordan man skal takle kritikk, hvordan holdninger til å si unnskyld, eller ikke si det, nedarves i familier, hvordan man strekker ut en hånd og hvordan man tar imot. 

Hele veien belegger hun sine råd med eksempler fra eget ekteskap, venneforhold og ikke minst terapeutiske situasjoner. 
En masse folk er navngitt, sikkert med fiktive navn, og alle disse navnene blir etter hvert så usigelig likegyldige. 
Kom til saken, tenker jeg, og spar meg for Jill og JoAnn, Marsha og Geoffrey, Eleanor og Christian, for å nevne noen. 

Boka er oversatt av Hilde Stubhaug, som antakelig har valgt å beholde den amerikanske koloritten gjennom nokså konsekvent å si «selv hvis» (even if) i stedet for «selv om», selve akten, i stedet for selve handlingen, overtreder i stedet for overgriper, ektefølt unnskyldning i stedet for det mye bedre norske helhjertet unnskyldning. 

Andre og ganske ubehjelpelige språklige detaljer fins det også, og for undertegnede blir boka av den grunn kanskje dårligere enn den burde være. 
