På tide med en timeout
Blackie Lawless og W.A.S.P. roter det til igjen. 

||| 
ALBUM: 
Etter noen år som nedrykkskandidat, viste Blackie Lawless strålende angrepsvilje på forgjengeren «Dominator». 
Uheldigvis ser det ut som om måltørken har innhentet den gamle krigeren igjen. 

«Babylon» er tradisjonen tro spekket med flammende samfunnskritikk, denne gangen forkledd som en slags apokalypseberetning med de fire ridderne fra nytestamentet som hovedrolleinnehavere. 
Det er nok av signaturer her, men låtene er ufokuserte og mangler brodd. 

Gitarlyden er irriterende metallisk og flat og når Blackie baserer hele to låter på det velkjente «Wild Child»-riffet, henholdsvis «Crazy» og «Seas of Fire», er det på høy tid med en timeout. 

Han har også hatt et godt håndlag med coverlåter tidligere, men to stykker er kanskje i overkant? 
Deep Purples «Burn» er en feiende flott låt, men i denne sammenhengen utretter den lite for sluttresultatet. 
