Nightwish «Dark Passion Play»
(Nuclear Blast/Indie) 

Egner seg best i stor sal. 

Hvis jeg var den nye vokalisten i et etablert band, ville jeg blitt en smule bekymret over at min første plate med bandet ble gitt ut som dobbel-CD, hvor den ene rett og slett er instrumentalversjonen av albumet. 
Men med tanke på hvordan disse finske rollespillrockerne avskjediget sin forrige vokalist, bør man kanskje være forberedt på det meste i akkurat den jobben. 

Med svenske Anette Olzon som erstatter for Tarja Turunen fortsetter Nightwish okke som med sitt, om enn med lavere operafaktor. 
Det er metal og symfoni i ganske så velkjent forening, lite nytt under fullmånen. 
«More is more»-prinsippet følges til det lattervekkende, og spesielt ille går det når de dytter folketoner inn i den allerede stappfulle miksen. 
Det føles som å spise bløtkake med marsipanstuing og skylle ned med kakao. 
Men for all del - det er både teknisk begavelse, halsbrekkende riff og et par-tre virkelig bra låter her. 

ANBEFALTE KJØP: 
«Amaranth», «Sahara», «Whoever Brings The Night» 
