Vakkert, varmt og verdig
En konsert i Kilden med tittel «Juleevangeliet» er blitt en kjær tradisjon like før jul. 
Årets utgave topper de foregående. 

Det ble en stille stund tross mye musikk og velklang. 
Det ble en påminnelse om hva julen er. 
Og det ble et budskap om å skape fred. 
Så ble denne stille stunden i Kildens konsertsal også hva Kilden lover i sitt slagord om å løfte folk ut av hverdagen. 
Men det påfallende med denne konserten var også dens sterke budskap om å gå ut igjen i den samme hverdagen og skape fred. 

Juleevangeliet fra Det Nye Testamente får lyde i sin helhet, både Johannes-versjonen og den fra Lukas, alle tekstene vakkert fremført av fire damer fra teatergruppen Fotspor. 
Jeg opplever at Kilden på denne måten tar ansvar for solid og tradisjonell kulturformidling, i den forstand at det kristne budskapet er en del av den norske kulturen. 

Måten den gamle pilegrimssangen «Deilig er jorden» fikk avslutte det hele er illustrerende. 
I Terje Kvams vakre arrangement, med både Thom Hell og Kim Rysstad som solister foran mannskoret Vestergabet og Kildens store seniorkor Sølvstrupene – i denne utgaven begynner det stille, ikke slik at man slår fast at jorden er deilig, men slik at man undrer seg, spør forsiktig, og så vokser det og det lyder fra sjel til sjel, det blir en sang for alle livets pilegrimer, og det er så vakkert at det blir vanskelig å synge med. 

Før det gjorde Thom Hell «Hellige natt» – Adolphe Adams velkjente julemelodi med den nye teksten av Ole Paus. 
Jeg hadde ikke lagt merke til at det stod i programmet at det var Paus’ tekst. 
Men da Thom Hell sang den, tenkte jeg at dette begynner jo å ligne en bønn, for å si det med Ole Paus. 

Kim Andre Rysstad og Thom Hell har det til felles at de er stillferdige, at de synger uten fakter og uten utvendige effekter. 
I hver sine ulike sanger var de så velplasserte i nettopp denne sammenhengen, deres bidrag er så ektefølt og ekte gjort. 

Silje Hansen 
Flemmen har vært regissør og prosjektleder, og har skapt en konsertforestilling av edelt merke. 
Orkesteret har sørget for utsøkte arrangementer, enten det nå er Jon Klevelands, Jan Martin Smørdals eller David Willcocks. 
Denne utgaven av Juleevangeliet har kvaliteter både i opplegg og utførelse som gjør at jeg tenker tiden må være kommet til å ha flere spilledager neste år. 
