Internett er et skummelt skap
Hideo Nakata har sett internett som et fangenskap der ungdom psyker hverandre ned og dør. 
OK. 

"The chatroom": 
Britisk drama. 
2010. 
1 time, 35minutter. 
15 år. 
Regi: 
Hideo Nakata. 
Med: 
Aaron Johnson, Imogen Poots, MatthewBeard. 

Dette surrealistiske lille ungdomsfrykter-dramaet er lagetav "Ringu"-regissør Hideo Nakata, og derfor burde "Thechatroom" egentlig vært en ny mediegrøsser om ungdom som blir slakta medtrykte kretser i ei virtuell cyberfelle der Saw-psykopatene venter somedderkopper i internettet sitt. 

Men i stedet blir Nakata til den kulturelt skrekkslagnebayeren Michael Haneke og begynner å frykte samtida. 

Filmen har en fascinerende form. 
Ulykkelig ungdom forsvinnerseg så voldsomt inn i nettets forskjellige kjadrerom at filmen forestiller segsnakke-cyber som et fysisk hus med dører. 
Fargene er smitta av ecoli og svimersjukt i fete overdrivelser. 
Inne i rommene sitter uforsvarlig nevrotikerungdomog oppildner hverandre til å rømme fra virkeligheten. 
Han ene går til psykolog,men blir ikke kvitt sine destruktive tilbøyeligheter. 
Den sarte lille guttenble plutselig forlatt av en pappa han elsket og må gå på lykkepillen. 
Her inneomgås mulige selvmordere med andre ubalanserte, og nettet funker som etlokkemiljø som fører til forvillelse, galskap og død. 

Filmen er hypokondrisk og manisk, og det svekker den. 
Desære bildene skaper forventninger om at det skal skje spennende ting, og istedet oppstår bare en steinerskoleaktig samtidsparanoia som ikke akkuratutfordrer med originalitet. 

Internett er antakelig ikke vår versjon av Svartedauen. 
Detfarligste stedet du besøker i hele livet ditt er skolegården. 
Den kan du ikkestenge ved å ta strømmen, den blir påtvunget deg i 12 års skolegang — og detfinnes ikke forsvar mot dens sosiale tyranni. 
Drit i nettet. 
Cyberliv er selvvalgt.Det er skolegårdene som skaper ulykkelige mennesker. 
