Har et desperat behov for en ekte rebell
Institusjonalisert og oppskriftsmessig fra rockelegenden Slash. 

ALBUM: 
Det er betimelig å si at «World On Fire» blir et slags være eller ikke være for denne Slash-konstellasjonen, nå døpt Slash feat Myles Kennedy and The Conspirators. 

Forgjengeren «Apocalyptic Love» hadde en sterkere bandfølelse enn vokalistfesten på debuten, men det er på det rene at ingen av dem har skapt de store bølgene. 

«World On Fire» er mer av det samme: 
Klassisk amerikansk hardrock med elementer av sørstatsrock, pimpet opp med en mer glossy og moderne lyd. 
Et godt stykke unna Guns N'Roses vitale og hedonistiske primalrock, men ikke så langt unna det Black Stone Cherry og Buckcherry putler med i dag. 

I sine beste øyeblikk leverer de fengende og bredbeint gitarrock, som på «Too Far Gone», «Stone Blind» og tittelkuttet. 
Men for det meste føles det veldig institusjonalisert og oppskriftsmessig. 

Dette er skoleflinke tolkninger av tidligere rebeller, i desperat manko på nettopp - en rebell. 
