Unge (svært) lovende
Hamarsingen Unge Ferrari lever opp til årets imponerende singel-rekke med debuten «Til mine venner». 

ALBUM: 
Hamar forbindes gjerne med ting som ishockey, Vikingskipet, The Gathering og sløsing av stupetårn-penger. 

Myk R&B;? 
Ikke fullt så mye. 

Akkurat dette skulle derimot forandre seg over en kald februarnatt tidligere i år, da Unge Ferrari dukket opp fra «intet» med sin sjokkerende fine singel «Hvis du vil». 
Gjestet av Tomine Harket (ja, den Harket), men med hamarsingens ektefølte avhengighet i førersetet. 

«Det er bare vi to / På det har du mitt ord / Du er mitt dop / Gi meg en dose til» 

Måneden etter ble nysgjerrighet forvandlet til total overbevisning, da samme gullstrupe leverte sitt game-changende gjestevers på «High End/Asfalt»-høydepunktet «7». 

Et kvantesprang fra Ferraris artistfortid som ikke spesielt original rapper. 

R&B; thug 

To singler senere er nå endelig debuten «Til mine venner» her, og markerer enda en ny grunn til å feire norsk R&B; etter Seyems magiske oktoberskive «Eva». 
Også denne gangen signert det stadig mer komplette Oslo-labelet Nora Collective. 

Allerede fra åpningssporet «Cruiseskip» huker han tak i deg med sin særegne blanding av myk vokal og hard attitude. 
Norges første R&B-thug; over Filip Kollsete (Loveless) sin alltid like ypperlige produksjon. 
Hva er det å ikke like? 

Hakket mer metaforisk i budskapet enn sin nevnte grisegutt-kollega, selv om «Varulv»-linjer som «Nettopp spist en bitch, ser etter nummer to» overlater lite til fantasien. 

Den store forskjellen mellom Ferrari og Seyem er likevel førstnevntes mainstream-appeal, befestet av et vidt spekter med låter som gang på gang har havnet på P3 sine spillelister. 

Blåser liv i klassiker 

Til tross for dette er «Til mine venner» langt fra å være et lettspist popalbum. 
Isteden lever skiva i stor grad opp til «Bedre»-linjene «Hun sa hun liker når jeg synger, liker meg best på R&B-shit;». 
Selv på det populære dansegulv-alibiet «Lianer» går han skamløs R. Kelly på oss med å kanalisere klassiske «Ignition (Remix)». 

Avslutningsvis får nevnte «Hvis du vil» en ekstra vakker oppussing med svorsk-hjelp fra Leslie Tay, mens det er sporet «Fylleringer» som for alvor treffer nerven her i gården. 
En overraskende remake av det som i min bok er norgeshistoriens vakreste R&B-;øyeblikk. 
Nærmere bestemt Chris Lie og hans klump i halsen-såre «Drunk Dialer» fra 2009. 

Heldigvis nailer Unge Ferrari og hans urokkelige kompanjong Arif oppgaven på verdig vis, før en norskdebuterende Lie slår fast at mobilen fortsatt er en fiende på kjærlighetsnostalgiske fyllekvelder. 

Tre ensomme menn i sørgmodighetens tjeneste. 
Mer kan man nesten ikke be om. 
