Nesten, men ikke helt
Brooklyn-rapperen har det lille ekstra, uten at det synes så veldig på Øya. 

Det starter med ti minutter som brukes til at DJen til Brooklyn-rapperen spiller medleys av forskjellige raphits, blant annet "Seven Nation Army" (gud bedre), "We Will Rock You" (:() og House of Pain (...), mens hypedama til Young M.A løper rundt og styrer. 
Det blir en slags Fatman Scoop-greie, og spørsmålet blir hvorfor det brukes tid på dette når man er på den andre siden av jorden og har tilmålte minutter. 

Uansett. 
Young M.A har klatret oppover på rapnæringskjeden og har gjort suksess med blant annet smashen "Ooouuu". 
Hun er av typen hard og hennes dype stemme får skinne når introlåten fra albumet Herstory spilles og man får et fint høydepunkt med "HennyNHoes". 

Young M.A er litt skummel, for å være helt ærlig. 
Men til tross for badass-scenepersonligheten, blir det også klart at hun ikke har nok låter å lene seg på. 
Det blir ekstra synlig når det er en halvtime igjen av settet og rapperen blir overrasket over at hun har såpass med tid til rådighet. 

Freestyles over Mobb Deep- og Drake-instrumentaler er på menyen, og hver låt avsluttes nesten konsekvent med at hun er på noe ekte realness-kjør med acapella. 
Det er ofte et klassisk New York-sound på låtene og de eldste partytriksene i boken blir brukt når Young M.A og hypedama deler publikum i to for å høre hvilken side som "lager mest lyd". 

Hun har god kål på mikrofonen og man merker at Young M.A har en x-faktor, for all del. 
Men det fisler litt ut, dette, og etter et par selfies med publikummet fra scenen er det hele over. 
Isolert sett så er ikke denne konserten altfor mye å skryte av, altså. 
Bedre lykke til neste gang. 
