Filmanmeldelse:Mordene i Kongo 

Aksel Hennie har gått hardt ut og sagt at sannheten er i filmen. 
Det er den ikke. 
«Mordene i Kongo» forsterker egentlig bare inntrykket jeg hadde fra før. 

Filmen er basert på boka «Et mord i Kongo» av Morten Strøksnes om da Joshua French (Aksel Hennie) og Tjostolv Moland (Tobias Santelmann) ble dømt for drap i Kongo, og delvis Nicolaj Frobenius’ manus. 
Sistnevnte trakk seg imidlertid underveis siden han mente det kritiske blikket han hadde i sitt manus ble retusjert bort. 
Han valgte i stedet å skrive boken «Kongonotatene», og Stephen Uhlander står nå oppført som manusforfatter. 

Og her ligger vel kjernen i analysen av filmen også. 
Bare French vet hva som egentlig skjedde da Abedi Kasongo ble drept, og bare French vet hvordan Moland døde. 
Og han har servert en rekke løgner og halvsannheter, så det er umulig å vite hva som egentlig er fakta. 
Fremstillingen av hendelsesforløpet virker ganske sannsynlig, men hvorfor de tar de mye omtalte bildene underveis klarer filmskaperen ikke å levere en troverdig løsning på. 
Hvorfor stopper de for å posere ved et tre mens de jaktes gjennom jungelen av menn med våpen? 
Og hvorfor smiler Moland når han tørker Kasongos blod fra forsetet i bilen, og enda mer interessant; hvorfor valgte French å ta bilde akkurat da? 

Regissør Marius Holst leverer en svært vellaget film teknisk og visuelt sett, og skuespillerne imponerer. 
Særlig Santelmann som leverer en strålende versjon av Moland fra han er en kjepphøy leiesoldat til han blir galere og galere på grunn av malaria. 
Jeg sitter ikke med den etiske fasiten, men ingen av dem blir i alle fall fremstilt som helter, og nærmere sannheten kommer vi kanskje aldri. 
Men som sagt, forventer du svaret på mordgåten blir du skuffet. 
