Finsk filmkunst
Kaurismäki er kjent for sin beksvarte humor, bruk av satire og sin minimalistiske fortellerstil. 

«Den andre siden av håpet» er noe lysere enn hans tidligere filmer, men den treffer der den skal. 
Han fortsetter tematikken fra «Le Havre» (2011) hvor en afrikansk gutt som kommer til Frankrike får uventet hjelp av en skopusser. 

I hans nyeste film kommer Khaled (Sherwan Haji) fra Syria hvor han har mistet alt, til Finland for å søke asyl. 
Etter å ha fått avslag på søknaden, rømmer han og møter tilfeldigvis den tidligere salgsmannen Wikström (Sakari Kuosmanen) som nettopp har kjøpt en mindre suksessfull restaurant. 
Wikström hjelper Khaled med både jobb og husly, og sammen med de andre kollegaene på restauranten, Den gylne halvliter, prøver de ut nye konsepter som sushi med saltsild og en kilo wasabi. 

Den særegne filmskaperen som nekter å bli digital men sverger til 35mm-film, vant Sølvbjørnen for beste regi under filmfestivalen i Berlin. 
Hvor han for øvrig annonserte at dette var hans siste film, noe jeg håper ikke stemmer. 
Hans visuelle uttrykk er like minimalistisk som fortellerstilen, han blander gjerne det moderne med retro, og hans nydelige bruk av komposisjoner og farger skaper uforglemmelige bilder som fester seg på netthinnen. 
