Film:Livsfarlig romanse i havsnød 

Når du må dikte opp halve den «sanne» historien for å skape spenning og romantikk i en film om et svært dramatisk forlis. 
Da skurrer noe. 

Adrift 

Sjanger: Drama. 
Nasjonalitet: USA 2018. 
Regi: 
Baltasar Kormákur. Skuespillere: 
Shailene Woodley, Sam Claflin, Jeffrey Thomas. 
Lengde: 
1 time 36 min. Aldersgrense: 9 år. 

Når «basert på en sann historie» forteller noe som nesten er for utrolig, da er merkelappen en bra ting. 
Men når den påvirker måten du ser filmen på, og det så viser seg at «sannhet» er et ekstremt vidt begrep. 
Da er det ødeleggende. 

To unge, frie sjeler treffes på Tahiti og blir stormende forelsket. 
Tami reiser verden rundt på egenhånd uten plan. 
Richard har allerede seilt verdenshavene i mange år. 
Året er 1983, og de to nyter naturen og hverandre på Tahiti, før de påtar seg å seile en bekjents seilbåt til USA. 

Langdryg seilas 

Tre uker inn i den lange seilasen, havner de midt i en orkan. 
Det blir starten på et 41 dager langt livsfarlig drama i fri drift, som vil gjøre begges navn viden kjent. 

Flere anmeldelser av filmer basert på en sann historie: 

Jeg hadde ikke kjennskap til historien på forhånd. 
Men det blir understreket at dette faktisk har skjedd. 
Da vet du jo to ting: at det blir veldig dramatisk. 
Og at det vil ordne seg til slutt. 
Noen må jo kunne fortelle hva som skjedde. 

Så viser det seg at «Adrift» i perioder er like langdryg som den endeløse seilasen. 
Og når det så viser seg at selve ryggraden i historien er en manipulasjon av virkeligheten. 
Man føler seg litt lurt, ja. 

Satser på romantikk 

Årsaken til at regissøren har valgt dette grepet er opplagt: 
I tillegg til å lage en film om et livsfarlig overlevelsesdrama, der lite og ingenting skjer i lange perioder, skal det satses på intens romantikk. 

Hadde det enda vært ørlite romantisk kjemi mellom Shailene Woodley og Sam Claflin, og med et mindre klamt manus, kunne det gått. 

Woodley gir et sterkt portrett av Tami Oldham. 
De dramatiske seilescenene er svært sterke og troverdige, og Tahiti og omegn tar seg svært så lekkert ut. 
Men både den romantiske og den dramatiske temperaturen blir for lav, noe som forsterkes av de tidvis forstyrrende hoppene mellom før og etter orkanen. 

I noen få glimt greier filmen å formidle sterke følelser av livsfare, frykt og lettelse. 
Men dessverre altfor få. 
