Sammen er de kryptonitt
Å samle en rapgruppe som Wu-Tang Clan er som å gjete katter. 
Det nye albumet er lyden av vrangvilje, kung-fu, og egoer som krasjer. 

«A Better Tomorrow» 

Wu-Tang Clan 

Karakter: 
2 

«At the height of their fame and glory, they turned on one another 

Each struggling in vain for ultimate supremacy 

In the passion and depth of their struggle 

The very art that had raised them to such Olympian heights was lost 

Their techniques vanished. 
« 

Bær over med meg, jeg siterer kung-fu-filmen «Dragon on Fire», som også ble brukt på Wu-Tang-rapper GZAs soloalbum «Liquid Swords» (1995). 

For en rapgruppe som gjorde karriere på å rekontekstualisere gamle soullåter og sitater fra glemte karatefilmer, passer sitatet nesten litt for godt til å beskrive nedoverbakken Wu-Tang Clan har vært i siden slutten av 1990-tallet. 

Det er 21 år siden gruppen debuterte med «Enter the Wu-Tang: 36 Chambers», et album som introduserte en helt egen estetikk i hiphop: 
Skitten og sampletung, med en virkelighetssans preget på den ene siden av filmer og tegneserier, og på den andre av oppveksten i de harde nabolagene på Staten Island. 

Albumet og den første bølgen soloalbum fra gruppens medlemmer revitaliserte New York som raphovedstad, men populariserte også gangsta— og mafiosorappen og banet på ulike måter vei for navn som Nas, Jay-Z og Kanye West. 

Wu-Tang Clan kan kalles verdens beste rapgruppe, men debuten er det eneste gode albumet de har laget sammen. 
Å samle alle rapperne virker bli en større utfordring for hvert album, for mens noen har svært interessante solokarrierer gående (se Ghostface), er andre opptatt av samfunnsarbeid (GZA jobber med universitetet MIT for å introdusere unge for realfag), mens noen bare trenger noe å gjøre (Cappadonna har blitt observert som drosjesjåfør). 
Ol' Dirty Bastard, gruppens avdøde skytshelgen for eksesser, hjemsøker albumet gjennom samplinger. 
Chef Raekwon på sin side møtte opp med så stor motvilje at han snart gikk ut i selverklært streik. 

Det er mye lyd på «A Better Tomorrow». 
Leder og produsent RZA har hentet inn studiomusikerne fra de gamle soulinnspillingene han pleide å sample. 
Krysningspunktet mellom syttitallets soul, R & B og rock gir en upresis, løs ramme til en gruppe rappere som alltid har vært best over presise, harde rytmer. 
Ett av mange gubbete øyeblikk finner sted når husbandet drar frem 80-tallssaksofonen og kaster seg ut i en jamsession under en nyinnspilling av «Son of a Preacherman». 

Det er likevel øyeblikk her hvor flere elementer klaffer. 
«Felt» har en hypnotisk rød tråd gjennom alle tekstlinjene, og «Hold the Heater» har en minimal stil som minner om gruppens glansdager. 

«Vi lager hiphop for voksne» hevder RZA, men det virker som en misforståelse. 
På tross av at gamlefansen nærmer seg 40, har Wu-Tang Clan alltid vært ønskeoppfyllelse for den indre fjortenåringen som får kiling i magen av tegneserieskurker, mafiafilmer, ninjaer og mytoman selvpromotering. 

Hvilket bringer oss til Ghostface Killahs ellevte soloalbum. 
Han var den femte i klanen som gikk solo etter «36 Chambers», og med sitt enestående talent for historiefortelling - krydret med intern slang, bruk av bevissthetsstrøm og intens vokal levering - har han vært den mest konsistent suksessrike Wu-alumnen de siste tyve årene. 

«36 Seasons» er Wu-Tang i tegneseriemodus, hvor Ghostfaces alter ego Tony Starks (merk Marvel-referansen) vender tilbake til New York etter ni år. 
Han kjenner seg ikke igjen, kjæresten har funnet seg en ny mann, og det kriminelle territoriet i gatene er annerledes. 
Albumet blir raskt et røft epos hvor vår super-anti-helt leverer linjer som «I make murdering fun» over soundtrackfunk og Blacksploitation-referanser. 
Albumet kan gjerne ses i forhold til Ghostfaces «Twelve Reasons to Die» fra 2012, som lente seg på klassiske italienske horrorfilmer. 

«36 Seasons» er alt det som gjør Wu-klanen relevant selv etter to tiår: 
Dyktig utførte og bevisst retro produksjoner, et lekent forhold til egen mytologi, og et avslappet forhold til det å skulle lage «en klassiker» for enhver pris. 
