Restaurantanmeldelse:Enda en god nykommer 

Mangelsgården byr på en spennende meny og mange gode smaker. 

– 
For en perle dette er! 
Vi har passert de gule murene rundt Prinds Christian Augusts Minde i Storgata og kommet inn på den åpne plassen der både puben Gåsa og Misfornøyelsesbaren har holdt til en stund. 
Nå har mannen bak spisestedene Taco Republica og Ben Reddik, Henrik J. Henriksen, åpnet restaurant i den eldste bygningen der; Mangelsgården fra 1698. 

En hvitmalt benk 

– 
For en spennende meny! 
Spisefølget leser gjennom menyen vi har fått tildelt på det bitte lille bordet i Mangelsgårdens innerste rom. 
Her er vegger malt i en fin grønnfarge, trebord uten duker, middels høy musikk på anlegget og store vinskap på den ene siden. 
Her er også noen koselige, hvite benker med plass til to personer. 

Navnet Mangelsgården kom med en av de tidligste eierne, 1700-tallsgeneralen Johan Mangelsen, og har vært fredet siden 1927. 

Spennende meny 

Menyen frister skikkelig med småretter/deleretter man ikke spiser så ofte. 
Her er raket sikrogn, borsj – rødbete/grønnsakssuppen fra Ukraina, syltelabber, hjemmelagd bratwurst med sauerkraut, de polske dumplingene pierogi og smørstekte munker, en slags blanding av pannekake og bolle. 
De har også et bra utvalg vegetariske retter. 

Dropp smøret 

– Tartaren er meget god, men de burde droppet det brune smøret, sier spisefølget. 
Første rett på bordet er deilig, grovkvernet oksekjøtt, som vi blandet med surmelksosten skjørost fra Røros, litt småbitter svartkål, sennepsfrø, pickles og ett egg på toppen. 
Over dette heller den hyggelige servitøren brunet smør, men det stjeler altfor mye av smaksbildet. 
Tartaren står godt nok på egne ben. 

Raket sikrogn 

Den andre småretten er raket sikrogn. 
Mange har stort sett et forhold til rakfisk av røye eller ørret, men denne gamle konserveringsmetoden er også mye brukt til både sild og sik – en fisk i laksefamilien. 
Mangelsgården serverer den som løyrom og klassisk tilbehør – med finhakket rødløk og pisket rørosrømme. 
Istedenfor poteter har kjøkkenet laget hellekaker, en klassisk, lun potetkake som er meget god. 
Retten er vellykket, men sikrognen er svært skarp og stram, og ikke noe du spiser for mye av. 

Spennende vinliste 

Stemningen er avslappet og god i Mangelsgården, musikken på middels høyt nivå og servitørene kunnskapsrike og behjelpelige. 

Vinkartet er spennende lesing med mange gode valg av økologiske og biodynamiske dråper. 
Her er flere engelske musserende viner. 
Nyetimbers blanc de blanc er fint priset til kun rundt to ganger polprisen, og utvalget av østerrikske viner er spennende. 
Vi har valgt en flaske rødvin fra området Burgenland, Schiefer Szapary blaufränkisch 2012, en vin med meget frisk syre, en beskjeden mengde tannin og en herlig sødmefull fruktsmak. 

Ingen dorsk torsk 

Torsken er en av kveldens beste retter. 
Den er saftig og perfekt varmebehandlet, med faste og fine nypoteter og en mild hvitvin- og kaperssaus. 
Ikke veldig avansert og en rett det er umulig å mislike. 

Dessverre er ikke lammeretten like bra. 
Lammeribben har en del fett, men veldig lite kjøtt på seg. 
Den er glasert med epler, er saftig og god, men 180 kroner for de to små pinnene føles dyrt. 
Kombinasjonen av lammekjøtt og kompotten med vinterepler er særdeles vellykket. 

Kjappe matserveringer 

Måltidet har gått nokså raskt, og servitørene kan med fordel spørre om man vil ha mer tid mellom rettene slik at middagen ikke er over på 40 minutter. 
De har anbefalt rundt fem deleretter for to personer, og vi avslutter måltidet med både ost og dessert. 
Begge innfrir, og den ene av dem er kveldens store høydepunkt. 

En ost til å dø for 

– Fantastisk! 
Jeg har spist denne osten flere ganger tidligere, men aldri har den smakt bedre enn her, skryter spisefølget. 
Vi har bestilt dagens ost, som viser seg å være kubbeost fra Rueslåtten ysteri i Hol. 
Den er kremete i konsistensen, ekstremt smaksrik og perfekt modnet. 
Den blir ystet på geitemelk (ku i disse dager), er rullet ut for hånd og kan minne om en veldig mild og myk chèvre. 
Vi skraper fatet med godt surdeigsbrød og er meget fornøyde med den store porsjonen til bare 100 kroner. 

Nystekt munk 

Siste rett er munker, den klassiske runde bakevaren som er en slags blanding mellom pannekake og bolle. 
Den blir stekt i smør i en munkepanne til alle sidene er brune. 
Her blir den servert med hjemmelaget ferskost og rørte bær, som smaker mest av bringebær. 
Det er utrolig godt. 

Mangelsgården er inspirert av tradisjonelle smaker og matlagingsteknikker servert i en moderne og upretensiøs tolkning, og det klarer de til fulle. 
Her er enkle og rene smaker. 
Oslo har fått en ny, meget god restaurant. 
