Metroid Prime
Er Metroid i 3D like bra som i 2D? 
Har den lite kjente utvikleren gjort en god jobb? 
Er spillet like spennende som alle skal ha det til? 
Disse spørsmålene får du svar på her. 

Metroid er blant Nintendos mest kjente og kjære navn. 
De tidligere Metroid-spillene var 2D-baserte plattformspill, og det har faktisk ikke kommet noen oppdateringer siden Super Metroid i 1994. 
Nå tar serien skrittet over til full 3D, noe som selvsagt har fått visse purister til å tvile. 
Tvile gjør de nok ikke lenger, etter å ha sett spillet. 

LES OGSÅ: 

Metroid Prime er fullt av referanser til de gamle spillene. 
Du styrer naturligvis den kvinnelige dusørjegeren Samus Aran, og underveis vil du benytte deg av mye av det samme utstyret som i tidligere titler. 
Men viktigst av alt  stemningen og spillbarheten er bevart, og det bør glede både gamle og nye fans. 

Uvant i starten 

Metroid Prime begynner om bord en forlatt romstasjon som sirkler rundt planeten Tallon IV. 
Dette brettet er ment som en introduksjon og trening i spillets kontrollsystem. 
Det fungerer utmerket  når du er ferdig med brettet har du stiftet bekjentskap med alle kontrollmulighetene spillet har å by på, og er klar til å begynne det virkelige eventyret. 

Vi har tidligere spilt førstepersonsbaserte spill på GameCube, og har alltid syntes at konsollens kontroller fungerer utmerket til denne typen spill. 
Det er også tilfellet med Metroid Prime, med ett lite unntak. 
Av en eller annen grunn er det ikke mulig å bevege føttene og hodet samtidig. 
Vanligvis, når man spiller førstepersonsspill på konsoller, brukes den ene analoge stikken til å bevege hele kroppen, mens den andre stikken styrer hodet. 
I Metroid Prime kan vi bare bruke den ene stikken til å bevege oss, og vil du se rundt uten å røre på deg, må du holde inne en av skulderknappene. 
Uvant, selv om vi ble vant til dette kontrollsystemet etter hvert. 

Full kontroll 

Samus er ikledd en meget avansert, rustningsaktig drakt mens hun er på eventyr. 
Denne drakten er full av funksjoner som hjelper henne med å overleve, og det som gjør Metroid Prime så gøy er nettopp denne fleksibiliteten. 

For det første har drakten en rekke visors du kan bytte mellom. 
Vanligvis bruker du Combat Visor, som assisterer deg i kampene, med automatisk siktesystem og informasjon om helse og våpen. 
Den andre modusen du kommer til å bruke mye, er Scan Visor, som lar deg skanne omgivelsene for informasjon og gir deg forslag til fremgangsmåte. 
Denne modusen er essensiell, noe vi kommer tilbake til. 
Underveis vil også Samus finne flere visirer: 
En som er temperaturfølsom og en med en slags røntgen-funksjonalitet. 

For det andre kan Samus forandre seg til en ball. 
Absurd som det høres ut, er dette en essensiell del av spillet. 
I ballform får du tilgang til passasjer som ellers ville vært for trange, og flere av fiendene du møter må også angripes rullende. 
Dessuten er det rett og slett vanvittig morsomt å hoppe rundt sammenrullet og la seg imponere over den flotte fysikkmotoren som får ballen til å oppføre seg meget realistisk. 

Til slutt får du også tilgang til en god del våpen, og disse vil du i løpet av spillet få oppgradert, utvide funksjonaliteten på og gjøre kraftigere. 

Spillbarhet 

Nå som vi har lært oss å kontrollere Samus og er blitt kjent med hennes utstyr, er det på tide å komme til det viktigste  spillfølelsen. 
Det er nemlig her spillets hjerte og sjarm ligger  den geniale spillbarheten som egentlig ikke ligner noe du er vant til. 

Selv om Metroid Prime er et førstepersonsspill, kan det overhodet ikke sammenlignes med andre spill i denne sjangeren. 
Fokuset er nemlig ikke på action og skyting, selv om det er nok av det i spillet. 
Dette er først og fremst et eventyrspill med stor vekt på utforsking og gåter. 
Det er et plattformspill som har tatt steget over til 3D, en slags avansert Mario for voksne, kan man si. 

Som Samus Aran kommer du til å utforske planeten Tallon IV, og kjempe deg gjennom noen helt utrolig fantastiske verdener, fulle av sære og farlige skapninger. 
Underveis vil du finne nye våpen, nytt utstyr, løse noen meget intelligente gåter og slåss mot enorme bosser. 
Designmessig er Metroid Prime til tider mer likt et kunstverk enn et spill, så flott er samspillet mellom de forskjellige elementene. 

Vi nevnte tidligere skanner-visiret, og det er noe du kommer til å bruke ofte. 
Alle levende skapninger og veldig mange andre elementer kan skannes, noe som gir deg informasjon om hvordan de kan brukes eller bekjempes. 
Dessuten får du ofte vite deler av bakgrunnshistorien og hvordan det hele henger sammen. 
Riktignok er ikke spillets plott så veldig relevant 
 det er der, men det er ikke det som driver deg fremover. 

Du vil bekjempe fiender titt og ofte, men det er stort sett en ganske ukomplisert affære. 
Din drakt har et siktesystem som låser seg på den nærmeste fienden, og da er det bare å skyte til han sprekker. 
Det krever vanligvis ikke stort med strategi. 
Bossene er imidlertid en helt annen historie. 
For å vinne over dem kreves det vanligvis en god del tenking og strategi, og disse kampene minner virkelig om spillfølelsen i gamle dager. 

Plattformhopping er en viktig del av Metroid Prime. 
Vi er i utgangspunktet skeptiske til hoppegåter i førstepersonsspill, men Metroid får det til. 
Kontrollen er akkurat passe responsiv, og det er faktisk gøy å hoppe rundt. 
Når vi legger til gåtene som baserer seg på din evne til å rulle deg sammen til en ball, er det klart at spillet domineres av fysiske oppgaver. 
Utfordringen ligger ikke i å skyte fiender, men å komme deg frem til steder du først trodde var umulig å nå. 

Mye av poenget med spillet er å samle sammen utstyret ditt, som du mister i løpet av treningsbrettet. 
Ballegenskapen, for eksempel, finner du først et lite stykke ut i spillet. 
Videre får du de andre visirene og større og bedre våpen. 
Når du finner nye utstyrsdeler, blir du ofte nødt til å returnere til steder du allerede har besøkt 
 der finnes det kanskje et lite område du ikke klarte å nå sist. 
Det gjør at spillet ikke er spesielt lineært 
 du har stor frihet til å gå hvor du vil og komme tilbake senere. 
Det eneste som irriterer litt er at fiendene du utslettet i et rom alltid dukker opp igjen når du kommer tilbake til rommet. 

Noe for sansene 

Metroid Primes store styrke er hvor vanvittig stemningsfylt det er. 
Designen på brettene er rett og slett utrolig, og det hele gjøres levende takket være en meget solid grafikkmotor. 
Du vil utforske mange vakre og flotte steder, både innendørs og utendørs, og hvert område har sitt spesielle preg. 
Riktignok har vi merket at motoren ikke er helt perfekt, og noen av bakgrunnene er ganske firkantete og grove. 
Alt i alt ser det hele likevel virkelig vakkert ut, og vi er imponert over detaljnivået og spesialeffektene. 

Musikken er også svært stemningsskapende, selv om det av og til blir litt repetitivt. 

Konklusjon 

Metroid Prime er uten tvil blitt en skikkelig 
killer app for GameCube, tilsvarende Halo for XBox eller Grand Theft Auto-spillene for PS2. 
Det er likevel viktig å merke at det ikke nødvendigvis er alle som vil nyte spillet like mye. 
Er du kun ute etter action, er ikke Metroid Prime noe for deg. 
Er du ute etter en skikkelig historie, kan Metroid Prime være litt overfladisk. 
Og vil du ha realisme, er Metroid Prime i hvert fall feil for deg. 

Designerne av Metroid Prime har skapt en magisk, sær og spesiell verden. 
Spillet er fullt av utfordringer både for avtrekkerfingeren og hjernen, og er en virkelig opplevelse fra begynnelse til slutt. 
Sett bort fra noen mindre problemer som uvant kontroll og fiender som dukker opp på nytt, er Metroid Prime noe for seg selv. 
Sett alle fordommene til side, fordi dette spillet er annerledes  og verdt pengene. 
