Costello med ny glød etter kreftsykdommen
Første «ordinære» album på åtte år. 

ALBUM: 
Hvordan kan det ha seg at Elvis Costello (64), mens han har vært kreftsyk, har lagd sin beste plate på veldig mange år? 
Ikke har vi hørt ham synge bedre, heller. 
Det er akkurat som om det er en ekstra glød og sårhet i stemmen, kanskje i ren lykkerus over å ha overlevd noe som kan være livstruende. 
Dessuten har han gjenopptatt samarbeidet med Burt Bacharach. 
Det er også til å smile av. 
Dramaturgien på dette albumet er perfekt, med rolig og opptempo i fin forening. 

Første på fem år 

«Look Now» er det første albumet til Declan Patrick MacManus, som han egentlig heter, siden samarbeidet med The Roots på «Wise Up Ghost And Other Songs» (2013) - og hans første «ordinære» album på åtte år. 

Stemmen er ikke bare blitt eldre, men bedre. 
Den grunnleggende «Costello-sounden» fra debuten «My Aim Is True» (1977) ligger fortsatt i bunnen. 
Samtidig er det noe musikalaktig over musikken hans denne gangen. 
Ikke så rart, kanskje, for noen av låtene er visstnok lagd med en musikal i tankene. 

Bacharach 

I 1998 lagde Costello et helt album med Bacharach, «Painted From Memory». 
Nå er de «sammen igjen». 
De har riktignok bare tre felles låter på «Look Now», til gjengjeld bidrar Bacharach med dette samarbeidet sterkt til et mykt lydbilde på «Look Now». 
Han spiller dessuten piano. 

Én låt ble skrevet med Carole King for et par tiår siden, mens de øvrige åtte er signert Costello sjøl. 
En de luxe-versjon av albumet har dessuten ytterligere fire låter som ikke står tilbake for noe, men som passer greit som bonus her. 

The Imposters 

Bandet The Imposters forekommer første gang på «When I Was Cruel» i 2002 og har med ett unntak fulgt Costello siden. 
I realiteten er de gamlebandet The Attractions med en ny bassist, Davey Faragher - som bidrar til å gjøre lydbildet på «Look Now» spennende fra første låt. 
Både Steve Nieve (tangenter) og Pete Thomas (trommer) har vært med fra album nummer to. 

Multiinstrumentalist 

Costello sjøl spiller en lang rekke intrumenter på albumet, ved siden av at han har produsert (sammen med Sebastian Krys) og arrangert. 
Det er spesielt mye fint pianospill her, enten det er Bacharach, Nieve eller Costello sjøl som sitter på krakken. 

Måtte avlyse 

Costello måtte motvillig avlyse flere konserter i sommer, deriblant Tysnesfest. 
Han trodde han skulle klare det, men legen rådet ham til å ta en turnépause. 
Derimot gik han nærmest rett inn i jobben med å dirigere strykerne og blåserne som løfter låtene - og hans egne, strålende arrangementer på dette albumet - til «neste nivå». 
Hør på åpningen «Under Lime», Beatles-inspirerte «Unwanted Number» og fengende «Let The Sun Go Down» og «Why Won't Heaven Help Me?» og bli overbevist du også! 

Eller, hvorfor ikke høre på hele? 
Hver eneste låt på dette albumet er verdt tida di. 
