The Magnetic Fields «Distortion»
GENRE: 
INDIEROCK( Nonesuch/Warner) 

Et soleklart høydepunkt på Merritt-listen. 
Mang en artist sliter med hele tiden å bli målt mot sitt store mesterverk: 
I Stephen «Magnetic Fields» 
Merritts tilfelle er problemet større enn normalt; hans bauta er 1999-utgivelsen «69 Love Songs», som var nettopp det - 69 kjærlighetssanger, nydelige sådanne, fordelt på tre stappfulle CD-er. 
Hvordan skal man matche den slags? 

Vanskelig, og han har forsøkt på mye rart de siste årene, men med «Distortion» er han tilbake i mektig form. 
Melodisk og vokalmessig er han heller ikke denne gang langt unna Scott Walkers klassiske sekstitalls-croonerstil, supplert med yndig indievokal fra Shirley Simms. 
Det nye av året er den søtt larmende gitar-feedbacken et knedypt nikk til åttitallsheltene The Jesus And Mary Chain, som gir Merritts gammelmodige (eller, om du vil, tidløse) poplåter en vidunderlig original vri. 

Første halvdel av platen er helt svimeslående fantastisk. 
Resten er «bare» fantastisk, men det kan man jo leve med. 

ANBEFALTE KJØP: 
«Three-Way», «Old Fools», «Mr. Mistletoe», «Please Stop Dancing», «Drive On, Driver». 
