Diaz: «Jessheimfanden»
(Nordic Records) 

Slapp avskjed fra Jessheim-rapper 

Diaz (29) feirer 10-årsjubileum og legger opp som rapper med albumet «Jessheimfanden». 
Det er kanskje like greit. 

Det er nemlig på tide at Diaz heiser buksene nå. 
Hans avskjedsalbum er ikke mye å skrive hjem om, dessverre. 

Diaz har hatt sine øyeblikk, men vi trengte ikke dette albumet. 
Sann mine ord. 

«Jessheimfanden» er ikke bare fattigmanns-hiphop preget av mangel på feite beats. 
Det er et slapt album blottet for virkelig gode ideer. 

Lyspunkter finnes, som i tilbakelente «Mitt stille vann» (Sofian dukker opp på bonusversjonen), «Jepp Mann» og «Guds plan», hvor Diaz viser selvinnsikt og erklærer at han ikke har mer å si. 

I «Kred til middag», et angrep på verdiene i dagens hiphop, skravler Diaz om et miljø som har fjernet seg langt fra røttene. 
Han har helt rett, uten at altfor mange vil bry seg. 
Det beste med «Jessheimfanden» er møtet med en avslappet og ikke plagsomt selvopptatt Diaz, men han drar den bygdegreia vel langt. 
Så innmari rural er ikke hverdagen fire mil fra Oslo. 
