Hevn fra roteloftet
Bergensbandet Jeroan Drive gjør et overbevisende comeback. 

Syv år er gått siden bergensbandet Jeroan Drive debuterte med «The Stones Remain In Silence», en energisk utgivelse som dessverre ikke skilte seg nevneverdig ut fra den øvrige, norske hardcorehopen. 

Dette selvtitulerte albumet markerer en ny start for bandet som ble midlertidig redusert til sideprosjekt for gitarist Yngve Andersen da hans andre band, Blood Command, for alvor slo gjennom for noen år siden. 
Andersen har tatt med seg noen av sine melodiøse tilbøyeligheter tilbake til Jeroan Drives nye album, et album som er skrevet over en periode på fem år når Andersen ikke har vært fullt opptatt med sine andre prosjekter. 

Harde band som Converge, Refused og Poison Idea er naturlige referanser, men Jeroan Drive skiller seg ut ved å forene elegant dynamikk og renspikket musikalsk brutalitet på ti korte og konsise låter, hvor blytunge metalriff kontrasteres med snertne melodilinjer, elegant dynamikk og forløsende allsang. 

Særlig trommeslager Sigurd Haakaas (Blood Command, Girl Army) skal ha mye av æren for at albumet svinger så godt som det gjør. 

«Jeroan Drive» er et album som vrir og kaster på seg, men som alltid jages videre i en krystallklar retning. 
«Jeroan Drive» har ingen krevende rytmemønstre eller utfordrende brudd som lytteren må bruke flere timer på å dechiffrere. 
I stedet har den oppfinnsomme og smarte gitarriff, noen uforskammet fengende melodilinjer, en heseblesende og stilsikker rytmeseksjon, og en vokalist med langt mer tyngde i stemmen enn hva som er vanlig innen sjangeren. 

Norsk hardcore har kommet langt de siste 15 årene, men få har kommet så langt som Jeroan Drive. 
