Filmanmeldelse:«Etterskjelv» 

Skitten-realistisk thriller som treffer deg som et lite jordskjelv. 

«Etterskjelv» T: 5 

Sverige. 
12 år. 
Regi: Magnus von Horn. 

Med: Ulrik Munther, Mats Blomgren, Alexander Blomgren, Loa Ek. 

Den svenske nykommer i regi-bransjen, Magnus von Horn, borer direkte, rått og kompromissløst inn i et betent og ubehagelig tema. 

Uten filter skildrer han hvordan et lite samfunn reagerer på å få en drapsdømt person tilbake i sin midte. 
Når aggresjon, angst og hevnlyst rammer kollektivt er ikke resultatet særlig pent. 

I dette tilfellet dreier det seg om tenåringen John som er tilbake etter to års fengsel. 
Hva hans forbrytelser består i kommer først fram et stykke ut i filmen, men det tar ikke lang tid før du skjønner at hans omgivelser, inkludert guttens fåmælte far og lillebror, langt fra har fordøyd det som skjedde. 

John selv fremstår som en ganske vanlig fyr, urolig tilbakeholden, men sympatisk. 
Det er kanskje derfor lokalmiljøets reaksjon preges av aggressiv angst; de klarer ikke å forstå hvordan John kunne begå et drap, og er dermed redde for at det samme kan skje en gang til. 

Fullstendig uten bruk av spektakulær action, utvikles filmen til en thriller med nerve. 
Den enkle og stilfulle tonen sitter i detaljene; i det kommunikasjonsløse og grå hjemmemiljøet, i ansiktene på medelevene, i stikkene mot John som gradvis eskalerer – og i Ulrik Munthers uttrykksfulle spill som den hjemsøkte gutten hvis eneste ønske er å gå videre i livet. 

Hele basisen for historien er et miljø der fortielse råder; ikke bare den rent verbale, men også den emosjonelle. 
Når trykket blir for stort, fosser det over. 
Man kan godt hevde at en del av det som skjer er forutsigbart, men filmens ulike vendinger gjør ikke mindre vondt av den grunn. 

En scene mellom den etter hvert hardt kjørte faren og hans yngste sønn som søker tilflukt hos storebrors fiender sier alt om hvor skakkjørt den vesle familien er. 

Et glimt av ømhet finnes i det helsvarte, Johns vennskap med medeleven Malin. 
Men også inn i det finner angsten veien. 

Det er en mørk historie som fortelles, men den vokser under huden på deg med urovekkende styrke. 
