Øyafestivalen:Pladask 

«Ambitions are already starting to fade», synger de. 
Det tror vi på. 

KONSERT: 
Donkeyboy STED: Øyafestivalen, Oslo PUBLIKUM: ca. 2000 AKTUELL CD: «Caught In A Life» slippes i høst 

Denne drammenskvintetten har brakdebutert med sommerslageren «Ambitions». 
Den er både fin og ihjelspilt, men jeg vil heller høre den på radio hundre ganger til enn å gjenoppleve gårsdagens konsert én gang. 
For her snakker vi mageplask. 

Bandet har ferdigheter som fungerer i profesjonell studiosammenheng, men live er de sjokkerende ukarismatiske og usexy. 
Bleke synther, bleke gitarer, blek vokal, men mest av alt dørgende kjedelig og tamt låtmateriale. 
Donkeyboy minner om tiden på slutten av åttitallet da norske popband ville bli det nye a-ha, og trodde at identitetsløse og stivt ufunky sanger var veien til suksess. 

Konserten får i hvert fall et sårt tiltrengt sjarmtilskudd når Linnea Dale kommer inn for å kore, men stemmen hennes svikter når hun skal bære «Ambitions»-refrenget alene, og da er miseren nærmest komplett. 

Muligens vil ting fungere bedre på Donkeyboys kommende debutalbum. 
Ja, det er det nesten nødt til, for det kan ikke bli mye verre enn dette. 
