Canon Ixus 850 IS
TEST: 
Ixus feirer 10 år i år, og toppmodellen har fått en ny arvtaker. 
Med vidvinkel og bedre støyprosessering lukter det innertier på papiret, men noen skjær er det i sjøen. 

Vi var mildt sagt fra oss av begeistring tidligere i sommer da vi testet Ixus 800 IS. 
Kameraet tok gode bilder, hadde en eksepsjonell hastighet både på autofokus og seriefotografi, innebygget bildestabilisator som gir skarpere bilder av stilleben og landskap, suveren videokvalitet (og tilsvarende høy bitrate), og et par artige funksjoner, som fargevariasjon, der du kan beholde én farge i bildet og få resten i sort/hvitt. 

Canon har denne høsten lansert to nye Ixus-modeller som begge er "over" 800 IS på stigen - Ixus 900ti, med 10 megapiksler og kamerahus i titan, og dette kameraet - 850 IS. 
Ut fra prislappen er det 900ti som er toppmodellen, men etter vår mening er 850 IS på papiret et mer attraktivt kamera. 

Så - hva er forskjellen mellom 800 IS og 850 IS? 
Vi summerer opp i følgende tabell: 

Tilnærmet identisk 

Konstruksjonsmessig er kameraene tilnærmet identiske. 
De veier akkurat det samme (195 gram med batteri) og har omtrent helt lik form. 
Høyre kant var litt mer skrå hos 800 IS, som vi synes gav det et marginelt bedre grep, og det var én millimeter lavere og bredere. 
Annet enn det er det kun én ting som fremstår forskjellig, og det er modushjulet. 
800 IS hadde et modushjul med "tenner", mens 850 IS kun har ett holdepunkt til neglen. 
Hjulet er enda fastere enn hos forgjengeren - vanskeligere å være uheldig, men også vanskeligere å operere med én hånd. 

Både dette og det forrige Ixuskameraet har god byggekvalitet. 
De er gode å holde i, har en stor utløserknapp og en zoomkontroll som er plassert foran knappen, og de har alt en forventer seg av knapper på baksiden. 
Vi liker spesielt at piltastene fungerer som hurtigtaster til blitskontroll, iso, makro og selvutløser og legger også merke til at knappene på 850 IS er blitt litt større enn de var hos forgjengeren. 

Som antydet over, har skjermen også fått høyere oppløsning enn tidligere. 
Av og på-knappen er også ny og er nå nedfelt på toppen av kamerahuset slik at du i mindre grad kan være uheldig. 
Vi synes imidlertid at batteri- og minnekortdekselet virker å være en del skjørere enn tidligere, og akkurat den biten av kameraet gir et litt slett inntrykk. 

Ansiktsgjenkjenning 

Av nye funksjoner er det først og fremst ansiktsgjenkjenning som er den store nyheten. 
Når du holder opp kameraet, sørger Digic III-prosessoren (850 IS er det første kameraet med den nye prosessoren) for å kjenne igjen opp til 9 ansikter. 
Kameraet fokuserer på det største ansiktet (altså den som står nærmest), men tar også hensyn til andre ansikter når det gjelder dybdeskarphet (blenderåpning) og blitsstyrke. 
Siden denne teknologien er såpass ny (vel, Nikon har hatt den lenge i sine Coolpix-kameraer, men der er det kun støtte for tre ansikter), er den fortsatt ikke helt 100%. 
For det første er en avhengig av at personen ser ganske rett inn i kameraet, og for det andre fungerer den rett og slett ikke godt nok. 
Da vi tok bilde av noen trær forleden, befant det seg plutselig et ansikt oppe i det ene treet (spooky!), og etter å ha testet litt her og der, fungerer den godt i 70-80% av tilfellene. 

Digic III-prosessoren hevdes også å ha en mer effektiv støyreduksjonsalgoritme, og derfor kan 850 IS ta bilder med ISO-verdier opp til 1600. 
Det skal vi selvsagt se på under bildekvalitet-avsnittet. 

Ellers er kameraet det samme som før - på godt og vondt. 
Menyene er de samme, med god brukervennlighet, oppbygging og intuitivitet, men fortsatt må vi rette en pekefinger mot Canon om at det ikke er nødvendig med forskjellige modi for avspilling og opptak. 
Det holder med en knapp for å se bilder, for deretter å kunne avbryte bildevisningen ved å trykke lett på utløserknappen, slik mange andre produsenter gjør det, og som dessuten Canon også gjør det på sine EOS-speilreflekskameraer. 

Ixus-kameraene mangler også mer avansert funksjonalitet, og har hverken blender-/lukkerprioriterte bilder eller manuell fokus. 
Kameraet har heller ikke histogramvisning ved innspilling; ei heller en visuell representasjon av zoomkontrollen, men heldigvis går det an å bruke rutenett både til det gylne snitt og 3:2, som er en god hjelp når du skal komponere bildet (sistnevnte er kjekk hvis du har tenkt til å skrive ut i 10x15). 
Se for øvrig Fotodoktor-artikkelen om det gylne snitt hvis du er usikker. 

Canon er også en av de få produsentene som fortsatt har beholdt den optiske søkeren i sine kompaktkameraer. 
Den kan selvsagt ikke måle seg med den du får fra et speilreflekskamera (og utsnittet er parallellforskøvet), men det gir deg en del ekstra bilder dersom det begynner å bli knapt med batteri og du slår av LCD-skjermen. 
For øvrig er batterilevetiden på 270 bilder etter CIPA-standarden (halvparten med og halvparten uten blits, LCD-skjerm slått på), kontra 240 på den forrige modellen. 
Dette er ganske gode tall, og spesielt når vi tar med at kameraet har en kontinuerlig optisk bildestabilisator, som selvsagt tar sin del av batterikapasiteten. 

Redusert ytelse 

Det er ingen tvil om at 850 IS er et raskt kamera, men der 800 IS var et råskinn ut av en annen verden, er det ikke like gode tall for denne modellen. 
På seriefotografi er kameraet nesten 20% tregere (fortsatt ganske raskt), som sannsynligvis er relatert til a) større bildefiler og b) lengre prosesseringstid med Digic III-prosessoren. 
Autofokusen er imidlertid like rask - med andre ord noe av det absolutt raskeste og mest presise i kompaktkameraverden. 

Det vi imidlertid finner noe forbausende, er hvor lang tid det tar fra du trykker utløserknappen helt ned til bildet blir tatt når du bruker røde øyne-reduksjon, som er aktivert som standard. 
I stedet for å gi en kort blits i forkant, brukes nemlig den røde autofokuslampen i ett sekund før bildet fyrer av. 
Dette oppleves som i overkant tregt, og vi heller derfor mot prosessering i etterkant for å fjerne røde øyne, i tillegg til at det absolutt burde ha vært vist i displayet at det ble brukt rødøye-blits. 

Her er den fullstendige ytelsestabellen: 

Bildekvalitet 

Det nye objektivet med 28mm er ikke det samme som det som sitter i PowerShot S80, som vi testet tidligere i år. 
Det er litt synd, for dette objektivet har en åpenbar svakhet: 
Det har nemlig en påfallende hjørneuskarphet. 
Allikevel setter vi et lite spørsmålstegn om hvorvidt dette er en svakhet som den vanlige bruker vil tenke over, eller om det er mer en typisk "kritikerfeil", men direkte pent er det ikke. 
Under har vi nedskalert utsnittet nederst i høyre hjørne 50%, og som du ser avtar skarpheten dramatisk. 

Objektivet har også litt tønneforvrengning på vidvinkel, i tillegg til at kromatisk feilbrytning er godt synlig i høykontrastområder i bildekantene; dog er det lite av den ellers i bildet. 
Vi skulle gjerne ha sett mer detaljer i høylysområdene - spesielt gjelder det himmelen, som som oftest bare fremstår som hvit på denne tiden av året. 

At blitsen har blitt kraftigere er positivt for innebildene, som nå har mer lys på bakerste mann enn det forgjengeren hadde. 
Som før er bildestabilistatoren gull verdt når du skal ta håndholdte bilder av ting som ikke er i bevegelse; også med tanke på makrofotografering når du ikke har noe å støtte deg mot. 
Det positive er at du ikke trenger å skru av denne når du setter kameraet på stativ, noe vi var nødt til å gjøre da vi testet PowerShot A710 IS. 

Som nevnt tidligere, er dette kameraet det første med Digic III-prosessor, og det betyr, i følge Canon, mindre støy i bildene. 
Vi tar en titt her: 

Til og med 200 er det ingenting å utsette. 
På ISO 400 ser vi hvordan detaljene begynner å viskes ut, men fortsatt er det høyst akseptabelt - den nye prosesseringen gir mindre støvkorn, men også mindre detaljer i bildet. 
Et godt utgangspunkt er å følge "The theory of poker"-boka (den gule) og se hvordan grensene H og E i "The" gradvis viskes ut som følge av høyere ISO-verdier. 
800 er verre og 1600 bør ikke brukes annet enn til for eksempel web. 
Under ser du henholdsvis ISO 80 og ISO 1600 nedskalert 25% - ikke avskrekkende, men merkbart mer uskarpt: 

Her ser du også en sammenligning med Fujifilm F30, som har merkbart mer detaljer og kontrastrikdom ved ISO 1600, noe du spesielt ser i tittelen "Caro's book of poker tells"-tittelen til venstre i bildet. 

Som vanlig har vi lagt ut et knippe bilder som vi anbefaler deg å ta en titt på hvis du vil vurdere bildekvaliteten mer nøye. 

Konklusjon 

Da vi testet 800 IS i sommer, ble vi mektig imponerte av flere ting; spesielt den lynraske hastigheten, men også av den gode bildekvaliteten, bildestabilisatoren, videokvaliteten, brukervennligheten og et par morsomme funksjoner. 
Kameraet hadde ingen åpenbare svakheter, og vi trillet derfor en sjelden sekser på terningen. 

Nå er oppfølgeren her. 
På papiret bør det være enda bedre, med ny kameraprosessor, ansiktsgjenkjenning, vidvinkel på 28mm og høyere ISO-tall, men selv om vi er kjempefornøyde også med 850 IS, klarer vi å styre vår begeistring en smule. 
Ansiktsgjenkjenningen er foreløpig ikke helt 100%, det nye objektivet har en påfallende hjørneuskarphet i bildene og den nye proesseseringen gir riktignok mindre støy, men dette går ut over detaljene i bildet. 
I tillegg er kameraet marginelt noe tregere enn 800 IS, og etter å ha testet Fujifilm FinePix F30, blir vi ikke så imponerte over støynivået på de høyeste ISO-verdiene. 

Det skal også nevnes at kameraet er blant de aller dyreste kameraene i kompaktsegmentet - sammenlignet med F30 er det faktisk en tusenlapp dyrere i de billigste nettbutikkene. 

Det blir derfor ikke noe sekser på terningen til Canon denne gangen, men selvsagt er 850 IS fortsatt et meget godt kamera. 
Det har lynrask autofokus, det tar 17 bilder på 10 sekunder som er svært bra, det har fått litt bedre batterilevetid, vidvinkel som gir større bildeutsnitt og har god nok bildekvalitet for de aller fleste som kjøper et kompaktkamera. 

Vi ble bare ikke like imponerte denne gangen. 

850 IS: 
For tiden koster Ixus 860 IS Canon Ixus 860 IS 
