Film:Den navnløse desperasjon 

Det finnes mye mer enn vi kanskje tror på et asylmottak. 
Der finnes det nemlig mennesker! 

Hisham Zaman er en meget særpreget norsk filmstemme. 
Han kom selv som kurdisk flyktning til Norge som 17-åring. 
Og hans senere filmliv har vært viet å gi flyktninger, asylsøkere og andre innvandrere en stemme. 

Det startet med en perfekt kortfilm, «Bawke» (Far) året etter han i 2004 gikk ut fra Den norske filmskolen i Lillehammer. 
Senere er det blitt to spillefilmer, interessante men med helt klare svakheter. 
Før han nå er sterkt tilbake med denne, «Brev til kongen». 

Det handler om en gruppe fra et asylmottak som skal på en dagstur til Oslo. 
Hygge og avveksling? 
For noen. 
Men andre har helt spesielle ting å utføre, ganske så dramatiske og avgjørende ting i eget og andres liv. 

Gjennomgangsfiguren er en eldre kurder som så gjerne vil ha et norsk pass for å begrave sine barn i hjemlandet - og ettersom ingen har kunnet hjelpe ham, har han den tiltroen til vår elskelige konge at i alle fall han kan. 
En gladlivet mann skal møte sin ikke-lenger-så-unge kjæreste, en gutt sin internett-date, en karateinstruktør vil gjerne ha en jobb, en avvist asylsøker som venter på uttransport vil bare ha de pengene han har tjent på svart arbeid den tiden han har vært i Norge. 
Og en vakker, tyrkisk alenemor har sine helt, helt spesielle forsetter. 

I norsk samfunnsdebatt er «flyktninger» svært ofte først og fremst et spørsmål om statistikk. 
Zaman har et dypt humanistisk prosjekt gjennom sitt filmarbeid: 
Han insisterer på at de er mennesker, skjebner, individer. 
Men sine drømmer og håp, sine styrker og svakheter. 
Altså det motsatte av statistikk. 

Men det blir aldri noen forsvarstale av det. 
Det dreier seg om synliggjøring, drama og sorg. 
Men også håp og humor og effektiv avdekking av menneskelig styrke og svakhet. 

Zaman bruker amatører og han har laget en film med minimal støtte. 
Det merkes jo. 
Men rett anvendt kan amatørers av og til synlige ubehjelpelighet brukes til å lage stoffet mer autentisk. 
Og det er nettopp her Hisham Zaman denne gang er tilbake til det mesterskapet han vise i «Bawke». 

Hele filmprosjektet balanserer på stram line. 
Det skulle ytterst lite til før det patetiske og poserende hadde tatt overhånd. 

For å motvirke dette, legger regissøren opp til en meget måteholden og lavmælt bruk av virkemidler - uten et øyeblikk å glemme alvoret i de historiene han vever sammen. 

«Brev til kongen» er en meget god film om en norsk virkelighet mange av oss kanskje helst ikke vil tenke på. 

Kortfilmen «Bawke»Regi: 
Hisham ZamanDrama, 2005, engelsk tekst 
