La oss lage lyder sammen
Denne gangen er det korpsmusikken som sexifiseres. 

17. mai blir aldri det samme etter dette refrenget på "Marching band": 
She blow me like a tuba/I beat it up like a snare drum/That girl make me want it/'Cause every time we in the bedroom/It be soundin' like a marching band .R. Kelly er som Aune Sand; det hadde vært veldig morsomt om de hadde stått fram og sagt at alt det svulstige pratet var en hjertelig spøk. 
Eller om Donald Trump hadde ledd rått av presidentvalget og reist hjem for å styre forretningene. 
Men når klovner ønsker å bli tatt seriøst, er det ikke like moro. 

Dette er Kellys 13. soloalbum, og han har et samlet salg på over 40 millioner album bak seg. 
Denne gangen byr han på en buffé der vi kan velge mellom r&b, pop, blues og en country-dessert kalt "Barely breathing". 

I rettferdighetens navn skal det sies at ikke alt handler om sex, selv om det er temmelig opplagt hva han slurper i seg på åpningskuttet "The poem". 
Vi kan heller trekke fram "Backyard party" som ikke handler om det du skulle tro i Kellys verden, men rett og slett om å hygge seg i hagen. 
Og på "Wanna be there" synger han sammen med sin 17 år gamle datter Joann, kalt Ariirayé. 
Ingen skitne metaforer der heldigvis, bare løfter om å støtte henne hele veien til verdensherredømme. 

Derimot er han tilbake på sporet med "Switch up", framført med Lil Wayne og Jeremih: 
Dick up in her, make her get the hiccups/When her man call, she don't pick up .Kelly hevder å ha skrevet 462 sanger til denne platen. 
De 18 som er plukket ut til deluxe-utgaven er ikke noe dårligere enn det han har gitt ut i det siste, selv om det er langt opp til hans beste crossover-stunder. 

Beste spor: 
"All my fault", "Backyard party". 
