Invisible Boy: Liv, død og kosmos
Noen synger i dusjen, andre bygger seg et puteslott. 

Invisible Boy: 
"Invisible Boy" (Totally Gross/Border) 

Invisible Boy er Chris Bierden, ellers bassist i synthpop-bandet Polica og en aktiv figur i Minneapolis. 
Han har en rekke prosjekter på gang, inkludert de ti årene det har tatt å pusle sammen sangene til Invisible Boy. 

Vokalopptakene er gjort inne et lite puteslott for å få den rette klangen, og han legger stemmen i skjæringspunktet mellom mann, kvinne og barn. 
Åpningskuttet "All the kids" minner om gammel Bowie, mens Harry Nilsson, Beatles og Marc Bolan er assosiasjoner som melder seg utover platen. 

Invisible Boy er et godt navn på et prosjekt der Bierden toner ned seg selv, men som er merkelig fascinerende. 
Nydelig bruk av piano og gitar skader ikke, heller ikke drysset av tidløs popmystikk. 

Jeg spilte denne sju ganger i strekk, og den ble bedre for hver gang. 

Beste spor: 
"All the kids", "Darling", "Cadkin's song", "Boat of gold". 
