Thomas Pynchon med heidundrende mesterverk om New York, cyberspace og 11. september
Paranoiaens mester svikter ikke sine lesere. 

I vår tid er det ikke nødvendigvis ytre fiender som er den største trusselen mot våre liv. 
Tilværelsen erobres innenfra, gjennom stadig nye, digitale fristelser som utvider rommet omkring oss. 
Og som stjeler vår tid. 

Hvem har oversikt over den teknologiske utviklingen de siste tjue åra? 
Mer og mer foregår på nettet. 
Du trenger ikke annet enn en dings på størrelse med en sigarettpakke for å komme i kontakt med et endeløst cyberspace. 

Sterk oversettelse 

A screaming comes across the sky 

«Siste skrik» har en dobbelt betydning på norsk. 
Det kan bety nyeste mote eller trend. 
Og det kan forstås helt konkret som en siste ytring før livet er over. 
Tittelen sitter, og det gjør sannelig resten av Preben Jordals oversettelse også. 
Han har gjort en bragd. 

Sterk oversettelse 

Dette er ingen enkel bok å oversette. 
Det var heller ikke «Inherent Vice», «Iboende brist», som Jordal oversatte i 2009. 
Men denne er hakket vanskeligere. 
Utfordringene står i kø, og Jordal har taklet dem med dødsforakt. 

dot.com-boblen 

dot.com-boblen 

Hun har hatt nok å gjøre; dette var som kjent perioden da den økonomiske boblen av bløff og børshype este ut til vanvittige proporsjoner inntil det hele brast, med påfølgende katastrofe både for enkeltmennesker og for samfunnsøkonomien. 

Slutten på dette markedseventyret falt sammen med terroraksjonen mot tvillingtårnene på Manhattan 11. september 2001. 
På den tida er Maxine i gang med å etterforske et firma som heter hashslingrz, et foretak så grumsete at en person i boka som har jobbet der, uttrykker det slik: 

«Ville heller ha slikket restene av en banankrempai fra ansiktet til Bill Gates, de får jo helvetes Microsoft til å se ut som Greenpeace.» 

Som en privatdetektiv alltid må, også i Pynchons chandlerske og nylig filminnspilte 60-talls roman «Iboende brist», beveger Maxine seg fra kilde til kilde. 
Hun følger sporene, blant annet via et enda mer obskurt foretak kalt hvhsohwgh.com, på jakt etter en skyggeaktig figur ved navn Gabriel Ice, som hun aner er edderkoppen i nettet. 

Mystiske skikkelser 

Og ikke minst en tilsynelatende leksikalsk kunnskap om alt fra matematikk til historiske begivenheter, fra kuriositeter til snåle anekdoter, fra kompliserte finesser innen dataprogrammering til mengden av konspirasjonsteorier og urbane mytene som gjennomstrømmer amerikansk kultur. 

Mystiske skikkelser 

Mennesker med merkverdige, pynchonske navn glir gjennom New York, «det råtne big apple», der nerder uten styring dikter virkeligheten om til en blanding av paradis og helvete for paranoikere. 
Inn i denne billedveven bringer Pynchon bøttevis av henvisninger til samtidas populærkultur, filmer fra «Psycho» til «Sound of Music», musikk fra Rolling Stones til Britney Spears, TV-serier fra «Dynastiet» til «Lov og orden». 
Eller videospill, kondomdesign, helsefarm-trender, matretter, og så videre. 

Livlige symboler 

rettskaffent korstog 

Krigen mot terror 

Livlige symboler 

«Ute i cyberspaces enorme udefinerte anarkisme, blant milliardene av selvresonante fantasier, er mørke muligheter i ferd med å dukke opp.» 
Inkludert rasisme, spekulasjoner og skumle gjerninger. 

Hvem står bak? 
Hvem styrer? 
Slike spørsmål bobler alltid under i Thomas Pynchons enestående verden. 

Nettet, for eksempel, er det noen som har kontroll? 
Maxine ender skremmende dypt inne i cyberspace. 
«Hun hater det når paranoia av den typen Reg har, blir virkelig i verden.» 

Dette er en roman som blander det visjonære og det essayistiske, poptekster og ville partyscener, betraktninger og action, hele tida med en distanse som gjør Thomas Pynchon til en av de forfatterne i vår tid som har utvidet romanens kunstneriske muligheter. 

Gi ham Nobelprisen. 
