Anmeldelse:Tone Klev Furnes: 
«Emanuel Vigeland. 
Vita» 

Emanuel Vigeland hentes frem i skyggen av sin storebror Gustav. 

Biografi 221 s. Kr. 449,- Dreyer 

Han var først og fremst kirkekunstner, men hans største verk er en orgie i erotikk, død og faenskap. 
Yngstebror Vigeland er en helt unik skikkelse i norsk kunsthistorie, og nå har han endelig fått sin egen gjennomarbeidede og gjennomillustrerte biografi. 

Forfatteren Tone Klev Furnes har blitt noe av en ekspert på kunstnerne fra Mandal, som foruten brødrene Vigeland teller navn som Adolph Tidemand, Olaf Isaachsen og Amaldus Nielsen. 

I denne boken om Emanuel Vigeland går hun grundig og konvensjonelt frem, og starter som alle tradisjonelle biografer med familiebakgrunn, barndom og oppvekst. 
Vi får historien om hvordan opplevelsen av en voldelig og alkoholisert far bidro til å skape en grunnleggende utrygghet hos det yngste barnet i familien. 
Han søkte tryggheten hos morfar og mormor, og tok i likhet med sin bror slektsnavnet Vigeland - trolig fra den opprinnelige formen Vikingeland. 

Som ung mistet Emanuel det ene øyet i en ulykke, noe som trolig ytterligere bidro til hans personlige skyhet. 
Men det hindret ham ikke i å legge i gang med en kunstnerisk karriere som strakte seg fra treskjæring, via tegning og maling til han skulle bli en av landets aller ypperste glassmalere. 

Han gjorde seg bemerket som monumentalkunstner og spesialiserte seg i kirkekunst. 
Et tilbakevendende motiv i disse utsmykningene var den bibelske historien om «den fortapte sønn», noe Klev Furnes kan begrunne uten overdreven psykologisering. 
Som biograf er hun ellers både lojal og ryddig, og til tider i overkant refererende. 

Det mest spektakulære Emanuel Vigeland etterlot seg, er bygningen Tomba Emanuelle på Slemdal i Oslo. 
Dette private minnesmerket over kunstneren selv, er en form for allkunstverk til ære for Gud og skaperverket. 
Motivkretsen er livet, døden, erotikken og religionen, og består av et overveldende antall malerier som fullstendig dekker veggene i det store rommet som er 22 meter langt og 12 meter under taket. 

En på samme tider vitalistisk og grotesk eksplosjon av skaperkraft, og et motivmessig vrengebilde av broren Gustavs monolittiske verk noen kilometer unna. 
