Luftig fra Mørekysten
Ti år etter debutalbumet er El Cuero lettere på foten enn noen gang. 

El Cuero: 
«For all remaning days» (Gravel Road/Voices) 

Det er ikke bare Jæren, Halden og Hallingdal som har et bein plantet i Junaiten. 
Hele landet tipper med hatten den veien, inkludert øybyen Kristiansund på Nordmøre. 
Derfra kommer bandet El Cuero, som i 2007 ga ut sitt selvtitulert debutalbum. 

Ti år senere innleder de sitt sjette album med sangen «All downhill from here». 
Det er også en måte å se det på. 
Før nedturen eventuelt starter, leverer de i hvert fall et solid album. 
Mens de første platene kunne være i seigeste laget, er lydbildet langt lettere i dag. 

Det betyr ikke at de har forlatt Neil Young-dyrkingen. 
Bare hør «Should have been gone». 
Pussig nok er sangen som minner mest om det gamle El Cuero, skrevet av nykommeren Vegard Strand Holthe. 
Samtidig blir den ikke sittende fast i hengemyra, men ender som et av de beste kuttene her. 

Brynjar Takle Ohr er mannen bak resten, og i bandet finner vi ellers trommis-bror Håvard og bassist Tommy Reite. 
Det akustiske har fått innpass, ikke minst i avslutningen «Never again» der vokalharmoniene sitter som de skal. 

Det gjør de også i den andre enden av platen, der nevnte «All downhill from here» har Eagles spøkende i bakgrunnen. 
«Big dreams, little dreamer» støtter seg mer på vokalen enn på gitarene, som slipper til i et langt parti. 
Sangen kunne like godt vært innspilt i Nashville som på Mørekysten. 

Singlen «The whole love» var et melodiøst varsel, og selv 5 minutter og 25 sekunder lange «Funeral song» viser seg å være langt luftigere enn man kunne tro. 
Noe nær en popsang fra 70-tallet, med en tekst om å oppleve sin egen begravelse. 

«Real men inhale» har spor av The Band, og i «Big shot» møtes gammel gitarkraft og ny popteft. 
Sangen er av den triumferende typen og blir en verdig feiring av jubileet. 

Beste spor: 
"The whole love", "Big shot", "Should have been gone". 
