BOK:Treg debut 

BOK: 
Omsorgssvikt i eventyrland. 

Gjertrud Langva: 
Vi spring ikkje slik vi sprang. 
Roman. 
152 sider. 
Samlaget. 

«Ein morgon står søster og bror opp slik dei plar gjere når det er blitt lyst. 
Dei plar springe inn til mor og far, og far plar bli med dei ned på kjøkenet. 
Dei spring inn på rommet til mor og far, men mor og far er ikkje der». 
Slik åpner Gjertrud Langvas debutroman 
«Vi spring ikkje slik vi sprang». 
Vi følger de to små barna i deres leting etter foreldrene. 

Romanen handler altså om et søskenpar, en bror og ei søster, som våkner opp en morgen til at foreldrene har forsvunnet. 
Det er en umulig tanke for de to barna at foreldrene rett og slett har forlatt dem. 
Samtidig som de to barna hjelpeløst leter etter foreldrene sine, må de overleve også, ved å hente mat i kjelleren, plukke bær i skogen og fiske fisk. 
De passer på hverandre, og veksler på å være redde og tøffe. 
Når bror går ned i den skumle kjelleren, står søster i trappa og nynner for at han skal høre at hun er der. 
Båndet mellom de to søsknene er alt de har igjen. 

Vi er inne i et annerledes univers med elementer fra folkediktningen. 
Tid og sted er ikke fastslått, fortellingen har få referanser til virkeligheten, hvilket gjør at den blir tidløs. 
I likhet med eventyr som Hans og Grete og Brødrene Løvehjerte er disse barna overlatt til seg selv. 
Men til forskjell fra de klassiske fortellingene er det lite som skjer i denne romanen. 
Fortellingen er stillestående, den mørke stemningen og båndet mellom de to er det mest sentrale. 

Men romanen blir for intetsigende. 
Håpet de to bærer på, er ikke nok til å bære en hel roman. 
Språket er ikke godt nok, det er gjentakende, og kan minne om Jon Fosse, men fungerer ikke på samme måte. 
Et eksempel er åpningsscenen, der ord som «plar» og «mor og far» blir gjentatt. 
Repetisjonen skaper ikke rytme, men lugger i stedet. 
Nå kan en kanskje hevde det er urettferdig å sammenligne en debutant med en av landets mest kritikerroste forfattere. 
Samtidig skal alle utgivelser møtes like seriøst, en kan ikke senke lista fordi en har med en debutant å gjøre. 
Og denne førsteboka blir for tam. 
