Himmelsk, norsk barnespill
«Englekræsj» byr på et, unnskyld to, univers som garantert vil underholde, utfordre og fascinere barn. 

«Englekræsj», som er basert på et teater- og tv-seriemanus, har vært et ambisiøst prosjekt for Drammensstudioet Ravn Studioes. 
Men spillmakerne har tydelig vært grundige og reflekterte - og hatt det veldig gøy samtidig. 
For det har blitt et morsomt og gjennomtenkt spill. 

Det starter med at to barneengler, Fia og Frans, forsover seg til siste time før engleeksamen. 
De fyker heseblesende av gårde til skolen på engleskyen sin, men kræsjer uheldigvis i skyen med instrumentene til engleorkesteret. 

Tre av instrumentene faller ned til jorden, men hit har ikke englene lov til å reise før de har bestått eksamen. 
De smårampete og modige englene bestemmer seg likevel for å ta sjansen. 
Dermed er det duket for en himmelsk reise på jorden. 
Det første de møter er en småskummel sjørøververden. 

Englene trenger hjelp av menneskene for å finne gulltrommen. 
Til gjengjeld må de hjelpe menneskene med diverse tjenester. 
Den første de må gi en hjelpende hånd, er en pippi-aktig jente, som er alene om bord på et sjørøverskip. 
Slangen hennes har svelget en rød leppestift og blitt rosa, og trenger spesielle ingredienser for å få tilbake sin grønne farge. 
Disse ingrediensene må Fia og Frans skaffe. 

På sin leting etter ingredienser, må de få has på diverse smådjevler, som også har sneket seg ned til jorden. 
I tillegg må de samle kraft og magi, i form av stjerner og noter. 

Barna kan velge om de vil spille 
Fia eller Frans, og kan hele tiden skifte mellom disse to. 
Fia er for eksempel best til å få smådjevlene til å forsvinne, mens Frans egner seg best til å rydde opp i skrot - som kan skjule mang en skatt. 

Fia er ofte modigere enn Frans også. 
Det er for eksempel hun som må klatre over elven på ryggen til krokodillene når broen er nede, mens Frans står igjen på bakken og skjelver. 
Med andre ord: 
Spillet er veldig kjønnsnøytralt, nesten feministisk. 
Og det er en god ting - vi har nok av spill der jentene er hjelpeløse prinsesser i rosa tyll. 

Barna må ha øynene med seg, det er viktig å få med seg ulike gjenstander for å komme videre i spillet. 
Men de trenger ikke lete i evigheter - det man skal finne er som regel godt opplyst, og en hånd viser seg foran gjenstander man kan aktivere. 

Grafikken er fargerik og sjarmerende, og det er nydelig, stemningsfull musikk i bakgrunnen. 
Jeg tipper mange foreldre synes det er deilig å slippe den enerverende pling-plong-musikken når barna spiller - det kan gjøre hvem som helst sprø. 

Aberet er at det skifter for mye mellom lys og mørke. 
Det er sikkert meningen at vi hyppig skal føle skiftene mellom dag og natt. 
Kanskje har det også en symbolsk betydning? 
Uansett virker det unødvendig og forvirrende. 
Mange ganger er det også graden for mørkt, slik at det er vanskelig å navigere og se hva man skal gjøre. 

Det er også av og til vanskelig å styre figurene. 
Man kan imidlertid bruke en gamepad, for eksempel en Xbox-kontroller, og da går det mye lettere. 

Men summa summarum: 
«Englekræsj» kan absolutt anbefales til litt større barn. 
Det er humoristisk og actionfylt, og samtidig utfordrende og småskummelt. 
Det er godt driv i spillet også. 
De ulike oppgavene, som hele tiden avløser hverandre, gjør at spillet mangler dødpunkter. 

Samtidig er det lagt inn renskårne actionscener, for eksempel en der man skal kjøre i englefartøyet i full fart ned fra en vulkan. 
Dette gir barna sug i magen og litt fri fra hjernebryet. 

Barna får også en aktivitetsbok med spillet, som inneholder spillmanualen, fakta om de ulike spillfigurene, og morsomme oppgaver som englequiz, oppskrifter og labyrintutfordringer. 

Med andre ord: 
En liten gave fra oven. 

PS: 
I salg fra torsdag 28. august. 

Trailer fra det norske barnespillet Englekræsj. 
