Svømmebasseng:Behagelig synthpop 

Innsmigrende og litt for jevn andreplate fra et band som synes å bade i solskinn. 

Svømmebasseng: 
"Broder" (Playground) 

Svømmebasseng er lett å like. 
Seksmannsbandet fra Oslo kverner ut dansbare synthpoplåter som maner fram velbehag. 
Bandet har selv referert til Whitest Boy Alive og Phoenix. 
Tankene mine går også til bergensbandet Chain Wallet, som slapp en finfin plate i fjor. 

Debuten «Fløte» fra 2014 var myk og lys. 
En hører at bandet har modnet og at der er mer finesse i alle ledd av produksjonen. 
Gitaren er mer tilstede, og lydbildet er større. 

En superstødig diskobass og taktfulle trommer driver albumet framover. 
Vokalistene Lars Sandbakken og Ine Johnsen kler hverandre i sin myke, nært hviskende tilnærming. 
De er i effektfull dialog med hverandre. 
«Skapt for hverandre» viser sistnevntes stilige, skjøre stemme. 
Jeg skulle gjerne ha hørt enda mer av den. 

Det er lite å utsette på håndverket her, både når det kommer til melodier og produksjon. 
Det er jevnt – litt for jevnt. 
Etter flere gjennomlyttinger, er det fremdeles ikke én låt som fester seg. 
Jeg sliter med å skille de ti sporene fra hverandre, og det er lite variasjon i tempo. 
Etter hvert opplever jeg også vokalen som dekor. 

Her er ingen linjer som får meg til å spisse ørene eller som snakker til meg, selv om de skisser opp gjenkjennelige bilder av sene sommernetter og snikende forelskelser. 
Det lurer en lun melankoli her, som ikke får nok pusterom til å fange lytteren. 

Singelen «Følger deg hjem» gir meg noe av det jeg savner. 
Her åpner mellompartiet opp låten, med svevende, strålende synther. 
Den fine åpneren «Epleslang» har et refreng som skiller seg ut, mer mollstemt og troverdig insisterende, mer enn innsmigrende. 
Svømmebasseng gjør tilsynelatende alt riktig, og jeg hører gjerne denne platen på en vellykket sommerfest. 

Men det mangler originalitet, og vi tåler at det lugger litt mer. 
Selv når solen skinner. 

Beste spor: 
«Følger deg hjem», «Epleslang». 
