En fantastisk kvinne
En nydelig og vond film. 

Jeg hadde stor sans for filmen Gloria som kom for et par år siden, der den chilenske filmskaperen Sebastián Lelio fortalte en herlig historie om en livsglad, men ensom kvinne på jakt etter kjærlighet. 

I sin nye film 
En fantastisk kvinne tar Lelio igjen for seg kjærligheten, sammen med temaer som kjønn, identitet og fordommer. 

Med nykommeren Daniela Vega i hovedrollen har Lelio laget en svært god film, som rører heftig i den chilenske machokulturgryta. 

Uforståelig kjærlighet 

En fantastisk kvinne introduserer oss for Marina og Orlando, et forelsket par som skal flytte sammen. 
Orlando har forlatt kona for den 20 år yngre Marina, og hun har i tillegg en bakgrunn som gjør at Orlandos familie ikke ser med velvillige øyne på forholdet. 

Når Orlando brått går bort en natt sitter Marina igjen i Orlandos leilighet uten krav på å beholde noe av livet de hadde begynt å bygge. 
Orlandos forsmådde familie vil ikke vite av “den andre kvinnen”, og nekter henne å komme i begravelsen. 

Nå må Marina forsøke å stå opp for seg selv, men det er ikke lett i et konservativt samfunn der transseksualitet er tabu. 
For Marina er en transkvinne, og samfunnet rundt henne ser på hennes og Orlandos kjærlighet som noe uforståelig og stygt. 

Sterkt og ubehagelig 

Sebastián 
Lelio skildrer det hele fra Marinas perspektiv, og tar oss med inn i hennes verden, følelser og tanker. 
Han er ikke redd for det ubehagelige og lar dialogen gå til det som er vanskelig og vondt. 

Ved flere anledninger forsøker de andre rollefigurene å forklare for Marina hvorfor hun er unormal, hvorfor hun er feil, at de ikke vet hva hun er. 
Daniela Vega er kontinuerlig den beste skuespilleren på lerretet, og hennes prestasjon er svært sterkt spesielt i disse situasjonene. 

Filmen er brutal på forskjellige måter, som når Orlandos ekskone kaller Marina pervers, eller Marina må gjennom en legeundersøkelse som nærmest er et overgrep, eller når avsky utvikler seg til vold. 

Som transkvinne selv har Vega et unikt innblikk i hva en ville følt i slike situasjoner, noe som forsterker filmens troverdighet. 

Nyansert og troverdig 

I tillegg til Vegas nyanserte skildring av Marinas følelsesliv bruker Sebastián 
Lelio et interessant formspråk for å fortelle oss hva som skjer i hodet på hovedrollen. 
Den nøkterne realismen brytes av drømmeaktige sekvenser, og en scene der Marinas motgang i livet skildres bokstavelig som en sterk motvind fungerer godt. 

Som i Gloria understreker Lelio retten til å elske seg selv i En fantastisk kvinne, og dermed er ikke filmen bare vond og trist. 
Dette er rett og slett et nydelig drama som tar opp et viktig tema på en fin, nyansert og troverdig måte. 

En fantastisk kvinne er bare Daniela Vegas andre filmrolle og hennes debut som hovedrolleinnehaver. 
Jeg gleder meg til å se mer fra Vega i årene fremover, for hun fortjener virkelig en plass på stjernehimmelen. 
