Bokanmeldelse:Jørn Lier Horst: 
«Hulemannen» 

Lier Horsts nye krim er en spennende miks av journalistikk og politiarbeid. 

Kriminalroman 350 sider Kr. 379,- Gyldendal 

Noen uker før jul blir en dypt ensom mann funnet død alene foran TV-en. 
Like etter blir det funnet en annen død mann på en juletreplantasje ikke så langt unna. 

Ingen av dødsfallene er så tilforlatelige som det kan se ut for, og snart er vi inne i en spennende opprulling av noe som viser seg å være en svært så omfattende krimsak. 

Det er politimannen William Wisting og hans journalistdatter Line som nok en gang spiller hovedrollene. 
Line jobber i VG, og vil bruke skjebnen til den avdøde mannen foran TV-en til å lage en featuresak om ensomhet i dagens samfunn. 
Riktig timet til den søte juletid. 

Hennes far får for sin del mer enn nok med å følge trådene i det som utvikler seg til en komplisert historie om identitet og drapsmotiver. 

Historien blir etter hvert så omfattende at Wisting og hans kolleger denne iskalde desembermåneden også får besøk av en hel delegasjon FBI-folk. 

Selv om William Wisting gjør sitt aller beste for å holde pressen unna saken, løper selvsagt reportasjearbeidet og etterforskningen til slutt sammen i en dramatisk finale. 

Det er en av bokens største styrker at den illustrerer så godt hva godt og systematisk sporarbeid kan lede til, både innenfor journalistikk og politiarbeid. 

Det tar riktig nok litt tid før historien kommer skikkelig i gang. 
Men forfatteren legger med stødig hånd ut det ene sporet etter det andre - også villspor. 
Et effektivt verktøy for å få leseren til å henge med i historien. 

Slik klarer Horst å skape en engasjerende historie, ved hjelp av enkle, men velfungerende litterære virkemidler. 
