Kunstner-pubertet
Verden vil bedras. 

Kunststudenter er praktiserende hysterikere, kunstprofessorer er hardhendte egosentrikere, men den følsomme og flinke unge mannen med burdyr-øynene har det gamle American Pie-behovet for et debut-samleie – og dessuten omgir han seg med kollektive medlemmer av eksentriker-lauget. 
Gutten havner på kunstskole der Sophia Myles kler av seg for blyantflokken, sånn at den ubrukte guttungen forelsker seg i sinnet hennes. 
Steve Buscemi driver kunstkafé, John Malkovich er selvopptatt professor og filmen ser i det hele tatt ut som noe antatt kult for de som sier høhø når de får se Buscemi smile. 

Men Terry Zwigoffs Sundance-film handler nesten bare om uslitelige og utslitte ungdomsting. 
Den har en litt kvass og bitter slutt som kanskje burde blitt filmens hovedtema i stedet for en eskapistiske kult-løyer fra et utilgjengelig innavl-miljø. 
Nei, jeg røper ikke hva det var. 

Basert på Daniel Clowes' tegneserie. 
