Vallerrevyen 2017:Mesterlig politisk satire 

Høydepunktene kommer på løpende bånd i «À la mode». 
Valler-elevene har mestret å skape gull ut av all elendigheten som preget 2016. 

Nivået på skolerevyene i Oslo og Akershus er skyhøyt, men Vallerrevyen greier å løfte det til nye høyder. 
«À la mode» er bunnsolid og original underholdning fra første til siste sekund. 

Her møter vi redaksjonen bak magasinet «À la mode», som forsøker å redde magasinet med utgave nummer 1000. 
Mediekrisen har også rammet bladet, og her prøver redaksjonen ut flere tabloide løsninger for å redde skuten. 

Det fungerer veldig godt som en fin rød tråd. 
Det er samtidig fint at man ikke følger denne slavisk, men bruker den heller som en overordnet ramme for en langt større fortelling om politisk og økonomisk krise i dagens samfunn. 
Her skinner det igjennom at elevene har lagt ned mye arbeid i tekstene. 
Sammen med flere sang- og skuepillertalenter skaper det en solid revy. 

Olje og politikk 

Latteren sitter løst i salen hele veien gjennom. 
For selv om det er tunge politiske temaer som tas opp, er det samtidig lett og morsom underholdning. 
Her er man innom alt fra undervisning og fraværsgrenser, oljearbeidernes kår i Stavanger, Putin og Trump i en komisk moderne dans, til dårlig fotball og forsvarspolitikk i en morsom kombo. 

Spesielt revyens første akt er utrolig god, her er det ikke ett kjedelig øyeblikk. 
Avslutningsnummeret under første akt hvor Sylvi Listhaug, Anders Anundsen og Per Sandberg desperat skal innfri valgløftene med å «få dem ut», altså innvandrerne, blant annet ved å fange Krekar med håv, er kjempemorsomt. 

Pengeprediakant og sjansespill 

Det er tatt mange sjanser i «À la mode», og revyen balanserer hele tiden på grensen til hva som er innafor, som for eksempel i innslaget om mannegruppen Ottars podcast hvor dobbeltmoral i samfunnet tas opp. 
De greier likevel alltid å balansere på riktig side, og risikofulle tema gir god underholdning. 

Johannes Gjessing i rollen som «Pengepredikanten» er en av revyens høydepunkter. 
Her møter vi Einar Gelius som grisk predikant som tar penger for frelse og helbredelse – «God doesn’t do refunds». 

Det spilles selvfølgelig på Brennpunkts innslag «Pengepredikanten» om TV-presten Jan Kåre Hanvold, og sluttresultatet er hysterisk. 
Her får Gjessing med absolutt hele salen i latterkrampe under hans tolkning av Gelius. 
Faktene, mimikken, dansingen, dialogen – dette er utrolig morsomt! 

Årets beste innslag? 

Jeg vil herved nominere Trump-sangen «The South Will Rise» til årets beste innslag. 

Kan noen vennligst legge denne sangen ut og få den til å gå viralt? 
Låvedansen med linedance og cowboyen som synger om sin helt Trump er blant de alle beste Trump-pariodiene jeg har sett og det absolutt beste jeg har sett så langt denne revysesongen. 
Dette er den typen innslag man kommer til å huske i lang tid, og kommer til å sette standarden for Trump-satire fremover. 

Her synger cowboyen, spilt av Gjessing igjen, inderlig om hvite privilegier, segregering, innvandrere, Trump og Pence og nostalgi til 50-tallets USA. 
Til og med lydopptak av Trumps innsettelsestale er flettet inn her, og «locker room talk» er selvfølgelig ikke glemt. 

«Fuck me Donald like you fuck Islam, rock me Donald like you rock Iraq, oooooh no abortion», synger Gjessing. 
Dette er rett og slett i en helt annen liga enn de fleste andre Trump-satirer. 

Wilhelm og Noora 

Skam er selvfølgelig heller ikke glemt i Vallerrevyen, og «À la mode» serverer en av de morsomste Skam-sketsjene sett på revyscenene hittil. 

Her har de tatt 
Et dukkehjem-tematikken fra sesong 2 ett hakk videre og plasserer Noora og William inn i rollene som Nora og Helmer (her selvfølgelig som Wilhelm) med Ibsensk språkdrakt og tilhørende kostymer. 
Når dialogen likevel handler om dagens utfordringer, blir resultatet veldig morsomt. 
«Ikke tro på alt du leser på Jodel, Noora», sier Wilhelm etter at Noora spør om han har «hooka». 

Høyt nivå 

Johannes Gjessing er et stort talent og bærer mye av revyen. 
Han leverer gjennomgående solide rollerprestasjoner, god sang og ikke minst rap. 
Man kan spørre seg om revyen hadde vært den samme uten ham, og kanskje hviler den til tider litt for mye på hans talent? 

Til tross for at enkelte innslag ikke sitter like godt som andre, er «À la mode» en bunnsolid revy. 
Når du tenker de har mistet tråden helt plukker de den raskt opp på nye og uventede måter. 
Det er rett og slett et imponerende høyt nivå levert fra Valler-elevene. 
De har rett og slett greid det igjen. 
