Serviceproblemer på Lido-hjørnet
Nyåpnede Bjerck Restaurant & Bar serverer rimelig hverdagsmat av gode råvarer, men sliter med servicen. 

– Folk kommer ofte og skal snuse og synse om vinene mine. 
Men jeg som bonde vil jo bare at vinene skal drikkes med glede, fortalte en italiensk vinbonde jeg snakket med i fjor sommer. 

Dagen før hadde hun arrangert pizzafest for venninnene sine, som drakk seg fulle på hennes beste Barolo. 

Som restaurantanmelder er oppgaven min som regel å være denne synseren. 
Den litt irriterende personen som sitter og pirker i maten, løfter på fatene for å sjekke merket og overtolker små detaljer som av og til er bygget med kirurgisk presisjon. 

Av og til er sammensetningene rene tilfeldigheter, andre ganger er de velprøvde klassikere, som softis med sjokoladesaus, et enkelt og lokkende valg fra Bjerck-menyen. 

Her, i lokalene til den gamle institusjonen Café Lido, er ikke ambisjonene at maten skal være altfor komplisert. 
Den skal være digg, et begrep medeier og frontfigur Adam Bjerck bruker på menyen. 

Konseptet minner slik om eiernes opprinnelige prosjekt, Adams Matkasse. 
Fremdeles er hverdagsmaten det sentrale. 

Brunsjbrettene er en av signaturene som skiller Bjerck fra konkurrentene. 
Menyen har tre brettvarianter dekket med smørbrød, omelett eller speilegg, salat, smoothie og en smørfylt croissant med eplesyltetøy. 

– Kjøkkenet varierer litt på smoothie-utvalget for å ha noe nytt til gjester som kommer tilbake, informerer servitøren. 
I dag er det appelsin og mango. 

Smakene på brettene er trygge heller enn nytenkende og spennende kombinasjoner, som smørbrødet med kylling og pesto eller skiven med most avokado, tomat og basilikum. 
To av smørbrødene bærer preg av å ha ligget en stund. 
De to andre er ferske, men vanskelige å skjære på grunn av hardt brød i bunn. 

Personalet vet lite om produktene de serverer. 
Det blir mange ekstrarunder for servitørene for å finne ut av ting de ikke vet. 
Som hva som er den lovede tvisten på prinsefisken på menyen, hvilken eplejuice de kan tilby og hvilke viner som passer til maten. 

Drikkemenyen har få valg, og det er lite som signaliserer at restauranten har egen bar. 
Cavaen som anbefales til brunsjen, Castelblanc Extra Brut, har en ensidig og kort ettersmak. 

Utsikten fra de store vinduene er rosinen i pølsen på Bjerck. 
Bryggen glitrer i julebelysning, og snøen daler over Torget da vi kommer tilbake for kveldsmenyen. 

En frisk, men salt mexicansk laksesashimi serveres med mango, knust nachos og jalapeño, som gir et sterkt sting. 
Den andre forretten, sjøkrepsene, druknes i urtesmør og slukes som agn av en tung estragonmajones. 

Det maksimalistiske smaksbildet er til stede også på hovedretten, der stekt salat og tomat har fått for mye pesto. 
Samme tallerken har også karamellisert løk, søt maiskrem og en luftig bearnés, som alle konkurrerer om oppmerksomheten fra det møre entrecôtestykket. 

Bjerck er på sitt beste i rettene med et renere smaksbilde, som den perfekte tilberedte kveiten med blåskjellsaus og brokkolini, og den friterte lysingen med grov ertekrem og karriremulade. 
Begge er velkomponerte retter med gode råvarer. 

Måltidet begynner med at vi må etterlyse drikken. 
Så må vi etterlyse maten. 
Når en av oss får maten, mangler det bestikk. 
Det kommer først med rett nummer to. 
Da er begge rettene kalde, og tilbehøret fremdeles savnet. 

Restauranten kompenserer ved å gi avslag på regningen, men ved besøk nummer to er servicen like uorganisert. 
Først får vi feil rett, og igjen mangler det bestikk. 
Servitøren går for å hente, men kommer aldri tilbake. 

Verdens beste ost kommer fra Bergen. 
Det er den vellagrede Fanaosten som åpner osteretten på kveldsmenyen, med fem kvalitetsoster fra Vestlandet. 

Men osten har dessverre stått for lenge ute, og har rukket å bli svett og hard. 
Sjokoladekaken med sjokoladesaus, nøttestrø og solbæris gir en bedre opplevelse. 

Bjerck er nedpå og avslappet, som vinbonden jeg møtte i Piemonte. 
Men den nyåpnede restauranten har markante serviceproblemer, som kaster skygge over begge besøkene. 

Her får du fin utsikt og lave priser, men det er en del som gjenstår før Bjerck-hjørnet blir en ny favoritt hos meg. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
