Tåken lettet for dronningen
Rihanna gjorde akkurat det hun skulle i kveld. 
Og med det forsvarer hun plassen øverst i pophierarkiet. 

Tåken har ligget tykt over Holmenkollen hele dagen, og det var nok ikke bare jeg som var bekymret for om det i det hele tatt skulle bli mulig å få et glimt av henne, verdens største kvinnelige popstjerne, når hun skulle avslutte fredagen på den aller første Kollen Sommerfestival. 
24 år gammel er hun utstyrt med seks album, vilt mange hits og full kontroll på karrieren. 

Da overrasker det kanskje ikke at Rihanna også har full kontroll på været. 
Idet hun gikk på tre kvarter for sent hadde mye av tåken lettet, og disen som pakket inn området rundt Wirkola-scenen var bare med på å forsterke det som skulle vise seg å bli et forrykende liveshow. 

Sceneoppsettet er skiftet ut fra de to gangene jeg så Rihanna i fjor. 
Det egyptiske temaet som preger det nye er visuelt mye mer effektivt, og når Rihanna, hennes mannlige dansere og band tar scenen til "Only Girl (In The World)" bades sletta i lys. 
Festen er i gang. 
"Disturbia" og " S&M" følger, og Rihanna påpeker at sistnevnte er kommet til live av norske Stargate, som så mange av hennes største hits. 

Og det er på "S&M" at det virkelig tar seg opp vokalmessig. 
Det er ingen hemmelighet at Rihanna har mye vokal på spor. 
Hun gjør heller ingen ting for å skjule dette, men sangstemmen hun har tatt med seg til Oslo i kveld både overrasker og imponerer i forhold til tidligere konserter. 
Når hun for første gang noensinne synger "You Da One" og "Watch N' Learn" i konsertsammenheng, er det vanskelig å tro på at hun aldri har gjort det før. 
Det er faktisk låtene fra hennes siste album som høres aller best ut i kveld. 

Det står ikke på antall hits når det kommer til Rihanna, og hun kunne lett ha fylt hele den tilmålte tiden med nettopp disse. 
I stedet velger hun å starte midtpartiet med de to frekkeste sporene på Talk That Talk, "Cockiness (I Love it)" og en utvidet versjon av "Bithday Cake", som sammen utgjør et av konsertens store høydepunkt. 
Et annet er "Where Have You Been", som løftes til nye høyder av voldsomme trommer, et heftig lysshow og ellevill publikumsrespons. 

Beviset på at en påkledd Rihanna er en sexy Rihanna fikk vi definitivt i kveld. 
Med full jumpsuit, skinnjakke og caps tar hun seg mange færre ganger på skrittet enn tidligere. 
Dette er rett og slett en Rihanna som knapt spiller på sex, men som til gjengjeld oser av selvtillit, har masse publikumskontakt og som fremstår like deler sexy, søt, sjarmerende og virkelig glad for å være på scenen. 

Kveldens konsert på Kollen står i festens tegn ("Oslo, the party's just getting started!"), og når midtpunktet på første ekstranummer tar ned tempoet for kun andre gang med "Love The Way You Lie", blir jeg så positivt overrasket av vokalprestasjonene hennes at jeg knapt tror det jeg hører. 
For selv om hun smart nok overlater de vanskelige partiene av de uptempo låtene til backingsporet, leverer hun her noe jeg ikke trodde hun hadde i seg. 

Når punktumet settes med "We Found Love", mens laserne kjøres ut i tåkenatta og raketter skytes opp fra scenen, er det ikke lenger noen tvil. 
Dette er den beste popkonserten jeg noen gang har opplevd. 

"Only Girl (In The World") "Disturbia" "S&M" "You Da One" "Man Down" "Hard" "Cockiness (I Love It)" "Birthday Cake" "Talk That Talk" "Wait Your Turn" "Where Have You Been" "What's My Name" "Run This Town" "Live Your Life" "All Of The Lights" "Take A Bow" "Cheers (Drink To That" "Watch n' Learn" "Rude Boy" "Please Don't Stop The Music" "Love The Way You Lie" "Umbrella" "We Found Love" 
