For hot til å være sant.
«She's Out Of My League» har et stort problem. 
Hun ER nemlig for bra for ham. 

||| 
FILM: 
De var ikke partyprinsene i klassen, Hollywood-regissørene med milliardinntekt som for tiden er på trofékone nummer tre. 
De satt i kinomørket med sine bleke fuglebryst og smale skuldre og lærte seg alle knepene og kameravinklene mens de andre var på fest. 

Men de glemmer aldri hvor de kom fra. 
Derfor finnes det så mange filmer om nerden som vinner hjertet til skjønnhetsdronningen, til tross for sin deterministisk dystre plass i hierarkiet. 
«She's Out 
Of My League» er en lite overbevisende påstand om at underdog'en kan få hvem som helst, bare han tror på seg sjæl og begynner å barbere seg nedentil. 

Fortumlende 

Vennlige Kirk (Jay Baruchel) jobber i sikkerhetskontrollen på flyplassen i Pittsburgh. 
En dag feier vakre Molly (Alice Eve) gjennom metalldetektoren, og det er Kirk som får æren av å redde dagen når hun glemmer igjen iPhonen på plastikkbrettet. 

Når hun vil treffe ham enda en gang, fortumler det Kirk, forstener den akterutseilte vennegjengen hans, og fornærmer publikum. 

Forsagt helt 

Mollys brå og brennende interesse virker ikke troverdig. 
Ikke fordi Kirk er en 5 og Molly en 10, og fordi «alle vet» at du ikke kan forvente å gå mer enn to nivåer opp på kjærestebørsen, men fordi Kirk er altfor forsagt og fislete, en fortærende passiv person som har drevet viljeløst gjennom livet og endt opp dit vinden har blåst ham. 
Baruchel krymper når han må dele lerretet med Alice Eve, som gir den potensielt kjedelig perfekte Molly en skjelmsk sjarm. 
Hun må regnes som en av arvingene i tronstriden etter Meg Ryan og Jennifer Aniston om hvem som skal fylle den tradisjonsrike rollen som amerikansk films nydelige nabojente. 

Uoriginal 

«She's Out 
Of My Leagues» kombinasjon av rå vitser og skjør seksuell sårbarhet er lånt fra «Knocked Up», «American Pie» og «Alle elsker Mary». 
Men målgruppen oversvømmes av slike filmer, og regissør Jim Field Smiths milde, sympatiske komedie klarer ikke å skille seg ut i det ville kor. 
Lystighetene er likegyldige. 

Å spikre sammen et skjelvende reisverk av en situasjon som fører til at nevnte underliv må barberes av Kirks kompis (det finnes ingen slike situasjoner), mens Kirk akker og uffer seg og spør om ikke dette er litt homo (det er det), rekker ikke. 

Nifs skjønnhet 

Molly er en fin karakter. 
Hun innser sakte at skjønnhet kan være skummelt, og at en som Kirk må overøses med forsikringer for å forstå at han er elsket. 
Når vi faller av «She's Out 
Of My League» er det fordi vi mistenker at det er en øvelse hun vil gå lei av om et par måneder. 
Hun er nemlig, dessverre, for bra for ham. 
