Sippete harry-idioti
Seann William Scott og Paul Rudd kjører en harryflammemobil som likner nytagga oljeplattform, og fordi de utagerer en trafikkulykke, må de gjøre samfunnstjeneste ved å ta seg av bisarre barn. 

Den ene gutten (Christopher Mintz-Plasse spilte Fogell i «Superbad») driver med ridder-rollespill og er følgelig mer sosialt handikappa enn en kvinesdøl med sjakkbrett. 
Den andre lille gutten er besatt av pupper, et nesten medisinsk uoriginalt komedie-paradoks som fører til at du hater alle scenene han er med i and your mother too. 

Rudd blir dumpa av dama si Elizabeth Banks fordi han håner kaffekrok-servitøren som kaller brygget sitt for venti. 
Han er lei seg og kynisk, og de to tvangs-velgjørerne avskyr selvsagt omsorgs-objektene helt fra starten. 
Så kommer plutselig den sentimentale sympatien dettende like overraskende som forskermelding om forverra klima-katastrofe midt i valgkampen. 
Det som ikke var morsomt, blir heller ikke rørende. 

Har du noensinne prøvd å tygge isopor? 
Sånn er «Role models». 
