Grise-retro
God gammeldags purkekomedie oppdatert med alt grisepratet som har blitt lovlig på 2000-tallet. 
som følger formelen til siste ballespark. 

Hollywood er livredd for å introdusere kinopublikummet for noe helt nytt, derfor har man børstet støv av TV-serien som gjorde Johnny Depp kjent - som de fleste har glemt for lengst. 
Det gjøres et småartig poeng av i det Depp sjøl piller av seg løsnesen og avslører seg selv som purk i forkledning med replikken i en scene langt ut i filmen: 
«I used to be in Jump street to!»! 

Kostelig nok det, dessverre er de to som skal bære filmen fram til den episoden langt fra like sjarmerende som gamle Depp. 
Nerden (Hill) og sportsidioten (Tatum) som hatet hverandre på gymnaset finner utrolig nok tonen på politiskolen syv år etter, og blir etter en flau debut omplassert til å spane for å avsløre en narkoring på en videregående skole. 
Da må man agere 18-åringer igjen med all moro det fører med seg - dessuten må de snu om rollene fra da de selv var 18 etter en misforståelse hos rektor. 
Jonah Hill gjentar rollen fra «Superbad», denne gangen i forkledning. 
Manuset er minst like full av penis- og sugevitser som Hills gjennombruddsfilm, men det tværes ut og føles langt fra like, øh, friskt som den gang. 
Jeg legger ikke listen høyt for griseprat, men innimellom hadde det vært ok om også flere minutters dialog om suging hadde en eller annen retning. 
Langt artigere er det når manuset leker og fjaser med den uironiske originalen, for er det en ting «21 Jump street» skal ha ros for så er det at den tar seg selv svært lite høytidelig. 

Ikke en eneste gang skal vi glemme at dette er ment som rein moro. 
Men de to i hovedrollen skylder altså for mye sjarm til at filmen blir det. 
Tatum sliter stort med å gi steinansiktet nyanser og stryker på komisk timing, mens Hills gamle kjenning var langt morsommere da han var yngre og veide mer. 
Her virker han overraskende uengasjert til tross for at han selv også er med på manussiden. 
At man etter en halvtime tar seg til å tenke seg helt andre i hovedrollene er vel intet kompliment. 

ØYSTEIN DAVID JOHANSEN 
