The Districts:Sanger som fyller rommet 

Den vanskelige tredjeplaten? 
Nei, den sterkeste runden. 

The Districts: "Popular manipulations" (Fat Possum/Border) 

Medlemmene i The Districts begynte å spille sammen mens de gikk på high school i småbyen Lititz i Pennsylvania. 
Omtrent før tenårene var over, hadde de gikk ut albumene "Telephone" og "A flourish and a Spoil". 

Sistnevnte kom for to år siden og hadde det som skulle til av energisk gitarlyd. 
Denne gang har sangene vokst seg større. 
Lydbildet er mektigere, vokalen til Rob Grote mer intens. 
De har fortsatt samarbeid med produsent John Congleton på fire kutt, mens Pat Cassidy har erstattet Mark Larson på gitar. 

Mens de tidligere scoret høyt på ungdommelig friskhet, imponerer de nå med evnen til å lage sanger som fyller hele rommet og vel så det. 
Du finner spor av både David Bowie og Arcade Fire, i sanger fylt med angst for hva som venter. 

Første halvdel av platen er den beste, uten at det betyr så mye her. 

Beste spor: 
"Violet", "Ordinary day", "Salt", "Point". 
