Plateanmeldelse:Shining - «Animal» 

Shining har lagd årets dårligste og dummeste rockealbum. 

ALBUM: 
ROCK 

Shining – «Animal» 

(Spinefarm) 

Om du blar opp i Guinness’ rekordbok neste år, finner du kanskje et bilde av Shining under «Band med mest ekstreme musikalske utvikling». 

Verken The Beatles eller Radiohead kan måle seg med reisen til Jørgen Munkebys hjertebarn: 
Fra å lage smakfull jazz rundt tusenårsskiftet, har Shining blitt gradvis mer metallisk og syntetisk. 
Med «Blackjazz» (2010), erklærte Munkeby å ha oppfunnet sjangeren blackjazz – industriell ekstremmetall med saksofon. 
Det låt spennende, men ble kjapt slitsomt og utslitt. 

Imponerende elendige «Animal» bryter med denne oppskriften, og inneholder de verste påfunnene fra de siste 20 år med melodisk hardrock: 
EDM-synther! 
Gitarer som låter som synther! 
Trommer som låter som tupperware! 
Hvinende, oksygenfattig vokal! 
Drekkevisekoringer! 
Moduleringer! 
Testosteron! 
Adrenalin! 
Fart! 
Spenning! 

Fra John Coltrane-fans til et kjærlighetsbarn av møkkabandene Volbeat og Panic! at the Disco, altså. 
Som mennesket med verdens lengste negler viser, er ikke rekorder alltid noe å skryte av. 
For Shining er det å bli fullstendig strømlinjeforma det samme som å gå mot strømmen, så kritikk vil nok bare bevise albumets genialitet. 

På grufulle «When the Lights Go Out», knurrer Munkeby «everybody» på en måte som gjør det fristende å hoie: 
«rock your body!». 
Enten det er poenget at det skal minne om «Everybody (Backstreet’s Back)» eller ei, er det klinkende klart at Shining har glemt hjernen igjen hjemme. 

Alle de ti sporene høres ut som de har blitt skvist gjennom en gigantisk Spotify-algoritme. 
Fra den likbleke balladen «Hole in the Sky» til den fryktinngytende Muse-kopien «Fight Song» er musikken kald, kunstig og virkelig, virkelig dårlig. 

«Nothing even matters anymore,» vræler de på «Smash It Up!». 
Håpløshet er et sentralt tema på «Animal», som er ment å være et slags partyalbum for endetiden. 
Men det er en enorm forskjell på å være en skuffa idealist og en som ikke tror på noen ting. 

«Animal» er lyden av en verden der selv musikken har blitt kastet til hundene. 
