TV-anmeldelse:Truls à la Hellstrøm smaker fantastisk 

Gi Eyvind Hellstrøm en makker han ikke kan la være å le av. 
La dem reise rundt på jakt etter verdens beste mat. 
Voilà, der har du oppskriften på god TV. 

Ni år er gått siden hele Norges mesterkokk og kjeftesmelle Eyvind Hellstrøm meldte overgang fra Bagatelle til TV3. 

Der har han knust restaurantdrømmer og vært hobbypsykolog for mennesker som spiser smågodt til middag. 
Forhåpentligvis har han også lært nordmenn noe om hvor lett det egentlig er å spise raskt, sunt, billig og godt hver dag. 

Innimellom er det blitt i overkant mange TV-sendte julemiddager, kjendisbesøk og kokkekonkurranser. 
Nå trenger Hellstrøm noe skikkelig å gjøre igjen. 
Det har han fått med sin TV 2-debut. 

Truls à la Hellstrøm er lærerikt, inspirerende, morsomt, og i det hele tatt svært godt gjennomført. 

Funker godt sammen 

Okay, så har undertegnede i lang tid slukt nesten alt Hellstrøm er blitt bedt om å koke i hop på TV. 
Jeg elsker å se ham lage mat, og jeg elsker å se ham skjelle ut folk. 
I Truls a là 
Hellstrøm er det faktisk lite av begge deler. 
Til gjengjeld er det svært mye annet. 

Endel av æren skal selvfølgelig makker Truls Svendsen ha. 
Parringen av de to programlederne er en liten genistrek. 

Svendsen, kjent fra blant annet Senkveld og for en ellevill fyllekule på den røde løperen under en James Bond-première i 2008, er den folkelige moromannen. 
Hellstrøm er den verdensvante snobben. 
De er bevisste sine roller, men alltid åpne for en utfordring. 

Verden rundt 

Programmets utgangspunkt er at Truls skal lære å lage mat. 
Til det trenger han Hellstrøm som guide. 
I hver episode besøker de en ny by. 
Der lærer de om den lokale maten, treffer kokker, slaktere, bønder og trøffelgriser, før de planlegger et måltid som Truls skal tilberede og servere til lokalbefolkningen. 

I den første av totalt åtte episoder går turen til Tokyo. 
I beste An Idiot Abroad-stil fniser de fælt av lokale skikker, men det tar ikke lang tid før Hellstrøm får et stykke Kobe-biff i hendene og igjen blir svært alvorlig. 

Truls på sin side, greier nesten utelukkende å holde seg alvorlig når han spiser noe som er skikkelig digg. 
Selv ikke når han får huden full av en morsk, fransk kokk på et restaurantkjøkken i Paris, lar han seg affisere nevneverdig. 

I det hele tatt er det mye god stemning i Truls à la Hellstrøm. 
Ikke engang sistnevnte kan jo la være å le når han gjentatte ganger blir parodiert av kompisen. 

Lokker frem det beste i Hellstrøm 

Det meste foregår i Hellstrøms regi, men i hver episode får Truls velge én aktivitet. 
Dermed ender de to på karaokebar i Tokyo, på surfeyoga i Barcelona og hos spåkone i Paris. 

Disse sidesporene lokker frem det kanskje beste i TV-karakteren Hellstrøm: 
Å se den verdensvante kokken i ubekvemme situasjoner er nesten helt på høyden med å se ham bak grytene. 

Med 45 minutter lange episoder (uten reklamepauser) rekker Truls og Hellstrøm overraskende mye, uten at det noen gang går for fort i svingene. 
Møter med mennesker, lange reiser, måltider, kjøkkenundervisning og utenomfaglige påfunn er fint balansert. 

Sammen med Truls Svendsen har Eyvind Hellstrøm nådd et foreløpig høydepunkt i TV-karrièren. 
Det er bare å si Bon appétit! 

Anmeldelsen er basert på de tre første episodene. 
