Film:Harry-anarkistene 

Ja men, hva med dem som gir (unnskyld uttrykket; det er nødvendig: 
) gir faen i alt? 

«DE UMORALSKE» 

Ja, hva med dem? 

Det vet jeg ærlig talt ikke - heller ikke etter å ha sett denne filmen. 
Likevel er det livets mest skjødesløs individer det fortellerkåte (blant annet) fenomenet Lars Daniel Krutzoff Jacobsen griper fatt i her: 

Camilla og William er to mennesker som lurer og svindler absolutt alt og alle; de ultimate snyltere - helt uten noen normal form for anstendighet. 

William bare plukker opp hva han trenger - også mennesker. 
Camilla prostituerer seg - også med babyen i barnevogn på utsiden av døra. 

Dette er en slags anarkisme, i form ikke aldeles ulikt hva Wam & Vennerød holdt på med i sin tid. 
Men der W & V forsøkte å angripe samfunnsstrukturene, nøyer Krutzkoff Jacobsen å beskrive innfallenes og driftenes motstandsløse fremvekst i enkeltmennesker. 

Det er selvfølgelig ikke særlig vakkert. 
Eller koselig. 
Men det er sannelig ikke en inkompetent fremstilling av hva mennesker kan dvele ved av lavere instinkter i mørkere stunder av livet. 

Regissøren ønsker åpenbart å være en tøylesløs skam-bekjemper, en uskjønnhetens estet, en forkjemper for styrke i fornedrelsen. 

Og han tar seg selv ikke alt for høytidelig; hvem ville ellers kalt sin film en «skillingsvise for vår tid»? 
Og selv om sprutflaske med sædlignende væske brukes både titt og ofte, er han egentlig ganske uskyldig i sine beskrivelser. 
Tross alt. 

På den annen side er det ikke få innfall i filmen - inkludert avslutningen - som virker direkte sakesløse og derfor totalt forvirrende. 

Derfor: 
En marginalt interessant, smått perverst morsom og ganske godt laget bagatell av en film. 
