En fantastisk roman
Et århundre skildret gjennom noen få timer. 

Graham Swift: 
Morsdag. 
Roman. 
134 sider, oversatt av Merete Alfsen. 
Gyldendal 

Graham Swift er en av Storbritannias mest sentrale samtidsforfattere, og Morsdag, som nå foreligger i Merete Alfsens nydelige oversettelse, er en fantastisk liten roman som skildrer et århundre og et helt samfunn i endring, fanget gjennom noen skjellsettende timer i løpet av morsdagen 24. mars 1924. 
Dette er den ene fridagen i året for tjenestefolket, og vi møter den unge tjenestejenta Jane på den siste dagen i hennes åtte år lange kjærlighetsforhold til overklassegutten Paul. 
Bakteppet for romanen er første verdenskrig, som nærmest utraderer en generasjon unge menn og overlater de etterlatte til liv i taushet og savn og en sorg som ikke blir artikulert, og som også endrer grunnvilkårene i det britiske samfunnet og velter om på det etablerte klassesamfunnet. 

Kjærlighetshistorien gir assosiasjoner både til Lawrences Lady Chatterleys elsker og Ishiguros Resten av dagen, og vi ser den begynnende oppløsningen av det engelske klassesamfunnet på nært hold. 
Romanen skildrer de enorme endringene gjennom det 20. århundret, men når de vises gjennom Jane, blir de likevel håndterbare og gir mening innenfor ett enkelt menneskeliv. 
Selv om romanen utspiller seg over én enkelt dag, tas vi med gjennom Janes 98-årige liv, og vi får innblikk i hennes fremtidige forfatterkarriere og endrede status. 
Men akkurat denne morsdagen er Jane fremdeles tjener, og selv om hun og Paul er nærmere hverandre enn noen gang og er elskende og nakne for hverandre, kan de aldri ha en fremtid sammen. 

Åpningssitatet ”Visst skal du gå på ballet!” og undertittelen ”En eventyrlig beretning” viser tydelig at dette er en askepottfortelling, der hovedpersonen går fra fattigdom til rikdom og berømmelse. 
Janes utvikling går fra stillhet, det ubemerkede som kjennetegner en god tjener, til å få en stemme og et forfatterskap, og dette speiler en verden som er fullstendig endret. 
Askepottfortellingen møter vi også i Emily Brontës Jane Eyre, som også en tydelig undertekst i Swifts roman, og intelligens, leselyst, egenrådighet og karakter er avgjørende for begge disse romanheltinnene. 
De sprenger begge rammene for den klasseposisjonen de er plassert i, og i Morsdag ser vi dette tydelig når Jane går naken rundt i herskapshuset hun er alene i. 
Vi forstår at dette er en dobbel overskridelse, både av klasse og kjønn, og biblioteket og litteraturen blir hennes utvikling og frigjøring. 
Jane innehar en markert mellomposisjon, der hun som tjener bor i huset, uten å bebo det. 
Hun har ikke noen fødselsrett eller en selvfølgelighet i omgangen med det, og hennes jobb er rydding, vedlikehold og opprettholdelse av en fasade. 

Som Jane Eyre er også Swifts Jane foreldreløs, og hun må skape sin egen skjebne og fremtid. 
Morsdagen blir derfor hennes dag, som om Jane er sin egen mor, og hun blir den som ivaretar og viser omsorg for sitt unge selv, og som beskytter henne og husker, men aldri utleverer, og som bruker og omformer erfaringer og minner til det den voksne og aldrende Jane trenger og ønsker. 
Morsdag blir til syvende og sist den ene fortellingen Jane aldri skriver ned og deler med leserne sine, selv om hun bruker sitt eget liv og skriver det om i forfatterskapet sitt, og romanen skildrer den omveltende dagen som avføder Janes forfatterskap, men som hun alltid beskytter og holder for seg selv. 

Dette er en liten roman i omfang, men den fremstår som tidløs og nesten uuttømmelig. 
Sidene skildrer en verden der jeg ønsker å strekke hendene ut og ta på interiørene, høre samtalene og føle smerten, gleden, kjærligheten og skuffelsen, og jeg tvinger meg selv til å lese saktere for å være i teksten så lenge jeg kan. 
