I den klassiske musikkens godteributikk
Smågodt og noen velvalgte smaksprøver fra de mest eksklusive konfekteskene var det blitt plass til i Kristiansand Symfoniorkesters «Ønskekonsert» som gikk for nær fullsatt sal i Kilden i går kveld. 

Med scenen for en gangs skyld blomsterprydet, alt som var av messinginstrumenter skinnende blanke og nypussede, et velopplagt orkester og et publikum i feststemning, ble kvelden uten tvil ikke bare en ønskekonsert, men også en festkonsert. 
Det skyldes også en konferansier som gjorde hver presentasjon til et lite komishow. 
Jeg tror aldri jeg har opplevd en bedre konferansier enn Bartek Kaminski i sammenheng med KSO. 

Som trofast følger av orkesteret både før og etter Kilden, har jeg mange ganger tenkt at denne konsertsalen er et par nummer for stor. 
Men så var den altså ikke det i går kveld. 
En populær konsert som dette må til i ny og ne for at det potensielle publikum i byen, altså langt flere enn de faste abonnentene, skal få ører og øyne opp for at KSO fins, er gode og i stand til å formidle musikalsk glede. 
KSO er flinke på så mange områder. 
For eksempel har de virkelig anstrengt seg i likestillingssammenheng. 
I forbindelse med stemmerettsjubileet presenterte de en mengde kvinnelige dirigenter. 
De har ofte nye verk og bestillingsverk på programmet (kom igjen om en uke). 
De spiller for barn, og de spiller for en trofast flokk av abonnenter, men denne flokken bør absolutt vokse. 
Da må man være «populistisk» en gang i blant, og man må være det med bravur. 
Slik var konserten i går. 

Smågodt var «Morgenstemning» og «Norsk dans nr. 2» av Grieg, «Meditasjon» fra Thais av Massenet, Strauss’ «An der schönen, blauen Donau», «Intermezzo» fra Cavalleria Rusticana. 
Fra konfektesken kom førstesatsen fra Dvoraks «Fra den nye verden» og andresatsen fra Beethovens sjuende og sistesatsen fra Tsjaikovskijs fjerde. 
Mange liker å høre deler av symfonier før de får helheten, så selv om man kan synes det er brutalt å bryte sammenhengen, er det lurt å gjøre det av og til. 
Det hele ble pikant avrundet med et glass sprudlende champagne signert H. C. Lumbye. 
