Konsertanmeldelse:Euforisk kastrat-pop 

«Dere virker ikke like drita som jeg hadde forventa» sier Truls Heggero. 
Men John Dee er sjelden fullere. 

KONSERT: 
Truls STED: 
John Dee, by: 
Larm PUBLIKUM: ca 400 AKTUELL LÅT: 
«Out Of Yourself» 

Folk dukket opp en time i forveien for å sikre seg plass til årets største by:Larms-hype. 

Publikum er et hodeteppe stappet med forventning. 
Falsetten fra Lukestar skal fare ut i nytt vann, men ingen er helt sikre på hva det innebærer. 
Noen venter mer elektronikk, andre forventer et R&B-sound. 
Den ferske og intenst fengende singelen «Out Of Yourself», gjør det i hvert fall tydelig at han har dumpet indie-rocken. 

Man kan nesten stille klokken etter by:Larm. 
Rett bak slaget 01:00 forsvinner sceneteppet og på scenen sees silhuettene av Something Sally, kanskje bedre kjent som bandet til Karpe Diem. 
Ut kommer Truls til jubel fra halve musikknorge, og lyden av new wave-synth og dyrisk elektrorytme. 
Men dette har vi jo hørt før. 

Det er litt new wave, litt shoe-gaze, og veldig mye M83 - helt fram til den engleaktige falsetten omformer musikken til noe man ikke har hørt før. 
Euforiske og nesten nifse popmelodier, som fra spøkelset til en kastratsanger, dunket i enorme synth-tepper og snertent slagverk. 
«Then Go» dirrer hele lokalet med frenetisk trap-bass og en sexy skarptromme, og utover bevarer arrangementene seg i det svevende drømmepop-landskapet. 

Det grenser til ensformighet, men Truls' englesang holder seg like fengslende. 
John Dee svelges av de svale og intrikate melodiene. 
Han kunne like så godt ha sunget på gresk - teksten blir sekundær. 
Men både «Princess» og «Out Of Yourself» beviser at Truls kan komponere låter like godt som stemning. 

På fredagens siste konsert på John Dee var ikke ikke folk så fulle som Truls hadde forventet, for innerst inne hadde vel alle en følelse av at dette skulle bli en konsert verdt å huske. 
Og det var den. 
