Varmhjertet satire om panikkslått pave
Regi: 
Nanni Moretti 

Manus: Federica Pontremoli, Francesco Piccolo, Nanni Moretti 

Skuespillere: Michel Piccoli, Jerzy Stuhr, Renato Scarpa, Franco Graziosi, Camillo Milli, Roberto Mobile 

Den italienske regissøren, forfatteren og skuespilleren Nanni Moretti er en meget kjent og anerkjent skikkelse i sitt hjemland. 
Her hjemme har vi opplevd ham i komedier og drama, filmer hvor han som regel har vært involvert i både regi, manus og skuespilleri. 
Så også her, han er en av tre manusforfattere, han innehar regien og han spiller en psykiater. 

Denne gang serverer han oss en komedie fra Vatikanet. 
En fantasi om hva som kan skje når den nyvalgte paven får et sammenbrudd før han skal ut på balkongen for å motta hyllesten fra menneskemengden på Petersplassen.Den nyvalgte, en italiener, denne gang (den franske skuespilleren Michel Piccoli), føler at han er uverdig til denne religiøst/politiske stillingen, en stilling som sier at han er han er valgt av Gud for å være overhode og veileder for millioner av mennesker. 
En psykiater (Nanni Moretti) blir hasteinnkalt. 

Men se så: 
Den nyvalgte paven stikker av. 
Kort og godt. 
Og han går på bar, han kjører buss, han leier seg inn på et hotell, der han støter på en teatertrupp.Imens prøver Vatikanet utad å opprettholde en løgn. 
Og de ventende kardinaler? 
Psykiateren arrangerer ballkamper for dem i Vatikanets borggård… 

Dette er satire. 
Men som dét er det varmhjertet, sympatisk, faktisk til tider ømt. 
Den bedriver en slags munter gjøn med paven, med ritualene, med den stive pompøsiteten omkring pavevalg og paveinnsettelser. 
Og vi smiler og vi applauderer! 
Regien er poengtert, detaljorientert og konsis. 
Og aldri har vi sett den franske veteranen Michel Piccoli mer nyansert, med mer bunden varme enn her — elegant og fremragende. 
Den samme konklusjonen drysser vi også gavmildt over hele filmen. 
