Kreativt underskudd
(A&M/Universal Music) 

Det er 30 år siden «Summer of '69» og 24 siden «(Everything I Do) I Do It for You», men fremdeles hender det at Bryan Adams gir ut ny musikk. 
Og da går det i akkurat den samme powerpopen og de samme powerballadene som det alltid har gått i. 
Og han fremfører låtene sine på akkurat samme ujålete vis som han alltid har gjort. 
Kanadieren prøver ikke å finne opp kruttet på nytt, for å si det sånn. 
To ting gjør at «Get Up» likevel skiller seg litt fra andre Bryan Adams-album: 

1. 
Produksjonen: 
Det høres at Jeff Lynne har sittet ved spakene. 
Lyden på «Get Up» er den karakteristisk dumpe, bløte vi kjenner fra, tja, for eksempel ELO, The Traveling Wilburys og Tom Pettys «Full Moon Fever». 
De som måtte savne soundet Bryan Adams hadde da han kommersielt var på høyden, kan med fordel sjekke ut de to siste platene til nesten-navnebroren Ryan Adams i stedet. 

2. 
Spilletiden: 
Det er i og for seg ikke noe galt med få og korte låter. 
Flere artister burde fatte seg i korthet. 
Men ni spor — hvorav kun to er mer enn tre minutter lange - føles knapt som et album i det hele tatt. 
Og de fire akustiske variantene Adams har fylt på med, bidrar ikke akkurat til å skape et inntrykk av kreativt overskudd. 
