Slåsskamper, effektlarm og sjangerstuing
Norske Tommy Wirkola har bak seg to drabelige filmer: 
"Kill Buljo" og "Død snø". 
Den ene en hengiven Tarantino-flørt, den andre atskillig mer vellykket, zombie-leken "Død snø". 

I denne tysk/amerikanske produksjonen har han fått mye mer penger å leke med, pluss tilgang til mye mer avansert leketøy. 
Resultatet vil sikkert fryde et sjangerbevisst ungdomspublikum, men hvordan en nå enn vrir og vender på det: 
Det er en tynn film. 

At den er hinsides all logikk, spiller liten rolle. 
Mange filmer er dét, likevel kan de være meget stilbevisste, tiltrekkende, på et høyt nivå og av et rommelig format. 

Vel. 
Det dreier seg om eventyrets Hans og Grete. 
I voksen alder er de blitt heksejegere, utstyrt med moderne våpen og med utseende og klær som tilhører de en moderne storbygjeng. 
Landskapet de opererer i er en skrudd blanding av middelalder og et ubestemmelig Walt Disney-eventyr, riktignok i realfilm-utgave. 

Handlingsstrukturen er syltynn , det dreier seg mer om en lang og drabelige stabel effekter, pluss lån og stjeling fra gotiske eventyr, westernfilmer, Hongkong-action, actionkomedier, samuraifilmer m.m. Whoong! 
Svisjh! 
Krææk! 

Jada, det hele er kjap t og velturnert og velturnert og kjapt, men det blir aldri virkelig oppfinnsomt, aldri virkelig spennende, aldri virkelig morsomt og aldri, aldri originalt. 

Filmen vises både i 3D — og i 2D-utgave. 
