Nervepirrende og sjelfullt
Mange mener at Jan Toft er den beste vokalisten i Vamp. 
Her hører vi hvorfor det er lett å mene det. 
For nå er vestlendingen endelig ute med sitt første soloalbum. 
Han forlot Vamp i 1998. 
Hans stemme er sterk. 
Ordene han synger får en tyngde og substans som det er umulig å forholde seg likegyldig til. 

Jan Toft er fylt av uro og søken. 
Av og til er han rå og kompromissløs som et norsk svar på Tom Waits. 
Det er god grunn til å til å linke Toft mot Waits på den skeive og rufsete «Veggane har øyrer» og den frodige og rocka «Snøfnugg». 
De som ønsker seg låter litt mer i Vamp-stil, kan kose seg med de nydelige viseballadene «Sommaren uten deg» og «Stille før stormen». 

En annen vinner er «Berceuse», et dystert dikt av André Bjerke, som Toft har skrevet en fin visemelodi til. 
Der finner vi også ordene som har skapt tittelen til dette glimrende og sterke albumet «Alle e aleina». 
