Pedagogisk prinsessespill
«Disney Princess» tar barna med inn i en vakker eventyrverden - og lærer dem ting samtidig. 

Det er definitivt slutt på de tider da grafikken på barnespill var synonymt med dårlig. 
Kanskje det skyldes at barna ofte har egen laptop nå, fremfor å måtte spille på pappas gamle PC? 
Eller er det fordi spillmakerne tar barna mer på alvor - noe som sannelig er på tide. 

Uansett: 
Grafikken i Disney Princess er eventyrlig vakker - bokstavelig talt. 

Prinsessespillet er naturlig nok mest for jenter, og det er lagt mye vekt på estetikk og «jåleri». 
Spillfiguren har for eksempel et svært romslig klesskap, med uttallige klesplagg å velge mellom. 

Ellers er spillets konsept så klassisk som det kan bli: 
Den onde heksen Zara har invadert kongerikene til prinsesse Askepott, Snøhvit, Jasmin og Ariel, og gjort verdenene «onde» og grå. 
Spillfigurens oppgave er å endre kongerikene tilbake til å bli «snille» og fargerike. 

Dette gjør man blant annet ved hjelp av tryllestaven, som kan utføre alt fra å fargelegge trillebårer til å låse opp porter til å trylle bort onde figurer. 

Barna kan velge hvilke verdener de vil tre inn i, blant annet ut fra vanskelighetsgrad. 
Oppgavene omfatter alt fra å fargelegge gjenstander til å få de syv små dvergene til å jobbe sammen til å fange opp rullende steiner. 

Av og til kan det imidlertid være litt vanskelig å vite hva man skal gjøre, og hvordan, selv om det er forklart med norsk tale. 
En annen irriterende faktor er den snille, sukkersøte tonen. 
Hvorfor skal jentefigurene i disse spillene alltid være så milde, snille og selvoppofrende? 

Jeg etterlyser tøffe pippi-prinsesser som tør å heve stemmen og dytte fiendene av veien. 
Uansett - et nydelig eventyrspill som garantert vil treffe unge jenter med et trylleslag. 
