Marit Larsen:«Under The Surface» 

(EMI) 

Hvilken søt, søt hevn dette er. 

M2M nådde aldri en førsteplass på VG-lista, selv om «Don't Say You Love Me» var farlig nær. 
Den låtens ektefødte etterfølger er imidlertid Norges mest populære låt akkurat nå, Marit Larsens solodebutsingle «Don't Save Me». 
Og den følges opp med et album som spruter av overskudd. 

Faktum er at det er Marit, ikke Marion Ravn, som viderefører det beste ved M2M. 
«Under The Surface» er sprudlende pop med et uskyldsrent og naivt preg. 
Marits resolutt «pikete» stemme bidrar også til inntrykket av at dette er lettvektig musikk. 
Men det er på overflaten. 
Man får pent gjøre som tittelen hinter om, og dykke litt dypere. 

Der finner vi en artist som virker hemningsløst lykkelig over å lage musikk på egne premisser. 
Marits store kommersielle appell er en naturlig konsekvens av hennes melodiske begavelse. 
Musikken er like trillende og perlende som stemmen hennes, og når hun drar inn store doser folkrock i kraftpopen sin, er det som om vårsolen skinner litt sterkere der ute. 

Særlig på «This Time Tomorrow» og «Only A Fool» er det en fantastisk skaperglede å spore. 
Sistnevnte låt har både indie-estetikk og countrykomp, og akkurat i dét krysningspunktet finner vi essensen av Marit Larsen der hun er nå: 
Et stort talent som mestrer det hun prøver på, og topper det hele med en sterk signatur. 

Og selv om dette er en slags hevn for hun som ble dumpet av plateselskapet, er det først og fremst søtt. 
Til å spise opp, altså. 

Platen kommer ut 6. mars. 
