En udødelig hund
Han er gammel, og kanskje litt skrullete også, i positiv forstand. 
Amerikanske Seasick Steve går sine egne veier, og han gir blaffen i å søke enkle løsninger som kan gi ham kommersiell uttelling. 
Seasick Steve er for en kultartist å regne med lang fartstid. 
Han har med seg sine svorne fans hele veien, og noen få nye kommer til for hvert album. 
Jack White er blodfan. 
Det er også John Paul Jones fra Led Zeppelin. 
Han spiller bass på noen av låtene her. 

Det meste gjør Seasick Steve selv. 
Han spiller banjo og gitarer med ulik lyd og effekter. 
Noen av låtene er minimalistiske, mens andre er fylt opp med arrangementer som bluesrockelåter flest. 
Hele veien låter dette både sjelfullt, nervepirrende, organisk og autentisk. 
Hunden bjeffer. 
Det lukter whiskey, fest og påfølgende traumer. 
Vi får levert såre ballader, og hunden selv bjeffer så det merkes. 
Seasick Steve blir aldri allemannseie. 
Han skremmer noen, og forfører andre. 
Akkurat som Tom Waits. 
