Samsung Pixon12
Dette er meget bra, Samsung! 

Etter å ha testet noen middelmådige telefoner i det siste, var det en sann glede å stifte bekjentskap med Samsung Pixon12 - en kameramobil som føles gjennomført i nær sagt alle bauger og kanter. 

Men det er kameraegenskapene Samsung er mest kry av. 
Målsetningen har vært å lage en mobiltelefon med et kamera som kan matche vanlige lommekameraer, ikke bare på funksjoner, men også på kvalitet. 
Vel, vi har hørt det før - for eksempel lovet Sony Ericsson noe av det samme med sin Satio, uten helt å innfri. 

La oss først se på hva denne telefonen har å by på av viktige godsaker: 

Smarttelefon med 3,1" trykkfølsom OLED-skjerm med oppløsning på 480 x 800 piksler Støtter HSUPA/HSDPA (mobilt bredbånd) WLAN (trådløst nettverk) aGPS (assistert GPS, enkelte hjelpedata hentes via mobilnettet) 12 megapiksels kamera med vidvinkelobjektiv (28mm), kraftig xenon-blits, smart autofokus, seriefotografering og scene-gjenkjenning Videoopptaker i høy oppløsning, 800 x 480 piksler Videospiller som støtter mange formater, inkludert WMV og DivX-filer Musikkspiller for "alle" aktuelle formater. 
RDS-radio Exchange-støtte (ActiveSync) Vekt: 
119 g Størrelse: 108 x 53 x 13,8 mm 

Full spesifikasjonsliste 

Det er med andre ord lite vi savner på denne listen. 
Til og med størrelsen bør passe mange, den er for eksempel en god del mindre enn iPhone, riktig nok litt tykkere, men den har til gjengjeld en enda bedre skjerm. 

Superskjerm 

Ja, for skjermen er også verdt å dra fram. 
Oppløsningen er høy, og den er krystallklar fra nær sagt alle vinkler. 
Fargegjengivelse og skarphet er også i toppklasse. 

Skjermen er trykkfølsom, og må berøres litt hardere enn på iPhone, men lettere enn Satio. 
Menyene er logisk oppbygd, norsken er bra, og det tok oss ikke mange minuttene før vi var dus med betjeningen. 

Responsen er rask, og en liten vibrasjon forteller deg at telefonen har registrert trykket ditt. 
Synes du den blir plagsom, kan den skrus av, eller justeres i styrke gjennom fem nivåer. 

Samtalekvaliteten er meget bra. 
Den er klar og fin med god fylde og diskant. 

Når telefonen er i liggende posisjon, kan du få fram et tastatur som er meget enkelt å skrive på. 
Det er dessverre ikke norske tegn på det, men du kan aktivere T9 slik at "paske" automatisk rettes til "påske", for eksempel. 

Tre "desktoper" 

Tilbake til hovedskjermen. 
Til venstre i vinduet ligger en skjult verktøylinje med en rekke små miniprogrammer på, som kan dras til en av de tre arbeidsflatene. 
Du kan altså ha tre forskjellige "desktoper" tilpasset jobb, skole og privat, for eksempel. 

Nytteverdien er variabel, men her finnes det ting vi setter pris på, som mini musikkspiller, analog klokke, kalender, med mer. 
Og flere kan lastes ned fra nettet ved behov. 
Helt som "AppStore" er det ikke, men enkelt og greit. 

Sentrale applikasjoner som musikkspiller, bildeviser og videospiller er alle intuitivt oppbygd og letthåndterlige. 

Nettleseren er også brukbar, blant de bedre vi har sett, men vi mener fortsatt at iPhone-nettleseren er i en særklasse best. 
Vi savner blant annet at mobilsider kommer opp automatisk, f. eks på VG.no, det kan fort bli ganske mye data å laste. 
Skalering går imidlertid fint, og takket være den høye skjermoppløsningen er sidene også godt lesbare: 

Bruk andre plugger 

Musikkspilleren er logisk oppbygd med artist, album, spilleliste osv, og avspillingen starter kjapt. 
Du har flere muligheter til å påvirke lydbildet, men vi ble aldri helt overbevist av kvaliteten på de medfølgende in-ear-pluggene. 
Mellomtonen ble for fremtredende på flere av forhåndsinnstillingene, mens andre gjorde bassen for dyp og drepte samtidig diskanten. 

Ved å bruke helt vanlige Koss PortaPro fikk vi derimot såpass godlyd at vi definitivt kan drømme oss avgåde til tonene fra den nye platen til King of Convenience. 
Det låter balansert deilig. 
Også tøffere toner fra Depeche får det til å rykke i godfoten. 
Ulydene glimrer med sitt fravær. 

Men du er avhengig av den medfølgende overgangen for å bruke vanlige øreplugger. 
Det er nemlig ikke noen minijack-tilkobling på telefonen, noe vi synes er litt tøysete. 

Vi synes også det er litt smålig å bare utstyre telefonen med et usselt 2 GB minnekort (microSD), når konkurrentene oftere og oftere legger ved 8. 

Klassens beste kamera, men... 

Kameraet aktiveres ved å trykke på fotoknappen som ligger ved siden av utløseren, og i samme øyeblikk forsvinner linsedekselet til side automatisk. 

Funksjonene ligger lett tilgjengelig til venstre og høyre i skjermbildet, slik at du enkelt kan gjøre de innstillingene du skulle ønske. 

Blitsen er sterk, og autofokus er betydelig raskere enn på 12 megapiksels-konkurrenten Satio fra Sony Ericsson. 
Helt på godt lommekamera-nivå er det imidlertid dessverre ikke helt ennå, dessverre. 
Det er spesielt på kontrastfylte bilder at detaljer enten blir undereksponert i skyggepartier, eller brent ut i lyse. 

Hvis lysforholdene er dårlige, og blitsen ikke strekker til, sørger et kraftig støyreduksjonsfilter for å viske ut detaljer. 
Det blir ikke særlig vakkert når bildene blåses opp i 100% størrelse, men til tross for denne kritikken er kvaliteten tilfredsstillende på mange av testbildene våre. 
Spesielt utendørsbildene er til dels strålende. 
Men frotsatt har vi sett lommekameraer til tusenlappen som har gjort en enda bedre jobb. 

Vi legger til at kameraet ikke har optisk zoom, noe som også er med på å sette det litt i skyggen av spesialkameraene. 

Vi reagerer også på at telefonen bruker relativt lang tid på å lagre bildet til minnekortet. 
Ved seriefotografering brukes et internt bufferminne, sånn at den trege lagringen ikke blir noe problem. 

Bildesensoren er liten, oppløsningen er høy. 
Det er en dårlig kombinasjon som vi dessverre ser på alt for mange mobiltelefoner og lommekameraer. 
3-4 megapiksler hadde vært mer enn nok, men da hadde Samsung naturligvis mistet et kjøpsargument (som definitivt IKKE burde være noe kjøpsargument, mener vi). 

Ta en titt på testbildene under, så kan du gjøre deg opp din egen mening om dette er godt nok eller ikke. 

Videoopptakene får relativt høy oppløsning, og det er lite eller ingen hakking å spore. 
Med tanke på at dette er en mobiltelefon er dette absolutt bra. 
I farten kan vi ikke huske å ha sett bedre fra noen av konkurrentene. 
Litt ullen lyd er det største ankepunktet hva videoopptak angår. 

Glimrende videospiller 

Og som videospiller er den jo bare en drøm. 
Vi kopierte over en DivX-film som hadde oppløsning 656 x 384 piksler. 
Den ble avspilt helt problemfritt, og med den skjermkvaliteten er det ikke vanskelig å la seg underholde. 

Høyoppløselige WMV-videoer (1080i) og Nordkalotten (1024 x 576) (H.264) måtte imidlertid telefonen melde pass på. 
Filene ble gjenkjent og listet, men vi fikk feilmelding om at oppløsningen ikke var støttet da vi prøvde å starte avspillingen. 

Batteri og overføring 

Telefonen har en oppgitt batterilevetid på 7,5 timer ved tale, og 390 timer ved standby. 
Videoavspilling skal kunne kjøres i 5,1 timer på fulladet batteri, tallet for musikk er 13,6 timer. 
Det er godkjent for en mobiltelefon med disse egenskapene. 

Telefonen lades samtidig som den er tilkoblet PC-en, og overføring av mediefiler skjer med en hastighet på rundt 5 MB i sekundet. 
Det er ikke helt på iPhone 3GS-nivå, men raskt nok til at vi ikke irriterer oss. 

Konklusjon 

Samsung Pixon12 er en gjennomarbeidet telefon. 
Det er få ting å trekke på, og vi blir ikke overrasket om denne telefonen kommer til å få en del priser når mobilåret 2009 skal oppsummeres. 

Samsung ønsker spesielt å fri til fotoentusiastene, vi sier at Pixon12 vel så mye bør tiltrekke seg alle som er opptatt av mobil underholdning. 
Tingene vi har satt på minussiden er for det meste småtterier, og kan uansett ikke fravriste Samsung et velfortjent anbefalt-stempel fra DinSide Data. 

Dette er nemlig en meget god mobilelefon, som definitivt må vurderes hvis du er opptatt av egenskapene vi har trukket fram. 
Hvis du har råd, vel og merke, for prisen er kanskje det aller største ankepunktet mot Pixon12. 
Det sier det meste. 
