Godless S01
Den beste serien fra ville vesten siden Deadwood. 

Jeg må med en gang bare erkjenne at jeg er svært glad i westernfilmer og -serier. 
Fra klassikere med John Wayne og Clint Eastwood via alternative perler som Dead Man til mer dyptpløyende miljøskildringer som Deadwood. 

Jeg simpelthen elsker den ville vesten, de enorme landskapene, de skitne saloonene, de fåmælte antiheltene og den brutale mytologien – i Godless får jeg en herlig dose av alt sammen. 

Serien er ikke like sterk i replikken og like saftig i rollefigurenes karaktertrekk som Deadwood. 
Men dette er et blinkskudd av en westernserie som både skinner i sjangerdrakten og som svinger godt som spennende kruttrøykdrama. 

En by, en bande og et håpløst utgangspunkt 

Settingen er i New Mexico i 1880-årene, hvor både loven og troen har tunge kår. 

Den lille gruvebyen La Belle har mistet nesten alle sine menn i en ulykke. 
Sånne uheldige omstendigheter tiltrekker seg et digert gruveselskap som presser på for å kjøpe sølvgruven for en rimelig penge. 
Ekstra inspirert til grådighet siden byen nå stort sett er befolket av kvinner, og tilsynelatende kun har en halvblind sheriff (Scoot McNairy) og hans eplekjekke assistent (Thomas Brodie-Sangster) som beskyttere. 

Samtidig er den nådeløse banden til Frank Griffin ute på leting etter sin tidligere kollega Roy Goode (Jack O'Conell), som gjemmer seg i traktene. 

Legg til kyniske journalister, misforstått religion, raseskiller, ulike indianerstammer og noen ondskapsfulle typer som kunne ramlet rett ut av Nick Caves mordballader, så har du ingredienser nok til å skjønne hva slags gryte serieskaperne Scott Frank og Steven Soderbergh koker opp. 

Grunnvannet som gir næring til hele serien, er nybyggertidens usikkerhet og USAs ustødige formative år. 
Noe også noen norske familier får oppleve. 
Immigranter fra Skandinavia er et av de mange miljøene vi er innom på denne reisen i USAs tilblivelsesmytologi. 

Jeff Daniels er uhyggelig god til å være ekkel 

I et kruttsterkt rollegalleri, er det flere som stikker seg ut som høydepunkt. 

Jeff Daniels er uhyggelig god som den livsfarlige bandelederen Frank Griffin. 
Daniels har en tilstedeværelse og en stjernekraft fra tidligere roller som forsterker Griffins lederegenskaper og sølvtunge. 
Og rollefigurens gudekomplekser og grusomheter gjør hans forvrengte selvbilde til et grotesk og fascinerende skue. 

Godless kaster av seg westernsjangerens kjønnsstereotypier. 
Dette er en serie hvor kvinnene bærer like mye av både skjermtiden og helterollene som mannfolkene. 
I tillegg til en vidunderlig rar tysk kunstner, er rancheren Alice Fletcher (Michelle Dockery) og borgermesteren Mary Agnes (Merritt Wever) to av seriens tøffeste rollefigurer. 
Jeg er spesielt svak for den treffsikre og replikksterke Mary Agnes – som også er utstyrt med byens beste "bullshit"-filter. 

Scoot McNairy (Halt and Catch Fire) er igjen ypperlig som den tverre og hjertegode sheriff Bill McNue. 
I tillegg finner vi sterke kort som Sam Waterston (Law & Order og En vakker dag) og Kim Coates (Sons of Anarchy) i biroller som det umiddelbart smaker typete typer av. 

Det er nesten en fornærmelse mot resten å gi seg her, men det får si sitt at jeg ikke kan sette fingeren på en eneste skuespillerprestasjon som lugger i denne serien. 
Med et ørlite unntak for et rimelig sadistisk tvillingpar som presenteres litt tegneserieaktig. 

Åpne landskap med rom til ettertanke 

Samlet oppleves Godless syv episoder som en lang og god film. 
Der serieformatet gir oss mulighet til å virkelig bli kjent med både rollefigurene, deres bakgrunnshistorie og deres drømmer og redsler i sitt nytt land. 

Miniseriens åpne fortellerstil brukes også til god effekt. 
Her skvises ikke historien inn i en dramaturgisk diktert episodestruktur. 
Hver episode får leve sitt eget liv og puste i sitt eget tempo. 
Det er givende for en fortelling som trives i åpent terreng. 

Utseendemessig så er dette en serie som bruker westernsjangerens brede kinoformat til å fange opp både grandiose landskap og folkets plassering i den massive ville vesten. 
New Mexico er en av USAs største stater i areal, og landskapet, menneskene og stemningene sys sammen på vidunderlig vis i Steven Meizlers stilrene foto. 

Her snakker Godless et filmspråk som faller naturlig for serien. 
Formatet er godt egnet til å gi rom til ettertanke etter hvert som vi møter både personer og situasjoner som er egnet til refleksjon. 

Selv om jeg vil holde Deadwood noen hestehår over Godless (her er det jo ingen Al Swearengen i saloonen), så er dette innertier for min seriesmak. 
En støvete, mørk, lun og velbalansert præriereise som passer like godt til morgenkaffen som til kveldsdrinken. 

Godless har premiere på Netflix den 22. november. 
Anmeldelsen er basert på alle 7 episodene. 
