En rasende far i skogen
Birger Emanuelsens forferdelig intense fjerde roman, om en far og en sønn i verden av i dag, med all dens farer, usikkerhet og terror. 

Jon er lærer, og har tidligere jobbet for Leger uten grenser i Zimbabwe. 
Han er gift med Vilje og sammen har de fem år gamle Andreas. 
Men livet deres er på ingen måte noen idyllisk og beskyttet boble: 
Jon blir stadig plutselig rasende, og han lar seg hele tiden besette av terrorangrepene som inntreffer både nært og fjernt, og når meldingene om et nytt angrep i Frankrike tikker inn på telefonen, skjer det noe i Jon. 
Han tar med seg Andreas ut i skogen ut fra en nærmest manisk tanke om at sønnen skal herdes og bli mann. 

«Jeg skal beskytte deg» er en bok man raser gjennom, i alle ordets betydninger: 
Det går fort, de ofte bare en- og to-siders kapitlene løper inn i hverandre, og ruller den stadig mer intense fortellingen videre. 
Men rase kan også bety å være sint, å skjelle og smelle, og det gjør både leseren og hovedpersonen. 
Emanuelsen gjør Jons redsel og sinne til leserens. 
Det er som om det hele tiden bobler under overflaten, alt kan når som helst eksplodere. 

Boken handler om å være far, og alle de voldsomme følelsene farskapet bringer med seg, både kjærlighet og sinne, stolthet og selvforakt. 
I likhet med en annen, kjent forfatter fra Tromøy, skildrer Emanuelsen en moderne fars kamp med maskulinitet og sårbarhet. 

I ønsket om å være en god far som vil gjøre sønnen sin sterk, modig og uavhengig, balanserer Jon farlig nær grensen mellom omtanke og galskap. 
Alt han vil er å beskytte sønnen sin mot verden. 
Men gjennom hele boken blir leseren tvunget til å stille det ubehagelige spørsmålet: 
Beskytter han sønnen, eller er han sønnens største trussel? 
Hvordan beskytter man sin egen sønn fra seg selv? 

Emanuelsen graver og graver seg ned i disse spørsmålene. 
Det er vond, til tider rystende lesning. 
På nesten umerkelig vis fører Emanuelsen oss inn under huden på Jon. 
Det er mesterlig gjort. 
