Usher «Here I Stand»
(LaFace/Sony BMG) 

Lunkent føleri i fem kvarter. 

I går fortalte Usher VG-leserne at han er ferdig med playboylivet. 
I dag kan vi fortelle at dét ikke slår spesielt heldig ut på hans nye plate. 
Det er sjelden at «nå er jeg familiefar»-estetikken slår heldig ut for artister, spesielt de som slår seg opp og frem med sex- og singellivorientert musikk og -image, som denne karen. 

Ikke sånn å forstå at «Here I Stand» er noe radikalt stilskifte for Usher, eller et brudd med de strømlinjeformede R&B-formlene, det er bare en helt vanlig, lang og ofte uinspirert plate. 
Han beveger seg nærmere Stevie Wonder enn tidligere, uten å egentlig gjøre stas på inspirasjonskilden. 
Fremfor alt mangler albumet monstersingelen med stor M, slik «Yeah!» var på forgjengeren «Confessions». 
Den tåpelige «Love In This Club» når ikke «Yeah!» til anklene engang. 

Stargate er selvfølgelig med på et par spor, og treffer bra på «His Mistakes», en av flere låter her som hadde fortjent en bedre og mer kortfattet kontekst enn disse 74 sedate minuttene. 

ANBEFALTE KJØP: 
«This Ain't Sex», «Best Thing», «His Mistakes» 
