Sterkt og gripende om lovens sjel
En rettsavgjørelse om en 17-årings rett til å nekte å motta blodoverføring, får store eksistensielle konsekvenser både for dommeren og 17-åringen i dette sterke dramaet. 

En dommers dilemma 

Originaltittel: 
The children act. 
Sjanger: 
Drama. 
Nasjonalitet: USA/Storbritannia 2018. 
Regi: Richard Eyre. 
Manus: 
Ian McEwan, basert på egen roman. 
Skuespillere: 
Emma Thompson, Stanley Tucci, Fionn Whitehead, Ben Chaplin, Jason Watkins. 
Lengde: 
1 time 45 min. 
Aldersgrense: 6 år. 
Kinopremiere: 24. august. 

Siamesiske tvillinger er født. 
Enten dør begge, eller så må én dø for at den andre skal leve. 
Men vil ikke det være mord? 

- La Gud bestemme, sier foreldrene og opinionen. 
Men den som skal bestemme, er høyesterettsdommer Fiona Maye. 
Hun må forholde seg til loven, ikke følelser og moral. 
Neste sak! 

Mellom alle de store og vanskelige avgjørelsene den pliktoppfyllende dommeren må ta, blir det storm på hjemmebane. 
Ektemannen sier klart fra om hva han synes om å bli så fullstendig oversett av sin overarbeidede kone. 

Så kommer neste sak: en 17 år gammel gutt, altså mindreårig, er alvorlig syk. 
Det som kan redde ham er en blodoverføring. 
Men gutten og foreldrene er Jehovas vitner. 
De mener at sjelen er i blodet, og blodet tilhører Gud. 
Derfor nekter de blodoverføring. 
For første gang beveger Fiona seg utenfor rettsalen, og oppsøker Adam på sykehuset før hun tar sin avgjørelse. 
Det skal få store konsekvenser for mange mennesker. 

«En dommers dilemma» er ikke et sånt rettsdrama der vi får kjennelsen til slutt, til jubel eller fortvilelse i salen. 
Filmen tar for seg hva som skjer etter avgjørelsen. 
Om det å få blodoverføring er å «forurense» sin egen sjel, får Fiona erfare at dommene hun avsier også kan «forurense» både hennes evne til å holde seg strengt til loven og hennes sjel. 
Det er bankende hjerter bak loven, og denne gangen krever de mer av henne enn bare å være «blind gudinne». 

Emma Thompson er strålende striks som den pliktoppfyllende dommeren, som åpenbart har brukt for mye tid med nesen i lovsamlingen og for lite på sitt eget sjeleliv. 
Stanley Tucci er strålende sterk i rollen som oftest er besatt av en kvinne: den oversette ektefellen. 
Fionn Whitehead er strålende følsom og poetisk som Adam. 

Sammen skaper de et gripende drama, moralsk og eksistensielt, om både hvordan en enkel avgjørelse gir ny erkjennelse. 
På både godt og vondt. 
