Zombie uten liv
Regi og manus: George A. Romero. 
Med John Leguizamo, Dennis Hopper, Simon Baker, Asia Argento. 
Amerikansk. 
Skrekk - 15 år. 

Hvorfor er de døde ikke døde? 
Hvorfor får de ingen fred i sin død? 
Hva jager de? 
Hva er det som forårsaker et «zombie-utbrudd», døde mennesker som står opp fra sine graver og begir seg på skremselsferd blant de levende? 
Hva representerer det? 
Hvilke kollektive redsler rører zombiene - de levende døde - ved i vårt underbevisste? 

I alt dette gir «Land of the Dead» blanke sjutton. 
Filmen gir ingen svar, interesserer seg ikke for spørsmålene. 
Den konsentrerer seg om å forsøke å skremme på et utvendig, grunt og ekstremt elementært zombie-plan. 
Og skremmer derfor overhodet ikke. 

Kan hende er den legendariske regissør George A. Romero ferdig med allegorier og mørkets dyp gjennom denne skrekkfilms tre forgjengere - hvorav den første og banebrytende «Night of the Dead» (1968) troner i kultpallens toppsjikt. 

Kan hende anser han at også publikum skal ha disse klart i mente - og se «Land of the Dead» bare som det siste, actionfokuserte kapittel - selvrefererende og dermed også med en viss humor. 
I så fall er det ikke åpenbart, sett fra salen. 

Kan hende mener Romero nå i stedet å introdusere nye, mer påtrengende allegorier, der hans verden nå består av zombie-horder underveis til en for lengst forlatt storby, på jakt etter dem som måtte være igjen av levende menneskelemmer. 
I den sterkt innskrenkede verden har de rikeste kjøpt seg en isolert luksus i byens eneste opplyste skyskraper - drevet av en skruppelløs Dennis Hopper. 
De øvrige menneskene lever i ytterste mørke og fattigdom. 
Bortsett fra noen få, som aspirerer til et liv innenfor ved å risikere livet i Hoppers tjeneste. 

Parallellen til vår verden er åpenbar. 
Vi ser det, men vi opplever det ikke - der også dette fremstår som syltynn unnskyldning kun for den mest primitive action. 
Og blir til en sjablong uten liv, dødskamp uten resonans. 

ELLEN MARGRETHE SAND 
