Såpeboblespill
«Sudeki» kunne blitt så mye bedre, men kommer bare halvveis og ender opp med å være et pent skall uten særlig innhold. 

Det fargesprakende eventyrspillet «Sudeki» har lenge vært et av de spillene jeg har gledet meg mest til. 
Det lovte et fantasifullt univers, spennende figurer og en episk spillhistorie hvor mørket var i bitter konflikt med lyset. 

Men utviklerne bommer på blinken, og treffer et godt stykke ute i pereferien. 

Du begynner som sverdfanatikeren Tal, og etter hvert rotter du deg sammen med tre andre figurer: 
En trollkvinne, en rifleskytter, og en søt jente som har talent for å klatre opp vertikale flater. 
Poenget er å kombinere forskjellige figurtyper for å gjøre spillopplevelsen litt variert. 

Det fungerer også. 
De kjemper på ulike måter med forskjellige taktikker og slagkombinasjoner, noe som gir «Sudeki» et sårt trengt høydepunkt. 
Kampsystemet er solid, med både action- og strategielementer. 

Det hele finner sted i en svært fantastisk verden hvor monstre og mennesker er like vanlige som snakkende ender og små-sinte guder. 
Spillet ser vanligvis nydelig ut, og det inviterer til utforskning. 
Utseendemessig scorer «Sudeki» nesten full pott. 

Alt virker brillefint, men så svikter «Sudeki» på det viktigste. 

Figurene er pinlig klisjébefengte, og historiene deres hører hjemme blant forkastede «Glamour»-manuskripter. 
Det hele er så erketypisk, stakkars bønder som blir overrumplet av slemme monstre for eksempel, at «Sudeki» ikke greier å vekke interesse. 

Det hele er også preget av mye gjentakelser. 
Du løper mellom punkter og dreper det du ser, mens du blir servert den syltynne historien på en lite engasjerende måte. 

Forbered deg også på talentløse skuespillere som tidvis grenser til det kriminelt irriterende. 
De skriker, hyler og står ikke i stil med figurene de representerer. 
Når begynte egentlig småjenter å høres ut som brautne menn som aldri kom helt over stemmeskiftet? 

Kombiner den påfølgende elendigheten med utvannede rollespillelementer som aldri kommer godt frem i spillet, og du har et spill på rask vei nedover. 

Det hele bunner ut i at «Sudeki» er et begrenset og gjennomsnittlig eventyrspill, som tilfeldigvis stiller med flott grafikk og et underholdende kampsystem. 

Det blir litt som såpebobler - pene å se på, men fulle av ingenting. 
