Kjedelig stjernekrig
Den første tilleggspakken til «Star Wars Galaxies» har oppstartsproblemer. 

Helt fra jeg så den første Star Wars filmen har drømmen om å fly en X-wing vært omtrent like stor som å eie et lyssverd. 

Mange år senere, i 1992, kom jeg over spillet «Star Wars: X-Wing». 
En grafikk så vakker at matteprosessoren på 386en rødglødet. 
Så kom «Star Wars: 
Tie Fighter» (1994) et av de beste Star Wars spill noen sinne. 
Deretter den ikke helt så vellykkede «Star Wars: X-Wing vs. Tie Fighter» (1997) og til slutt «Star Wars: X-Wing Alliance» (2000). 

Seriens store styrke har vært de interessante og vellagede oppdragene, intelligent kunstig intelligens, spennende historie og muligheten til å selv delta i episke slag. 

Når så Lucasarts annonserte «Jump to Lightspeed» som tilleggspakke til «Star Wars Galaxies», kom drømmene om et levende Star Wars-univers frem igjen. 
Håpet var at «Star Wars Galaxies: Jump to Lightspeed» skulle videreføre arven fra sine forgjengere. 

Vel nå pleier jo ikke alt bli slik som man håper på. 

«Jump to Lightspeed» er en romskipsimulator i Star Wars-universet, rettere sagt i onlinespillet «Star Wars Galaxies». 
Handlingen foregår i tiden mellom «Et nytt håp» og «Imperiet slår tilbake». 

Det er tre grupperinger, Imperiet, Rebellene og Smugglers som du kan melde deg inn i. 
Valget du gjør bestemmer hvilke typer romskip du senere skal fly. 

Du står fritt til å gjøre hva du vil, er du litt i tvil kan du få tildelt oppdrag, som ikke er av den helt spennede sorten. 

Til forskjell fra sine forgjengere, teller ikke dine pilotferdigheter noe særlig. 
Lucasarts har nemlig valgt å lage en blanding av simulator og rollespill. 
Dette får erfarne spillere med lang fartstid i spillet til å være nær usårlige, selv om de flyr samme type romskip som du. 

Og for å komme dit må man holde på lenge. 
Skal du i hele tatt få oppgradert det spinkle skipet du starter med, må du nedkjempe hundrevis av svært lite intelligente motstandere som flyr rundt i sirkler og venter på å bli skutt ned, eller klemmer seg fast mellom asteroider. 

Heldigvis er det visuelle ganske imponerende, slik at du i det minste kan nyte grafikken mens du legger deg på halen til en rompirat som sender edder og galle over radioen. 
Grafikken er av aller ypperste kvalitet, og føles nesten filmrealistisk til tider. 

For allerede eksisterende «Star Wars Galaxies»-spillere vil «Jump to Lightspeed» utvide spilluniverset og tilføre dybde. 

Men sett for seg selv blir det langt mellom de store opplevelsene. 
Mye av tiden din vil gå med til å sanke erfaringspoeng gjennom å skyte ned en «dullion» hjernedøde rompirater. 

Spillet oppdateres derimot kontinuerlig, så mye vil endre seg i tiden fremover. 
Vi får håpe til det bedre. 

I mellomtiden får jeg heller leke litt med lyssverdet mitt. 
