Fujifilm FinePix HS10
TEST: 
Sjelden har så mye vært pakket inn i så lite. 

Allerede da Fujifilm annonserte HS10 fikk vi nærmest vann i munnen. 

Dette er nemlig kameraet som har praktisk talt alt - 30x optisk zoom med svært god vidvinkel (tilsvarende 24mm), filming i 1080p, støtte for 1000 bilder i sekundet ved lav oppløsning (for ultrasakte film), panoramafunksjon, RAW-støtte, manuelle funksjoner og mer til. 

Men la oss begynne på sedvanlig vis - en gjennomgang av nøkkelfunksjonene til Fujifilm HS10: 

Spesifikasjoner, Fujifilm FinePix HS10 

Optikk: 30x optisk zoom, brennvidde tilsvarende 24-720mm (f/2,8-5,6)Nærgrense: 60cmNærgrense, makro: 1cmOppløsning, stillbilder: 10,3 megapikslerInnholdsfortegnelse: 
Spesifikasjoner, Fujifilm FinePix HS10KonstruksjonBrukervennlighetFunksjonerYtelseBildekvalitetVideokvalitetKonklusjon, Fujifilm FinePix HS10Oppløsning, video: 1920x1080 (1080p, 30 bilder pr sekund)Sensorstørrelse: 
Maks. 
ISO: 
6400Bildestabilisering: 
Mekanisk (flytting av bildebrikke)Lysmåling: 256 sonerBlender/Lukkerprioritet: 
JaSerieopptak: 
10 bilder pr sekundLCD-størrelse: 3" (kan vinkles opp og ned)LCD-oppløsning: 
230.000 punkterMinnekort: 
SDHCBatteri: 
4x AA (lader/oppladbare batterier medfølger ikke)Vekt m/ batteri: 
666gFysiske mål: 
131x91x126mm 

Konstruksjon 

HS10 er slett ikke noe lite kamera, noe vekten på 666g vitner om - omtrent samme vekt som de fleste speilreflekskameraene i forbrukersegmentet i dag. 
Det håndteres også som et speilreflekskamera, med et solid og meget komfortabelt grep. 
Zooming skjer ved å vri på ringen rundt objektivet og ikke med en bryter som mange andre ultrazoomkameraer benytter seg av. 

Funksjonshjulet til høyre for blitsen lar deg bytte mellom ulike modi. 
HS10 har to automoduser (en med scene recognition, som prøver å finne ut hva du egentlig tar bilde av), samt en "vanlig" automodus. 
I tillegg til de typiske P/S/A/M-modiene, finner du også en innstilling for avanserte funksjoner (mer om det senere), to sceneinnstillinger (huskes fra gang til gang slik at du kjapt kan bruke den du brukte sist), en egendefinert innstilling med tanke på ISO, bildeformat, skarphet, toneomfang etc., som også huskes fra gang til gang, samt en panoramafunksjon vi også skal komme tilbake til. 

Ved siden av funksjonshulet finnes det et innstillingshjul for å endre f.eks. lukkertiden dersom kameraet står i S-modus. 
Ved utløseren sitter også knappene for seriefotografi og eksponeringskompenasjon, hvis funksjon avhenger av hvilken modus kameraet opererer i. 
For eksempel kan du ikke justere eksponeringskompensasjonen når kameraet står i automodus. 

LCD-skjermen kan vinkles Baksiden av kameraet har et rikt utvalg knapper både på høyre og venstre side av skjermen. 
LCD-skjermen er 3" og har en oppløsning på 230.000 punkter, og den kan vinkles 90 grader oppover (for "skudd fra hofta") og 45 grader nedover (armene over hodet). 
Dette er også hensiktsmessig ved makrofotografering. 
Den elektroniske søkeren imponerer oss mindre og fremstår som liten og med begrenset oppløsning (ca 200.000 punkter). 
Her er det et godt stykke frem til de aller beste, som for eksempel G-serien til Panasonic. 

Blitsen spretter aldri opp av seg selv med mindre du manuelt trykker på den lille knappen til venstre for blitsen. 
Det har både fordeler og ulemper, der du selv må huske på det i f.eks. motlyssituasjoner, men der du heller ikke risikerer at blitsen fyrer av når du ikke vil - selv om kameraet står i automodus. 

Rikt knappeutvalg 
Vi liker godt at et såpass avansert kamera også har knappesnarveiene på plass. 
På venstre side finner du hurtigknapper til ISO, eksponering, autofokus, fokustype (enkel, kontinuerlig eller manuell fokus) og hvitbalanse. 
På venstre side fungerer piltastene som hurtigtaster til blits, makro, selvutløser og endring av utsnittet når de ikke brukes i menyene. 

I tillegg finnes det en dedikert knapp for å starte videoopptak (opptakstypen settes i menyen), en dedikert avspillingsknapp (avbrytes når du trykker ned utløserknappen halvveis) og selvsagt en menyknapp. 
Du kan også bytte mellom den elektroniske søkeren og LCD-skjermen ved å trykke på en egen knapp, og det finnes i tillegg en sensor som bytter til søkeren dersom du holder kameraet opp til øyet. 
Vi syntes imidlertid at denne var i overkant sensitiv og valgte derfor å slå den av. 

SD-kortet ligger bak en luke på høyre side som fremstår som de fleste andre kameraer der du skyver den litt ut før du vipper den opp. 
På motsatt side ligger HDMI-utgang og USB/AV-utgang bak et gummilokk. 
Kameraet bruker 4x AA-batterier som ligger bak en luke på bunnen av kameraet, men er ikke beskyttet ekstra, så så fort lokket åpnes kan derfor falle ut om du ikke følger helt med. 
Et lite minus får HS10 fordi stativfestet er plassert langt unna midten av objektivet. 
Det er også laget i plast. 

Brukervennlighet 

Vi tar selvsagt all kred for at Fujifilm endelig har gjort det slik at meny/ok-knappen ikke hopper ut av menyen, men går tilbake til menyen i det du endrer en innstilling - tidligere har du vært nødt til å trykke på venstre pil; noe vi har klaget på hver gang; sist da vi testet Fujifilm FinePix F200EXR. 

Fujifilm HS10 scorer høyt på brukeropplevelsen. 
Menyene er konsistente over hele linja, selv om vi helst skulle ha sett at enkelte menyvalg var grået ut fordi de ikke var tilgjengelige i stedet for at de bare er borte. 
Vi savner for eksempel også tilbakemelding om at blitsen må flippes opp for at blits-snarveien skal fungere. 

En liten ting til vi savner er at du må gå via menyen og bla frem til riktig sted for å endre oppløsning og bilderate på videopptak. 
Her skulle vi veldig gjerne ha hatt en snarvei, Fujifilm! 
Siden opptaksknappen må holdes inne et halvsekund for å aktivere videoopptak, kunne et lett trykk for eksempel ha pekt til innstillingene for opptaket. 

Menyene er også tilgjengelig på norsk, og flere av menyvalgene har forklaringstekst. 
De fleste funksjoner endres ved å holde en knapp inne og trykke på piltastene eller bruke innstillingshjulet, litt i samme ånd som Nikon har løst det på de fleste av sine speilreflekskameraer. 
Dette synes vi fungerer utmerket. 

Funksjoner 

Her er det mye å sette pris på for entusiasten. 
For det første støtter HS10 fotografering i RAW, som gir deg større muligheter til å etterbehandle bildene uten at det går ut over bildekvaliteten. 

1000 bilder i sekundet! 
Videofunksjonen er allerede nevnt - muligheten for å filme med full HD-oppløsning er én ting, men du kan også ha det veldig morsomt med filming i opp til 1000 bilder pr sekund (riktignok med dramatisk redusert oppløsning - bare 224x64). 
Et fint kompromiss er 442x332 oppløsning og 240 bilder i sekundet, som passer fint til YouTube-formatet og da gjør at ett sekund i virkeligheten oppleves som åtte sekunder på film. 

Bare se hvor flink Elise (4) er til å kaste frisbee: 

Verdt å sette pris på er også panoramafunksjonen, som blant annet også Sony har implementert i sine lommekameraer. 
Her trykker du ned utløserknappen én gang, for deretter å sveipe kameraet opp til 270 grader. 
Deretter prosesserer kameraet det du har fanget, og i løpet av 10-15 sekunder har du et veldig bredt bilde (ca 5Mp) der alt er med. 
Riktignok kunne kvaliteten ha vært bedre, og funksjonen som syr bildet sammen bommer litt med skjøtene innimellom. 

Her er ett eksempel: 

Kan fjerne turister Men, det stopper ikke der. 
HS10 har også funksjonalitet for å fjerne turister fra et bilde. 
Her bør du helst sette kameraet på stativ, og det tar da 5 bilder (du definerer intervallet) før det i etterkant fjerner alle delene av motivet som var i bevegelse. 
Har du ordentlig flaks (der ingen stod stille på samme sted), blir alle som en fjernet fra bildet. 

Skjønt, sistnevnte funksjon fungerer dårlig i våre forsøk. 
Vi har prøvd flere varianter og variert intervallet mellom hvert bilde, men resultatet virker noe tilfeldig. 
Under ser du et bilde fra da vi satt kameraet på gata utenfor Byporten i Oslo og tok fem bilder på fem sekunder. 
Den grønne bussen stod ikke der hele tiden, for å si det sånn: 

I avspillingsmodus kan du vise opp til 100 bilder av gangen, og det er også mulig å søke i bildene du har tatt. 
For eksempel kan du angi at du kun vil vise bilder av to personer (forutsatt at ansiktsgjenkjenning har fungert optimalt), eller kun nattfotografier. 
Slik funksjonalitet er kjekk nå som minnekortene blir stadig større og billigere, og der det ikke er uvanlig at det etter hvert både ligger hundre- og tusenvis av bilder lagret på kortet. 

Avansert seriefoto 
Vi må også trekke frem seriefotomulighetene. 
Du kan ta 7 bilder på rappen, fra 3-10 pr sekund (altså 7 på 0,7s hvis du går for den kjappeste løsningen), men en fiffig funksjon er best shot, der det er lettere å forklare med et eksempel: 

Poden står på ski og skal hoppe på et lite hopp. 
Du vil gjerne ha en sekvens av ham i det han nærmer seg hoppkanten og hopper. 
Kanskje kunne to bilder før hoppkanten og fem bilder etter hoppkanten være passe? 
HS10 har en funksjon der kameraet begynner å lagre bilder kontinuerlig til hurtigminnet i det du holder utløserknappen halvveis ned. 
Dermed kan du definere at den skal bevare de til en hver tid to siste bildene inntil du trykker knappen helt inn, noe du i dette tilfellet gjør på hoppkanten. 
Da lagres de to foregående og fem neste bildene. 
Smart, eller hva? 
Skuddtakten bestemmer du selv (3-10 bilder pr sekund). 

Bracketing er også på plass, både med tanke på eksponering og (digital) zoom. 
Her kan du ta 3 bilder med opp til ±1EV. 

Vi liker også at kameraet automatisk zoomer inn på et ansikt rett etter at du har tatt et bilde (gitt at det fant et ansikt), slik at du raskt kan kontrollere at fokus og eksponering var tilfredsstillende. 

I tillegg, altså - en drøss av innstillingsmuligheter, manuell eksponering, småting som to kjappe bilder på rappen med og uten blits og mer til. 
Fujifilm HS10 er i hvert fall ikke et kamera du velger bort fordi det mangler funksjonalitet. 

Ytelse 

Fujifilm HS10 presterer jevnt over meget godt på våre ytelsestester. 
Autofokusen oppleves som rask og presis, og kameraet responderer kjapt på knappetrykk. 
Visse funksjoner krever dog litt ventetid, som f.eks. det å sy sammen et panoramabilde, eller faktisk også det å slette et bilde, noe som har vært tilfelle for Fujifilms kameraer i en årrekke. 

Seriefoto er nevnt - fra første til siste bilde i en 7-bilderssekvens var det 43 hundredeler, som tilsier en skuddtakt på 1/(0,43/6)=14 bilder i sekundet, altså mer enn de 10 som var oppgitt. 
Merk dog at du kun får tatt disse 7 bildene før kameraet bruker drøye 10-12 sekunder på å lagre dem. 
Du kan skru ned hastigheten til 3 bilder pr sekund og dermed ta 7 bilder på 2 sekunder, men fortsatt vil kameraet bli opptatt de 10-12 neste sekundene på å lagre. 

Å bla i bilder oppleves også som lynraskt, blitsen lades på rundt 3 sekunder og oppstartsiden er på drøye to sekunder, som er godkjent. 
Batterilevetiden varierer med batteritypen du putter i kameraet, fra 300 bilder med vanlige alkaliske AA-batterier, og opp til 700 med lithium-baserte batterier (ikke tilgjengelig som oppladbare). 

Bildekvalitet 

Vi var spente på flere ting vedrørende HS10 - for det første er bildebrikken mindre enn den som sitter i Fujifilms anerkjente F-serie (kompaktkamera). 
Selskapet har lenge vært markedsledende med tanke på støy fra små sensorer, så hvordan er støynivået når brikken blir mindre? 

Ganske bra, faktisk. 
Vi snakker selvsagt ikke speilreflekskvalitet på bildene tatt med høye ISO-verdier (der sensorene er vesentlig større), men dog - her er tre 100%-utsnitt tatt med ISO 800, 1600 og 3200: 

Opp til ISO 800 er det ikke spesielt mye støy å spore; i hvert fall med tanke på at bildebrikken er såpass liten. 
ISO 1600 går også til nød for små utskrifter (A4 og mindre), mens ISO 3200 og 6400 mister for mye detaljer i støyprosesseringen slik at det ser noe grøtete ut. 

Hvorvidt optikken ville være god var et annet punkt vi var spente på. 
Vi snakker om et formidabelt objektiv spesifikasjonsmessig, med 30x optisk zoom, 24mm vidvinkel og lysstyrke på f/2,8-5,6. 

Vi er imponerte over objektivets moderate fortegning på vidvinkel, noe vignettering er å spore (men vi har sett verre), og det er også beskjedent med kromatisk feilbrytning ut mot kantene på vidvinkel. 
Når det gjelder skarphet har HS10 mer å gå på, men det skal også sies at støyprosesseringen ser ut til å viske bort små detaljer også på ISO 100, og at det er en medvirkende årsak til at bildene ikke når helt opp med tanke på skarphet. 

Eksponeringsmessig har HS10 en tendens til å overeksponere og blåse ut høylysene i høykontrastsituasjoner, og skal du unngå dette, må du ofte kompensere ned 0,7-1EV. 
Vi nevner igjen at kameraet støtter opptak i RAW slik at du kan gjøre dette i etterkant. 

Her er et eksempel: 

Stort sett synes vi den automatiske hvitbalansen fungerer godt, og det finnes gode muligheter for å justere den manuelt; enten ved å ta et testbilde av noe fargenøytralt, eller ved å endre rød/cyan eller gul/blå. 
Den innebygde blitsen virker godt balansert, men mange vil etterlyse litt mer varme i bildene enn det som er standard, noe som lar seg justere i kameraets menyer. 

Videokvalitet 

Fujifilm HS10 viser seg fra sin gode side med tanke på videokvalitet, for dette materialet kan helt klart brukes for å dokumentere familiebegivenheter. 
Utendørsvideoen fremstår som klar og fin - noe hakking sees ved panorering, men ikke så mye at det skjemmer filmen. 
Side om side med nylig testede Sony Bloggie MHS-PM5 er forskjellen formidabel ved innendørsfilming, der Fujifilms kamera har langt mindre kompresjonsartifakter og støy. 

Kameraet fokuserer fortløpende mens du filmer, men det skal sies at dette er litt tregt. 
Det er også noe upraktisk å zoome mens du filmer, siden du da må vri på ringen rundt objektivet; noe du neppe klarer mens du holder kameraet dønn stille, men det er selvsagt medaljens bakside ved ikke å ha en zoombryter. 

Eksempelvideoene under viser både utendørs og innendørs filming, urørte rett fra kameraet: 

Konklusjon, Fujifilm FinePix HS10 

Vi er imponerte av Fujifilms ultrazoom denne gangen - HS10 har "alt": et gigantisk zoomområde (tilsvarende 24-720mm), en god videofunksjon som både kan filme i HD eller opp til 1000 bilder i sekundet med redusert oppløsning, samt en rekke funksjoner for feinschmeckere, som RAW-fotografering og en avansert seriefotofunksjon. 

Kameraet er lettvint å bruke og er også rikt utstyrt med knapper som gjør at du hurtig kan endre de fleste innstillinger. 
Det er også godt å holde i. 

Alt er riktignok ikke perfekt - et par av skrytefunksjonene (som f.eks. turistfjerneren) fungerer ikke helt som lovet, og bildekvaliteten har litt å gå på både med tanke på skarphet og overeksponering i kontrasfylte situasjoner. 

Dette er et kamera som kan brukes til det meste - fra fotografering på 1cm avstand til motiver som befinner seg flere hundre meter unna. 
Trenger du den slags fleksibilitet er Fujifilm FinePix 
HS10 et ypperlig valg. 
Med en prislapp på drøye 3500 kroner i de billigste nettbutikkene, har du sjelden fått så mye kamera for en så liten penge. 
HS10 er så definitivt et anbefalt produkt. 

Fujifilm FinePix HS10 
