Glitrende spill, utmerket systemkritikk
Jeg var så frekk at jeg slaktet fjorårets Dødslekene-film fordi den ikke klarte å vise hvor forferdelig det er å måtte drepe for å overleve. 
Da er det gledelig at film nr. 2 lykkes i å skildre opprøret mot realityshowet som staten Panem tvinger sine undersåtter inn i. 

"Dødslekene – opp i flammer. 
(Hunger games – Catching fire)". 
Regi: Francis Lawrence. 
Med: 
Jennifer Lawrence, Josh Hutcherson, Liam Hemsworth, Philip Seymour Hoffman, Elizabeth Banks, Donald Sutherland, Jena Malone, Woody Harrelson, Stanley Tucci. 
USA 2013. 
2 timer 26 minutter. 
Aldersgrense: 
11 år, frarådes ungdom under 11 år. 
Egnethet: Ungdom/Voksen. 

23 år gamle Jennifer Lawrence gjør nok en glitrende hovedrolle som heltinnen Katniss Everdeen. 
Hun bades i angstens etsende pøl, hun flakser som en hjelpeløs spottekråke (mockingjay) over motløshetens juv. 

Enhver tenåring som kjenner science-fiction-trilogien til Suzanne Collins, vet hva som skjer. 
Uvitende fossiler trenger oppdatering: 
I en fiktiv framtidsverden arrangerer Panem i Nord-Amerika tv-showet «Dødslekene». 
Den tyranniske president Snow forlanger at de fattige borgerne i landets 12 distrikter årlig må ofre to tenåringer til en kamp på liv og død. 
Bare én av de 24 ungdommene vil overleve etter at konkurrentene er drept.Ved et unntak overlevde likevel to deltakere – Peeta og Katniss fra Distrikt 12 – i de 74. dødslekene (første film/bok), dog uten at stemningen dem imellom ble særlig kjærlig i etterkant. 

Kjærlighetstrekant 

Nå har nr. 2-filmen i oppgave å balansere det uavklarte i trekanten mellom heltinnen, barndomsvennen Gale og Peeta. 
Hvem elsker hun egentlig? 
Det får holde å røpe at president Snow forlanger at Katniss skal vise sin kjærlighet til Peeta og reise forelsket rundt på turné i riket. 

Regissør Francis Lawrence sørger for dyster stemning på turneen. 
Systemkritikken blir åpenbar, nettopp det jeg savnet fra regissør Gary Ross i forrige film. 
Skuespillerne formidler strålende den sydende misnøyen mot Snow. 
Han og hans reality-arrangør Plutarch Heavensbee blir utmerket spilt av ringrevene Donald Sutherland og Philip Seymour Hoffman. 
Flere scener viser hvordan det totalitære regimets håndlangere slår ned det minste opprør med pisk og jernhanske. 
Bra. 

Stanley Tucci leverer en ny, ypperlig parodi på tv-programlederen som intervjuer deltakerne i de 75. dødslekene. 
Elizabeth Banks eksellerer som assistenten Effie i utspjåkede kostymer og sminke. 
Hun er et visuelt, sprøtt syn som snart blir slått av Katniss i en overdådig vakker brudekjole som tar fyr. 
Rålekkert. 

75. dødsleker 

Bryllupet må vente, må vite. 
Peeta og Katniss sendes tilbake til de 75. jubileums-dødsleker, lagt til jungelen rundt en innsjø. 

Faren med nr. 2-filmen er at vi kjenner de sjofle knepene fra de utspekulerte arrangørene som – lik guddommelige dataspillskapere – kontrollerer alt de gjør. 
Men regissør Lawrence klarer fint å holde oppmerksomheten ved hjelp av giftig tåke, grønnblå bilder og glefsende bavianer. 

Brått blir jeg opptatt av å telle pilene i koggeret til Katniss og ser at hun bare har tre igjen, for i neste bilde plutselig å ha flust av dem. 
Da aner jeg at det holder på å bli kjedelig. 
Men akkurat da slår regissøren og heltinnen til med et glitrende skudd som får en til å juble innvendig. 

Nok sagt. 
For en herlig følelse av overrumpling og opprør. 

Hvem vant heltinnens hjerte? 
Se det må vi vente til film nr. 3 for å få vite. 
