Lettbeint om gåing.Erling Kagge: 
«Å gå - ett skritt av gangen» 

Erling Kagge vil så gjerne bygge en filosofisk himmel over sin egen glede ved å gå. 
Det går sånn passe. 

Hvor enkel kan en tekst være før den tipper over i det banale? 
Spørsmålet trenger seg på underveis i lesningen av Erling Kagges nye bok. 
Tidligere har han med suksess skrevet om stillhet, og oppskriften synes å være det samme med denne boken: 

En blanding av egne erfaringer som polfarer og fjellbestiger, historier om ting han har opplevd underveis i livet, ispedd litt poesi og en del standardfilosofi av det aller mest tilgjengelige slaget. 
Det gir vel en slags ekstra glede å kunne krydre sin egen prosa med sitater av Heidegger, Bourdieu – og selvsagt forfatterens gamle venn Arne Næss. 

Blant de mer skjønnlitterære forfatterne Kagge henter sitater fra finner vi også helt åpenbare valg i denne sammenheng, som for eksempel Henry David Thoreau og Tomas Espedal. 
Begge har skrevet bøker om gåing av høy litterær kvalitet som jeg gjerne anbefaler videre. 

Når det er Erling Kagges egne tanker som skal fram i lyset, gir det åpning for språkblomster av typen: 
«Hvorfor går vi?» 
«Hvorfor går jeg?» 
«Hva går jeg fra og hva går jeg til?» 
Og ikke minst denne: 
«Livet varer lenger når du går. 
Å gå forlenger øyeblikkene». 
Det er også litt vanskelig å lodde særlig dybde i en setning som: 
«Du kan alltid snu, hvert minutt på døgnet, men veien tilbake blir en annen». 
Man kan gå med andre ord gå tur i Kagges dypeste tanker uten å bli våt på beina. 

Nå skal det også sies at boken stort sett er greit og klart skrevet, og at den i all sin enkelhet sikkert også kan fungere oppmuntrende for mange lesere som gjenkjenner forfatterens glede ved å gå. 
Et hovedbudskap er vel at vi alle bør gå mer, for å komme i nærmere kontakt med vår opprinnelige tilværelse som oppreiste oppdagere. 

Mest av alt fremstår Erling Kagge i denne boken som en mellomting av gammel indianer, Snåsamannen og Fridtjof Nansen. 
Det er uten tvil en miks som vil gå hjem hos mange. 

Blant dem som blir takket i etterordet til denne lille boken, finner vi Folkehelseinstituttets direktør Camilla Stoltenberg. 
Det gir mening. 
Som et snusfornuftig innspill til folkehelsen er en bok om gleden ved å gå, skrevet av en kjendisforfatter, sikkert noe helsemyndighetene kan hilse hjertelig velkommen. 

Anmeldt av: 
Sindre Hovdenakk 
