Julian Casablancas:«Phrazes For The Young» 

(RCA/Sony) 

Sjarmøretappe fra stjerne alene på gutterommet. 

The Strokes' bejublede debut fra 2001 er kanskje det ypperste stykket pur rock 'n' roll som ble laget dette tiåret. 
Bandet har imidlertid bleknet på alle måter, og idet vi nærmer oss fire år siden deres forrige album, er det stas å høre igjen deres skarpeste våpen: vokalisten. 

På solodebuten forvalter han fortsatt avmålt, New York-derivert rock'n'roll-kulhet, slik moderbandet gjorde, men i likhet med bysbarn som LCD Soundsystem har han også lagt sin elsk på skitten og bevisst billiglydende synthpop fra det elskelige åttitallet. 
Mer besynderlig er det at han har funnet plass til en god dæsj country i samme miks, noe som låter enda underligere i det soveromspregede lydbildet. 

Varierende låtkvalitet forhindrer oss i å kalle denne smeltedigelen en ubetinget suksess, men det er til gjengjeld lett å gi Casablancas ekstrapoeng for rare ideer, sjarmerende iscenesatt, med tidvis spektakulære løft på refrengplass. 
Megafonlyden i stemmen hans er intakt, men «Phrazes For The Young» er et klart avbrekk fra The Strokes, og dens annerledeshet fremstår sunn og inspirert, ikke desperat. 

ANBEFALTE KJØP: 
«Out Of The Blue», «Left & Right In The Dark», «11th Dimension», «4 Chords Of The Apocalypse», «Tourist». 
