Klokt portrett av en servitrise
Først frykter du at dette er en søtsuppe kokt på klisjeer. 

Så sniker regissør Adrienne Shelly inn kraftigere kost i sin filmatiske gryte. 
Til slutt dufter det av livsvisdom og hjertevarmt krydder. 

Det lyder kanskje ikke så fristende å følge servitrisen Jenna som jobber på en helamerikansk diner. 
Der trøster hun seg med å bake paier. 
Damen er ulykkelig på grunn av en sykt selvopptatt og sjalu ektemann. 
Så trist er forholdet at hun gremmes over å ha blitt gravid. 
Nå gruer hun seg til å føde sitt første barn. 

Regissør Adrienne Shelly har selv skrevet manuset, basert på egen angst for å føde. 
I filmen spiller hun en av birollene, servitrisen Becky. 

Rollefigurene og handlingen utvikler seg i et fascinerende spill mellom overflatisk kvinnesladder, klisjépreget legeromantikk og dypt livsalvor. 
Det er overraskende godt gjort. 

Den tålmodige tilskuer får altså sin lønn. 
Et sted midtveis slutter du å flire av kafédamene og deres samlivsstrev. 
En eldre kafégjest vokser diskret fram i rollen som vismann. 
Selv om Jenna vikler seg inn i et håpløst kjærlighetsforhold til en gynekolog, viser affæren hennes lengsel etter oppmerksomhet og omsorg. 

Men har hun kraft til å stå opp mot ektemannen der hjemme, han som sågar er blitt voldelig? 

Til slutt blir man aldeles på parti med Jenna og hennes venninner. 
Det hele folder seg ut som en skjønn fortelling om noen tøffe kvinner som på hver sin måte får kontroll over eget liv. 

Tross alle odds. 
Se selv. 
