Norsk musiker hylles av NASA for stjernestøvoppdagelse
En blinkende mikropartikkel forandret Jon Larsens liv. 

Dette er en eventyrlig historie. 
Jon Larsen, kjent som en virtuos gitarmagiker i Django Reinhardt-tradisjonen, har de siste åra skiftet fag. 
Tilfeldighetene har gjort ham til en stjerneforsker, med høy internasjonal prestisje. 

Hvordan kunne dette skje? 
Hvor gikk veien fra Hot Club De Norvège til den kosmiske kulden i verdensrommet? 

Blinkende prikk 

En sommerdag i 2009 sitter Jon Larsen på verandaen på hytta ved Bunnefjorden. 
Han har en kurv nyplukket jordbær foran seg på bordet. 
Voksduken har han tørket av, lufta er full av dufter fra jasmin og furu. 
Fuglene synger. 
Ingenting ligger til rette for at Larsens liv om et øyeblikk skal ta en avgjørende vending. 

Brått ser han noe som blinker på duken. 
En bitteliten prikk, som gnistrer i sollyset. 
Hvor kom den fra? 
Han kjenner på den med fingeren. 
Den er bitteliten, men hard som en stein. 
Hva er dette? 
Og hvordan havnet det på den nyvaskede duken? 

Gjest fra rommet 

De fleste ville nok ha børstet den vekk og vært ferdig med det. 
Men ikke Larsen. 
Ikke denne dagen. 
Han søker på nettet og finner en artikkel om såkalte mikrometeoritter. 
Kommer den lille prikken fra verdensrommet? 
Larsen gir seg ikke. 
Søker nettet for info. 
Han gjemmer den lille prikken i en fyrstikkeske. 
Han skriver: 

«Uten at jeg vet det, er dette øyeblikket da alle tråder, alle erfaringer, samler seg i ett punkt. 
Et nåløye i tid. 
Fra akkurat dette øyeblikket vil alt bli annerledes.» 

Hundre tonn daglig 

Boka «Stjernejeger» er fortellingen om Larsens forvandling. 
Med den samme intensiteten som han i sin tid jaktet på de gitartekniske hemmelighetene til Django Reinhardt i Paris (han lærte seg fransk for å kunne snakke med Reinhardts gamle medmusikere), går han nå løs på det mysteriet som kalles «stjernestøv». 

Og han finner det han leter etter. 
Innimellom det vi vanligvis oppfatter som sand og støv, fins partikler som har svevd gjennom rommet i millioner, kanskje milliarder av år. 
Inntil de treffer jordas gravitasjonsfelt og trekkes ned på overflaten. 
Nyere forskning tyder på at ett hundre tonn mikrometeoritter daglig faller ned på jorda. 
I overkant av 60 kilo treffer Norge. 

Solsystemets opprinnelse 

Interessant, men hva så? spør du kanskje. 
Svaret er at studiet av disse partiklene kan gi oss et vell av informasjon om det endeløse universet som omgir oss. 
De kan gi oss svar på spørsmål om hvordan vårt solsystem har oppstått. 

Utrolig nok er Jon Larsen gjennom sin entusiasme blitt en ledende forsker på området. 
Den som tviler, bør oppsøke fjorårets bok fra Larsens hånd, «Jakten på stjernestøvet» (Kunstbokforlaget Den gylne banan), som er gjennomillustrert med mikroskopbilder av forskjellige kategorier eller typer av stjernestøv, med Larsens kyndige forklaringer. 
Boka kom faktisk først på engelsk, «In Search of the Stardust», og er blitt en bestselger på Amazon. 
Bildene i seg selv er en estetisk nytelse. 
Dessverre er selvbiografien ikke illustrert. 

Internasjonalt kjent 

I den forrige boka fins også et foto av Larsen sammen med andre eksperter på taket til NASA (National Aeronautics and Space Administration), hovedkvarteret for romforskning i USA. 
Også på toppen av NASA-bygget fant han også stjernestøv. 
Etter først å ha blitt møtt med skepsis, er Larsen blitt bejublet av de amerikanske kollegene. 

Hans metode for å finne og identifisere stjernestøv i befolkede deler av jordkloden er av Discover Magazine blitt kåret til et av de mest betydelige funn i 2017. 
National Geographic har presentert Larsen som «The Man Finding Stardust On Earth». 

Gløder for saken 

Hvorfor er Larsens funn så oppsiktvekkende? 
Ganske enkelt fordi det i alle år har vært betraktet som umulig å gjøre det han har klart, nemlig å «fange» biter av stjernestøv med en dertil egnet magnet. 
Boka handler om veien fram til dette målet. 

Larsen fører en medrivende og entusiastisk penn. 
Han gløder for saken og ivrer etter å formidle sine kunnskaper videre. 
Han forteller om stort og smått, men blir aldri sjenerende privat. 
Larsen er en oppdagelsesreisende, en støvforskningens professor Drøvel som reiser kloden rundt, hele tida åpen for nye erfaringer. 
Og han har en velsignet evne til å formidle sine avanserte kunnskaper til en leser uten forutsetninger. 

Anbefales varmt 

Som alle nyskapende forskere blir han først møtt med skepsis, inntil portene åpner seg og stjernejegeren mottar sin velfortjente hyllest. 
Dette er en bok om hvordan utrettelighet fører til suksess. 
Den anbefales varmt enhver som er åpen for nye kunnskaper om verden omkring oss. 

Etter å ha lest denne boka, blir Hoagy Carmichaels jazz-klassiker «Stardust», aldri den samme. 
Du får bilder i hodet, av fargerikt støv som virvler gjennom det endeløse rommet, på dansende vei mot et ukjent mål. 
