Spillanmeldelse:«Machinarium» 

De store spillutgiverne har ladet kanonene til 2010. 
Men enorme utviklingsteam og astronomiske budsjett er ikke nødvendig for store spillopplevelser. 

For selv de beste spilløyeblikkene kan komme i små pakker. 
Som for eksempel når syv tsjekkiske spillutviklere bruker alle lommepengene sine på å realisere sine ideer og visjoner. 

«Machinarium» er et typisk pek og klikk-spill. 
I rollen som den lille roboten som har forvillet seg ut av byen, må du hjernetrimme deg gjennom en rekke utfordringer for å finne veien tilbake igjen - og rydde opp i mekaniske bøllestreker. 

Og det er noen solide gåter som venter deg her. 
Skulle det imidlertid bli for vanskelig, er hjelpen aldri langt unna, i et briljant hintsystem. 

Visuelt er dette kanskje det aller lekreste jeg har sett. 
Noensinne. 
Ikke teknologisk. 
Estetisk. 
«Machinarium» er et steampunk-kunstverk. 
Hver eneste scene er kjærlig håndtegnet, og er full av detaljer. 
Det er en opplevelse bare det å gå på oppdagelsesferd i de ulike miljøene - akkompagnert av et lydspor i verdensklasse. 

«Machinarium» er helt på høyde med det beste i pek og klikk-sjangeren, som «Grim Fandango» og «Monkey Island»-serien. 
Det eneste som holder meg fra å rulle sekseren er at det hadde hatt godt av litt strammere regi i spillets hoveddel. 
Her blir det en anelse uoversiktlig, uten at det klarer å ødelegge veldig for dette audiovisuelle mesterverket av et spill. 

«Machinarium» er et kraftig vindpust på glørne av min spill-lidenskap, og det understreker at spillmediet er en kunstnerisk arena. 
Det gjør meg lykkelig. 

PS 1: Utvikleren bak «Machinarium» har også laget «Samorost» og «Samorost 2». 
Det dreier seg om to småspill som du trykker deg gjennom i nettleseren, og til sammen burde det ikke ta deg mer enn en time å gjøre ferdig begge to. 
Men det er to sjarmerende og absurde munnfuller, hvis «Machinarium» skulle gi mersmak. 

PS 2: 
Spillet er testet til Mac, og kan kjøpes på machinarium.net 
