Skummelt, morsomt og originalt
«Beyond Divinity» blander rollespill med action, og griper tak i spilleren med en original, velskrevet historie. 

I 2002 ga Larian Studios ut det kritikerroste «Divine Divinity». 
Nå er oppfølgeren «Beyond Divinity» her og byr på en herlig blanding av tradisjonelle rollespill og action, til glede for både veteraner og nybegynnere i genren. 

Historien i «Beyond Divinity» tar tak i deg og klistrer deg til skjermen. 
Den er faktisk skrevet av Rhianna Pratchett, datteren til den kjente forfatter Terry Pratchett («Discworld»), og pappa Terry har virkelig grunn til å være stolt. 
Historien og dialogen i spillet er rett og slett knallbra, fremført av meget gode skuespillere. 

Du spiller en disippel i kamp mot det onde, men under en kamp blir du fanget av en demon som lenker sjelen din fast med en «skrekkridder». 
Dermed starter eventyret og jakten på å bryte lenken. 

Du styrer altså to personer, skrekkridderen og din egen rolleperson, som du selv lager. 
Noe av det fantastiske med «Beyond Divinity» er det sinnerike ferdighetsystemet, du kan velge mellom 290 forskjellige ferdigheter, noe som gjør deg i stand til å lage rollepersoner selv utvikleren aldri hadde tenkt på. 

De ufrivillige kompanjongene blir satt på krevende prøver og havner stadig i morsomme situasjoner. 
Spillet har også en stemningsfull musikk som kan få hårene til å reise seg. 

I det hele tatt har «Beyond Divinity» en rekke forbedringer og nyheter som skiller spillet fra sin forgjenger. 
Men alt er ikke like bra: 
Konseptet «Battlefields», som lar deg ta en pause fra hovedhistorien for å forbedre spillpersonen din, virker hastet og er ikke så bra som det kunne ha vært. 
Grafikkmessig er spillet vakkert, men allikevel et stykke unna toppskiktet. 

Men det gjør ikke så mye. 
La deg trollbinde av den fantastiske historien og den vellykkede spillbarheten. 
La deg lenke fast. 
