Mercenaries
Sulten etter skikkelig action? 
Sjelden har det vært så moro å sprenge ting og leke krig som i den overraskende underholdende Mercenaries. 

Av og til vil vi ha spill som bare får oss til å koble av, uten å involvere spesielt mye hjerneaktivitet. 
Men samtidig er det jo hyggelig hvis et sånt spill har en viss kvalitet, og ikke bare består av fullstendig meningsløs skyting. 
Mercenaries er et perfekt eksempel på et solid actionspill som vi kanskje ikke kommer til å huske i all evighet, men som er utrolig moro så lenge det varer. 

LES OGSÅ: 

Bakgrunnshistorien omhandler en konflikt mellom Sør- og Nord-Korea i nær fremtid, der en reformvennlig nordkoreansk leder blir drept av sin egen sønn, en ondskapsfull terrorist. 
Dette ødelegger den delikate maktbalansen i området fullstendig, og flere fraksjoner involverer seg. 
Allierte styrker prøver å holde ting under kontroll, kinesere entrer området for å forsøke å ta over Nord-Korea, sørkoreanerne er bekymret over atomvåpen, og den russiske mafiaen prøver å utnytte det hele for å tjene litt penger. 

Tøff i trynet 

Midt oppi det hele står du, som representant for en gruppe knallharde leiesoldater (du kan velge blant tre karakterer, blant disse vår favoritt, en harry og tøff svenske). 
Din jobb er å kontakte samtlige av disse fraksjonene og gjøre oppdrag for dem. 
Avhengig av hvem du jobber mest for vil din popularitet hos de andre fraksjonene endre seg, men alt i alt må du gjennomføre alle oppdragene hos alle styrkene for å komme videre. 

Spillet har en ganske så åpen, Grand Theft Auto-aktig struktur. 
Du får et kart over det store området du kan bevege deg fritt i, og alle fraksjonene du kan jobbe for er markert med et lite flagg. 
Det er flere forskjellige byer i spillverdenen, og disse er også kontrollert av de forskjellige grupperingene. 
Din trygghet i disse områdene er avhengig av hvor godt forhold du har til de som styrer akkurat der. 
Når du vil gjøre et oppdrag, går du bare inn i hovedkvarteret til den fraksjonen du vil jobbe for, og tar en prat. 

Oppdragene er morsomme og varierte 
 men snodig nok innebærer de som regel bruk av store våpen og ender gjerne med mange eksplosjoner. 
Ofte vil du få muligheten til å be om assistanse fra luftstyrker, du kan for eksempel be dem om å teppebombe et visst område, eller ta ut en bunkers med kirurgisk presisjon. 
Dette resulterer i spektakulær ødeleggelse. 
Jo lenger ut i spillet du kommer, desto flere våpen får du tilgang til. 
Nye våpen, kjøretøy og luftangrep kan du også kjøpe i en slags nettbutikk du får tilgang til fra din PDA. 

Som sagt foregår spillet i et stort, åpent område, med byer, tettsteder og skoger. 
Du beveger deg rundt med hjelp av et stort utvalg militære og sivile kjøretøy. 
Håndteringen av disse er noe frustrerende, dessverre, de føles ofte litt 
flate. 
Du kan kapre alle kjøretøy som beveger seg forbi, og du kan også bemanne våpnene til disse. 
Det er plassert hendige sirkler utenfor dørene slik at det er lett å se hvor nøyaktig du må stå for å kunne entre bilen eller tanksen 
 eller til og med helikopteret. 

Kortspillet 

Et av de store poengene med Mercenaries er å fange 52 nordkoreanske nøkkelpersoner, som er samlet i en kortstokk 
 ikke ulik kortstokken over de mest ettersøkte irakerne vi så under Irak-krigen. 
Disse personene skjuler seg gjerne på forskjellige plasser rundt om i spillverdenen, og når du finner dem er det to ting du kan gjøre. 
Du kan rett og slett skyte dem, og verifisere identiteten - men da blir betalingen halvert - eller fange dem levende. 
Da må du komme deg i nærheten, slå de ut, tilkalle et helikopter og bære dem bortover. 
En ganske så farlig operasjon altså, men det betaler seg. 
Spillet har tre hovedettersøkte som fungerer som bosser, når du har tatt disse, åpner nye sett med oppgaver seg. 

I god GTA-ånd er det også massevis av hemmelige skatter spredt rundt på kartet, og mange små tilleggsoppdrag. 
Samler du inn nok hemmeligheter, får du blant annet noen utrolig kule ekstrakarakterer å spille med. 

Middels fin 

Grafisk er Mercenaries sånn passelig bra, med veldig fine utendørsområder og dominanse av mørke farger som gir skikkelig krigsstemning. 
Men vi blir temmelig lei den spesielle tåke-effekten som gir omtrent alt i spillet utvaskede kanter, og vi merker også at tegneavstanden ikke er spesielt bra når vi flyr helikopter. 
Alt i alt, ikke forvent noe fantastisk grafikk her, men spillet gjør for det meste jobben sin. 

Lydbildet er derimot meget bra. 
Selveste psykopat-svensken Peter Stormare leverer stemmen til den svenske karakteren i spillet, Matthias Nilsson, og musikksporet er dramatisk, majestetisk og samtidig fengende. 

Mercenaries er kjempegøy, rett og slett et rent actionspill som involverer og underholder. 
Det er ikke en uforglemmelig tittel vi kommer til å sitte med i måneder fremover, men god, gammeldags moro. 
En varm anbefaling. 
