Stivmaske-brigadens gangsterfest
Noen har klart å lage en film der Sean Penn spiller tåpelig. 
Det finnes antakelig en pris for det. 
"Gangster squad" handler om at politiet lager en vigilantegruppe som skal ta lokal LA-gangster på 1940-tallet. 
Og så skal Ryan Gosling sjarmere dama. 

«Gangster squad»: 
Amerikansk actionkrimdrama. 
2013. 
1 time,53 minutter. 
15 år. 
Regi: Ruben Fleischer. 
Med: 
Sean Penn, Ryan Gosling, JoshBrolin, Emma Stone. 

Du har de som har det og de som ikke har det. 
«Gangstersquad» skulle egentlig ha vært et lekkert kjendis-opptog med mafia-nostalgi ogunyttig nåtids-vold. 
Av en eller annen grunn er den blitt en så revmatiskstivmaske-visning at sjøl geniet Sean Penn spiller som en sytti år gammelpantelåner fra en Dickens-forestilling, og da mener jeg ikke puben. 

Fordi eksbokseren og mafia-tycoonen Mickey Cohen vil eie LosAngeles og ta den fra ressurs-miljøet i førtitallets Chicago, ber politisjefNick Nolte den unge ektemannen Josh Brolin sette opp en vigilantegjeng avskiltfrie politimenn og drive Cohen fra byen. 

Det burde ha blitt poengløs, men estetisk tilfredsstillendeguttunge-moro. 
Brolin er en mann. 
Han er bamsen som driter i skogen og tørkerseg med fliret. 
Men det blir noe TV-aktig og pyntelig ved framdriften avhistorien, og dessuten er Ryan Gosling med. 
Gosling er en pen mann utenpersonlighet i alle filmer, og han har den Hennie-aktige stemmen til en flinkballettdanser eller en dedikert damefrisør. 
Når han og den fatale gangsterbruraEmma Stone ligger oppå hverandre, får du følelsen av å se to eksperimentvilligecollege-venninner. 
Gosling knipser med zippoen som en framfusen femteklassing,men det finnes mindre mann i rommet enn om Whoopi Goldberg kom inn. 

Det svekker også filmen at Sean Penn spiller så vidjetørtgrettent at gate-troverdigheten hans forsvinner. 

Handlingen er velsigna enkel. 
Brolin setter sammen en dirtydozen-gjeng som setter etter Penns utallige fotfolk, og det oppstår en delålreite actionscener underveis. 
Noen kommer til å like det. 
