Nok er nok
Det er grenser for hvor lenge intens og skitten krigføring i andre verdenskrig kan fenge. 
Min grense er i alle fall nådd. 

Nå er ikke «Call of Duty 3» direkte dårlig. 
Det er snakk om en stabil og velfungerende krigsopplevelse med akkurat nok variasjon i oppdragene til at det ikke blir helt overflødig. 

Vi følger amerikanske, britiske, kanadiske og polske tropper i ukene direkte etter D-Day. 
«Call of Duty 3» forteller en tettere, mer sammenhengende historie enn vi er vant til fra andre spill av denne typen - i praksis handler det om slagene som åpnet for frigjøringen av Paris. 

Du befinner deg stort sett til fots, men får nå og da prøve deg som sjåfør av stridsvogn og jeep'er. 
Miljøene varierer fra store, hektiske og åpne slagmarker til tette bygater, via skoger og åskammer. 

Det er i det hele tatt gjort en helt OK jobb for å skjule det faktum at bortimot ingen ting har endret seg siden «Medal of Honor: 
Allied Assault» for alvor sparket igang denne skytespillgenren i 2002. 

Men Treyarch lurer ikke meg. 
Til å være et såpass intens og actionpreget krigsspill, er det nesten utrolig hvor mye jeg kjedet meg mens jeg spilte gjennom enspillerdelen. 

Noen små nyheter her og der til tross: 
«Call of Duty 3» er så trygt og velkjent som det kan få blitt. 
Treyarch har ikke engang forsøkt å tilføre noe som helst nytt av betydning. 
Med mindre du kaller det å padle over en elv for en nyhet av betydning, altså. 

Og når såpass mange spill allerede har klart å levere autentiske og intense gjenfortellinger av andre verdenskrig allerede, er det ikke rart jeg føler jeg har spilt dette spillet før. 

Jeg tror det er rom for en viss videreutvikling, særlig når man ser hva Epic Games har klart å gjøre med «skyt monstere»-genren i «Gears of War». 
Mangelen på ambisjoner er skrikende åpenbar i «Call of Duty 3». 

Ja, det å skyte nazister gir bestandig en viss tilfredsstillelse. 
Men det holder nå. 
Om jeg ikke ser en eneste «Medal of Honor»-kopi til så lenge jeg lever, vil jeg være mer enn fornøyd. 

Noe av den samme «dette har jeg sett før»-følelsen hviler også over flerspillerdelen, men her er resultatet allikevel såpass friskt og vellaget at helhetsinntrykket av spillet trekkes noe opp. 

«Call of Duty 3» har støtte for 24 spillere via Xbox Live, og du kan til og med kaste deg ut på nett sammen med tre kompiser i splitscreen. 

Med flere kjøretøy du kan styre, syv forskjellige klasser å velge mellom og store, gode brett, makter flerspillerdelen å tilføre en sval, livgivende bris til et spill som ellers er temmelig livløst. 

PS: 
Spillet er testet på Xbox 360, og er også ute på PS2 og Xbox. 
En versjon til Nintendo Wii kommer ved lansering 8. desember, mens «Call of Duty 3» også etter planen vil være et av lanseringsspillene til PS3 her i Europa neste år. 
