Filmanmeldelse:Syltynn sex 

Like tilfredsstillende som et avbrutt samleie. 

«Sex Tape» 

USA. 
Fra 11 år. 
Regi: 
Jake Kasdan. 

Med: Jason Segel, Cameron Diaz, Rob Lowe. 

Jay (Segel) og Annie (Diaz) pleide å være på’n som kaniner. 
Et ekteskap, to barn og et titalls år senere, har aktiviteten roet seg betraktelig. 
Nå er sex i hovedsak et pliktløp begge gjerne dropper, litt som treningen etter jobb. 
De hevder at de savner det, men savner nok i hovedsak sin ungdom i alminnelighet. 

De får en kveld for seg selv, og bestemmer seg for å prøve å gjenoppfriske gamle kunster. 
Det går trått, inntil Annie får eurekaideen om å filme opptrinnet med Jays nye iPad. 
Paret pløyer seg gjennom hele «The Joy Of Sex»-manualen med brukbar suksess. 

Så glemmer selvsagt Jay å slette opptaket. 
Og så han ’a gitt, som er så glad i å forære venner og kjente iPader, (han jobber visst med musikk eller noe, og lager flotte playlister), og nettopp har begynt å benyttet seg av det effektive synkroniseringsverktøyet Bride Of FrankenSynch. 

Postmannen har fått ny iPad av Jay. 
Moren til Annie også. 
Vennene Robby og Tess. 
Samt ikke minst leketøysmagnaten som er interessert i å kjøpe Annies mammablogg, og lansere henne som den perfekte amerikanske husmor, nemlig den halvpsykopatiske Hank (Lowe). 

Det er et syltynt, men i det miste krystallklart premiss, som regissør Kasdan likevel klarer å sløse bort i lange, umorsomme scener og håpløst gammeldags, stressende forviklingskomikk. 
All den tid filmen handler om det den handler om, altså en romanse som er kjølnet, får vi anta at Kasdan ser for seg at det er voksne mennesker som skal gå og se den. 
Men humoren er i beste fall på ungdomsskolenivå. 
(Apple-produktplasseringen er for øvrig beklemmende intens). 

«Sex Tape» byr på færre vitser enn en hvilken som helst episode av selv en dårlig sitcom, og et betydelig labrere tempo. 
Rob Lowes tilstedeværelse spiller på at han i sin tid var en av de første kjendisene som ble «felt» av en sexvideo på avveie. 
Et metapoeng som også det i stor grad forblir uutnyttet. 

Segal og Diaz er sjarmerende lettkomikere, men kan ingenting gjøre med det syltynne manuset. 
Selv Jack Black som pornomagnat evner ikke å blåse liv i denne trøstesløse suppen. 
Men du kan i det minste være sikker på at lidenskapsløse puritanske verdier vinner til slutt. 
