De løfter det norske kjøkkenet
Tradisjonsmat trenger ikke være kjedelig. 
Bare Vestland vet hva som skal til for å gi klassikerne et løft. 

Det er en fryd å se hvordan personalet på Bare Vestland jobber sammen. 
De beveger seg rundt hverandre i kjappe bevegelser. 
Den ene servitøren tar i mot et selskap i døren som er ute for å feire årets måloppnåelser. 
Gutten i oppvasken gir kokken en klapp på skulderen i det han farer forbi med kjeler og kar. 
Det er midt i julebordsesongen og det koker i det dunkle kjellerlokalet på Matbørsen, men gjengen på Bare Vestland tar utfordringen med klokkeklar selvtillit. 
Her er det god flyt og behagelig stemning. 

– 
Vi ønsker å være et vindu for det vestnorske bondemarkedet, er det første servitøren forteller oss. 

Menyen består av småretter inspirert av vestnorske tradisjonsoppskrifter, og maten lages med lokale råvarer. 

– 
Vi anbefaler gjerne at man prøver delemenyen, fortsetter han, og peker på de to alternativene med fire eller seks retter. 

Begge menyene åpner med lette, kalde retter, før kjøkkenet plukker ut litt varmmat, og kvelden ender i dessertskålen. 

– 
Hvis dere heller vil plukke fritt, kan dere velge ut fem-seks retter. 
Det passer til to personer, veileder servitøren oss mens han heller en juleøl skrått ned i glasset. 

Drikkemenyen fokuserer på mikrobryggeri fra Vestlandet, men har også et rikt vinutvalg. 

Det tar ikke lang tid før den første serveringen løftes fra kjøkkenbenken og over til barbordet der vi sitter. 
Retten er enkelt beskrevet på menyen med ordet «beter», og består av nettopp det. 
På bordet står et fat med røde, gule og stripete bete-varianter, skrelt, syltet og bakt for å gi oss essensen av norsk matkultur. 
Det smaker jord og kalde vintre, med en lun røyksmak fra rømmen i bakgrunnen. 
Retten er en manifestasjon av restaurantens konsept, og en frisk start på måltidet. 

En av rettene som viser frem de kreative sidene til restauranten, er «kupudding». 
Det er dagens spesialitet, og ifølge den svarte tavlen serveres kjøttpuddingen med havregrøt og svartkål. 

– 
Det er en gøy rett, forteller servitøren til det eldre paret på nabobordet. 

– Gøy? tviles det tilbake. 

– Ja. 
Og godt er det også, konstaterer han skråsikkert. 

Den grove puddingen er varm med fast skorpe. 
Kjøttet er for det meste høyrygg, men inneholder også andre deler av dyret. 
Puddingen er ren i smaken og godt saltet. 
Grøten fungerer i praksis som en norsk polenta, og gir den røffe retten en finesse som i stor grad forbeholdes italiensk og fransk rustikk mat. 
Det er kjempegodt. 

Maten på Bare Vestland er kreativ, men også tradisjonstro. 
Pinnekjøttet fra Sotra serveres som beinfrie stykker med sennepsdressing, brent rosenkål og saltbakt og syltet kålrot. 
Vi får en grillet potetlefse hver, og så er det bare å sette i gang. 
Her møter gamle mattradisjoner nye, i det vi prøver å stable fyllet inn i en altfor liten lefse, som på en helt vanlig taco-fredag. 
Det er få ting som er mer «ekte norsk» enn lefse, lompe og kling. 
Slik fornyer kjøkkenet en av våre mest tradisjonelle juleretter, og gir den glød ved å gå tilbake i historien. 
Det får de ikke like godt til med svineribben, som er smakfull, men lite variert. 

– 
Dette her er jul for han der, sier servitøren og nikker i retning av kokken på det åpne kjøkkenet. 

Avslutningen er en utvidelse av familieoppskriften hans. 
I glasset ligger en tykk vaniljeriskrem med kirsebærsaus, ristede mandler og appelsinzest. 
På underskålen ligger en lun mandelkake. 
Denne desserten har gode kontraster og variert konsistens. 
Den beviser en gang for alle at riskrem ikke trenger å være kjedelig. 

Bare Vestland åpnet i 2015, og har funnet roen i et konsept de mestrer svært godt. 
Det som holder det sjette hjertet tilbake, er fasilitetene. 
Toalettene som restauranten deler med Parken Nattbar, er dårlig holdt, og lukten i gangen mellom stedene er forferdelig. 
Ifølge personalet kommer lukten av et vedvarende problem i bygget. 
Men ser man bort ifra det, er opplevelsen gjennomgående positiv. 
På Bare Vestland lar de råvarene skinne. 
Her får du smaken av helnorsk matkultur til en overkommelig pris, og resultatet er både kreativt og tradisjonsrikt. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
