Tilbake til fremtiden
Leif & the Future suser fra første albumtone tilbake til tidlig åttitall. 

ALBUM: 
Med klampen i bånd suser tidligere Urørt-favoritter Leif & the Future allerede fra første albumtone tilbake til tidlig åttitall, fyrt opp av retrofuturistisk synth-teknologi og nypolerte new-wave riff. 

Bandet fremstår som en elektronisk orientert utgave av White Lies med vokalt duskregn fra Doves, solid lenket fast til Joy Division og oppstarten av Duran Duran. 

«Songs of Youth» oppsummerer langt på vei de nærmere trettifem årene med popkultur referansene slekter på - en debutbragd i seg selv - og de sterkeste øyeblikkene står «My Room» og «22» for, to spor som er så dansbart sårbare at hjertet slår opptil dobbelt så mange popslag i minuttet av ren lykke. 

Albumet taper noe på at ikke alle låtene har like sterk selvstendig levedyktighet, men «Songs of Youth» blir likevel stående som ett av høstens fineste og mest omgjengelige bekjentskaper. 
