Øya-anmeldelse:Skarpe Diem 

Det var ikke bare Norges største hiphop-konsert med norskspråklige rappere - det var trolig den beste også. 

KONSERT: 
Karpe Diem STED: 
Enga, Øyafestivalen PUBLIKUM: 
Cirka 6000 

Karpe Diem har fått en helt egen status etter 22. juli, en status som senest etter minnemarkeringen fra Rådhusplassen ett år etterpå ble forsøkt tilsmusset av FpU som ikke helt synes å ha forstått forskjellen mellom språklige spissformuleringer til kunstnerisk bruk og konkret debattretorikk. 

Karpe Diem ble blant annet beskyldt for å ha oppfordret til å ta livet av Carl I. Hagen. 
Hvis det er frasen «hvis du tør å ta livet av Carl Ivar» som FpU mener, foreslår jeg at de også siterer neste linje; «da har du mer guts og baller enn hva vi har». 

Bruce Springsteen deltok også på minneseremonien den 22. juli i år. 
Har FpU hørt hans «Jack Of All Trades» fra ferske «Wrecking Ball»? 
Hans hilsen til de som er ansvarlig for et økonomisk skakkjørt USA er slik: 
«If I had a gun, I'd find the bastards and shoot'em on sight». 

Men mener han det konkret når det står i en sangtekst? 
På Øya lørdag natt spilte Magdi og Chirag for rundt 6000 opplyste mennesker som tydelig har skjønt hva gutta mener. 
Og står for. 
Likevel kan det ferske utspillet mot dem være noe av grunnen til at Karpe Diem faktisk serverte vel så mye ettertanke som hiphop-fest. 
Det kler dem, for Karpe Diem har et vell av tekster som fortjener rom rundt seg og ikke minst kjærlige strykere som understreker det såre, men skarpe alvoret. 

For budskapet er uansett klart; toleranse og kjærlighet. 
Magdis innledning til «Tusen tegninger» - at han skrev denne som en reaksjon på dritten som står om muslimer (som han selv er) i kommentarfeltene etter saker med Karpe Diem - gjør ikke akkurat denne låten mindre egnet til å bli toleransens nasjonalsang i kjølvannet av 22. juli. 

«Påfugler» er en annen låt som alle bør høre ekstra på når de kjenner et grumsete stikk av noe de ikke helt liker. 
Magdi er muslim, Chirag er hindu. 
Begge er norske. 
Punktum. 
Men la oss ikke glemme det musikalske. 
Karpe Diem er modig når de foran et backdrop bestående av et kors, et hjerte og et dødningehode serverer publikum vel så mange sanger fra kommende «Kors på halsen, ti kniver i hjertet, mor og far i døden», deriblant et nydelig tittelkutt fra verdens største sofa, googlet frem fra Kina. 

Røyk-og lysshowet er massivt, basslyden lykkeligvis tidoblet fra Lars Vaulars Björk-amputerte konsert. 
Gutta selv er topptente, uhyre velsmurte i tungebåndet og misser knapt et ord gjennom de sytti minuttene konserten varer. 
De fortjener virkelig det rådyre fyrverkeriet som avslutter hele Øyafestivalen. 

For øvrig et fyrverkeri i alle slags farver, omtrent som helt likt utformede NonStop. 
Akkurat slik Karpe Diem selv definerer det norske folk. 
