Tenksomme ord fra en mystiker
Det ble en forunderlig og fin meditasjonsstund i Stavanger domkirke søndag kveld, fylt av forfatter Jon Fosses mystiske opplevelser og refleksjoner om Gud. 

Med tillatelse fra forfatteren har skuespillerne Mette Arnstad og Hallgjerd Byrkjeland fått bruke tekster fritt fra boka «Mysterier i trua» som Det norske samlaget ga ut i vår. 
De to har lykkes i å velge utdrag som det er mulig å forholde seg til som lyttende publikummer, til tross for at utsagnene handler om dype filosofiske og eksistensielle spørsmål: 
Hvorfor er vi her, hvorfor er noe overhodet til, hvem er nå egentlig Gud? 

Det startet med Fosses lesninger av store filosofer som han har hatt som «samtalepartnere», men glimtene var ikke tyngre enn at de ga mening. 
Og likevel, etter første meditative Bach-stykke, vart framført av Ivan Sarajishili, ble publikummerens lyst til å forstå rasjonelt tatt livet av. 
På spørsmål fra hedningen: 
«Kven er den Gud du tilber», svarer Fosse: 
«Det veit eg ikkje.» 
Hedningen: 
«Korleis kan du då med slikt alvor tilbeda det du ikkje veit noko om?» 
Fosse: 
«Eg tilbed av di eg ikkje veit». 

Katolikk 

Hvorfor bekjenner den anerkjente og prisbelønte forfatteren seg i dag som en troende katolikk? 
Ikke fordi han kan bevise Gud, men fordi han har hatt noen forunderlige, religiøse opplevelser. 
Disse ble til viktige stabbesteiner, godt formidlet av Arnstad og Byrkjelands veksellesing. 

Den første var en nær-døden-opplevelse. 
7 år gammel ble Fosse utsatt for en ulykke der pulsåren ble kuttet slik at han mistet mye blod. 
Han minnes at han ble kjørt av sted med en fornemmelse av at han så huset hjemme for siste gang. 
Samtidig var alt dekket av en fredelig sky og et gyllent skimmer. 

Fosse er åpen for at det hele var en innbilning, men konkluderer med at det var «ei grunnleggande røynsle av sanning, ei mystisk røynsle». 
I ettertid har han aldri vært redd for å dø. 
Derimot er forfatteren åpen om all den irrasjonelle angst, depresjon, selvdestruksjon og alkoholisme som han har slitt med i årevis. 
Men, sier han, «liding har ført meg til tru». 

Forunderlig erfaring 

Den andre forunderlige erfaringen inntraff da Fosse var rundt 30 år. 
En vårkveld satt han og så tomt foran seg. 
Plutselig ble alt som fantest, gjennomlyst av en vertikal jordsøyle. 
Alt var samlet i fred, det var som han hadde forstått alt. 
«Eg har sett noko. 
Eg har tilgjenge til noko dei fleste ikkje veit om», forklarer han. 

Opplevelsen kan minne om hva den danske journalisten Charlotte Rørth forteller om i sin merkelige bok «Jeg møtte Jesus. 
Bekjennelser fra en motvillig troende». 

Å formidle en mystikers erfaringer er en utfordring. 
De to skuespillerne skapte en poetisk stund, vakkert rundet av med at Byrkjeland sang Fosses «Nattsalme». 
