Film:Skuffende «norsk» Disney-eventyr 

«Norge i et nøtteskall» har gått gjennom Hollywood-kverna og vært «inspirasjon» for denne Disney-musikalen. 

Vi får våre doser dataanimerte trange fjorder og høye fjell, og - legger man litt godvilje til - hva vi kan kalle norskinspirert musikk. 

Personlig slet jeg med å finne igjen Bryggen i Bergen - som ifølge Disneys pr-apparat også er tegnet inn i filmen. 
Hvorom alt er: eventyrverdenen i «Frost» kjennes ikke spesielt norsk ut og ser ikke fryktelig annerledes ut enn hva man har sett i lignende filmer med vintertema. 
Det lyser strømlinjeformet Disney start til slutt i «Frost». 
Det litterære utgangspunktet her er dansk, HC Andersens «Snødronningen» fra 1845. 

Det har fått en musikaloverhaling som halter litt når sangene oversettes til norsk: 
Tekstlinjer som «Vinden lyder slik som stormen i mitt bryst» blir kanskje i overkant høytravende og pompøst for de minste. 
Historien dreier seg om snødronningen Elsa som trekker seg tilbake etter å ha oppdaget farlige magiske krefter som kan få alt rundt henne til å fryse til is. 
Hennes sprelske søster Anna legger ut på leting, en - i eventyrfilmsammenheng helt tradisjonell jakt, hvor prinsesser og vordende prinser oppfører seg nøyaktig slik de har for vane å gjøre. 

Noen gode hjelpere fargelegger historien godt: 
En hoppende positiv snømann som stadig mister kroppsdeler (sterkt inspirert av «Sid» i Istid), og en rad søte steintroll. 
De andre karakterene - reinsdyr, kjekke menn og prinsesser inkludert - ser helt like ut som de har gjort i sammenlignbare dataanimerte familiefilmer de siste ti årene. 
Det trauste og trygge hviler over det meste i «Frost», i så stor grad at man kvepper til når en vaskeekte fjording får være hesten i filmen. 

Viktig PS! 
Om hovedfilmen er skuffende, så få i hvert fall med deg forfilmen: 
En fullstendig magisk Mikke Mus-historie hvor nytt møter gammelt i 3D - ubegripelig bra! 

ØYSTEIN DAVID JOHANSEN 
