Plateanmeldelse: The Strokes - «Comedown Machine»
Brannen i New York er slukket. 

Stakkars Strokes. 
En av tidenes kuleste, mest innflytelsesrike debutplater. 
Fulgt av den ene oppfølgeren vanskeligere enn den andre. 
Nå har vi kommet til det vanskelige femtealbumet. 
Det er, som den vanskelige forgjengeren «Angles», et besynderlig forsøk på å eksperimentere seg ut av hjørnet de har malt seg opp i. 
Spinkle, åttitallsetterapende produksjoner som ofte høres ut som demoer. 
Noen ganger som grå utgaver av franske Phoenix. 
Bare unntaksvis vellykket, som på det varsomme tittelsporet. 

Og likevel desidert best når de makter å hoste opp noe som minner om den tørre, livstrette og samtidig heltente minimalistiske rocken på «Is This It». 
Singelen «All The Time» kan trygt inkluderes på en fremtidig samleplate, som sikkert ikke er så langt unna nå. 

BESTE LÅT: 
«All The Time» 
