Gutta + boys = sant
Paul Rudd tar et velfortjent karrieresteg opp med denne ultimate bromance-filmen. 

HANDLER OM: 
Den skikkelige, litt tøflete Peter Klaven har alltid hatt problemer med å få mannelige venner. 
Nå skal han gifte seg, men har ingen venn som kan være forlover. 
Han går på flere mislykkede «man dates» før han møter livsnyteren/slabbedasken Sydney. 
Det åpner en ny verden av «male bonding» for Peter. 

DOM: 
For en fornøyelig affære. 
Folkene bak «I Love You, Man» følger i fotsporene til Judd Apatow med denne lettspiselige romantiske komedien om vennskapelig kjærlighet mellom heterofile menn. 
Hovedrollene her har også spilt sammen i Apatows «Forgetting Sarah Marshall» og «Knocked Up». 

Det har blitt snakka mye om «bromance» i kjølvannet av «I Love You, Man», og Apatow-produserte filmer som «Superbad» og «Pineapple Express». 
Dette er et slags mannlig svar på chick flicks med høynet kvalitet - basert på enkle, velkjente Hollywood-oppskrifter, men ofte fylt med en sjelden detaljrikdom, velskrevne manuskripter og godt utmeislede karakterer. 

Her får vi alle disse elementene i dette som er en varm, uhøytidelig hyllest til det nye guttefellesskapet. 
Det er et fellesskap som er redefinert etter at det som en gang var velkjente kjønnsrollemønstere nå likner mer på nonfigurativ kunst; i en verden der menn som Peter Klaven dras mellom sine velutviklede sensitive sider og ideen om mannemannen som brøler, raper og grynter i sofaen. 
Ved å ta opp den doble forventningen om mannlig identitet, er både «I Love You, Man» og mange av Apatows filmer samtidig nostalgiske og reflekterende, sier noe om status quo for den unge, frustrerte mannen, uten å ty til det sutrende alvoret som preger mye litteratur om samme tema. 

Man må ikke nødvendigvis dvele ved (eller bry seg det minste om) det overstående for å like «I Love You, Man». 
Den som alltid sjarmerende, men tidligere evige vingemannen Paul Rudd gjør en sterk innsats og overbeviser om at han er klar for de store rollene. 
Han er spesielt god på de pinlige og keitete øyeblikkene, og dem er det mange av her. 
Dette er rimelig friksjonsløst, men herlig underholdende, en (i overkant?) søt og vellaget film - som perfekt poppet popcorn. 
