Dette er et syltynt miljøalibi, Mercedes!
Mercedes-AMG E53 er en letthybrid med mer effekt - og høyere utslipp. 
Men du verden for en kjøreopplevelse! 

Vi er blitt vant til mye i bilverdenen. 
Hvem hadde for eksempel trodd at Porsche skulle bli store på diesel, at Rolls Royce, Bentley og Lamborghini skulle satse på SUV - eller Jaguar bygge en elbil? 
Det hadde neppe noen satset penger på for 20 år siden. 

Med det som bakteppe, er det kanskje ikke så stor overraskelse at Mercedes sin produsent for kriblende kjøreglede, AMG, plutselig presenterer en helt ny modellserie med et grønt løv og Charge-måler i dashbordet. 

Nå tilbyr de hybrid, men kun av typen lett, uten ledning og uten elektrisk rekkevidde. 

Spennende motor 

Den nye E53 er erstatter E43, som vi har hyllet tidligere. 
Forgjengeren hadde en herlig turbomatet V6-motor, som gav deg 401 hester og 520 Nm. 
E53, som vi har på test nå, har den nye rekkesekseren, også på tre liter. 

Men denne har en integrert 48-volts startmotor/lader mellom motor og girkasse, som ved behov kan bidra med 21 hester for fremdrift eller forsyne et ekstra 48 volts batteri med bremse-energi. 
I tillegg får turboen hjelp av en elektrisk kompressor som supplerer der den ordinære turboen lader lite, som for eksempel rett etter gasspådrag og på lave turtall. 

Effekten øker med 38 hester, mens dreiemomentet forblir akkurat det samme. 
Foreløpig sitter den nye konfigurasjonen i E-klasse, GLS og GT 4-door Coupé. 
Senere vil vi trolig se den alle andre steder hvor V6-motoren tidligere har vært. 

Nå er det riktignok omtrent akkurat to år siden vi hadde E43 på test, og vi må være såpass ærlige at hvis ingen hadde sagt det, er det lite trolig at vi hadde merket forskjellen. 

Men det gjør ikke noe, for bak rattet materialiserer den avanserte teknikken seg som et herlig ork på alle turtallsområder, helt opp til rødt på 7500. 
Og forskjellene skal være der. 
På papiret er den to tideler raskere til 100 km/t, og overraskende nok er den oppgitt med lavere forbruk (0,82 mot 0,84 l/mil) Men, høyere utslipp (200 g/km mot 193). 

For oss spiller det mindre rolle. 
Brukes den som du vil, havner forbruket rundt literen, men det kan det kanskje være verdt. 

Vår bil mangler egen knapp for gromlyd i potta, så det er ingen som er i tvil om at du kjører AMG. 
Den nye rekkesekseren synger, om mulig, penere enn den gamle V6-motoren – som faktisk også lød som en rekkesekser. 
Og når du setter den i de sportsligste programmene, synger den nesen som en gammel Austin Healey. 

Herlig firehjulsdrift 

En annen interessant nyhet er plusstegnet bak 4Matic. 
Det ble introdusert i storebror E63 og nylig i GT 63 S, men der finnes det tilgang til en driftmode, som kobler forhjulene ut og tillater gummirøyk og bred hekk på tørr asfalt. 
Plusstegnet er ikke like spennende på E53. 

Her betyr det bare at mer eller mindre av kreftene kan sendes til forakselen, mens det tidligere konstant sendte 33 prosent av kreftene fremover. 
Vi tror det skal mye til før du faktisk legger merke til forskjellen, men nå kan altså en kløtsj låse opptil 85 prosent til forhjulene. 

Det er praktisk dersom man trenger å rette opp bilen eller at bakhjulene befinner seg på speilblankt underlag, mens forakselen har grep. 
Inngrepet skjer raskere enn vi rekker å tenke tanken. 

Kjørefølelsen er fortsatt utpreget bakhjulstrukket, og på snøføre er faktisk den store stasjonsvogna noe av det morsommere man kan ratte. 

AMG-understell 

Luftfjæring er standard, men den er litt strammere satt opp på Comfort enn ordinær Mercedes i Sport. 
Likevel blir den aldri stiv, selv ikke i Sport+, men føles veldig riktig. 
Du har fire forhåndsvalgte kjøre-program å velge mellom; Økonomi, Komfort, Sport og Sport+. 

Det naturlige for AMG-opplevelsen er Sport. 
Da responderer vogna bra og er en tanke stivere. 
Turtallet løftes 500 omdreininger opp fra Comfort-modus og svarer umiddelbart på trykk fra høyrefoten. 
Tilbakemelding fra forhjulene, gjennom rattet, kunne riktignok vært bedre. 

Du har padler bak rattet, og de brukes mye av de mest autofile. 
Det er deilig å låse girene og la den kraftige turbomotoren jobbe i mellomregisteret også. 
Særlig er det deilig å ha full kontroll under pådrag i svinger - spesielt når det er snø, som da vi kjørte bilen. 

Da blir det masete med nedgiring når man minst venter det. 
Ønsker man litt mer direkte giring, velger du Sport+. 
Da banker den girene inn litt raskere. 

Griper raskt inn 

Stabiliseringssystemet har tre innstillinger: 
«Helt på», «Sport Handling» og «Av». 
Når systemet er aktivert griper det veldig raskt inn, noe som ikke kler en AMG. 
Velger du kjøreprogrammet Sport+ velger den automatisk «Sport Handling». 
Det burde den gjort i Sport også. 

Det må nemlig til for å unngå konstant struping av motoren under akselerasjon. 
Selv i dette programmet henter den deg fort inn igjen om du har vært dum bak rattet. 
Men det skjer sjelden, fordi firehjulstrekksystemet gjør doningen fantastisk stabil og lettkjørt. 

Du kan også koble systemene helt av, noe som er veldig moro på vinterføre, men sånt mister man fort førerkortet av nå for tiden ... 

Når du har valgt «Sport Handling Mode», får du ikke aktivert adaptiv fartsholder. 
Da må man slå på antispinn manuelt. 
Det burde skjedd automatisk når du trakk i spaken. 

Nye E-klasse er autonom, dersom du har styre- og linjeassistentene på. 
Deilig. 

Det er dessuten bra knappene er lett tilgjengelig til venstre for rattet, for styringen blir tung og uinspirerende med dette aktivert ved vanlig kjøring. 

Lekkert, men sikkert? 

De fleste er enige i at Mercedes sine to skjermer er lekre saker. 
Men det har sine ulemper også. 

Knappene for snarveier er blanke og glatte, og man får ikke følt seg frem til dem. 
Og hver skjerm styres med hver sin styreflate på rattet, som betinger at du ser på skjermen. 
Den midtre kan også stilles med hjul eller styreflate fra midtkonsollen. 
Ikke stort bedre det heller. 
Man venner seg til å bruke det, men ideelt er det ikke. 

Man kjører hundrevis av meter hver gang man skal lete etter ny radiokanal. 
Ikke bra, men Mercedes er langt fra alene om dette problemet. 

Konklusjon 

Mercedes-AMG E 53 er ikke først og fremst en miljøbil. 
Det er først og fremst snakk om å hente inn små mengder med bremseenergi og kanskje spare noen små dråper på det. 
Bilen inviterer ikke akkurat til miljøkjøring, og det gjenspeiler forbruket under testperioden. 

For AMG er det kjøregleden som står i høysetet. 
Mildhybriden legger ikke demper på den følelsen. 

E53 stasjonsvogn starter på 1.158.000 kroner. 
Vår bil har tett på 300.000 kroner i utstyr. 
Slik er det ofte med testbiler og du vil finne pakker som ikke sender prisen så høyt til værs. 
