Bare galninger sier Gud
Oppfølgeren til «Bruce Almighty» er egentlig en komedie-katastrofe og burde få sitt eget varslingspanel. 
Men filmen er interessant på en utilsikta måte. 

Den forteller noe om verden under Trond Giske, siden den norske kulturministeren er de eksalterte tørrpinnenes verdenshersker. 
Giske er en av de få som kan være så kjedelig begeistra at du får lyst til heller å kjøpe en begravelse som lydbok. 
Giskes verden låter som en diskusjons-ettermiddag på NRK1, og slik er også «Evan Almighty» 

I filmen spiller Steve Carell, som var morsom i «40 year old virgin», en pertentlig amerikansk politiker som klipper nesehår slik ellers bare tannleger gjør det. 
Så får han gammeltestamentlig snekkerverktøy i posten. 
Avsender er Gud, og den ertelystne Gud ber kongressmannen Evan om å bygge en ark, hahahaha. 

Egentlig tror jeg at Gud heller ville ha valgt Al Gore med ordene: 
«Bygg en båt og ikke mas sånn». 
Men i filmen skjer det altså med den nyflytta familiefaren Evan, som utløser panikk i giskotopen da han møter kolleger og venner og familie og sier G-ordet. 
Mannen nevner Gud. 
Ingen gjør det lenger uten å bli underkasta seriøs medisinering. 
Märtha Louise sa E-ordet og ble erklært umyndig. 
I Tom Shadyacs film vil fruen ta med barna og flytte til mor fordi ektemannen sa G-ordet. 

Satiren er ikke tilsiktet. 
Filmen ironiserer ikke over et samfunn som ikke er i stand til å ta ordet Gud på alvor. 
Den bare skøyer med fenomenet at en fyr faktisk møtte Gud, og ikke en gang Gud tar Gud på alvor – Gud har et litt skøyeraktig Åpen Post-smil for at ingen skal tro at han er en kjedelig kristen fra Midt-Jæren. 

Evan skal bli Noa. 
Filmskaperne tror at Noa var Gud, så de har gitt filmen tittelen «Evan den allmektige», sjøl om den arme hobbysnekkeren stort sett ikke makter noen ting. 

Filmen gjør heller ikke det. 
Fraværet av morsomme mennesker og fiffige hendelser tyner Steve Carell som komiker, og han vrimler patetisk med ansiktet for å kompensere fraværet av vitsepoenger. 

La meg også bare nevne det bibelhistoriske paradokset at alle dyrene som kommer til Evan, er mirakuløst stuereine. 
Ingen skiter. 
Og der ligger kanskje den beste historien i soga om gubben Noa – han klarte å få alle dyr på jorda til å holde seg i 40 dager og 40 netter. 
