Rutinert romantikk
Det er faktisk blitt temmelig uvanlig med to svære Hollywood-stjerner i noe så uambisiøst som en romantisk komedie. 
Å se Tom Hanks og Julia Roberts sammen, her, vekker derfor gode og varme og nostalgiske følelser. 

Her er det altså skuespillerrutine, rollesikkerhet og skjønne smil i en hyggelig, hyggelig historie. 
Enda et pluss: 
Både Hanks og Roberts får lov til å se ut som akkurat så gamle som de er: 55 og 43. 
Sympatisk! 

Det handler om en supermarked-ansatt som får sparken, og som må bygge livet helt opp igjen. 
Han starter på et universitetskurs i taleflinkhet, der Roberts er lærer. 
Og dessuten akkurat trøtt nok, småalkoholisert nok og frustrert nok til også å starte på nytt. 
Bare hun blir klar over det selv. 

Og gjett hvordan det går? 

Kort sagt: 
Dette er forutsigelig, konfliktfritt, snilt og rent og pent; en trøstefilm for amerikansk middelklasse på vei mot et materielt fattigere liv i skyggen av finanskrisen. 

Joda, det kan finnes masse rikdom og mening i et enklere liv. 
Men det er vel egentlig bare én som kan finne Julia Roberts underveis? 
