Gringo
Halvhjertet krimkomedie som nesten aldri er morsom. 

Gringo er etter alt å dømme et velment forsøk på å lage en sort krimkomedie i et Breaking Bad-lignende univers. 
Dessverre bruker regissør Nash Edgerton alt for lang tid på å etablere historien, slik at filmen rekker å bli kjedelig. 

Dessuten består persongalleriet av figurer som enten ikke er sympatiske nok til å elskes, eller onde nok til å hates. 
Man bryr seg mindre om hvem som lykkes eller går til grunne i denne historien, som også preges av blasse spenningssekvenser uten den nødvendige temperaturen. 

Gringo er så middelmådig på alle felt at det er vanskelig å opparbeide seg noen entusiasme for resultatet. 

Fastlåst situasjon i Mexico 

Harold (David Oyelowo) er ansatt i et legemiddelfirma i Chicago ledet av Richard (Joel Edgerton) og Elaine (Charlize Theron). 
Han ringer dem fra Mexico og forteller at han er kidnappet av skurker som krever 5 millioner dollar i løsepenger. 

Så spoler historien noen dager tilbake i tid, når Harold, Richard og Elaine drar sammen til et laboratorium i Mexico, og vi får etter hvert fortalt hvorfor denne kidnappingen skjer. 

Det er starten på en fastlåst situasjon som gjør at Richard ringer sin bror Mitch (Sharlto Copley), en tidligere leiesoldat, som får oppgaven om å finne Harold. 

Introduksjonen av de tre hovedpersonene mangler futt og energi. 
Det svake samspillet gjør at figurskildringene aldri tar ordentlig av, spesielt når det gjelder Theron og Edgerton, for det kan nesten virke som om de kjeder seg litt i rollene. 

David Oyelowo (Jack Reacher, The Butler, Selma) er en dyktig skuespiller, men heller ikke hans hovedrolle har den karismaen som historien hadde trengt for å fenge interesse. 

Det er langt flere figurer og sammenhenger som utgjør denne historien, og ikke alle er like viktige og avgjørende. 
Blant annet kan man undre på hva en skuespiller som Amanda Seyfried gjør her i en liten og overflødig rolle. 

Sharlto Copley er et velkomment tilskudd når hans figur blir trukket inn, men den tøffe, sjarmerende og idealistiske Mitch blir ikke brukt nok. 

Mangler spenningsnivået 

Historien er full av svik og dobbelt-svik, der figurenes planer og motivasjoner er i konstant endring. 
Den største underholdningsfaktoren ligger i spenningen rundt hvem som kommer best ut av omstendighetene, der det etter hvert blir både blodig og barskt. 

Dessverre fremstår Anthony Sambakis og Matthew Stones manus lite vitalt og originalt. 

Gringo er en halvhjertet krimkomedie som sjelden er morsom nok, og som mangler spenningsnivået man har lov å forvente med så mange gode navn involvert i produksjonen. 

Derfor er filmen rett og slett en skuffelse. 
