Burnout:Revenge 

SPILLTEST: 
Vår bråkete yndling vender tilbake, nå for Xbox 360. 
Vi sjekker om forskjellene er store nok til at det er verdt å kjøpe. 

Si hva du vil. 
Null realisme, mer et actionspill enn et bilspill, simpel underholdning. 
Faktum er at hvis det å spille Burnout ikke gir deg en antydning til et smil om munnen, har du et kaldt spillhjerte. 
Gå og les Kafka eller noe. 

LES OGSÅ: 

Når Burnout Revenge nå ankommer Xbox 360, er det i essensen det samme spillet vi hygget oss med i september i fjor (les anmeldelsen). 
Naturligvis er grafikken skarpere, og diverse andre nyheter og justeringer er foretatt, men følelsen er den samme. 

Men gjør det så veldig mye, når det er fremdeles såpass gøy? 
Vi koste oss like mye nå som vi gjorde for et halvt år siden  men det er klart at det er det samme spillet, og du skal ikke ta det for mer enn det. 

Alt er på plass 

Burnout Revenge på Xbox/PS2 introduserte en rekke nye elementer til serien. 
Vi fikk muligheten til å knuse medgående trafikk bakfra, både i en egen modus som kun handlet om traffic checking, og i de øvrige modusene, der intetanende biler kunne brukes som prosjektiler for å ta ut motstandere. 

Vi fikk en mer komplett enkeltspillermodus, med mer gjennomført progresjon. 
Vi fikk muligheten til å bruke crashbreaker-eksplosjonene i vanlige løp, større baner med masse snarveier og enorme crash-baner som gikk over flere nivåer og krevde mye mer langsiktig tenkning. 

Alt dette er intakt i 360-versjonen av Burnout. 
Hele World Tour-modusen er der, med det lange utvalget av Crash-, Burning Lap-, Road Rage-, Traffic Attack- og Eliminator-banene, som låses opp etter hvert som du får stjerner for gode prestasjoner. 
Det fungerer helt identisk, men noen endringer er det likevel. 

Nye funksjoner 

Først og fremst får vi 10 nye Crash-baner, spredt utover enkeltspillermodusen. 
Og videre er det gjort én liten endring i Crash-varianten, nemlig at denne noe kontroversielle golfkølle-meteren som tvang oss til å time oppstarten riktig, er borte. 
Nå holder det bare å trykke på én knapp for å starte opp, en enklere og mer praktisk løsning. 

Det er nå også lagt til replays etter hvert løp, og 30 sekunder av replayet kan tas opp. 
Disse klippene kan du videre laste opp til Xbox Live, og de er fritt tilgjengelige for hvem som helst å laste ned og se på. 
En glimrende måte å skryte av sine prestasjoner på, altså, det er bare synd at tidsbegrensningen er på et halvt minutt, som sjelden er nok. 

Det er imidlertid klart at mesteparten av oppmerksomheten gikk til Xbox Live-delen av Burnout. 
Spillets Revenge-tilnavn handlet opprinnelig om å utøve hevn på motstandere som knuste deg i et løp. 
Nå har denne mentaliteten blitt utvidet til online-spilling, og mennesker du møter på Xbox Live skal markeres som mål og jaktes på, for alltid. 
Med andre ord, spillet husker hvem du dyttet ut av veien og inn i veggen, og hvem som gjorde det samme mot deg. 

Møter du på en spiller som en gang i tiden knuste bilen din, blir du gjort oppmerksom på dette på begynnelsen av runden, og oppgaven er ikke bare å vinne, men også å ta hevn på vedkommende. 
Spillet blir altså til en global kampsone, der du stadig vekk blir minnet på å hevne deg på alle som har gjort deg urett. 
Det fungerer, og vi gleder oss til å spille det enda mer for å få flere fiender! 

Det som foreløpig har ødelagt online-opplevelsen er imidlertid problemer med å få koblet seg opp til lobbyene. 
Vi håper det er bare et forbipasserende problem, men det får tiden vise. 
Stabiliteten på forbindelsene når du først er kommet i gang virker imidlertid bra nok. 

Skarphet 

Til slutt, har Criterion gjort noe nevneverdig med grafikken? 
Selvsagt vises det hele i herlig HD, for de som har en kapabel TV. 
Det skal riktignok sies at omgivelsene ikke er dramatisk mye forbedret, og uansett går det så vanvittig fort at det er ikke noe vi legger merke til i stor grad. 
Bilene derimot, har fått seg et kraftig løft. 
Selve modellene virker ikke dramatisk oppgraderte, men kollisjonene, eksplosjonene, malingen som flerrer av, de komplett ødelagte vrakene, alt dette bidrar til en langt høyere følelse av destruksjon enn noensinne før. 

Det viktigste av alt er imidlertid at den fantastiske fartsfølelsen ikke bare er ivaretatt, men om mulig enda mer fremtrendende. 
Burnout er fremdeles det mest hektiske bilspillet som finnes, og den nesten perfekte håndkontrollen til 360 gjør at følelsen er mer riktig enn noensinne. 

Så, Burnout på 360 er rett og slett den ultimate versjonen av spillet, med best grafikk, mest innhold og best onlinemodus. 
Vi synes likevel at det ikke nødvendigvis er verdt pengene om du har spilt masse Burnout på den gamle Xboxen, da det tross alt er samme spill. 

Men er du fan, eller har ventet med å kjøpe Burnout Revenge nettopp for å oppleve det på 360, er det bare å løpe og kjøpe. 
Burnout er fortsatt det feteste bilspillet innen arkadesjangeren. 
