Et fyrverkeri av en utstilling!
En eventyrlig reise i et univers av skam, avvik, attrå, frykt og avsky. 

Stavanger Kunstmuseum: 
Dark Side of the Moon - Nathalie Djurberg og Hans Berg. 
Animasjon, skulptur, installasjon. 
Fram til 18.03.18 

Slik månens “mørke” hemisfære alltid vender bort fra jorden, har også vi mennesker sider vi søker å holde skjult, ikke bare for hverandre men også for oss selv. 

I de ni verkene som utgjør utstillingen Dark Side of the Moon, utforsker kunstnerduoen Nathalie Djurberg og Hans Berg flere av disse tabubelagte sidene ved menneskelig natur. 

Gjennom en fusjon av Djurbergs skulpturer og stop motion-animasjonsfilmer og Bergs musikk, og med en intuitiv, nysgjerrig lekenhet tar de publikum med på en eventyrlig reise i et univers av skam, avvik, attrå, frykt og avsky. 

Uskyldig start 

Verket The Clearing 2015 starter uskyldig nok; Immersivt, i den grad betrakteren befinner seg i et stort, mørkt rom mellom høye, roterende blomstertuer. 
Et flyvende insekt sirkler rundt og rundt langs veggene. 
På en balkong utspiller det seg et småhumoristisk, teatralsk drama mellom to animerte kvinner. 
De to synes å spille ut en form for psykisk tautekking med innslag av spanking, snørr og tårer. 
Publikum overlates til selv å tolke- og tillegge verket mening, men en underliggende følelse av ubehag henger i rommet. 

Dette “ubehaget” slår derimot ut i full blomst i de tre stop motion-animasjonsfilmene Delights of an Undirected Mind 2016, Dark Side of the Moon 2017 og Worship 2016. 

Motvilje 

Særlig det faktum at de seksualiserte scenene i Delights of an Undirected mind finner sted i et barnerom, frembringer en umiddelbar motvilje. 
Blant ballonger og bursdagsgaver utspiller det seg mellom barneleker, kjente eventyrfigurer og kosedyr en absurd nærmest hypnotiserende serie av surrealistiske begivenheter uten noen form for logisk struktur, men likevel med et barnlig, intuitiv narrativ. 
Som freudianske stadier i barns psykoseksuelle utvikling møter vi blant annet avføring, falloser og en småerotisk ulv i bestemorklær. 
Alt mens en über-macho matador, ekskludert fra festen, må ta til takke med å kutte perfekte bløtkakestykker med sitt blanke sverd. 

Vår tids gjennomseksualisering av populærkulturen, og da særlig musikkindustriens i økende grad halvpornografiske musikkvideoer, spilles helt ut i verket Worship. 
Mellom glinsende falloser, gnikkende kropper og roterende hofter dras publikum nærmere en tematikk mange kvier seg for å dele med fremmede. 

Skulpturer av figurene brukt i produksjonen av filmen Worship har fått sin egen vegg med samme tittel. 
Under grell belysning, utstilt som stilleben av 60 talls pop-art, står de overraskende store fallosene klare til tilbedelse. 

Hårfint under smertegrensen 

Djurberg og Bergs kunstneriske univers beveger seg likevel hele tiden hårfint under smertegrensen. 
Gjennom utilslørt humor, leirefigurenes materiale og figurenes grove, groteske uttrykk oppnås en distanse som ufarliggjør den udelikate tematikken. 
Dette gjør utstillingen tilgjengelig selv for de sarteste sjeler. 

Foreningen mellom de to kunstneriske talentene; Djurbergs animasjoner og Bergs musikk må heller ikke overses. 
Bergs lydspor løfter de visuelle opplevelsene og utgjør en uerstattelig del av det komplette uttrykket. 

Hvordan Bergs lydunivers direkte påvirker opplevelsen av verkene viser seg i installasjonen Some Boundary Transgressed 2016, hvor publikum selv står fritt til å endre installasjonens lydspor, og derigjennom endre dens karakter. 
