Sprek tidsturist
Syns du logikken i «Stranger than fiction» er deprimerende for en faktablind filmseer som allerede på sekstitallet strevde med å skjønne plottet i Olsenbanden-filmer, blir ikke sjøltilliten styrket av at Denzel Washington krummer universet. 

Al Gore er i mot det. 
Michael Moore har avslørt at Bush står bak. 
Dette er ikke enkelt. 

Men heldigvis funker filmen som action. 
Den spektakulære thrilleren til Tony Scott starter med en kvalitets-eksplosjon: 
Ei Mardi Gras-ferje med soldater og barn sprenges av sjelesart og skuffa høyre-terrorist, en politisk skapning som etter hvert bare finnes på film. 
Da dynamitt-harryen Denzel kommer så godt i gang med etterforskningen at han egentlig burde tatt Kennedy-mordet i samme slengen, viser det seg at FBI-nerder kan reise inn i fortida. 
Washington får tillit som tidsturist. 

Han blir et tekno-medium som skal finne ut hva som skjedde, ikke hva som vil skje. 
Det motsatte av synsk. 

Også Denzel blir forelska. 
Paula Patton er en slags Thandie Newton med kropp eller Halle Berry med sjel, og hun blir egentlig drept i eksplosjonen. 
Men når Denzel går gjennom en krummende rosenbergkonstruksjon som likner Stargate-porten, oppstår likevel håp om livslang kjærlighet og to barn på sykkelsete. 

Tony Scott er en virkelig dreven thriller-regissør, og han behersker science fiction som om det skulle være skramling av eggerøre. 
