Kirsty MacColl:«Kite» 

(Virgin/EMI) 

En sann original 

La oss håpe verden ikke blir så kjedelig at Kirsty MacColl, som ble drept av en speedbåt i desember 2000, vil bli husket som en bit av historien om The Smiths. 
Krysningspunktene er mange, det er så - hun sang på «Ask», Johnny Marr spilte med henne, Morrissey elsket henne og en versjon av «You Just Haven't Earned It Yet Baby» er inkludert (i tillegg til ytterligere ni bonuskutt) på denne nyutgivelsen av det fineste albumet hennes (1989). 

Men hun var ingen kvinnelig Morrissey. 
Altfor frodig og musikalsk eventyrlysten til det. 
Snarere en mer livsbejaende Ray Davies (den nydelige versjonen hennes av The Kinks «Days» er med her). 
Som de to, var MacColl de brune mursteinshusenes poet, men med et uvanlig svært bein i nesa. 

Den skikkelig intelligente jenta som burde nådd langt, men som ble gravid i altfor ung alder, og endte som øltapper i en pub på Londons østkant. 

Menneskene i Kirsty MacColls sanger har alltid tapt et slag eller to, men er like forbannet fremdeles med i krigen. 
«It makes me sick, but it's a bozo's world,» som hun synger. 

En sann original. 
Jeg er glad for at hun vil huskes hver eneste jul i mange år fremover, i form av duetten med Shane MacGowan i tidenes kanskje beste julelåt, The Pogues «A Fairytale 
Of New York». 
Men hør denne også. 

MORTEN STÅLE NILSEN 
