Makeløse Mira
Få norske artister har vært like hyppig omtalt og avbildet i mediene som Mira Craig den siste tiden. 

Videoen til «Headhuntet» kverner og går på Svisj, og det vakre ansiktet hennes dukker opp i avisene hele tiden. 
Debutalbumet hennes har blitt godt mottatt. 
Det mange har lurt på er: holder denne talentfulle Oslo-jenta også mål på konsert, eller er hun en enda en av disse Annie-artistene som fullstendig mangler evnen til å synge live? 

OK, det må vel sies at hun til tider sliter litt på de høyeste tonene. 
Men der stopper også den negative omtalen. 
I går viste Mira Craig at hun er en langt over gjennomsnittet sjarmerende artist med vidt spekter i stemmen. 
Hun hører absolutt hjemme på scenen. 
Å ta med seg band med både gitarer og blåserrekke viste seg å være et smart grep, og lyden er den beste jeg har hørt i VG-teltet til nå. 
Hun er også en selvironisk dame, og lo med da en tilhører høyrøstet foreslo en liten stagediving. 
Noe av det som også gjør en konsert med Mira Craig til en fornøyelig opplevelse, er at hun plukker fra et låtmateriale som er veldig variert. 
Hun går fra hulder til hund på et øyeblikk, og passer like godt som begge deler. 
I tillegg er hun en publikumssjarmør som med enkle grep engasjerer de fleste. 
Selv den mest blaserte hardrocker måtte rikke litt på popfoten. 
