Parfymert avfall
Med sitt debutalbum klarer ikke Kreayshawn å omsette personligheten sin til noe som minner om verdi. 
Resultatet er glitterstrødd dritt. 

Jeg har full forståelse for at Sony kjørte på med en million-avtale med Kreayshawn i fjor, uansett hvor latterlig dårlig investering det viser seg å være nå. 
Oakland-fenomenet – for det er jo i beste fall det hun er – har vært synlig på de fleste plattformer de to siste åra. 

Hun fikk mye oppmerksomhet med låta «Gucci Gucci», et forholdsvis friskt pust med vobblete bass og rånelydspor-potensiale. 
At selskapet antok at rapfenomenet Kreay var en sikker investering, er begripelig. 
Verre ting har vært innbringende for plateselskapene. 

Det er forholdsvis lett å la seg sjarmere av ei dame som uttrykker ironisk distanse med et toskete hipster-image. 
Svære briller uten styrke og pastellfarga klær utgjør kjernen i et overtydelig visuelt uttrykk som trolig skal være en homage til M.I.A. og /eller Missy Elliott. 
Utgangspunktet er med andre ord både gjøglete og begrenset, men avstanden derfra til å levere noe med substans burde være overkommelig. 
Trodde jeg. 

Men tross drahjelp fra produsenter som Diplo og Boys Noize, har hun klart mesterstykket å drukne godt håndverk i glitterstrødd dritt. 
Én ting skal Kreayshawn ha – hun skriver visstnok alt selv, og dermed står fenomenet med det fraværende låtskrivertalentet enslig kreditert på debutalbumet sitt. 
Stas det, da. 

Nå er det ikke ren kompetanse jeg etterlyser. 
For vi skjønte jo alle at hun ikke kunne rappe da «Gucci Gucci» ble sluppet. 
Det handler mer om å omsette personligheten i noe verdifullt. 
En klovn skal være underholdende. 
Hun skal få kreditt for nikket til avdøde Left Eye fra TLC, som brant ned eks-kjærestens hus, på «Left Ey3», men her stanser det. 

Fra den ekle og påtatte vennskapslåta "BFF" til å kvele enhver lyst til å oppleve sommeren noensinne igjen i "Summertime" - ubekvemheta med å truge seg gjennom albumet øker i takt med ønsket mitt om å brenne ned huset til Kreayshawn. 

Hun står bak årets hittil verste konsertopplevelse. 
Nå gir hun ut en skive jeg egentlig bryr meg ekstremt lite om. 
Jeg syns bare det er viktig å advare mot parfymert avfall. 
