Nostalgi, mest for trøndere
Historiske filmklipp servert bulter til bulter. 

FILM: 
Finnes det en urtrønder? 
Da tidligere kulturminister Linda Hofstad Helleland (H) lette etter det typisk norske i matpakka og dukket opp med brunosten, var det mange av oss som stusset. 
Men kanskje forvekslet hun det med noe typisk trøndersk? 
For trøndere er jordnære. 

Den historiebaserte dokumentaren «Trondheimsreisen» kan sees som et identitetsprosjekt, en slags jakt på trøndersjelen. 
Hør bare hva Rema-gründer Odd Reitan sier: 
«Vi er opptatt av at vi ska være jordnær, men du kan bli så jordnær at du havner under jorda te slutt.» 
Problemet er at ikke alle vil forstå at det er Odd Reitans stemme vi hører, for ingen av de mange stemmene som ligger som «voice over» på de gamle filmklippene, er «supret», eller identifisert med navnelapp. 
Riktignok vil mange gjenkjenne Liv Ullmanns stemme når hun forteller om ungdomssvermeriet rundt Gunnar: 
«Jeg tror han kysset meg. 
Men jeg er ikke helt sikker.» 
Kjennere vil også kunne identifisere forfatteren Anne B. Ragde og billedkunstneren Håkon Bleken på stemmene. 
Men ellers er det ganske forvirrende å vite hvem som snakker om hva i denne hyllesten til byen Trondheim. 

Navnestrid 

En av disse stemmene sier det rett ut: 
Byen heter ikke TrondHEIM, den heter TrondHJEM. 
HJEM! 
Og bebos av Trondhjemmere. 
Det nåværende navnet skal ha vært et kompromiss, etter at sentralmyndighetene foreslo Nidaros som bynavn. 
Filmen gir mange morsomme historiske innblikk. 
Den er sammensatt av filmsnutter fra begynnelsen av 1900-tallet. 
Her er den første bytrikken på vei gjennom gatene med filmkamera festet på fronten. 
Og her er glade trøndere på vei til Gråkallrennet med norske flagg i sekken. 

Det blir litt problematisk med kronologien her, for bildene hopper fra den ene epoken til den andre uten noen logisk forklaring. 
Regissør Magnus Skatvold kunne med fordel ha valgt en mer direkte periodisk rekkefølge, nå blir det for springende. 

Distribusjon 

Et annet påtrengende spørsmål er hvorfor denne filmen settes opp på nasjonal basis? 
Er den av like brennende interesse for folk i Bergen og Tromsø? 
Her er riktignok problemstillinger som gjelder hele landet, som deportasjonen av jødene under krigen og klasseforskjellen mellom unger som bor i blokk og i villa. 

De mest presserende problemstillingene er likevel de lokale. 
Nedleggingen av trikken på 1980-tallet. 
Forsøkene på å rasere 
Bakklandet med motorvei, og før nevnte navnestrid. 
Filmen er vist på Trondheims filmfestival Kosmorama og skal ut i hver avkrok av fylket. 
Det er der den har sitt publikum. 
