Fra Voss til Goa
Real Ones på musikalsk globetrotting. 

ALBUM: 
Gruppa Real Ones skriver på coveret til denne plata at den er unnfanget flere steder på kloden, fra Voss til Goa i India, for til slutt å bli halt i land i Bergen. 

De fem bandmedlemmene, som har vært i sving sammen siden tidlig i tenåra midt på 1990-tallet, skaper en musikk som åpenbart har mange inspirasjonskilder, særlig fra hipp 60-talls retro og countrysoul, eller vestkyst-rock a la Crosby, Stills, Nash & Young eller Doors, i et muntert hjørne. 

Glødetråder «Sister To All», en duett med Susanne Sundfør, har noe av tyngden til fordums Delaney & Bonnie, mens «Is There Hope?» lyder som en av de storfelte balladene til The Band, samtidig som den har noe av sødmen til Gram Parsons «She». 
Parsons synes også å skinne igjennom i den vakre countryballaden «Saskatoon». 

Gitarene klirrer, skjelver, glir og drar seg gjennom sangene som glødetråder. 
Den rullende, Dylan-fortellende «Yaya» kan lyde som om den er inspirert av Goa, det samme gjelder den smarte sitar-blues?en «Do It Anyway». 
«Bridges» er en akustisk kompet countryblues, med Lennon-aktig vokal. 

Håpefull evighet 
Med sine ti minutter er avslutningen med den psykedelisk drømmende «Endless Night» (med tekst av hippie-guruen og 1700-talls poeten William Blake) er kanskje vel endeløs, samtidig markerer den at låtene på dette albumet henger sammen på en måte som ikke tar slutt, men gynger inn i en slags håpefull evighet. 
Som det heter i et refreng: 
«I don?t 
want to die/before there?s nothing more to see.» 
