Teateranmeldelse:«The Lulu Show» 

Hilde Louise Asbjørnsen danser rundt gullkalven og serverer finansrytmer med sensuell utstråling. 

Minus er det nye pluss, er Asbjørnsen statement i den underholdende, lett burleske kabareten om et begrep som favner både nasjoner og enkeltmennesker; gjeld! 

OSLO NYE, CENTRALTEATRET 

At det er mulig å få noe sexy ut av en leksjon i økonomi, refinansiering, realøkonomi ville jeg forsverge. 

Men Asbjørnsen i rollen som den forførende klubbvertinnen Lulu svinger pisken med lekenhet, skarp ironi, og satire. 

Det musikalske akkompagnement står godt i stil til teksten og gjør at forestillingen blir som undertittelen sier «en dans på renter». 
Og i dette tilfellet er det publikum som sitter igjen med gode renter. 

Ved å vri på gamle revylåter, musikalmelodier og gjennom egne sanger fletter Asbjørnsen inn den evige dansen rundt Gullkalven; vårt ustoppelige behov for å skaffe oss ting som gjør at vi konstant ligger på minussiden i forhold til egen inntekt. 

Som det sies - før hadde vi Gud, nå har vi banken. 
Asbjørnsen plasserer fakta og fiksjon i en elegant miks, hun serverer svimlende tall fra verdensøkonomien og setter det inn i en musikalsk kontekst som understreker de komiske aspekter i den økonomiske runddans. 

I nummeret «My heart belongs to daddy» smyger hun seg rundt som en lekker Marilyn Monroe-fremtoning mens hun med lidenskap forteller om sitt hete forhold til banken. 

At musikalhiten «Big Spender» hører hjemme i et show med finansielle undertoner er opplagt. 
Låta er grunnlaget for nummeret «Finansdans» der hun stripper den vestlige økonomi i takt med plaggene på kroppen. 
Penga er vekk, en BH med terning-puppedusker og en hotpants med «Happy Birthday» på rompa, er det som gjenstår. 
Det er smart, skarpt og det er komisk. 

Asbjørnsen har støtte av tre musikere hun har jobbet mye sammen med. 
Det merkes, her det et samkjørt team på scenen. 
Kostymeskiftene spiller på det ekstravagante og understreker at skal det først gå i «dass» så skal det skje på første klasse, noe som understrekes med klasse i avslutningsnummeret «Jeg orker ikke det». 

Alle numre holder ikke like høy karakter, noe grenser til det masete. 
Men Asbjørnsen er en høyst begavet artist, like godt bevandret i det musikalske som det komiske - og med en evne til å forføre publikum. 
Skal du først bruke de pengene du egentlig ikke har, så bruk dem gjerne på Lulu og hennes show! 
