Plateanmeldelse:Marthe Valle 
- «Fant fram» 

Frem og tilbake, like langt. 

ALBUM: 
VISEPOP 

Marthe Valle 

«Fant fram» 

(Øra Fonogram/Musikkoperatørene) 

Marthe Valles artistliv ser ut som en anti-ABC i karriereutvikling. 
Hun, som vant Spellemannpris på første forsøk i 2005 («It's A Bag Of Candy»), havnet på 2010-tallet nokså ettertrykkelig i den popmusikalske «uløkka». 
Først i «X 
Factor» i 2010. 
Så i Melodi Grand Prix i 2012. 

Som om dette ikke var virrene og forvirrende nok, tar hun enda en krapp U-sving nå. 
Ut med soul, gospel, pop, rock og tekster på engelsk. 
Inn med funderinger om de helt store temaene, i norsk språkdrakt, akkompagnert av noe som bare kan kalles «nordnorsk visepop» (Valle er fra Harstad). 

Noen få av countrytendensene som også de var å spore på de to første platene hennes, har fått lov til å bli. 
En banjo knepper fint over det myke pianospillet og trommevispingen. 

Et trekkspill presser en smule ild inn i albumets mest lidenskapelige sang, «Mamma». 
Men melodiene er antydende, og tekstenes livsvisdom føles snusfornuftig. 
Synger veldig pent da. 

BESTE LÅT: 
«Mamma» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
