Bokanmeldelse:Sascha Arango: 
«Sannheten og andre løgner» 

«Sannheten og andre løgner» er en kryptisk krim – i ordets beste mening: gåtefull, mystisk, full av skjulte ledetråder og dulgte hemmeligheter. 

Henry Hayden er en berømt, bestselgende krimforfatter og en kvinnebedårer av rang. 
Han er vakker, macho, sjarmerende og styrtrik. 
Han hylles av kritikerne («Hver setning er en festning»). 
Kvinnelige lesere flokker seg henført rundt ham som om han var en blanding av Nesbø og Knausgård. 

Om forfatteren 

Men Hayden er ingen litterær begavelse. 
Han er en svindler og en løgner. 
Han har tilsynelatende alt – medregnet to formidable problemer: 

• 
Kona hans er forfatteren bak samtlige av hans mesterverker. 
Selv kan han ikke skrive. 

• 
Hans hemmelige elskerinne er ikke bare hans forlagsredaktør – hun er gravid. 
Med ham. 

Oppsummert på denne måten høres sujettet ut som en riktig klisjéfylt kioskroman. 
Men det er den ikke. 

Forfatter Sascha Arango besitter den vellykkede forfatters nådegave: et rikt språk og underfundig formuleringsevne, skråblikk og humor, originalitet og evnen til å overraske. 

Kort sagt: 
Han er en litterær begavelse. 
Hans debutroman er full av små, poetiske perler som viser at i Sascha Arango bor en dikter – ikke bare en kyndig plottmaker og en språklig tekniker. 

Om det er Haydens kone eller elskerinne som ender opp død, skal jeg ikke røpe. 
Men snart har han politiet på nakken. 
Lenge lar de seg lure av Haydens blindspor og forklaringer. 
Men langsomt begynner de å ane at ikke alt er som det skal i Henry Haydens plettfrie tilværelse. 

Utad fremstår Henry Hayden som lavmælt, sympatisk og sjenerøs. 
Det er han ikke. 
Innerst inne er han en følelseskald psykopat og en manipulerende drittsekk. 

Derfor er det med en emmen smak i munnen at jeg, som leser, lar meg forføre og sjarmere av ham. 
Han fortjener bare min forakt. 
En får prise seg lykkelig over at det er en roman. 

Henry Hayden kan ikke skrive. 
Men du verden som han kan legge intrikate planer som forvirrer politiet og omverden. 
Han fletter sannheter, halvsannheter og løgner sammen så proft og kløktig at en lett kunne tro han faktisk sto bak plottene i sine (les: konas) internasjonale suksessthrillere. 

Sant å si får ikke helt taket på Henry Haydens sanne karakter. 
Tidvis fremstår han så følsom og samvittighetsfull at det bryter med hans psykopatiske natur. 
Samtidig får han dermed så mange fasetter – i likhet med vaskeekte psykopater – at han faktisk er troverdig. 

Leseren må nok godta en og annen usannsynlighet og et og annet slumpetreff, men hva så – Arango kamuflerer dem med litterær eleganse. 

Noen bøker har fingeravtrykk, sjel og karakter. 
Dette er en slik bok. 
