PÅSKEKRIM:Fascinerende krim fra Island i krigens skygge 

Arnaldur Indriðason gjør det igjen. 
Han har funnet en ny litterær vår med bøkene om Thorson og Flovént. 

Arnaldur Indriðason: 
Skumring. 
Krim. 
318 sider. 
Cappelen Damm. 

Islandske Indriðason har funnet et stort internasjonalt publikum med sine bøker om politietterforskning i Reykjavik og mindre byer. 
Det var Erlendur Sveinsson som utløste salgstall i millionklassen. 
Men serien om Sveinsson bar etterhvert litt preg av reprise, plottmessig, dog alltid båret av et godt språk og friskt blikk på Island i oppbruddstid. 

Bøker om den unge Sveinsson var starten på Arnaldur Indriðasons nye vår. 

Siden middelaldrende Sveinsson, alltid besatt av forsvinningsnummer etter brorens død, selv forsvant i skodde og glemsel - har Indriðason oppfunnet seg selv som krimforfatter. 
Og det fungerer helt brillefint. 
Nå blir vi kjent med unge og relativt uerfarne politimenn. 
Vi møtte dem først i «Skuggasund» (2015), islandsk-kanadiske Thorson fra militærpolitiet og hel-islandske kollega Flovént. 

Handlingen er lagt til 1941. 
Selgeren Felix 
Linden er skutt gjennom øyet, et hakekors er tegnet med blod i pannen. 
Faren hans er tysk, kan det være forklaringen? 
Er det storpolitikk, lidenskap eller penger som er motivet? 
Eller det gode, gamle begjæret? 
Eller det gode, gamle fuckings begjæret som Jarl Wåge ville ha sagt? 

Indriðason har 13 bøker oversatt til norsk, har skrevet enda flere, jevnlig en bok i året. 
Hver bok holder høyt nivå litterært og framstår troverdig historisk sett. 

Også Island i krigens dager blir overbevisende presentert - jeg visste sant å si nesten ingenting om Islands krigshistorie, (landet ble okkupert av britene kort tid etter at tyskerne tok oss, og Island forble på flere måter en amerikansk militærbase i mange år etterpå) og har ikke mulighet til å ta Arnaldur Indriðason på noen som helst faktafeil. 
Selv om jeg er litt avvisende til at det var så mange nazi-elementer på sagaøya under andre verdenskrig. 

Men personskildringer, saktegående krim helt uten sadistiske voldsutskeielser og engasjement i samfunn i endring kan ingen ta fra Arnaldur Indriðason. 
Du som koblet deg på ham fra «Myren» og utover vil ikke bli skuffet. 
