Magi!
Sjarmerende, smart og skummel fantasy. 

HANDLER OM: 
14 år gamle Lulu har det kjipt i en kjedelig badeby, helt til broren Sylvester plutselig blir besatt av sjelen til Herman Hartmann, en fyr som på 1800-tallet kjempet mot verdens ondskap. 
Sammen med kameraten 
Oliver og en tøflete fysioterapeut med sans for det overnaturlige, må de ta opp kampen igjen. 

DOM: 
Her har danskene fått med alt en eventyrfilm av internasjonalt format skal by på: Flyvende, skimrende vesener (her: fortapte sjeler), fryktelig styggedom som lurer i trærne, hemmelige losjer som bekjemper ondskap, og ikke minst tøff ungdom som kjører traktor og redder verden. 

«De fortapte sjelers øy» er et storslagent eventyr satt til en sløv småby og dansk krattskog. 
Det funker som bare det. 
Effektene er fine, historien henger på greip og er tett og godt fortalt, ondskapen er mørk og skummel, stemningen er magisk. 
Filmen har også med en god del humor som gjerne spiller på sjangerens klisjeer. 

Produksjonen virker påkostet og karakterene viser ofte en sarthet disse filmene sjelden bryr seg med. 
Lille Lukas Munk Billing imponerer i en rolle der han stadig må skifte mellom å være en voksen mann fra 1800-tallet, og en moderne, sløvet unggutt. 

Denne filmen ble en stor suksess i hjemlandet, og er vist ved en rekke festivaler. 
Dette er bra saker, trist, skummelt, morsomt og intenst. 
Det er sjelden vi får se en film av typen familiefantasy som det er lagt så mye grundig arbeid og hjerte i. 

Og muligens vil dette være filmen som gir en hel generasjon unge en fornyet frykt for det gode, gamle fugleskremselet. 
