Spillanmeldelse:Puslete ninja-spill 

«Mini Ninjas» er dessverre offer for et bakhåndsangrep fra elendig historiefortelling og manglende sammenheng. 

Med den lille ninjaen Hiro i hovedrollen burde alt ligge til rette for et sprekt og lettbent actionplattformspill med luftig ninjaakrobatikk, sniking og eksotiske våpen. 

Den lille krabaten, som siste skanse mot ondskapen som truer verden, er både hendig og spretten, og reagerer lynraskt når man trykker på knappene. 

Og det er mye bra å si om «Mini Ninjas». 
Men dessverre ødelegger viktige deler av spillet for helhetsinntrykket og legger en solid demper på spillopplevelsen. 

Historien er et av elementene hvor «Mini Ninjas» virkelig feiler. 
Den har såvidt jeg kan skjønne et eller annet å gjøre med bekjempelse av ondskap i form av forvandlede, søte skogsdyr, men stort mer enn det verken kan eller vil jeg si, ettersom jeg falt av historielasset kort tid etter at opplæringsdelen var ferdig. 

Historien er, i tillegg til å være så tynn som en overbrukt tanntråd, nemlig så klønete fortalt at den ikke engang strekker til som bakteppe for et ellers stort sett velfungerende kampsystem. 

Underveis i spillet redder du Hiros følgesvenner, som også kan velges som spillbare figurer med forskjellige ferdigheter. 
I crewet finner vi blant annet en tjukk ninja med slegge, som gjør underverker mot litt større fiender, mens en noe mer hengslete ninja slenger ninjastjerner fra avstand med stor presisjon. 

Hvem de er og hva deres historie er legges det ikke særlig stor vekt på å fortelle, og ettersom hovedpersonen er en herlig selvstendig krabat som utmerket godt klarer å slå fra seg på egenhånd, går det lang tid mellom hver gang man tar seg bryet med å bruke de øvrige ninjaene i følget. 

Spillet er nemlig langt fra vanskelig. 
Selv merket jeg ingen særlig forskjell på noen av vanskelighetsnivåene. 
Det er selvfølgelig bra at man forsøker å gjøre spillet tilgjengelig for de yngste blant oss, men her er det dratt ned på et nivå som jeg vil anta robber de aller fleste for muligheten til å bli det minste utfordret. 

Også når det gjelder tilgang på våpen, utstyr og trylleformularer har utviklerne vært veldig generøse, men endt opp med et utvalg som ikke står i forhold til utfordringene du møter. 
Det er flott med muligheter og valg i spill, men man må også utfordres såpass at man faktisk belønnes for å bruke dem riktig. 

«Mini Ninjas» lider rett og slett under å være sydd sammen av deler som varierer veldig i både kvalitet og kompleksitet. 
Resultatet er et merkelig puslespill av et plattformspill hvor bitene ikke passer inn i hverandre, og det kan ikke de små ninjaens unektelige sjarm veie opp for. 

PS: 
Spillet er testet på PS3, men er også ute på Xbox 360, PC, Wii og DS. 
