To katter og to mus
«Prisoners» er en dyster og dyktig laget kidnappingsthriller om det mørke i alle. 

FILM: 
Vet du egentlig hvem du er før dine nærmeste er i fare? 
I «Prisoners» oppdager to foreldrepar hva som bor i dem, av lys eller mest av mørke, når de to små døtrene deres blir bortført, i noe så forfriskende som en kvalitetsthriller laget på grunnlag av et originalt manus. 

Det var ikke så rart historien interesserte Denis Villeneuve, regissøren som i skolemassakrefilmen «Polytechnique» og krigsdramaet «Incendies» har tematisert onde, brutale handlinger og hvor vanskelig det er å reagere riktig på dem. 

Katt-og-mus 

Keller (Hugh Jackman) er en autoritetsskeptisk familiefar med kjelleren full av overlevelsesutstyr. 
Når kona (Maria Bello) lammes av angst, og politiet ikke har bevis nok til å holde på en mentalt tilbakestående mistenkt (Paul Dano) tar han loven i egne, senete hender. 
Det mer konvensjonelle venneparet (Terrence Howard og Viola Davis) blir nødt til å spørre seg om de egentlig har lyst til å bremse ham. 
Politimannen Loki (Jake Gyllenhaal) aner uråd og må både prøve å finne kidnapperen og overvåke Keller. 

Noe av det mest tilfredsstillende ved «Prisoners» er å følge katt-og-mus-leken mellom de to mennene, som leser hverandre godt og må mobilisere alt de har for å matche den andre. 
Parallelt løper selve krimgåten, som har akkurat så mange fint plasserte spor og villspor at slutten faktisk blir en overraskelse. 
Handlingen foregår i en lavere middelklasse på vei ytterligere nedover, og det er mange slags trusler som henger som en regntung sky over det fattigslige boligfeltet der handlingen foregår. 
Noen av scenene er svært brutale. 

Frenetisk Jackman 

Hugh Jackman er en forfinet fyr med musikalbakgrunn som underlig nok er mest overbevisende i roller som uflidd, handlekraftig machomann. 
Her fronter han et fint ensemble med en frenetisk, intens hovedrolle. 

Så er det ikke til å komme unna at spilletiden på drøye to og en halv time er for lang, og at det blir noen skjemmende strafferunder rundt de samme konfrontasjonene underveis. 
Men slik kan også «Prisoners» en grundig film med tunge temaer, og et puslespill som legges med overbevisende tempo og presisjon. 
