Plateanmeldelse:Kacey Musgraves - «Same Trailer Different Park» 

Ung, flink og fandenivoldsk. 
Kacey Musgraves (24) vil gjøre countrymusikken kul igjen. 

ALBUM: 
COUNTRY Kacey Musgraves «Same Trailer Different Park» (Mercury Nashville/Universal) 

Hun synger om å røyke marihuana. 
Hun synger om å kline med noen av samme kjønn. 
Hvorfor i all verden ikke, «if that's something you're into». 

Hun synger om å ha sex med en venn, uten at det nødvendigvis er kjærlighet med i bildet: 
«It is what it is/'Till it ain't anymore». 

Hun antyder at småbylivet på den amerikanske landsbygda kanskje ikke alltid er like tilfredsstillende som utallige andre countrysanger skal ha det til. 

Hun synger om slike ting, og dét er nok til at Kacey Musgraves fra Sulphur Springs, Texas blir betraktet som noe à la en «revolusjonær» i den amerikanske countrybransjen. 

Her i vår opplyste del av verden tar vi «kontroverser» som disse med større ro, selvsagt. 
De kan likevel sørge for å gjøre Musgraves til noe så sjeldent som en hipstervennlig mainstream-countryartist her oppe. 

Mainstream, ja. 
Musgraves driver ikke med såkalt »alt-country». 
Musikken hennes er mer spartansk arrangert enn den gjengse Nashville-produksjon. 
Men det er ingen tvil om at hun ønsker å bli spilt på radio. 

Musgraves sikter seg inn mot det brede lag. 
Det er der det reelle slaget står, det er der det koster noe å skrive slik hun gjør. 

Artisten har tidligere gitt ut tre selvfinansierte album, og skrevet sanger for blant andre Nashvilles andre store, sterke kvinne i øyeblikket: 
Miranda Lambert. 

«Same Trailer Different Park» er den seriøse debuten. 
Den viser at Musgraves er et stort talent, om enn litt avventende, enn så lenge. 

Hun er en bedre komponist - og ikke minst tekstforfatter - enn sanger. 
Stemmen er helt funksjonell, fin, men «liten», helt uten divatendenser. 

Halvparten av materialet er dessuten godt, men ganske tradisjonelt: 
Romantiske, lengtende sanger à la «Dandelion». 
De sangene alle vil huske, er de som våger mest: 
Bluesnumrene «Blowin' Smoke» og «Stupid». 

De gripende balladene «Keep It To Yourself» og «It Is What It Is». 

Den om å bryte konvensjoner («Follow Your Arrow») og den om å sakte bli knust av dem («Merry Go 'Round»). 

Sårbar uten å være svak, tøff i trynet uten å være harry. 
Musgraves er kanskje ingen «outlaw». 
Men hun har «attitude». 

BESTE LÅT: 
«Merry Go 'Round» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
