Velgjort og publikumsvennlig
James Bay sørget for en vellykket avslutning på Bergenfest. 

Det finnes en del ting jeg ikke forstår meg på i verden. 
Relativitetsteorien. 
Kvantefysikk. 
Kjærligheten. 
Og hvordan i all verden engelske James Bay klarer å få nesten en halv milliard treff på Spotify for et par av låtene sine. 

Det betyr ikke at han er noen dårlig artist. 
Han leverer et velgjort og veldreiet show på Plenen som avslutning på lørdagens Bergenfest. 
Lite å utsette på underholdningen. 
Låtene er varierte og mannen selv ser ut som en yngre utgave av Bryan Adams i hvit T-skjorte og svart dongeri. 
Men genial er han på ingen måte, selv om denne kvelden fungerer det. 

Her til lands har han så vidt vært innom nederste del av VG-lista og opptrådt på Senkveld for et par år siden. 
I hjemlandet har derimot begge albumene hans, det siste kom for et par måneder siden, toppet hitlistene. 
Han medvirker også på en låt på den nye platen til blueslegenden Buddy Guy – i fint selskap med gamle helter som Mick Jagger, Keith Richards og Jeff Beck 

Bandet er imponerende bra – ikke minst de to kvinnelige koristene som låter som et helt gospelshow til tider. 
James Bay er også en mer enn kompetent gitarist når han vil, selv om det er helheten som imponerer mest. 

Mot slutten kommer til og med den gamle Bonnie Tyler-hiten «The Best» – mest kjent i Tina Turners utgave. 
Slikt går selvfølgelig rett hjem hos et feststemt publikum. 
Og med «Hold Back The River», kanskje hans mest kjente sang, til slutt, erklæres herved årets svært så vellykkede Bergenfest for å være historie. 
