Triste greier
Offentlig skittenøysvask fra E. 

Bandet Eels hadde en viss suksess på slutten av nittitallet med «Beautiful Freak». 
Siden den gang virker det som om Eels, som i praksis er Mark Oliver Everett (også kjent som E), har beveget seg lenger og lenger ut i den amerikanske rockens periferi. 

Eels anno 2010 er lyden av en indignert, gammel mann. 
«She locked herself in the bathroom again, so I'm pissing in the yard», synger E. på låten «A line in the dirt», en ganske illustrerende tekstlinje fra «End Times». 
Platen handler stort sett om E's ferske skilsmisse. 

Livskriser kan føre med seg stor musikk, tenk bare på Elliott Smith (hvil i fred). 
E's skilsmisse har bare unntaksvis offentlig interesse. 
E's hese stemme fungerer bra på nedddempete, akustiske sanger som «The Beginning», men det hjelper ikke mye når han i det neste øyeblikket varter opp med den skrekkelige bluesrock-låten «Paradise blues». 

Litt distanse til stoffet hadde nok gjort seg for E, for dette blir bare trist. 

KJETIL KOPREN ULLEBØ 

Enig med vår anmelder? 
Si din mening. 
