Likhet utenfor loven
Inn i mørket i Boston. 

«Cheers», «Ally McBeal, universitetet i Harvard. 
Det kjennes lenge siden disse markørene definerte bostonerfaringen . 
I dag er det et helt annet Boston som tilkjennegis via populærkulturen: 
«Gone Baby Gone», «The Town», «The Departed», «Mystic River». 
Dagens Boston er et mørkt sted. 
Virkelighetens Gotham. 
Finnes det lysglimt der ute? 

Inn med Robert McCall (Denzel Washington). 
På varelageret, der han skjøtter sitt daglige arbeid, fylles dagene med små vennlige hilsener til de andre ansatte og oppmuntrende ord til kollegaen som drømmer om å bli sikkerhetsvakt. 
Kveldene tilbringer han på sin lokale diner der han vekselvis leser litteraturklassikere og lytter forståelsesfullt til den prostituerte stamgjesten. 
En tvers igjennom real fyr. 

Snart må han likevel gå mer drastisk til verks. 
Da kommer den hemmelige bakgrunnen som special forces til sin rett. 
Via sin prostituerte venn havner nemlig Robert på kant med den russiske mafiaen, og i forlengelsen av det: byens gjennomkorrupte politivesen. 
Robert må begynne å drepe for fote. 
I det godes tjeneste, selvfølgelig. 

Filmen er skutt i dunkelt lys og gjør åpenbare nikk til Clint Eastwoods siste bedrifter og Edward Hoppers «Nighthawks»-maleri. 

«The Equalizer» er første del i en anretning som er skapt for å være Denzel Washington sin nye «actionplattform». 
Flere oppfølgere er allerede varslet og gjør det naturlig å tolke filmen i et superheltperspektiv. 
Den drar da også veksler på mange av de samme elementene som den siste Batman-franchisen: 
Hva er godhetens vilkår? 
Må man skitne seg til for å bekjempe ondskapen? 
Kan Gotham, unnskyld Boston, renses en gang for alle? 

En sorgtynget Robert antyder selv et svar: 
«You pray for rain, you gotta deal with the mud too.» 
