Franz Ferdinand holdt på å gi opp, men fant retningen
Det har norske Todd Terje bidratt til. 

ALBUM: 
Da den gang Glasgow-baserte Franz Ferdinand slo gjennom for et snaut tiår siden, var det som stormens øye i «danserock»-farsotten som skulle feie over midten av 2000-tallet. 
Det førte dem langt opp på histlistene på begge sider av Atlanteren - men et så tidsriktig og definert sound er som kjent et tveegget sverd, og det tok ikke mange år før det hele begynte å låte ganske datert. 

Med utgivelsen av sitt tredje album, «Tonight: 
Franz Ferdinand» (2009), møtte bandet for første gang både kommersiell og kunstnerisk motbør. 
To år på veien fulgte, og kombinert med kravene fra et stort, amerikansk plateselskap (i Europa har de hele tiden holdt sammen med lille Domino), tok det lufta og lysten ut av bandet. 

Til The Observer har vokalist Alex Kapranos sagt han var i ferd med å oppløse gruppa for to år siden. 

Norsk bidrag 

Men så ble det altså ny plate likevel, 3,5 år etter at de første gang begynte på en oppfølger. 
Og det var slett ingen dum idé. 

Framfor én enkelt produsent har de denne gangen valgt å samarbeide med flere, blant dem Hot Chips Alexis Taylor og Joe Goddard, og Björn Yttling fra Peter, Bjorn And John. 
En annen er den norske DJ-en og musikeren «Todd» Terje Olsen, som de siste par årene har fått et stadig voksende internasjonalt renommé for sin elegant spretne nydisco. 

Felles grunn 

For de som har hørt noen Todd Terje-edits eller DJ-sett er ikke samarbeidet så overraskende som man kunne tro. 
Dansbare rockeklassikere er nemlig noe av en gjenganger hos mjøndalingen. 

Til Dagbladet forteller han at det var remiksen av Roxy Music-låta «Love Is The Drug» som fikk bandet til å kontakte ham for å finne ut hva han kunne bidra med. 

«Evil Eye» og «Stand On The Horizon» er de to sporene som står igjen på det ferdige albumet, og med norske ører er det gøy å høre hvor godt det merkes. 
På sistnevnte, som er den sterkeste av låtene og den som best utnytter ekspertisen på varm, organisk discolyd, har han attpåtil fått slå seg løs på egenhånd i siste halvdel («just make something up», var beskjeden). 

Rundere i kantene 

Det er ikke bare Todd Terje-sporene som har fått en annen, rundere og mer retropreget klang. 
«Fresh Strawberries» er det tydeligste eksempelet, en finfin midtempolåt med vestkyst-koringer og -gitarsolo, mens den ellers godt gjenkjennelige åpningslåta «Right Action» er pyntet med både blåsere, orgel og sitar. 

Samtidig virker det som kvartetten er i en aldri så liten Blur-metamorfose, der roligere, småteatralske låter og klassisk popmusikk får større plass. 
«Brief Encounters», for eksempel, er en svært albarnsk ballade der Kapranos får god nytte for sin uttrykkfulle vokal, men beholder det skarpe gitarriffet og repetisjonen typisk for Franz Ferdinand. 

Treffsikre melodier, en leken tilnærming, smittende engasjement og fengende, enkle rytmer. 

Todd Terje-versjoner av samtlige albumspor vil komme ut under artistnavnet «The North Sea». 
To er allerede å finne på nett. 
