Kunstnerisk fadermord for åpen scene
Verken Ane Dahl Torp eller Jakob Oftebro greier å løfte «Rivalene» ut av det fornøyelige, men lett forglemmelige. 

Alle som har fulgt debatten om den såkalte kulturmannen, vil kjenne ham igjen i Søren Mallings Simen-figur. 
Her i velbeslått bohem-tapning; billedkunstner med et ego like stort som suksessen, med en vakker kone (Ane Dahl Torp) som også er manageren hans, og med en drøss assistenter som står på tå hev for ham – inkludert purunge Lai (Sus Wilkins), som også er hans elskerinne. 

Inn på arenaen kommer sønnen han aldri har kjent, Casper (Jakob Oftebro), en muligens Banksy-inspirert gatekunstner som skal vise seg å bli Simons utfordrer på flere plan. 
Det er selvsagt en utfordring Simon ikke tåler. 

Regissør Charlotte Sieling har lang erfaring fra TV-serier, blant annet som episoderegissør for spenningsserier som «Forbrytelsen», «Broen» og amerikanske «Homeland». 
«Rivalene» er en helt annen type drama, så direkte sammenligning blir urettferdig. 
Men det hadde ikke skadet om Sieling hadde tatt med seg noen spenningsskapende triks når hun gikk i gang med å regissere sitt eget manus. 

Selv om settingen er interessevekkende, med fine typetegninger fra så vel Malling som Torp og Oftebro, blir dramaet som sådan stående i stampe. 
De menneskelige berøringspunktene og konfliktene forløses aldri nok til å bli medrivende eller interessevekkende ut over det fornøyelige i å se en oppblåst og selvsentrert figur bli utlevert såpass nådeløst som Simon blir. 

Som type er han nokså endimensjonal, men i det blir han også en ganske presis representant for mennesker – de finnes i alle yrker – som har gjort suksess og latt den gå seg til hode, men som fortsatt bærer i seg en usikkerhet som gjør at de frykter konkurranse fra yngre kolleger og er ute av stand til å se kvalitetene i det de gjør. 

Sluffende rundt i pyjamas og eksentriske gensere gjør Malling Simon til et intellektuelt guttebarn. 
Opp mot Malling/Simons utagerende stil, stiller Oftebro med en nesten brennende tilstedeværelse, der det meste spilles ut gjennom små gester og blikk. 
Han har vokst ut som en formidabel skuespiller, og lyser, selv i en middelmådig film. 
