Langt fra så rølpete som mange tror
Og enda litt bedre om du har iPhone. 

Det blir stadig flere valgmuligheter om man ønsker seg et par trådløse hodetelefoner med støydemping, og særlig i prisklassen ±3.000 kroner er det mange som kjemper om kundenes gunst. 

Apple-eide 
Beats er blant dem – dagens testprodukt er Studio3 Wireless, som i skrivende stund koster tett opptil 3.000 kroner i de rimeligste nettbutikkene; en femhundrelapp under det Apple selv tar i sin nettbutikk. 

Dette er for så vidt ikke et nylansert produkt – det har vært på markedet en stund, men først i høst ble de tilgjengelig for salg i norske butikker, og først for noen uker siden fikk vi tilsendt et testeksemplar. 

Dynamisk støyreduksjon 

Dette er altså trådløse Bluetooth-hodetelefoner med aktiv støydemping, der mikrofoner fanger opp støy fra omgivelsene, som kanselleres ut ved at de «motsatte» lydbølgene genereres på innsiden. 

Beats kaller sin variant Pure ANC, der lydkalibreringen også skjer i sanntid. 
Blant annet justeres lyden både basert på støy fra omgivelsene så vel som hodeformen på den som har på seg hodetelefonene. 

På enkelte av konkurrentene, som Sonys MDR-1000X og WH-1000XM2, bør man igjennom en liten kalibreringsprosess når en annen person skal prøve dem (eller når typen støy fra omgivelsene endres vesentlig) for å få optimale forhold. 
Dette er altså noe som går automatisk på Beats-hodesettet. 

Enkel paring med W1-chipen 

Apples W1-chip, som blant annet sitter i selskapets AirPods-ørepropper, er også å finne på innsiden av Beats Studio3 Wireless. 

Den bidrar med flere ting – det første du merker er hvor elegant det er å pare hodetelefonene med telefonen; vel å merke om du har en iPhone. 
Du skrur på hodetelefonene, og i løpet av få tideler, spretter det opp en boks på skjermen som lar deg koble dem til med ett trykk. 

Da kan de også enkelt kobles til med øvrige Apple-enheter som er koblet til samme iCloud-konto. 
Vel å merke får du kun vært koblet mot én av gangen. 
Altså kan du ikke besvare en telefonsamtale om du hører på musikk fra en PC, for eksempel. 

Om du ikke har en iPhone, derimot, oppfører de seg som Bluetooth-hodetelefoner flest, altså der du holder en knapp inne for å starte paring og finner frem til dem i Bluetooth-oppsettet på telefonen. 

Meget god rekkevidde 

Selv om de ikke kan skilte med AptX, opplever vi svært lav forsinkelse på hodetelefonene fra Beats. 
Lakmustesten der er å spille et brett på spillet Dancing Line i blinde, der man prikker på skjermen i takt med musikken. 
Det går dårlig om forsinkelsen blir for lang, men gikk brillefint denne gangen. 
Drar vi på en serie fra Netflix ser vi også at lipsyncen er meget god. 

W1-chipen er også ganske gjerrig hva gjelder strømbruk. 
Oppgitt varighet på én ladning er 22 timer med støyreduksjon aktivert, og 40 timer om du velger å slå den av. 

Vi har sett enkelte testere påpeke at batteritiden var svakere da de testet mot en Android-telefon, men det har vi ikke opplevd – i løpet av én time med relativt godt volum sank batteriet fra 44 til 40 prosent da vi testet mot en Huawei Mate 10 Pro, som da skulle tilsi en batteritid på par med det som er oppgitt. 

Rekkevidden er også formidabel – på kontoret kunne jeg fortsatt lytte til musikk på et herredoen 25-30 meter unna telefonen. 
Først når jeg gikk inn nok en dør, begynte lyden å hakke. 
Det er svært godt. 

Verdt å merke seg, dog: 
Selv om du får med en ledning i pakka til kablet lytting, virker det ikke dersom du går helt tom for batteri. 
Det skal riktignok ikke mer til enn ti minutter i laderen for tre timers lytting, og de er fulladet på halvannen time. 

Beats Studio3 Wireless lades opp ved hjelp av en micro USB-kontakt, som brukes stadig mindre. 
Her synes vi det hadde passet seg bedre med USB-C, men som sagt – produktet har vært lenger i salg internasjonalt enn det har vært i Norge. 

Gode øreputer, men litt hard bøyle 

De myke øreputene er godt polstret og ligger komfortabelt mot ørene, selv om de ikke har såkalt «memory foam» som flere av konkurrentene. 

I motsetning til for eksempel Bowers & Wilkins PX bretter de seg ikke rundt ørene, selv om de klassifiseres som over-ear-modeller (med mindre du har veldig små ører), men ligger mer oppå som en on-ear-modell. 

Noe klamt blir det, men isolasjonen er meget god – du kan ha volumet relativt høyt uten å plage kolleger eller de andre på toget, og det er noe vi verdsetter. 

Da skulle vi heller ha ønsket oss noe mer polstring av hodebøylen, som er noe hardt mot issen. 
Nå er det selvsagt ikke alle som har samme sveis som undertegnede, og som med bedre dekning der oppe vil merke mindre til bøylen, men det finnes definitivt mer komfortable hodebøyler blant konkurrentene. 

Litt billig konstruksjon 

Det er ikke til å stikke under stol at Beats har brukt mye plast på disse hodetelefonene, men fordelen er at det holder vekten nede. 
Litt knirking blir det når vi bøyer litt på dem, som vi ofte forbinder med noe rimeligere produkter, men utseendemessig synes vi Beats har levert et ganske elegant hodesett, som for øvrig finnes i andre fargevarianter enn den vi har testet. 

Vektnåla stopper på 260 gram, som dermed gjør dem blant de lettere hodetelefonene i denne prisklassen. 

Utover den dynamiske støyreduksjonen er det ikke så mye fancy funksjonalitet å snakke om; hverken automatisk pausing av musikken når du tar dem av eller touch-betjening på øreklokkene, for eksempel. 

Her har Beats holdt seg til gode, gamle knapper. 
På den venstre øreklokken finnes det tre av dem: 
I midten den klassiske flerfunksjonsknappen som lar deg pause/spille (ett trykk), hoppe til neste sang (to trykk) eller til forrige sang (tre trykk), i tillegg til at volumknappene ligger skjult over og under. 
Når disse trykkes ned, høres en ganske markant klikkelyd i øret, som kan være litt irriterende når du skal hoppe flere sanger frem. 

Av og på-knappen ligger på den høyre klokken, og den har også en ekstra funksjon: 
Ved trykke to ganger kan du slå av og på støydempingen. 
Dette bekreftes med et kort lydsignal i øret, og Beats skal ha ros for at støydempingen har veldig liten innvirkning på lydbildet når du hører på musikk. 

Langt fra det man forbinder med Beats 

Det er lett å være forutintatt når man får et Beats-produkt til test – mange forbinder disse produktene spesielt med overdrevent mye bass. 

Men faktum er at Beats Studio3 Wireless låter riktig så godt. 
Noe ekstra vekt er det fortsatt på bassen, men langt mindre enn på eldre Beats-produkter. 
Ja, faktisk er det en gang i blant vi ønsker oss mer av den, når vi hører på musikk der bassen er i fokus, som de hinsides dype tonene halvannet minutt ut i Childish Gambinos «Me and my mama», som gav oss frysninger på ryggen da vi testet Sony XB950N1. 

Hodetelefonene byr på et rikt, varmt og detaljert lydbilde som er veldig lett å like om du har en variert musikkprofil, og som passer til det meste. 
Vi skulle kanskje ha ønsket oss litt mer spesielt i den øvre mellomtonen, der vokaler noen ganger blir noe tilbaketrukket, men alt i alt tror vi de færreste vil bli skuffet over lydkvaliteten her. 

Mye blir selvsagt en smakssak – i vår redaksjon er det delte meninger om nesten alle lydprodukter vi tester, så her er som vanlig anbefalingen å prøve ut i butikk med din egen foretrukne musikk før du kjøper. 

Hva gjelder støyreduksjonen snakker vi ikke helt Bose- og Sony-nivå. 
På toget blir det ikke helt stille fra omgivelsene, men effekten er allikevel god, og nevnt er altså at dette virker å påvirke lydkvaliteten i svært liten grad. 

Konklusjon 

For oss ble Beats Studio3 Wireless en positiv overraskelse – hodetelefonene gir oss god og varm lyd, med et forsiktig ekstra trykk på bassen, uten å overdrive. 
Det gjør at de passer godt til mange typer musikk. 
Mellomtonen kunne dog godt ha vært litt mer frempå for å løfte vokalen, som noen ganger havner litt bakpå. 

Vi liker også godt at det å slå av og på støyreduksjonen har liten innvirkning på selve lyden, noe flere av konkurrentene ikke klarer like godt. 
Batteritiden oppleves som god, og hodetelefonene har godt med fysisk isolasjon slik at du ofte kan bruke dem uten aktiv støydemping; da med 40 timers total spilletid. 

Har du en iPhone, går paringen som en lek, der du bare slår på hodetelefonene, bekrefter på telefonen og er klar til dyst. 
Til øvrige telefoner må du bruke standard paringsprosedyre. 
Vi blir også imponerte både av lav forsinkelse og svært god rekkevidde. 

Brukskomforten er litt så som så - vi savner bedre polstring i hodebøylen, og ørene blir ganske klamme over lang tids bruk, men spennet og måten de ligger mot ørene på, opplever vi som meget komfortabelt. 

Alt i alt lander vi derfor på en femmer på terningen – Beats Studio3 Wireless er vel verdt å vurdere om du har lyst på nye hodetelefoner. 
Også om du rynker på nesa når du ser b-logoen. 
