Shame:Rebeller fra Sør-London 

De har tatt seg tilstrekkelig god tid med debuten. 

Shame: 
"Songs of praise" (Dead Oceans/Playground) 

Et nytt år og et nytt band fra London. 
Denne gang heter ungfolene Shame. 
De begynte å spille sammen på Queen’s Head i Brixton, en pub som også fostret Fat White Family før den ble gentrifisert. 

Shame har allerede vært gjennom sin første USA-turné, så det var på høy tid at debutalbumet kom. 
Charlie Steen har en tøff stemme, og Sean Coyle-Smith, Eddie Green, Josh Finerty og Charlie Forbes vet hvordan instrumentene skal brukes. 

De krydrer rocken med pønkholdning og ungdommelig overmot, destillert i "One Rizla", den eldste sangen som kom med albumet: My nails ain't manicured, my voice ain't the best you've heard, and you can choose to hate my words, but do I give a fuck. 

Beste spor: 
"Concrete", "One Rizla", "Friction". 
