Matanmeldelsen:Hva har skjedd, Sorgenfri? 

Gamle helter står for fall: 
Maten og servicen på Sorgenfri faller ikke lenger i smak. 

Sorgenfri har eksistert på Aker brygge i snart 15 år, og kan – sammen med Beach Club – regnes som en av stayerne på Bryggetorget, der naborestaurantene åpner og stenger med urovekkende jevne mellomrom. 

Vi har besøkt stedet mange ganger for middagsservering gjennom årenes løp, men denne dagen har vi bestemt oss for å prøve lunsjtilbudet. 

Aftenpostens har tre faste matanmeldere som anmelder tre restauranter i uken. 
Alle anmeldelsene kan du lese på restaurantguiden.osloby.no. 
Der finner du også over 60 guider til alt fra byens beste pizza og burgere til thailandske godbiter og søndagsåpne restauranter. 

Sorgenfri har mange klassikere på menyen, blant dem danske smørbrød, noe som er en sjeldenhet i Oslo. 
Men de satser også på tradisjonelle norske og kontinentale retter, som gravet laks, Skagen-toast, fisk- og skalldyrsuppe, moules frites, tartar og hamburger. 

45 kroner for brød? 

Vi legger merke til at middagsmenyen er pusset opp siden sist, med den beklagelige endringen at man nå også har tilbehør som en egen post: 

– 45 kroner for brød ved siden av – er ikke det ganske drøyt? spør Bordvenninnen. 

– Nyskapningen med at man må legge til ekstra tilbehør gjør at rettene kan koste mer enn de smaker, mener Spisevennen. 

Siden vi er sultne, bestiller vi et utvalg retter og smørbrød: 
Sorgenfris berømte Københavnerfat, stjerneskudd, en liten porsjon moules frites og tartar. 

Ujevn service 

Serveringen er ujevn denne dagen. 
Siden det er mange gjester på uteserveringen, virker det som om servitørene konsentrerer seg om dem istedenfor oss som sitter inne: 
De farer forbi i en fart med store fat. 

Slik var det også sist vi besøkte stedet. 
Har man feilberegnet antall besøkende og underbemannet denne lørdagen? 

Etter hvert får vi og bordet ved siden av drikke av en stresset servitør. 

– 
Ølet er attpåtil dovent, sukker Spisevennen. 

Fat uten futt 

Etter en god del venting som tilbringes ved å se på alle raritetene langs vegger og tak i lokalet, kommer maten omsider til bordet. 
Sorgenfri har et av de artigste interiørene på Aker brygge, men når sulten gnager, er det begrenset hvilken glede gjestene har av gamle skilt, leker og utstillingsdukker. 

– 
Jeg lurer på om de har bommet på bestillingen. 
Jeg ba om dampede blåskjell med chili og koriander, men denne smaker mye blassere enn jeg antok, sier Bordvenninnen, som også er skuffet over den slappe pommes fritesen. 

Københavnerfatet har også tapt seg siden sist: 
Den lune leverposteien er nesten kald, frikadellene er harde utenpå, skagenrøren har en sur bismak. 
Den gravede laksen, silden og osten får derimot godkjent, i likhet med rødbetene og rødkålen. 
Rugbrødet til er av god, gammel kvalitet. 

Dalende stjerneskudd 

Stjerneskuddet er også en nedtur: 
Den panerte rødspetten og laksen er begge lunkne og tørre. 
Noen slunkne reker, noen salatblader, visne agurkskiver og to klatter dressing liver ikke opp smaksbildet noe særlig. 

Da er det opp til tartaren å redde lunsjen, og selv om det rå kjøttet er piffet opp med blåbær, timian og sennepsfrø, ender retten opp midt på treet. 

Vi deler et fat kjøleskapskald ost og tilslørte bondepiker til dessert, der eplegraniteen og den sprø crumblen så vidt redder bondepikene fra en trist skjebne. 

Alt i alt er dette en opplevelse langt fra det vi hadde ventet oss. 

Hva har skjedd med Sorgenfri? 
Er man blitt matlei på kjøkkenet, eller er det problemer med å ha nok servitører på jobb? 
Nå som det har kommet steder som spesialiserer seg på brunsj, som Miss Sophie, Vespa & Humla og Grådi, må Sorgenfri skjerpe seg. 
