NRK har gått i barndommen
||| 
TV: 
Jeg ser dem for meg, NRK-sjefene, der de sitter i skumringstimen med hver sin vorspiel-pjolter og myser inn i en skytung, lisensfri framtid, idet direktøren kringkaster følgende: 
«Hva er vår styrke? 
Hva er det NRK har, som ingen andre har? 
Jo, ei fortid. 
Vi har kjelleren fylt med Norges nasjonale hukommelse. 
Vi er Norge. 
Så sett i gang, mine gode hjelpere. 
Hu, hei, hvor det går!» 

Oppskriften denne gang er den samme som i de tre tidligere seriene (90, 80, 70): 
Man bruker en halvtime på hvert år, inviterer tre gjenlevende nasjonalikoner i studio og lar dem mimre hver for seg, mens de ser det samme som vi ser: godbiter fra NRKs arkiv. 

Kostelig kommentar 

I første program treffer vi Knut «Kupper'n» Johannessen, Nora Brockstedt og hallodame Inger-Lise Haug, landets første kjendis. 
Folk pleide å kysse skjermen når hun sa god natt og avsluttet tv-kvelden. 
Ingen av de tre virker 49 år eldre enn da de satte verdensrekord, sang «Voi Voi» eller sa «hallo». 

20. august 1960 startet NRK sine tv-sendinger. 
Man trenger i grunn bare se programoversikten for å føle nostalgien varme, selv om man ikke var født i denne herlige tid: 

12.00-14.00: 
Prøvebilde. 
20.30: 
Dagsrevyen . 
20.45: 
Offisiell åpning av fjernsynet i Norge. 

Stemningen er etablert, og da er det bare å dynge på med praktfulle reportasjesnutter og nesten ubeskrivelig gode replikker. 
«Vårens hårmote er ikke spesielt høy,» sier den mannlige kommentatoren og tar oss med på motevisning, der «hovedstadens sylfideslankeste mannekenger hadde fritt spill (...) og spør om de kunne kunsten å vrikke seg fram.» 

Lun ironi 

Når Kupper'n kommer hjem til et folkehav i «gata si» etter verdensrekord og OL-gull i Squaw Valley, slår den florakyndige reporteren til igjen: 
«Gud nåde den husmor som ikke har fått aspidistraen ut av vinduskarmen!» 

Landsfader Einar Gerhardsen dukker også opp for å berolige sine undersåtter: 
«Det er ingen grunn til å være redd fjernsynet,» sier han i en tv-tale, før Inger-Lise Haug «avbryter sendingen» for å be folk skru ned lyden på apparatet, av hensyn til naboene. 

NRK har pløyd gjennom kjelleren og funnet godbitene, til glede for alle, enten du gjenopplever en yndig ungdomstid eller den svart-hvite fortida fyller deg med lun ironi på vegne av foreldre eller besteforeldre. 
Det føles både fjernt og nært. 
Det er vakkert. 
