Vakker, usexy Twilight-kopi
En "Twilight"-kopi der følelsene mellom den normale ungdommen og den overnaturlige ikke funker. 
Men miljøet i New Orleans er stilig. 

USA 2013. 
Richard LaGravenese. 
Basert på bøkene av Kami Garcia og Margaret Stohl. 
Med: 
Alden Ehrenreich, Alice Englert, Jeremy Irons, Emma Thompson, Viola Davis, Emily Rossum m.fl. Lengde: 
2 timer 3 min. Aldersgrense: 11 år. 

Ikke før er siste bilde i «Twilight»-sagaen vist på kino, så finner en ny, suksessfull bokserie om forholdet mellom en dødelig og en overnaturlig high school-elev veien til lerretet. 
Fellestrekkene mellom de to seriene er så mange og så påfallende at en sammenlikning er uunngåelig. 
Men der «Twilight»-serien handlet om vampyrer og varulver som nå er såååå passé, tar «Beautiful creatures» for seg de trendy heksene. 
For denne gangen er det den mystiske Lena (Alice Englert) som besitter de overnaturlige evnene, som en såkalt «caster» eller «maner». 

Da Lena er ny elev i klassen, har Ethan (Alden Ehrenreich) allerede drømt om henne hver natt i månedsvis. 
Er det skjebnen? 
Det viser seg etter hvert at sterke krefter jobber både for å holde Ethan og Lena sammen og fra hverandre fram til Lenas 16-årsdag. 
Den dagen skal hun bli «krevd» enten i det godes eller det ondes tjeneste. 
Med sine følelser for Ethan, blir Lena satt på umulige prøvelser. 

Stedet historien finner sted er faktisk noe av det mest interessante i «Beautiful creatures»: 
Den bittelille småbyen Gatlin i et sumpområde i South Carolina, med 17 kirker og ett bibliotek, og der halvparten av bøkene er forbudte å låne ut. 
Men de ville sumpomgivelsene med overgrodde, herskapelige sørstatshus skaper en mørk, mystisk og romantisk stemning. 
Filmen har også så mange estetisk lekre detaljer i klær og interiører at det alene gjør den verd å se. 

Om omgivelsene er vakre, er småbymenneskene skildret så klisjéaktig som overhodet mulig: dobbeltmoralske kristne, ufordragelige, populære high school-jenter, fordommer og trangsynthet. 
Men også med en boblende undergrunn av overnaturlige krefter som besteborgerne sladrer om, men ikke vet sikkert om finnes. 

Tror ikke på følelsene 

Der «Twilight»-filmene alltid har sitret av seksuelt begjær mellom high school-forviklingene, er «Beautiful creatures» mer av en dramatisk spenningshistorie. 
Det er nok ikke tilsiktet. 

Både Ethan og Lena ser atskillig eldre ut enn 16-åringene. 
Greit nok. 
Alice Englert har både utstrålingen og registeret som skal til for å spille den plagede Lena og hennes vingling mellom de gode og onde kreftene. 
Men Alden Ehenreich som Ethan blir aldri mer enn en blass fløtepus med hundeøyne av en high school-fyr. 
Kjemien dem imellom er ikke all verden, og at den tøffe, kompliserte Lena skulle falle for denne gjennomsnittsfyren finnes bare ikke troverdig. 

Og akkurat det er både filmen og serien «Beautiful creatures»’ største problem: 
Sterke følelser mellom de to hovedpersonene er både en forutsetning for spenningen og for hva som skjer de neste filmene, som helt sikkert kommer. 
Tror du ikke på kjærligheten og begjæret mellom Lena og Ethan, er det lite poeng i å følge med videre. 
