På snørra i syden
«The Inbetweeners» er en skuffende avrunding av TV-serien ved samme navn. 

FILM: 
En «inbetweener» er en skoleelev som befinner seg mellom barken og veden, i et ingenmannsland mellom de kule og nerdene: 
Han er ikke populær, men heller ikke smart nok. 
I et større perspektiv kan vi snakke om selve tenårene som et mellomstadium, der man verken er barn eller voksen, men et hormonelt forstyrret, emosjonelt forvirret og generelt patetisk vesen. 
Det mest irriterende for de voksne, er at ustyrlige tenåringer ser ut til å ha det gøy. 

Selvsagt kan ikke alle tenåringer klassifiseres som katastrofeområder, men de fire gutta i den prisbelønte TV-serien «The Inbetweeners» har gjennom tre sesonger og 18 episoder bevist at de tilhører en dyreart som aldri lærer av sine feil og som gjør hva de kan for å sabotere sine omgivelser og egen framtid. 
I en av de første episodene klarer en av dem å drikke seg dritings før han skal treffe drømmejenta, for deretter å fornærme henne på det groveste og spy på lillebroren som hun sitter barnevakt for. 
Jeg lo høyt, må jeg innrømme. 

Drømmeferien 

I filmutgaven forsøker man å gjøre det samme, men resultatet er mindre morsomt enn de tre episodene jeg har sett (fra 2008). 
Muligens handler det om at gutta bak serien, Damon Beesley og Iain Morris, har gått tom for friske ideer, men jeg tror det også er et spørsmål om setting. 

Humor handler om kontraster og overraskelser. 
Når fire sosialt klønete 17-åringer jakter på sex og alkohol i en av Londons vestlige forsteder, med bekymrede foreldre, lærere og andre normale mennesker rundt seg, er sjansen stor for at lattervekkende situasjoner kan oppstå. 
Når de samme fire drar på ferie til partybyen Malia på Kreta, kjent for utagerende festing, sex, oppkast og generell vulgaritet, blir jakten på moro mer forutsigbar. 

Mekanisk 

De fire gutta møter fire jenter som av uklare årsaker ser ut til å like dem. 
Gutta fortsetter likevel å dumme seg ut og gå på snørra i ulike fasonger, men det blir for spinkelt, med lange, latterfrie etapper mellom morsomhetene som treffer. 
Det er som om skuespillerne leser fra manus og spontaniteten fra TV-serien er gått over i mekanisk mangel på timing. 
Men hva vet vel jeg? 
Filmen ble en gigantisk suksess i hjemlandet og har spilt inn nesten like mye spenn som «The King's Speech». 
