Kvinnekamp på Manhattan
Kinoens hilsen i forbindelse med Valentinsdagen er ikke spesielt hyggelig. 

Historien i denne venninnefilmen ligner til forveksling, og er omtrent like dyp som den om Tuppen og Lillemor. 
De som var aller-aller-beste-venninner, men som etter en lei krangel ble uvenner — for så å forenes igjen i siste vers. 

Her er jentene, spilt av Kate Hudson og Anne Hathaway noe eldre og ekstremt giftekåte. 

Hele livet har de to jentene drømt om å bli sommerbruder og feire storslått bryllup på det ekstremt poshe Manhattanhotellet Plaza. 
Det er det også mange andre som drømmer om, ventelisten er lang. 
Så jentene får valget: 
Feire bryllup på samme dag, eller vente på neste ledige dato et par år frem i tid. 
Dobbeltbryllup er utelukket, denne dagen ønsker ingen av dem å dele oppmerksomheten med noen. 
Og ingen av dem er innstilt på å vike en tomme. 

Så følger en konkurranse i bryllupsforberedelser der alle knep, også de av det svært skitne slaget, er tillatt. 
Er det morsomt? 
Nei. 
Rørende? 
Nei. 
Nedslående gammeldags? 
Ja, dessverre. 

"Alle jenter er døde før de gifter seg", heter det i filmen, så tydeligheten av budskapet er det ikke noe å si på. 
Det eneste saliggjørende i livet er virkelig å bli godt gift — med alt stæsjet, fjaset og "Oh my God!!!-hviningen" som følger med. 
Filmens premiere er timet opp mot Valentinsdagen, men "Bruder i krig" er ikke noen spesielt hjertelig hilsen. 
