Robyn Hitchcock:Eksentriker med elgitar 

Sanger om alt fra Percy Shelley og Virginia Wolf til fyllebønn og en trolleybusstur i 1964. 

Robyn Hitchcock: 
"Robyn Hitchcock" (Yep Roc/Border) 

Har du de 20 foregående studioalbumene til Robyn Hitchcock stående i hylla eller liggende på harddisken? 
Det er det neppe så mange som har, selv om 64-åringen fra London hadde fortjent det. 
Han debuterte i The Soft Boys med "A can of bees" i 1979 og gikk solo i 1981. 

De senere årene har han hatt en forkjærlighet for Norge, men er nå tilbake i sitt adopterte Nashville der Brendan Benson styrer spakene. 
Anne Lise Frøkedals stemme måtte det fire til for å erstatte: 
Emma Swift, Grant Lee Phillips, Gillian Welch og Wilco-medlem Pat Sansone. 

Det er den småpsykedeliske, elektriske Hitchcock vi får denne gang, pluss Nashville-parodien "I pray when I'm drunk" og steelgitar-svøpte "1970 in aspic". 

Han åpner som en krysning av Lou Reed og Roky Erickson i "I want to tell you about what I want", mens "Raymond and the wires" er om en trolleybusstur med faren og forfatteren Raymond Hitchcock. 

Beste spor: 
"I want to tell you about what I want", "1970 in aspic", "Sayonara judge", 
