Billy Idol «Devil's Playground»
(Sanctuary/VME) 

Snart femti og fremdeles pønker. 

Det er vel tolv år siden sist Billy Idol «beæret» oss med en plate, den ikke altfor sterke «Cyberpunk». 
Siden den gang har han dratt seg selv opp fra dophelvetet, og nå er han endelig tilbake der han startet: 
I pønken, hovedsakelig i Californias skatepønk-scene. 
Det innledende tittelkuttet og «World Comin' Down» har denne røffe friskheten som den unge Idol hadde, men dessverre holder han ikke stilen helt ut når andre genrer trekkes inn, og slitasjen inntreffer ganske fort midtveis, blant annet gjennom en ganske forferdelig Robbie Williams-pastisj i «Plastic Jesus», en julesang (!), en country-låt (!!) og en real frekkas på «Scream», som egentlig er 2005-versjonen av «White Wedding». 

Jeg ser ikke helt grunnen til å løpe i rennafart ned til platebutikken for Billy Idol denne gangen heller. 
