Karen Elson:Supermodellen etter skilsmissen 

Ansiktet er mer kjent enn stemmen, men hun tåler å høres. 

Karen Elson: 
"Double roses" (Olive/Border) 

Oldham-jenta startet modellkarrieren som 16-åring og har jobbet for de fleste og beste. 
Samtidig ga hun i 2010 ut albumet "The ghost who walks", produsert av daværende ektemann Jack White. 

Nå er hun tilbake igjen, denne gang med Jonathan Wilson som produsent. 
Det betyr varm solskinnspop à la 70-tallet, assistert av en solid samling gjester som Father John Misty, Laura Marling, Benmont Tench, Dhani Harrison, Patrick Carney (Black Keys), Pat Sansone (Wilco) og Nate Wolcott (Bright Eyes). 

Sangene har hun skrevet i årene mellom de to platene, med sistekuttet "Distant shore" som utløsende faktor. 
Elson har en fin stemme, og med Wilson & co i ryggen kan det vanskelig gå helt galt. 

Platens svakeste del er de platte tekstene. 
Hun insisterer samtidig på at dette ikke er noe skilsmissealbum, selv med linjer som Then my heart, it turned cold/I had to walk away alone. 

Det er noen bra kutt her, men Elson strever med å løfte de mer likegyldige tingene. 

Beste spor: 
"Wonderblind", "Call your name", "Raven". 
