Pinlig på den brede Wayans
På coveret står det at filmen er laget av guttene som ga deg «Scary movie», og det er omtrent som når det står på veiskilt i Bergen «se opp for våt vei». 

Wayans-familien er egentlig ikke gutter lenger, men medietrøtte eks-satirikere som i grunnen ikke får nye ideer om sarkasme, men bare gjentar kjente filmscener med dårligere skuespillere. 

«Dance flick» har alt det du kan unnvære. 
Filmen starter med dance-battle i bokseringen, og den er helt som vanlig bortsett fra en fyr urinerer voldsomt i været. 
Filmen er litt om de fargeblanda yo-ungdomsdramaene der hvite ballettdanserinner gjør opprør ved å infiltrere det afro-amerikanske hip hop-establishment, der de blir utrasert av rasister, men klarer seg for det. 
Dessuten er den litt «Fame», som om den går an å parodiere. 
Det er også litt Gangstas paradise, der svarte ghettogutter må vinne penger for å betale Mr. BigMac tilbake, for ellers lager han en rappetekst om dem. 

Lærerinna heter Miss Cameltoe. 
Dere vil ikke se henne. 
Dere vil ikke se filmen. 
