TV-anmeldelse:Festlig titt bak masken 

«Hver gang vi møtes» for komikere? 
Svulstig lydhjelp til tårene i sofakroken og nesegrus gruppeonani kolleger i mellom? 

Jeg innrømmer jeg var litt skeptisk til «Klovn til kaffen». 

Skal komikere, som lever av selvironi og av å avsløre selvhøytidelighet hos andre sitte med vinglasset rundt bordet og snakke om «faget» og «kunsten», høye på seg sjøl? 

Deltaker Linn Skåber later til å ha tenkt noen av de samme tankene, og denne anmelder beroliges: 

Da Steinjo i første episode blir hakket for panegyrisk i hyllesten av Espen Eckbos talent, «arresterer» Skåber ham ved å nynne på «Hver gang vi møtes». 
«Klovn til kaffen» er en uhøytidelig, men interessant titt bak masken. 

Konseptet er som følger: 
Seks norske komikere (med svært god generasjonsspredning) samles. 
Hver av dem har sin dag hvor de velger en felles aktivitet/utfordring som skal vurderes. 
Taperen i denne felleskonkurransen blir «klovn til kaffen», og må underholde med noe episodens hovedperson velger ut. 

Komikere utenfor komfortsonen altså. 
Det er mest morsomt, men kan også by på gnisninger etter hvert. 
Det er nemlig vrient for underholdere som pleier å være midtpunktet med full kontroll selv å måtte være morsom på andres instruks og kommando. 
Og dét kan jo bli spennende TV! 

Første episodes hovedperson er Espen Eckbo. 
Han er notorisk «uprivat», og tvinges også til å dele litt av seg selv, og se – og gremmes over – klipp fra tidligere i karrieren. 
Gøy for både oss og deltakerne. 
Vi får dessuten en herlig bonus i første episode med Michael Jackson-tema. 
Superfan Espen Eckbo blir nemlig 14 år igjen – i møte med Omer Bhatti. 
Helt ubetalelig. 

«Klovn til kaffen» lover meget godt, og det blir spennende å se om kvintetten som er igjen klarer å følge opp. 

ØYSTEIN DAVID JOHANSEN 
