Hjerneføde
Den perfekte versjon av en klassisk låt. 

Poing er en garvet trio som spiller samtidsmusikk iforskjellige former og har samarbeidet med en rekke norske artister. 
En instrumenteringi form av akkordeon, saksofoner og kontrabass er gjerne ikke det som trekkerstørst publikum. 
Men med Lars Lillo Stenberg og Stian Westerhus med på lagetsom gitarister, burde nysgjerrigheten absolutt være vakt. 

Likevel var det bare noe over halvfullt iSardinen sent søndag kveld ettersom de fleste nattjazzgjestene befant seg iRøkeriet for å lytte til Bonnie Prince Billy. 

-Vi har tenkt å ta utgangspunkt i en enkel melodi. 
Ellerrettere sagt inngangspunkt, sier Lars Lillo Stenberg da bandet går på scenen. 

Hvilken melodi det er tale om sier han ingenting om. 
Det erda heller ikke lett å skjønne. 
For dette låter som passe sær samtidsmusikkfremført med mer vekt på klanger og stemninger enn tradisjonell melodiføring ogtakt. 
Det blir riktignok en anelse mer melodisk da Lars Lillo Stenberg leverernoen harmoniske akkorder på flygelet, men det varer ikke lenge før kaos ogkakofoni på nytt råder grunnen. 
Deler av publikum har da også trukket inn tillettere tilgjengelig visesang i Røkeriet. 

Etter en god halvtime begynner imidlertid musikerne å samleseg. 
Frode Haltlis akkordeon låter som sounden en kjenner fra klassisk tango,og kontrabassen til Håkon Thelin går over i en rytmisk groove. 
Rolf-ErikNystrøms saksofon tar opp en melodi, og gitaren til Stian Westerhus har roetned de mest ekstreme klangene. 
Lars Lillo har på nytt satt seg ned ved flygeletog slår an akkorder vi synes å dra kjensel på. 

Er det ikke? 
Jovisst er det «Hjernen er alene», DeLillosklassiske låt fra 1989 hentet fra albumet med samme navn. 
En melodi mange ogsåkjenner fra Seigmens versjon som kom fem år etterpå. 
Og Lars Lillo Stenbergsynger den klassiske teksten om paranoia og depresjon. 
Resultatet erfremragende. 

Lydsporet til en klassisk skrekkfilm full av nok dystre stemningertil å skremme fanden på flat mark. 
Det hele ender som en mektig og litt småsærrockesymfoni. 
Desidert den beste versjonen jeg har hørt av låten gjennom årene. 
