Sony Bravia KDL-55EX720
Når du får en 55-tommers LED til 13.500 kroner er det egentlig ikke lett å klage, men vi gjør det likevel. 

EX720 er Sonys billigste TV-serie med 3D-funksjon i 2011, og når du får vårt testeksemplar på 55-tommer til 13.500 kroner er det lett å bli blendet. 

På papiret får du nemlig mye for pengene: 

Du får blant annet TV-tuner for RiksTV, mulighet for TV-opptak via USB-inngangen, samt videotelefoni via Skype. 
Du får også tilgang til nettfunksjoner som blant annet Facebook og Twitter, og TV-en er DLNA-kompatibel for overføring av mediefiler som video og bilder via nettverket i hjemmet. 

Ganske imponerende altså, men det store spørsmålet er selvsagt hva Sony har spart på. 

Førsteinntrykk 

At TV-en er slank er ingen overraskelse, dette er tross alt en LCD TV med kant-LED belysning – og i dag forventes det at disse er tynne. 
Rammen er for øvrig i høyglanset pianolakk og TV-foten er dreibar. 
Lang historie kort: 
Vi liker utseendet. 

Fjernkontrollen er derimot en gammel kjenning. 
Den fungerer ok, men er stor, tykk og utstyrt med for mange knapper. 
Dette gjør at den krever litt tilvenning. 
Nytt av året er imidlertid at Sony også har en gratis iPhone-applikasjon som lar deg styre TV-en og dens funksjoner. 

Appen fungerer faktisk ganske så bra, og har sin store styrke når det gjelder å skrive inn tekst, ettersom du da kan bruke iPhonens touch-tastatur. 

Men: 
At Sony har utstyrt appen sin med vilkårlige annonser er imidlertid en solid skrape i lakken. 
Det gjør at den med ett ser billig ut, sammenlignet med konkurrentenes alternativer… 

TV-en har for øvrig fire HDMI-innganger, men dessverre er hele tre av dem plassert rett på baksiden av selve TV-apparatet. 
Det er en stor ulempe når du skal henge TV-en på veggen, her må du altså velge et veggfeste som bygger litt i dybden, hvis du skal benytte disse inngangene. 

Menyer og finesser i bruk 

I fjor reagerte vi på at Sonys TV-menyer var litt trege. 
Den dårlige nyheten er at det fortsatt er tilfelle, og sammenlignet med både Samsung og Panasonic er det ingen tvil om at Sony har en del å gå på. 
Som standard leveres også TV-en med en meningsløs pipelyd hver gang du trykke på fjernkontrollen, men heldigvis: 
Ulyden kan slås av i menyen. 

Som vanlig er Sony flinke når det gjelder brukervennlighet, og vi gir nok en gang pluss i margen for at hele bruksanvisningen til TV-en finnes i skjermmenyen. 

Sonys nettfunksjoner 

At TV-en har nettfunksjoner er en ting, men spørsmålet er selvsagt hva du får, og hvordan de fungerer. 
Vår oppfatning er at Sony fortsatt har en del å gå på her. 

Kablet. 
TV-en kan altså kobles til nettet via nettkabel, men vil du ha den trådløs må du kjøpe et Wifi-adapter (USB-stikk) som ekstrautstyr. 
Vi liker hvordan TV-en raskt får kontakt med vår Windows-PC, og at det er enkelt å spille av video, bilder og musikk. 
DLNA-funksjonene begynner altså endelig å fungere etter planen. 
Fortsatt skuffende formatstøtte 
Vi har tidligere kritisert Sony (og Philips) for å ha vært knipne på hvilke videoformater de lar TV-ene spille av via nett eller USB-inngang. 
Og dessverre, slik er det fortsatt. 

På musikkformater støtter den kun MP3, WAV og WMA. 
En ting er at den ikke støtter OGG og HE-AAC (AACplus), men at den heller ikke takler det høyoppløste lydformatet FLAC og M4A-filer er en nedtur. 
Mangelen på M4A-støtte gjør for eksempel at du ikke får spilt av musikk du har kjøpt via iTunes. 

Heller ikke når det gjelder noe så enkelt som bildefiler er vi i mål. 
TV-en finner alle våre bilder, men klarer bare å vise de som er lagret i stor og medium størrelse. 
De små JPEG-bildene vises altså ikke. 
Det er ulogisk. 

Og på video er det definitivt ikke bedre. 
Av våre 18 test-videofiler viser den kun ni, og av disse igjen feiler tre. 
Det som støttes er AVI Xvid 720p, og 576p, WMV 1080p, 720p, og 576p, samt MPEG2 DVD. 

Den største tabben er at ingen av filene lagret i den populære MKV-konteineren eller Divx i 1080p vises. 
Heller ikke avspilling av M2TS AVCHD-filer lagret i 1080p fungerte, og det gjør at du her kan risikere å ikke få spilt av filer du har tatt med ditt AVCHD-videokamera. 

Selv om du kan være heldig å få spilt av dine multimediefiler, beviser våre forsøk at formatstøtten ligger milevis bak hva vi har blitt vant til fra LG og Samsung, og det er ikke bra nok i dag. 

Vi synes også det er tungvint å få tilgang til innholdet via USB-inngangen. 
For det første finner du den ikke via kildeknappen på fjernkontrollen, her må du altså trykke på Home-knappen, og bla deg gjennom menysystemet til Sony. 
Når du så finner Media-mappen er i tillegg innholdet fordelt på Musikk, Fotoer, og Videoer. 
Skal du se på bilder må du altså sørge for å velge Bilde-mappen først, og ligger det tilfeldigvis en MP3-låt i samme mappe får du ikke tilgang til den her. 
Da må du gå ut igjen, og så gå inn i Musikk-mappen, osv. osv. 

Dette er tungvint, og gjør at du må trykke alt for mange ganger på fjernkontrollen. 
For sjefen i stua er det helt sikkert greit, men for de små eller eldste i familien blir dette raskt en kilde til irritasjon. 

Vi vil ganske enkelt at Sony skal vise oss alt innholdet på USB-pennen i en operasjon, og så la oss velge innholdet fritt. 
Kommer bedre formatstøtte, og dette på plass vil også funksjonene bli brukt. 
Slik er det ikke i dag. 

Men hvor er innholdet? 
YouTube, videosamtale via Skype (må kjøpe webkamera), og Facebook samt Twitter er på plass. 
De to sistnevnte kan også brukes samtidig som du ser på TV, perfekt for deg som fulgte Hurtigruten altså. 

Tasting via den TV-fjernkontrollen er likevel tungvint, men her viste iPhone-appen sin styrke, og gjorde prosessen langt enklere. 
Dette er bra! 

Vi legger likevel merke til at verken designet eller brukeropplevelsen du får av nettmenyene er like elegante som hos for eksempel Samsung. 
En ting er at det går tregere, men hos Sony må du ofte bruke lengre tid på finne det innholdet du vil ha. 
Ikonene er altså mindre selvforklarende, og ikke minst; indekseringen av innholdet er verken god nok - eller så logisk som vi forventer i 2011. 

Det største aberet er imidlertid at Samsung, LG og Philips har blitt flinkere til å tilby innhold med mening. 

Alle disse gir deg for eksempel tilgang til video-on-demand løsninger rett i TV-en, noe du ikke får hos Sony. 
Her må du i stedet nøye deg med å se filmtrailere, og i 2011 oppleves det som litt snaut. 

Dette kan imidlertid skyldes rettighetsproblematikk, VOD-tjenesten Netflix er f.eks tilgjengelig via Sony i utlandet, og det er lov å håpe at de eller andre alternativer etter hvert vil bli tilgjengelig også her. 

Sony gir deg nå også en nettleser som lar deg surfe fritt på nettet. 
Det liker vi. 
Som hos konkurrentene går det imidlertid litt tregt, og vi liker heller ikke at nettleseren ikke støtter Flash-innhold. 
Enn så lenge er altså parolen klar: 
Dedikert nettsurfing gjøres fortsatt desidert best fra en bærbar PC i sofakroken. 

Bildekvalitet 

Førsteinntrykket var ikke helt optimalt. 
Som vanlig fra Sony var fargene litt for sterke, i likhet med Philips er de altså litt for opptatt av å vise seg fra sin flashy side. 

Når “standard-modusen” på vår testmodell i tillegg hadde så høy lysstyrke og kontrast at det meste av sortnivået forsvant ble vi faktisk litt skuffet. 
TV-en var faktisk blassere enn alle de modellene fra Samsung, LG og Panasonic som vi også hadde inne samtidig. 

Heldigvis var det enkelt å løfte bildeopplevelsen, og hos oss ble det langt bedre bare ved å bytte til bildemodusen “Tilpasset”. 

Når vi tillegg justerte kontrasten, og dempet R-Gain og G-Gain i den avanserte bildemenyen, viste imidlertid TV-en seg fra en langt bedre side: 
Sortnivået og fargemetningen falt på plass, og vi endte opp med å bli rimelig fornøyde. 

Like mørk som Panasonic VT30 (test på vei) eller Samsung D8005 kom vi imidlertid ikke, men dette er da også TV-er som er en god del dyrere enn EX720. 

Etter bildejusteringen la vi likevel merke til at vi mistet en del detaljer i de mørkeste partiene på TV-en. 
Det kom riktig nok ikke som noen overraskelse. 
For heller ikke Sony kan trylle seg frem til mirakler på LED i denne prisklassen. 
Litt mer uheldig er det imidlertid at vi kunne skimte lysgjennomtrengning fra LED-diodene (= ofte kalt clouding i hjørnene på panelet). 
Er dette noe som du vet vil irritere deg er du altså advart. 

Sonys Motionflow-system har vi gitt mye skryt til tidligere, og det fungerer bra her også. 
Kort fortalt minimerer det hakking i bildet ved panoreringer, og sammen med scanning backlight-teknologien virker responstiden å være god nok både på SD-sendinger og HD-TV eller Blu-ray. 
Når det gjelder 3D via Blu-ray er det imidlertid litt å pirke på. 

Bedre 3D, men... 

Den gode nyheten er at 3D-senderen nå er innebygget i selve TV-en. 
I fjor måtte den kjøpes som ekstrautstyr og monteres over eller under TV-en. 
Men 3D-briller må du altså fortsatt kjøpe, de følger ikke med i esken.. 

Vi ser også at crosstalk (skyggetegninger rundt objekter) er redusert sammenlignet med fjorårsmodellene. 
Minuset er at det fortsatt ikke er helt borte, og dette vil du spesielt legge merke til hvis kontrasten er satt for høyt. 
Den kan du selvsagt senke, men igjen; det vil også kunne gå ut over sortnivået, så da bør du også justere lysstyrken. 
I motsetning til på LGs modeller har du imidlertid full tilgang til bildeinnstillingene også i 3D-modus. 
Det er et stort pluss. 

Vi synes også at det er mer hakking ved panoreringer i bildet når 3D er aktivert, her får du altså ikke fullt utbytte av Motionflow-funksjonen. 
På de dyrere modellene Samsung D8005 og VT30 fra Panasonic er Crosstalkproblemet borte, men vi ser også at Panasonic GT30 (som prismessig er billigere enn EX720) løser dette bedre. 

Vi ser altså at selv om Sony EX720 har blitt bedre på 3D enn Sonys rimelige modeller fra i fjor, så har konkurrentene blitt enda bedre. 
(Hvorvidt dette også gjelder på årets toppmodeller fra Sony må vi imidlertid komme tilbake til, vi har den nye 920-serien inne akkurat nå.) 

Konklusjon 

Tross en del innvendinger er det faktisk mye fint å si om Sony EX720, og vi tror mange vil falle for fristelsen til å få en 2011-modell på 55-tommer til rundt 13.500 kroner. 
3D-funksjon, USB-opptak, samt Twitter og Facebook-funksjonen gir også pluss i margen. 

Ulempen for Sony er at dette ikke lenger er unike finesser og funksjoner. 
Faktisk er det snarere tvert om, det er i ferd med å bli standard hos alle de store produsentene, og da blir det heller ikke lettere av at prisraset i markedet gir EX720 konkurrenter den ellers ikke ville hatt. 

Går du ned til 50-tommer mener vi for eksempel at du vil få langt bedre bildekvalitet både i 2D og 3D ved å velge fjorårets toppmodell fra Panasonic, altså VT20. 
Vil du ha en 2011-modell ville jeg heller gått for Panasonic GT30 som også fås til samme pris. 
Begge disse er imidlertid plasma-modeller, og er ikke så slanke og elegante som EX720. 

Vi har heller ikke glemt de rimelige 55-tommerne i LED-klassen, og her blir Sonyen mer aktuell. 
Den har nemlig et litt mattere panel enn spesielt konkurrentene fra LG og Samsung. 
Når det gjelder formatstøtte, 3D-visning og praktiske nettfunksjoner ligger den likevel langt bak. 
Er du på budsjett ville jeg heller gått for LGs 47LW550W som spesielt har et bedre bilde på 3D. 
Siden den bruker passiv 3D-teknologi kan du også kjøpe 3D-briller til hele fotballaget uten at det koster deg noe... 

Totalt ender vi altså opp med en litt skuffende treer på terningen. 
Det sier en del om hvor sterk konkurransen i TV-markedet er akkurat nå, for hadde EX720 kommet for et år siden ville den luktet på en femmer. 

Sony Bravia Pro KDL-55EX720P 
