Pute-tv fra vestkanten
«Hvite gutter» forsøker å gjøre narr av privilegert vestkantungdom. 
Det fungerer bare delvis. 

«Hvite gutter» 

Norske humorserie 

Premiere på Dplay 7. januar 

Den første egenproduserte Dplay-serien «Hvite gutter» handler om fire menn i slutten av 20-årene som fortsatt studerer og bor i kollektiv. 
Noen av oss vil kanskje tenke at denne situasjonen er forholdsvis normal, men i det sosiale sjiktet denne gjengen stammer fra, er det synonymt med sosialt selvmord. 
Det blir klart i åpningsscenen, hvor gjengen drar til en hagefest som de alltid har betegnet som «dagfylla», men som det nå viser seg at er blitt til et ufyselig minglearrangement for gammelrike bærumssosser med selvbilder som står i stil med bankkontoene deres. 

Dermed er våre venner kastet ut i kulden, og ender med å presse seg inn på en hjemme-alene-fest hvor de øvrige gjestene er tenåringer. 
Her kaster de seg inn i et arrangement som fortoner seg som alle foreldres store mareritt, vekselvis som kloke mentorer for de usikre ungdommene som motvillig har invitert dem med og vekselvis som forvokste 16-åringer som heller dyr årgangsvin i all sorts-punsjen. 

Det burde være mye stoff å lage god humor av her, men dessverre havner det aller meste av åpningsepisoden i pinlig-kurven. 
Det skyldes ofte ubehjelpelig dialog, forutsigbarhet og uelegante overdrivelser. 
Det er også vanskelig å bli klok på hvor serien egentlig vil hen. 
Skal disse idiotiske typene igjennom en slags dannelsesprosess og bli normale voksne? 
Eller skal det handle om at de forsøker å tviholde på en ungdomstid som de strengt tatt burde ha forlatt for en del år siden? 
Forhåpentligvis blir det en kombinasjon, ellers er det liten grunn til å følge med videre. 
Det kan godt hende det ligger noe humorgull begravd her et sted, men det kommer ikke til syne i den første episoden. 
