Lee Ranaldo:«Between The Times And The Tides» 

(Matador/Playground) 

Sonisk gamling solo. 

Trivelige Lee Ranaldo har alltid vært et Harrisonsk steg bak Thurston Moore i Sonic Youth. 
Når han nå solodebuterer som singer/songwriter høres han mest ut som sin egen «Murray St.»-låt «Karen Revisited» (i alle fall de tre første minuttene). 

Altså lettstøyende folkrock der 56-åringen kompenserer for en ikke akkurat bærende stemme med effektiv vokaldobling. 

Ikke la deg forvirre av håpløse låttitler som «Off the Wall», «Waiting On A Dream» og «Tomorrow Never Comes», dette er, uten å trekke parallellen for langt, like interessant som om da norske Chocolate Overdose kollapset og gitaristen gikk solo. 
Nå kaller han seg Magnet. 

BESTE LÅT: 
«Fire Island (Phases)» 
