Geriatrisk blodsprut
Nostalgisk gjensyn med gamle, til dels karismatiske actionhåndverkere holder ikke helt til å lage en hel film. 

«THE EXPANDABLES 2» Man blir en smule delt i møte med denne filmen, mildt sagt. 
Ideen er visstnok Sylvester Stallones: 
Samle alle de gamle actiongudene fra 70-tallet og frem til i dag. 
(Minus Steven Seagal; Jean Claude van Damme er med denne gangen, i motsetning til sist. 
Til gjengjeld er han den høysparkende erkeskurken.) 

Saken er at et sted på kloden er en Stallone-ledet frilansgjeng villig til å ta krigens skitneste oppdrag. 
Og det gjør de, ettertrykkelig. 
Det er rått voldelig, særdeles utpenslede blodsprutdetaljer, enhver mann bærer armering som et lommeslagskip, motstandernes tapstall ligger i nærheten av 1. verdenskrig. 
Det er kynisk, jævelig, rått. 

På den annen side er det ikke til å komme forbi at er man først avstumpet nok til å ha glede av den totalt uansvarlige vold, er dette også røft underholdene. 
Det vil si: 
Hvis man er gammel nok, eller nok opphengt i actionhistorie til å sette pris på ikke bare de muskelsterke, skytegale og til dels replikksterke machomenn, men også deres mest kjente replikker og figurer fra tidligere tider. 

«I`ll be back», hveser for eksempel den tidligere California-guvenøren med en glødende maskinkanon mellom sine digre never. 
Og ser ut til å trives utmerket. 
Som en etter hvert noe aldersavmagret Chuck Norris gjør det, som Sly selv gjør det - like, om ikke mer, anabolt muskel- og blodåresprengt i sitt 67. år som i velmaktsdagene. 
Det går jo an - fra et lett syklig vinkel sett - å si det er imponerende. 

Det skal reddes en mann, det skal reddes en dings, det skal reddes en landsby, det skal hevnes en kamerat og verden skal vel i grunnen reddes. 

Som sagt: 
Avstumpet nostalgisk moro finnes unektelig. 
Alt annet avslører alt for lett: 
Dette er actiontrim for eldre, muligens for å sikre en bedre pensjon. 
