Bokanmeldelse:Jo Nesbø 
- «Kan Doktor Proktor redde jula?» 

Noe er råttent i prompeland. 

Jo Nesbø: 
«Kan Doktor Proktor redde jula?» 

Jo Nesbø vet hva han gjør, og gjør det godt, men noe skurrer i budskapet om enn mindre kommersiell jul. 

Bøkene om Harry Hole har gjort Jo Nesbø til verdensstjerne. 
Han er den desidert mest suksessfulle norske forfatter målt i inntekt, og en pengemaskin for forlaget Aschehoug. 
Fra 2007 har han også skrevet barnebokserien om Doktor Proktor. 

Bøkene har til dels fått svært gode kritikker, det har kommet film- og teaterversjoner, og én av bøkene har vunnet Kritikerprisen. 
Salgstallene er selvfølgelig skyhøye, med med god grunn, for Nesbø er helproff og skriver som regel knakende god spenningslitteratur for barn. 

Årets bok er lagt til julen. 
Ikke noe galt med det, i og for seg. 
Store forfattere har gjennom historien spekulert i julen, ta for eksempel årets nobelprisvinner i litteratur, Bob Dylan, som for noen år siden utga juleplate. 

Nesbøs vri på juleplottet er som følger: 
Den griske forretningsmannen Thrane har kjøpt rettighetene til julen fra selveste Kongen, og innfører like greit forbud mot å feire jul med mindre du har handlet for mer enn 10 000 kr. på et av hans egne varemagasin. 
Men hva med alle som ikke har råd til det? 
Hva med julens budskap om kjærlighet og samvær fritatt fra kommersielt fjas? 

Doktor Proktor, Bulle og Lise ordner selvfølgelig opp. 
Romanen blir raskt til en heidundrende berg- og dalbanetur i et Oslo som både ligner og ikke ligner byen fra virkeligheten: 
Akershus festning er for anledningen utstyrt med raketter som aldri bommer på målet og Kongen er tillagt langt større makt enn vi er vant med. 

Nesbø leker seg med blødmer, nyord og tradisjonen tro en saftig porsjon real promping. 

Det er noe overskuddspreget over Nesbø som barnebokforfatter, som tydelig lar fantasien styre plottet. 
Men det kan bli for mye av det gode, og det er bare så vidt han klarer å samle trådene på troverdig vis. 

Et annet ankepunkt er at boken så tydelig er skrevet med hele verden som marked, men dessverre bommer på den norske julen (hvem får gaver av julenissen om morgenen på julaften?), og samtidig glemmer at julen i store deler av verden fremdeles er en kristen høytid. 
Kristi fødsel er fraværende hos Nesbø, her er det en crazy versjon av en amerikansk Coca-Cola-Santa som gjelder. 

Og så var det dette med budskapet i romanen: 
Julen har blitt for kommersiell, julen handler om noe annet enn merkantile gleder og grådighet. 
Vel og bra, og amen til det. 
Likevel velger altså landets mest kommersielle forfatter å slippe sin nye bok, en julebok, akkurat idet Rema og Coop setter frem julegløggen og pepperkakene i hyllene, nesten på slaget to måneder før julaften. 
Tilfeldig? 
Neppe. 

For Nesbø vil jo bare tjene litt penger på julen, slik forlaget vil det og bokens griske Thrane. 
Det velvalgte lanseringstidspunktet og Per Dybvigs geniale illustrasjoner fortjener isolert sett terningkast seks. 
God jul i oktober! 

Gabriel Michael Vosgraff Moro 
