Michael Jacksons «Immortal»:- Meningsløs megamiks 

Tredje albumutgivelse etter Michael Jacksons død ligner på et uforsettlig musikalsk drapsforsøk. 

Riktignok er produksjonen åpenbart basert på kunnskap og kjærlighet. 
Dessuten krydres det med geek-finter som en «I Just Can't Stop Loving You» som flyter fra engelsk til spansk og tilbake til engelsk igjen, en alternativ «ABC» og avsløringen av et hittil ukjent korparti på «They Don't Care About Us». 

Det var, sånn omtrent, det viktigste. 

Kevin Antunes, tidligere keyboardist i New Kids On The Block - men også «musical director» for Justin Timberlakes 2007-turné - har klippet og limt seg gjennom Jacksons musikalske liv. 
Albumet er en del av lydsporet til akrobatsirkuset Cirque de Soleils nye show. 
Det er godt mulig at det fungerer i all sin prakt i Las Vegas. 
Men det er uinteressant. 

Musikalsk er «Immortal» en platt megamikssuppe som prøver å koke i hop historien fra Jackson Five til og med «Invincible» på nytt. 

Hvilket i hovedsak innebærer hippere trommemaskiner, sitater tatt ut av sin sammenheng, radio som finstilles bak i tid (tenk introen på «Breaking News», men der alle kanalene spiller Michael Jackson) «artige» medleyer og - uhm - nye gitarsoli. 
På ingen måte like bunnlinjekynisk som fjorårets «Michael», og åpenbart mer nyskapende enn «Best Of»-tøyset på «This Is It», men det tilfører ikke Jackson-kanonen noe spennende eller viktig. 

Dessuten er det interessant at utgivelsen kommer parallelt med at Dr. Conrad Murray er kjent skyldig i å, uten å mene det, ha påført Jacko en altfor tidlig død. 

Å si at «Immortal» gjør det samme med musikken vil være å gi albumet ufortjent mye relevans. 

BESTE LÅT: 
«They Don't Care About Us» 

TOR MARTIN BØE 
