Kjedsommelig cruising i kratt
Her kommer nok en regissør som tror han må vise ekte sex for å skildre homofile elskende. 
Attpåtil ender det som en teit krim. 

"Fremmed ved sjøen" (L'inconnu du lac) Regi/manus: Alain Guiraudie. 
Med: 
Pierre de Ladonchamps, Christophe Paou, Patrick d’Assumçao, Frankrike 2013. 
1 time 37 minutter. 
Aldersgrense: 18 år. 
Egnethet: 
Absolutt grense. 

"Fremmed ved sjøen" gir en rekke glimt av menn som elsker med menn i busker og gress. 
Stadig haster de nakne opp fra nudiststranden ved den vakre innsjøen for å ha seg i skogen. 

Hva består den filmatiske spenningen i? 
For de fleste i kinosalen ligger den nok i det uvante med å se homser begjære hverandre så åpenlyst. 

Stand-in klippet inn 

Her ses erigerte kjønnsorganer, men følger man med i klippene, oppdager man snart det som ble sagt i NRKs Filmbonanza nylig: 
Skuespillerne nektet å ha sex foran kamera, følgelig måtte regissør Alain Guiraudie – ironisk nok – bruke stand-in til de mest intime utsnittene og jukse det til i redigeringen. 

På Kortfilmfestivalen i Sandnes nylig så jeg den fine filmen "Shower" av Christian K. Norvalls, om en ung manns nakne møte med en annen mann i dusjen. 
Regissøren mestrer antydningens kunst og egger til erotiske bilder i tilskuerens hode. 

Ikke slik hos Guiraudie som sverger til det utilslørte. 
I lengden blir slikt kjedelig. 

Lite troverdig 

Nå innser franskmannen tydeligvis at filmen krever mer handling enn bare cruising i krattet. 
Han legger inn en gåtefull, påkledd fremmed et stykke unna nudistene, hvis hensikter vi i det uendelige kan lure på hva er. 
Fjernkikking? 

Verre er mangelen på troverdighet da hovedpersonen Franck blir vitne til et mord uten at han bryr seg om å melde fra til politiet, men i stedet innlater seg på elskov med gjerningsmannen. 

Det hele ender blodig og ekstremt, som en konstruksjon der Guiraudie vil si: 
Seksuelt begjær lar seg ikke stanse av moral. 
Eros seirer over etos. 
