Raphael Saadiq, «Stone Rollin'»
Raphael Saadiq, «Stone Rollin'» 

(Columbia / Sony Music) (I salg i Norge 29. april) 

Han har stoffet i seg. 
Multitalentet, en tragisk oppvekst, en allerede eventyrlig karriere og nå også en perfekt plate. 
Sly Stone og James Brown. 
Chuck Berry og Ike Turner. 
Ray Charles og Otis Redding. 
Det er en celeber kjede av forbilder som kulminerer i ett og samme uttrykk hos Raphael Saadiq. 
Med en genuint rå og upolert lyd som snytt ut av femtitallets r&b. 
Dette er det rendyrkede og opprinnelige rock'n roll-soundet som Ike Turner ifølge myten oppdaget etter at forsterkeren falt ned fra biltaket hans på vei til en spillejobb tidlig på femtitallet. 

Raphael Saadiq har gjennom hele karrieren foretatt tidsreiser tilbake til sine svarte røtter, men aldri så langt tilbake som her. 
Eller så bredt. 
For der soulen tidligere har ligget hjertet hans nærmest, er paletten nå utvidet til også å gjelde hans klassiske rock'n roll-røtter. 
Det kan utmerket godt føre til at han når ut til enda flere, slik han vitterlig fortjener. 
Slik gjentar han for øvrig også det som hans tidligere bandleder, Prince (Saadiq fikk bassjobben som attenåring og var hos Prince i to år), gjorde under Roskildefestivalen i fjor sommer, nemlig å være en ambassadør for rockens grunnleggende - og svarte - musikkformer. 
Soul og gospel, funk og blues - alt putrer jevnbyrdig i gryta til Raphael Saadiq som får retrokunsten til å virke atskillig mer troverdig enn det samme krydderet som Amy Winehouse, Duffy og Adele har brukt de siste årene. 

Og nevnte jeg at han synger som en Gud? 
Raphael Saadiq har gjestet Norge mange ganger og gjør det igjen (Bergen og Oslo) med sitt fullblods retroshow i månedsskiftet april / mai. 

Vær der! 

BESTE LÅT: 
«Good Man» STEIN ØSTBØ 
