Filmanmeldelse:«The Hunger Games: Mockingjay Part 2» 

Mørk og langtekkelig avslutning på en ellers interessant filmserie. 

«THE HUNGER GAMES: MOCKINGJAY PART 2» 

USA. 
Regi: 
Francis Lawrence. 
12 år. 
MED: 
Jennifer Lawrence, Josh Hutcherson, Liam Hemsworth, Woody Harrelson, Elizabeth Banks, Julianne Moore, Philip Seymour Hoffman, Donald Sutherland. 

Lønnsomhet er ikke alltid verdens beste grunn til å lage film. 
Men den er kanskje den sikreste. 
For de tre tidligere filmatiseringene av Suzanne Collins dystopiske boksuksess, «The Hunger Games», skal ha innbrakt noe sånt som 15 milliarder kroner. 
Noen milliarder blir det nok også på denne fjerde filmen, som egentlig er en slags finale, del 2. («Twillight», «Harry Potter», for eksempel, har hatt akkurat samme problemer med å sette punktum – rimeligvis av samme grunn.) 

La det være klart: 
Filmen er definitivt et must for fansen og andre som har fulgt serien siden 2012. 
Tråder samles, saker & ting faller på plass, kjærlighetsknuten mellom Katniss, Peeta og Gale skal løses, ondskapen skal få sitt, godheten få rom, sorgen skal ha sin plass. 

Så filmens utfordring blir: 
Hvordan skal alt dette ordnes opp i? 

Utgangspunktet var, som følgere vil vite: 
I et totalitært fremtidsland styres alt og alle av diktatoren i Capitol. 
De omkringliggende Distrikter skal hvert år levere to ungdommer mellom 12 – 18 år til et makabert direktesendt realityshow, der de 24 deltagerne skal forsøke å drepe hverandre – inntil en overlevende seirer. 

Gjennom filmene er et annet motiv blitt sterkere og sterkere: 
Opprøret mot despoten i Capitol, for et friere og bedre samfunn. 
Og dette er hva «Mockingjay 2» handler om: 
Et mørkt, skittent, voldelig krigsspill rettet mot den kyniske President Snow og hans formidable og grusomme styrker. 
Og samtidig: 
Hvem kan man egentlig stole på? 
Hvem er venn, hvem er fiende? 

«Mockingjay 2» er grundig, mildt sagt. 
Det dveles og utpensles og borres nær sagt på og rundt hvert eneste konfliktpunkt. 
Alle skal ha sitt, og de fleste får det – til overmål. 
Fire-fem ganger tror man filmen er over, før det er på'n igjen. 
Med nye runder. 
Og en dramatisk finale man har gjettet seg til om lag en time tidligere. 
Før det hele slutter i den landlige enkelthet som Katniss, den store heltinne, egentlig kom fra. 

Joda, «The Hunger Games»-filmene har brakt mye bra med seg. 
Og den har gjort Jennifer Lawrence til en av Hollywoods aller største, nye unge stjerner. 

Hun går videre. 
Det gjør heldigvis ikke «Hunger Games»! 
