TV-anmeldelse «Truls à la Hellstrøm»:En kulinarisk bagatell 

To kokker. 
Mye røl. 

«Truls à la Hellstrøm» 

Norsk matprogram i åtte deler. 

TV 2 onsdager kl. 20.00 

Med: 
Truls Svendsen og Eyvind Hellstrøm 

Truls Svendsen, glad i god mat siden 1972, skal bli mester på kjøkkenet med hjelp fra Eyvind Hellstrøm, Norges mest utagerende gourmet siden 1982. 
Den tidligere Bagatellekjøkkensjefens første TV 2-program legger seg litt i samme sjanger som Steve Coogan og Rob Brydons «The Trip»-serie, der de spiser, drikker og skrøner seg gjennom ulike land. 
Der programlederne er karikerte versjoner av seg selv. 
Her er Svendsen blitt enda mer jovial og lett-klønete, mens Hellstrøm er mer mat- og kjøkkennerd enn noensinne. 

Fikk du med deg: 
Hellstrøm går fra TV3 til TV 2 

I en blanding av selvantennelig humor og formidlingsglede koker de seg gjennom blant annet Tokyo, Barcelona og Paris. 
Japanturen er nesten pastapute-TV. 
Full av orientalisme og øyeblikk der Svendsen ikke klarer å la være le av alt det «rare» japanerne driver med. 
Hellstrøm byr derimot uvanlig mye på seg selv, og viser at han er skrudd sammen med overraskende god selvironi i tillegg til råvareengasjement og voldsom kasserolle-entusiasme. 

Svendsen er blid bajas som ikke vil spytte ut på vinsmaking og blir både full og fyllesyk. 
Slik han har blitt før. 

Han er heller ingen nybegynner når det kommer til matlaging: 
For noen år siden måtte han for eksempel lage mat til 40 gjester i restauranten til Arne Brimi på «Oppdrag Norge». 
Det ser man også i rytmen til programmet. 
Kokkeleringene 45-åringen blir satt til ville ikke vært gjennomførbare av en gjennomsnittlig hverdagsforsørger. 

Les også: 
Truls Svendsen: 
– Jeg var redd for Hellstrøm 

Det betyr ikke at han synes han er dyktig nok selv. 
Kjøkkenfilosofen Hellstrøm beriker med sine Hellstrøm-ismer som «det er helt latterlig det du står der og sier nå; at du gjorde en utrolig dårlig jobb - i stedet for å gjøre en bra jobb». 

Utover det lærer man ikke så veldig mye. 

Det er mye babbel og surr, og lite lærerik matprat. 

Det slappe musikkpålegget er dessuten en rett for seg: 
Hva er poenget med å bruke en slapp versjon av Griegs «Anitras dans» til å tonelegge en trøffeljakt i sør-Frankrike? 
Brukte man opp budsjettet på billetter? 

Best fungerer episoden i Paris, der Hellstrøm formelig stråler. 
Avslutningen med en overstresset Svendsen i kamp med høyaggressiv chef, sammenskrudd av samtlige fordommer om franske kjøkkensjefer er godt koke-TV i dobbelt forstand. 
Spesielt når Svendsen forventer skryt og blir parert med nok en Hellstrøm-isme, som også summerer opp «Truls à la Hellstrøm»: 

Husker du: 
Truls Svendsen gikk ned 20 kilo på Grønlandstur 

«Ikke bli for høy på deg selv nå, for du har en lang vei å gå. 
Men du gjorde en veldig god innsats.» 

Anmeldelsen er basert på de tre første episodene 
