Et tårevått, lettelsens sukk
”This Is It” maner frem både tårer og et lettelsens sukk. 

Michael Jackson: 
This Is It (singel) 

”This Is It” maner frem både tårer og et lettelsens sukk. 

Døde popstjerner og uuttgitt materiale lukter grums lang vei. 
En endeløs rekke av uverdige, halvferdige låtskisser utgitt post mortem har for eksempel ødelagt mange innbitte Elvis-, Hendrix- og 2Pac-fans sitt forhold til de respektive legendene for alltid. 
Og la oss være ærlige – med alt styret, sirkuset og maset rundt Michael Jackson etter hans bortgang var det grunn til å frykte at den første offisielle låten sluppet post mortem skulle bli et halvferdig produkt druknet i kynisme og pengejag. 
Heldigvis er ”This Is It” blitt nøyaktig det motsatte – et verdig, vakkert punktum. 

Det er bare rett og rettferdig at den ubestridte King of Pop skal avslutte karrieren med en nydelig poplåt. 
Det spekuleres i at innspillingen er overskuddsmateriale som ikke kom med på Off The Wall, noe som definitivt høres mer enn plausibelt ut . 
”This Is It” er nemlig blitt en subtilt og jordnært produsert ballade, drevet framover av strykere og piano, men uten det definitive klimakset en del av Jacksons andre ballader har hatt en tendens til å bygge seg opp mot (”I Just Can’t Stop Loving You”, ”Liberian Girl”). 
Jacksons strålende, lyse vokal er gitt rom og plass låta igjennom, men det er likevel når de nydelige koringene gjort av Jacksons brødre får slippe til i miksen at låtas potensial virkelig oppfylles. 

Med en tekst som mer enn hinter om det bortenfor vil den harbarkede fansen definivt sitte igjen med en tåre i øyekroken. 
Og vi andre med en glitrende poplåt som bare beviser mannens genialitet, snarere enn å gå på tvers av den. 
Heldigvis. 
