Trykkende tåreperse
Cameron Diaz kan mer enn å smile 

FILM: 
Litt under halvveis i Nick Cassavetes drama, om ei 16 år gammel jente som er rammet av leukemi, satt jeg med en stor klump i halsen. 
At unge mennesker blir rammet av hensynsløs sykdom er utelukkende trist, og Cassavetes etablerer historien på en god og gripende måte. 

En drøy time seinere følte jeg meg en smule misbrukt, flau over i første omgang å ha latt meg lure av Cassavetes bruk av billige, sentimentale virkemidler. 

Tung avgjørelse 

«My Sister?s Keeper» er et drama fra «det virkelige livet», en film om ei 13 år gammel jente som går til sak mot sine egne foreldre for å få juridisk rett over egen kropp. 
Siden hun var nyfødt har Anna vært donor for sin kreftsyke storesøster, Kate, men nå vil hun ikke mer. 
En avgjørelse som ikke faller lett for verken hennes foreldre eller henne selv. 

Filmen begynner i det Anna oppsøker advokaten, og utspiller seg til etter rettssaken. 
Innimellom får vi stadige tilbakeblikk på familiens historie, åra før sykdommen, de vanskelige førsteårene, Annas smerter over å donere og Kates møte med kjærligheten. 
Et grep som fungerer godt. 

Godt spill 

Filmen er også preget av godt skuespill. 
Som maktesløs mor viser Cameron Diaz seg som mer enn bare et stort smil og Jason Patric fyller rollen som balansert far troverdig. 
Men det er Sofia Vassilieva, som kreftsyke Kate, som stjeler filmen. 
Sekstenåringen veksler fint mellom å spille livsglad, livslei, dødssyk og forelsket, og filmens kvaliteter hviler på henne. 
Problemet med «My Sister?s Keeper», en i utgangspunktet velspilt og interessant historie, er Cassavetes tendens til å dynge på med for mye føleri. 
Filmen er overøst med følelsesladet musikk og krenkende effekter som forteller meg hva jeg skal føle. 
Noe som etter hvert fungerer i mot sin hensikt. 
