Tøff og rørende anti-sjarmbombe
Disney imponerer med stor spenning, flott animasjon, stilige nerder og verdens herligste superhelt i "Big Hero 6". 

Gode, gamle Disney er tilbake i fin-fin form. 
Etter år med politisk og pedagogisk korrekt glættisunderholdning etter samlebåndprinsippet, viser Hollywood-giganten at "Frost" og "Rive-Rolf" ikke bare var tilfeldigheter. 
For i "Big Hero 6" klaffer det på alle plan, og i tillegg har Disney greit å beholde det beste av sitt særpreg: rørende, gjenkjennelige hendelser som kaller på både empati, sorg og glede. 
Uten å tippe over denne gangen. 

Oppblåsbar helsehjelper 

Det pubertetsrammede tenåringsgeniet Hiro Hamada (14)vil inn på en skole for teknologiske genier i hjembyen San Fransokyo, og til opptaksprøven imponerer han med en svært så spesiell oppfinnelse. 
Indirekte påvirker oppfinnelsen ødeleggende hendelser i den fascinerende hjembyen. 
Hiro får med seg den oppblåsbare roboten og helsetjenestehjelperen Baymax for å ordne opp. 
De to utvikler et svært så tett og varmt vennskap, og når de i tillegg får med seg resten av geniene fra skolen, adrenalinjunkien Go Go Tomago, pertentlige Wasabi, kjemiesset Honey Lemon og nerden Fred, forvandler Hiro hele gjengen til høyteknologiske superhelter. 

Herlig anti-sjarmør 

Plottet er actiontradisjonelt, men har flere overraskelser underveis. 
Animasjonen er suveren, og visker ofte ut skillet mellom "ekte" superheltfilmer og animerte. 
Superheltgjengen er et herlig knippe unge nerder. 
Og best av alle, den pedantiske anti-sjarmøren Baymax. 
Med sine uferdige robotegenskaper og totale helsefokus er han blottet for sosiale antenner, men breddfull av omsorg. 
En herlig figur til å le av, til å beundre og til å bli glad i. 
Noen vil kanskje se en Jesus-metafor i Baymax. 

Filmen er tøff og actionpreget, men vil nok likevel vil appellere til dagens medievante sjuåringer, til foreldrene som følger dem på kino, og til teknologifikserte og actionsøkende tenåringer i alle aldre. 
