Bare skrekkelig
Nå er det bevist: 
Vaskeseddelskryt er omvendt proporsjonalt med kvalitet. 

Om denne uutholdelige filmen heter det: 
«Nå er Lawrence tilbake som den frekkeste, tøffeste, morsomste og største bestemoren som noen gang har eksistert, og det i alle komediers mor: 
«Big Momma's House 2». 

Jeg ser at jeg om Martin Lawrences første bestemorsfilm (2002) skrev: 
«Grunngrepet er av aller mest banale og minst troverdige sort: 
La en ung, tynn og passe pen FBI-agent kle seg ut som en eldre, tykk sørstatsmatrone, Big Momma. 
Av dette følger uendelig med støyende tøv som trolig bare vil fascinere den som aldri før i sitt liv har sett en forviklingskomedie». 

Her må jeg avbryte sitatet og bytte ut navnet på regissøren. 
Raja Gosnell kan ikke ha orket å lage nr. 2-filmen. 
John Whitesell har tatt på seg åket. 

Forrige anmeldelse er fortsatt gyldig: 
«Regissøren jobber hardt for å få opp sjarmfaktoren på bestemora. 
Men Martin Lawrence utstyrt med gulrotfarget krøllparykk, kunstig valkekropp, fyldigfeit ansiktsmaske og fordreid pipestemme er slett ingen vinner». 

I nr. 2-filmen blir det bare verre. 
Ligg unna eller lid deg gjennom pinlige scener med kunstig valkekropp på badestrand og gjørmesplæsj i spaet. 

Hadde Lawrence laget komedie for 7-åringer, kunne man kanskje forstått dumskapen. 
Men med 11-års aldersgrense på grunn av litt krimlignende action, blir dette bare stupid. 
