Matanmeldelsen:Ben Reddik – en norsk libaneser på Løkka 

Endelig en original blant Grünerløkkas likeartede nye restauranter. 

Fargene. 
Luktene. 
Fatene som står mellom oss på det lille kvadratiske trebordet ligner ikke på noe annet man kan få på Grünerløkkas hundretalls andre spisesteder. 

– Endelig noen som bryter burger-trenden, smiler Willie. 

Polaroide minner 

Det er et par uker siden folkene bak Taco Republica i Torggata åpnet sin mezzerestaurant Ben Reddik nederst på Grünerløkka. 
Lokalene som de siste årene har huset Nøkken, er knapt til å kjenne igjen. 

Nå er rommet strippet for det meste annet enn okergul maling halvveis opp på veggene, vakre fliser i samme farge på baren og et lite utvalg polaroidbilder fra gründernes dannelsesreise til Libanon som eneste dekor på veggene. 
Det er lyst, nøkternt og veldig hyggelig. 

De enkle trebordene står ganske tett, en smilende hovmester har vist oss til et vindusbord og lagt frem menyen, med 14–15 småretter i tillegg til det fylte brødet Manaeesh i to utgaver og tre desserter. 

Kortreist fra Midtøsten 

Ben Reddiks råvarer skal være lokale og helst økologiske, sies det på nettsidene, men det er lite lokalt preg over rettene som er listet opp på spisekartet: 
Muhammra, Pancar, Hoummus, Tabbouleh, Frikeh. 

Dette er mat fra Midtøsten, fra landene helt øst i Middelhavet. 
Dette er meze, småretter man serverer fra Hellas til Marokko: 
Skåler med salat, ulike sauser og dipper, oster, oliven, brød og litt kjøtt og fisk. 
Heldigvis byr Ben Reddik på meze på deling. 
Det koster knappe 400 kroner pr. person, og man trenger ikke vite navnet på noe. 

Fra det lille vinkartet har vi hentet en sørafrikansk Chenin Blanc, den libanesiske hvitvinen smakte harpiks og minnet litt for mye om gresk retsina for meg. 
Den sørafrikanske er derimot frisk og lett. 

Lokalet er ganske fullt en tidlig midtukekveld, og det er påfallende mange kvinner blant gjestene. 
Det kan være tilfeldig, eller det kan være at menyen med så mye sunt, lett og nærmest vegetarisk, appellerer mest til kvinner. 
Nok en grunn til å ønske Ben Reddik velkommen i det burgerlandet Grünerløkka er blitt. 

Emanuel Desperados venn 

Men hvem er Ben Reddik? 
Mange av oss som levde også i forrige årtusen, kan ikke si navnet uten å tenke på sjeiken i Aukrusts Flåklypa Grand Prix, den rike og velfødde Ben Redic Fy Fasan. 
Og ifølge et intervju i DN var det akkurat det gründer Henrik J. Henriksen også tenkte da han satte solbriller og et sjal på en nøkkenfigur de forrige eierne hadde latt stå igjen i lokalet. 
Ben Redic aka nøkken forsvant etter hvert, men navnet ble igjen. 

All maten lages på kjøkkenet her, også pitabrødene som stekes i en ovn som skal holde 500 grader. 
Det lukter fantastisk i lokalet. 

Og ganske snart viser det seg at det også smaker fantastisk. 
Meze er en fest i konsistenser og smaker, i teksturer og lukter. 
Bordet blir fylt med fat etter fat, vinen må ned på gulvet så lenge. 

Fy fasan, så godt! 

Så hva er best? 
Kanskje Pancar – rødbetemosen med økologisk yoghurt? 
Den er smaksrik og mektig og utrolig god å dyppe varmt pitabrød i. 
Eller den grillede squashen fra Korsvold gård med en deilig, frisk salat med granateple? 
Konsistensen på de små falaflene (kikertboller) er nydelig, tahinisausen en veldig god kombo. 
Ben Reddiks Tabbouleh, urtesalat med bulgur og tomat, serveres på små salatblader som er helt perfekt å spise med. 
Bitte små biter av tomat, agurk og bladpersille, deilig smaksatt med en syrlig dressing. 
Og dagens eneste ikke-vegetariske innslag, Kofta kebab, er stor og saftig og smakte herlig av grill og krydder. 

Det eneste som ikke lever helt opp til forventningene, er hummusen. 
Den er kremet og rund, men skuffende smakløs. 
Vi lar også halve porsjonen med Manaeesh stå igjen, men det er ikke fordi vi ikke liker det flate brødet, påsmurt frisk mynte og ferskost, rullet sammen og kuttet i biter. 
Det er fordi vi rett og slett ikke orker mer. 

Men vi vet allerede at vi snart kommer tilbake, sultne på hjemmelagde delikatesser som kan vare en hel kveld, eller bare nytes til et glass vin på vei videre. 
Ben Reddik er like rik og raus som sin navnebror. 

Glad i vin? 
Da kan du melde deg inn i Aftenpostens vinklubb. 
Gå inn på ap.no/vinklubb eller send SMS med kodeord apvinklubb til 1905 
