Hetetokter
(Juritzen Forlag, 365 si. 
Kr. 349,-) 

Norges mestselgende forfatter vet hva hun gjør. 
Selv om det selger, er det ikke spesielt bra. 
Over en halv million nordmenn har kjøpt de tre første romanene til denne cubanske forfatteren, og «Mofongo» vil kanskje selge mer. 
Samartin er utdannet psykolog, og har i 20 år jobbet som psykoterapeut. 
Romanene hennes sparer ikke på noe hva gjelder et overopphetet språk og er på mange måter underholdningslitteratur etter formelen. 
Denne gangen handler det i hovedsak om hjertesyke Sebastian, som drømmer om å være raskest over fotballbanen. 

Det handler om å stå på sidelinjen og ønske seg det man ikke kan få - men å finne sin plass likevel. 
Og det blir hos bestemor Abuela Lolas kjøkken Sebastian finner sin plass. 
Det vil si - først går Lola gjennom en massiv og magisk forvandling etter et slag og et påfølgende sykehusopphold. 
Det er som om noen andre har tatt bolig i henne, og den grå kvinnen farger håret rødt og tar fullstendig av på kjøkkenet. 
Måltidets samlende effekt på familien er en av kjerneverdiene i romanen, og Samartin har også gjort det geniale grepet å gi ut alle oppskriftene i en egen kokebok som utgis parallelt med romanen. 

Samartin vet hva hun gjør, og det er umulig å lese denne utgivelsen som noe mer enn underholdningslitteratur. 
Vi kan raskt følge karakterene og se både sorgen og gleden deres. 
Den er på linje med en helt grei tv-serie en tirsdagskveld, man fenges og underholdes og lever seg grepet inn der og da, men særlig dypt stikker det likevel ikke, selv om døden og kjærligheten skildres med svært store og varme bokstaver. 
Til det er forutsigbarheten, gjentagelsene og Samartins bruk av varme dessverre så stor at hun brenner opp både språk og tematikk i enorme klisjeer som ender i en gigantisk og - om mulig - enda svulstigere avslutning av typen: «hun slapp følelsen inn i sjelen og lot den fylle henne helt (...) de forsvant i månens stråleglans blant stjernene». 
Det blir rett og slett så mye at man ikke berøres, og det holder egentlig å lese forlagets like heftige, men flate beskrivelse av romanen. 

MARI NYMOEN NILSEN 
