Plateanmeldelse:Edward Sharpe & The Magnetic Zeros - «Edward Sharpe & The Magnetic Zeros» 

Ingen Edward. 
Alle magnetiske. 

ALBUM: 
INDIEPOP Edward Sharpe & The Magnetic Zeros «Edward Sharpe & The Magnetic Zeros» (Vagrant) Tre album og fem år har det omfangsmessig største bandet (ti faste) siden Polyphonic Spree brukt på å overføre liveopplevelsen til studio. 

Nå klarer endelig frontmann Alex Ebert (nei, han heter ikke Edward) å kanalisere Small Faces slik enkelte tror Rod Stewart gjør. 
Resten er som om en forening av Jefferson Airplane og The Supremes skulle laget nesten-religiøs høytidspop i kjortler. 
Alt direkte fra liksom-California, stedet der «Age of Aquarius» både er nasjonalsang, bordvers og nattatrall. 

Og svaret på hva kronprinsparet burde hatt på toppen av førtis-festivalen sin. 

BESTE LÅT: 
«Let's Get High» 

TOR MARTIN BØE 
