TV-anmeldelse:Lykkeland 

NRKs nye seriesatsing «Lykkeland» er en stor, gledelig overraskelse denne høsten. 

Starten på det norske oljeeventyret og hvordan den fattige lille bedehusbyen Stavanger ble Norges oljehovedstad, danner rammen for det fengslende dramaet som har premiere søndag 28. oktober. 
Året er 1969 og stemningen i Stavanger er spent. 
Amerikanerne har ennå ikke funnet olje og vurderer å flytte operasjonen ut av Norge. 
Alt avhenger av ett siste forsøk. 

Samtidig følger vi blant andre den unge Anna (Anne Regine Ellingsæter) som akkurat har fått jobb på ordførerens kontor som sekretær. 
Hun er nyforlova med sønnen til en av de rikeste familiene i byen som eier en hermetikkfabrikk, mens hun selv er ei fattig gårdsjente. 
Det tilspisser seg etter hvert da det viser seg at fabrikken er nær konkurs, svigermoren (Pia Tjelta) har nerveproblemer, det er en veldig kjekk amerikaner som har et godt øye til henne og hun får vite hemmeligheter på jobb hun ikke vet hva hun skal gjøre med. 

Manusforfatter Mette Bølstad er kjent for serier som «Nobel» og «Halvbroren», og leverer igjen et sterkt manus med et rikt persongalleri som engasjerer. 
Serien var nominert til tre priser under de internasjonale seriedagene i Cannes i april, og vant to av dem for beste manus og beste musikk. 
Regissørene Petter Næss («Elling», «Tatt av kvinnen») og Pål Jackman («Detektor», «Jernanger») leverer også på alle plan fra det kunstneriske og visuelle uttrykket, dramaturgien, valg av musikk og scenografi, og får frem det aller beste i både unge debutanter og de mer erfarne skuespillerne. 
Det er bare å glede seg. 
