Herlig from blasfemi!
«Hva skal vi gjøre nå» er en ytterst tragisk komedie. 
Og komisk tragedie. 

Det handler om en liten libanesisk landsby, delt på midten mellom kristne og muslimer. 
Tradisjonelt har det vært tusenvis av slike blandede landsbyer over hele Midtøsten; man har stort sett levd i fred, mer opptatt av hverdagens strev enn egentlig hva man skal kalle gud. 
Slik er det også i «vår» landsby. 
Men ingen lever helt isolert. 
Og de utenforskapte konflikter trenger seg på; det pågår en krig mellom kristne og muslimer. 
Det er mennene som slåss, der er deres «ære», det er de som dør. 

I landsbyen er kvinne fortvilet. 
De er lei av den truende krigen. 
De er fortvilte over de mange døde. 
De er klar over tradisjonene, det vet hvilke grenser som ikke kan tråkkes over. 

Men i det øyeblikket enda en ung mann dør, forstår de at absolutt alt må snus på hodet, i den gode saks tjeneste. 

Heldigvis er det en prest og en imam som ser deres poeng¿ 
Denne filmen er selvfølgelig en utopi. 
Dessverre. 
Den balanserer hårfint mellom det overgivent morsomme og det dypt tragiske. 
Regissør Nadine Labaki - som også spiller hoverollen - har tidligere utforsket humor og menneskelighet i krigens tid i søte «Karamell» fra 2008. 
Med særlig vekt på kvinnenes situasjon i et tradisjonelt mannssamfunn. 

Hun gjør det samme denne gangen, men mer alvorlig, mer grunnleggende. 
For hun stiller egentlig det spørsmålet millioner av krigstrette mennesker må spørre seg i alle disse regionene der religion og ære og kriger ødelegger enhver form for normal eksistens: 
Hva er egentlig og dypest sett vitsen med det hele - når folk dør, generasjoner utslettes og livet blir alt for vanskelig for såkalt vanlige mennesker - som alt i alt kunne hadde det rimelig godt med seg selv og sine naboer. 

Dette er på ingen måte en feilfri film. 
Men det er et vidunderlig, medrivende og tragisk hjertevarmende eventyr om sanne opprørere mot voldens idioti. 

Jeg er nokså sikker på at selv Gud - uansett hva han kalles - smiler lunt av denne. 
Selv om noen «rettroende» simpelthen vil kunne finne på å kalle den blasfemisk. 
