Mangelfull metallorgie
Regi: 
Michael Bay. 
Genre: Action/sci-fi. 
Amerikansk. 
11 års aldersgrense. 

Spektakulære roboter, spektakulært dårlig historie, og ikke spesielt mye more than meets the eye. 

MED: Shia LaBeouf, Megan Fox, Rachel Taylor, John Turturro, Jon Voight, Josh Duhamel, Tyrese Gibson. 

HANDLER OM: 
Transformers-figurene ble tv-serie første gang i 1984. og siden har spin-off-maskineriet levd sitt eget liv. 
I årets spillefilm er de gode Autobots og onde Decepticons på jorda og sloss om kontrollen over Allspark - kuben som er kraften bak alt robotliv. 
For å finne denne angriper Decepticons en amerikansk militærbase. 
De mer diplomatiske Autobots tar kontakt med tenåringen Sam Witwicky, fordi han er i besittelse av et par briller (!), som via via har blitt inngravert med et kart. 
Det blir et svare styr for å få tak i både briller og kube. 

DOM: 
Her vies det mye tid til menneskene som blandes inn i kampen; Sam og hans venninne, et par hackere, militære, folk fra Pentagon og det hemmelige statsorganet Sector 7. Sams chihuahua med gipset bein er også med. 
En solid porsjon av filmen er lagt til Sams hus, der han leter etter brillene mens robotene lurker tafatte utenfor. 
I det hele tatt preges historien av et fokus på rare detaljer, mens presisjonsnivået i plottet forøvrig er latterlig lavt. 
Humoren er konsentrert rundt utstudert kjappe replikker som ikke engang er morsomme på en sjangerironisk måte. 
Likevel glimter det til nå og da: det er for eksempel ganske morsomt at robotene har funnet brillene via eBay. 
I en scene er jeg også rimelig sikker på at jeg kan skimte en Gremlin - en annen av 80-tallets store kultfigurer - avbildet på en lastebil som havner i kryssilden mellom robotene. 

Regissør Michael Bay vil bombardere deg, ingenting annet. 
Og «Transformers» eksploderer i en orgie av metall i bevegelse, en frenetisk robotbygging i skyer av støv og flammer, som varer så lenge at en fullstendig glemmer hva de holder på med (like greit, det). 
Den videre verden, som skal være lammet av hacking, er vi for enkelhets skyld spart fra å se noe til. 
Jeg føler meg litt snytt der, en får mer inntrykk av at det er en by enn en verden som står på spill, når robotene stadig spretter rundt i den samme gata i sin klumsete voldsdans. 
Men robotene, de er spektakulære. 
Når en gjennom nesten to og en halv time med vrøvl ikke rekker kjede seg overvettes mye, er det bare fordi en blir rent hypnotisert av robotenes kontinuerlige transformering. 
For noen lyder! 
Transformers er tøffe. 
Synd de har fått en sånn kjip innpakning her. 
Det mangler en sjarme, et hjerte - filmen står ikke til lovnaden om «More than meets the eye». 
