«Må jette:»Realistisk og humoristisk om svenske tilstander 

En alvorlig historie som fortelles med humor og sjarm. 

Hvem er guttene som tenner på biler i svenske forsteder? 
Guttene som slåss og stjeler? 
Denne filmen gir deg et titt bak fasaden. 

Regissør Ivica Zubak kunne valgt å lage et helteportrett av en ung manns vei ut, men heldigvis er Må jette et balansert portrett av både det belastede miljøet og personene som lever sine liv der. 

Må jette betyr noe slikt som må stikke, men det er ikke enkelt å rømme fra sin egen historie, miljø og bakgrunn. 
Det får Metin, glimrende spilt av Can Demirtas, raskt erfare. 

Kulturkollisjon 

Metin er småkongen på haugen. 
Han får 10000 for å tenne på en bil, han panter falske Rolexer importert fra Kina og han gir gjerne noen juling hvis de har brutt æreskodeksen. 
Han er en kriminell ramp, men han har ikke glemt hva hans avdøde far sa: 
Skal du få fred i sjelen må du plante et tre, skrive en bok og få unger. 

På gutterommet skriver Metin ned tanker om livet sitt, om det tyrkiske miljøet, om ære, om kompisene og om drømmene sine. 
Etter en mislykket skuespilleraudition, en av filmens morsomste scener, havner dagboknotatene hans i hendene på Stockholms kulturelite. 
Da begynner alt å rakne for Metin. 

For 
Må jette er ikke bare en fortelling om en kriminell oppvekst. 
Komikken oppstår når svenske tilstander møter forlagsbransjen med sine velstående hjem, champagne og kanapeer. 

Balanserte portretter 

Den homofile Puma (Jörgen Thorsson) blir redaktør for den uslepne diamanten fra Jordbro. 
Metin og Puma speiler to motsatte sider av det svenske samfunnet. 
Her hadde det også vært lett å gjøre Puma-karakteren outrert, men Zubak unngår fellen. 
I stedet tegner han en person som er oppriktig nysgjerrig, men som har et naivt forhold til den delen av virkeligheten. 

Regissør kunne også lett ha valgt å tegne et mye mer karikert bilde av den rike middelklassen, men skildringene er nyansert. 
Dermed unngår han klisjeer og får på en elegant og morsom måte frem store kulturforskjeller i et klassedelt Sverige. 

Selv om Må jette er et underholdende og fengende drama, er det også en skarp satire over et Sverige som ikke liker å snakke om ghettoisering, økende sosiale forskjeller og innvandrerungdom som faller utenfor. 

Kunne historien vært fra Oslo? 
Ja. 
Filmen er aktuell og vel verdt å se hvis du vil ta en titt bak nyhetsoverskriftene. 
Filmen er godt spilt, dialogen sitter og den idealiserer ikke det kriminelle miljøet. 
Må jette viser at vi ikke kan ignorere de økende sosiale forskjellene i samfunnet. 
