Dragelarm
Det siver opp tjukk røyk fra jorda. 

Den er til og med så ille at den forlater atmosfæren og truer med å formørke månen. 
Røyken kommer fra dragenes land, der det finnes flere underlige skikkelser enn på en norsk byggeplass. 

En skjeggete fyr som kan være en slektning av både Gandalf og Snusmumrikken, kommer innom og forteller om lysets guder (som har afp-et seg) og magisk healing, som ikke betyr heling, men helbredelse. 

— Få tak i staven og beskytt skivene med ditt liv, sier krigeren til krigerdama, og litt forvirra anerkjenner vi intutivt både betydningen av å ha stav og betydningen av at skivene ikke glir ut. 

Tandis er en helt, men halvt alv. 
Han slåss mot goblinene og får hjelp av en kender. 
Man skal følge godt med og egentlig ha fartstid fra UDI for å holde alle fra hverandre. 

«Dragonlance» er en litt enkel animasjon i vår datatid. 
Den er tegnet på gammeldags vis, og slekter mer på Masters Of The Universe enn på «Shrek». 
Noen Tolkien-fansen har tatt den til sitt hjerte fordi den er anakronistisk ting. 
Noen har sagt rett ut at tegningene suger. 

Dragonlance-bøkene har vært en stor suksess i USA, og flere av dem har ligget på bestselgerlistene rett bak Lyndon Johnsons Kokebok og andre illustrerte klassikere. 
Dessuten er filmen søtt og forsiktig 11-års-sexy, og det er sjelden i animasjonsklosterne i California. 
Inspirert av «Dungeons and dragons» rollespill og sånne ting som hører under kultsjappa i Søregata. 
