TV-anmeldelse:«Orange Is the New Black 2» 

Drepte virkelig Piper Chapman den religiøse fanatikeren og plageånden Pennsatucky i sesongavslutningen av «Orange is the New Black»? 

Orange is The New Black, sesong 2 Amerikansk dramakomedie Alle 13 episoder streames på Netflix fra 6. juni 

Det lurer Piper også selv på når «Orange is the New Black» er tilbake med sesong 2 på Netflix. 

Svaret kommer i første episode, som er intens for hovedpersonen Piper (Taylor Schilling). 
Og ja, det blir et gjensyn med publikumsyndlingen Laura Prepon, som spiller Pipers ekskjæreste Alex Vause. 
Det er nesten irriterende å se hvor mye makt hun fortsatt har over Piper – og hvilke følger dette får. 

I fjor sommer ble vi tatt litt på sengen av hvor bra Netflix-serien «Orange is the New Black» viste seg å være. 
Vi slukte den på en liten uke – nesten litt for raskt til å la den synke inn – men likevel: 

Da serieåret 2013 skulle oppsummeres, kom vi ikke utenom denne helt i toppsjiktet. 
Amerikanske TV-kritikere kåret den til årets nest beste serie – rett etter «Breaking Bad» og foran «Game of Thrones». 

Det handler altså om Piper Chapman. 
Den hvite middelklassekvinnen som må kjempe for å overleve da hun havner i fengsel for noe som skjedde for 10 år siden. 
Og det handler om alle kvinnene hun møter i fengslet. 

Det er flere lag her. 
Hvordan livet i fengsel påvirker rollefiguren Piper er ett lag. 
I sesong 2 er det tydelig at de siste månedene har satt sine spor. 
Hun er blitt hard. 

Som hun selv sier til den nye pene jenta på cellen: 
«Jeg er en ensom ulv. 
Og en ond en.» 
Og med det blikket, med den holdningen, tror vi på henne. 
Det hadde vi ikke gjort før. 

6. juni kommer andre sesong av Netflix-serien «Orange is the new black». 
Se traileren her. 

Et annet lag er alle forhistoriene, oppveksten, ungdomstida og bakgrunnen til kvinnene i fengselet. 
Hvordan endte de opp i fengsel? 
Hvordan ble den lille svarte adoptivjenta Suzanne - til crazy Crazy Eyes? 

Så har vi selvsagt kjærligheten. 
Kjærligheten til dem på utsiden, til medfangene, til fengselsbetjenter – og den lesbiske kjærligheten i fengselet. 
En mannlig kollega kommenterte: 
«Å ja, sitter du og ser på den lesbeserien?». 
Er ikke det typisk? 
Når vi endelig har fått en serie der kvinner spiller alle de viktigste rollene, og roller vi ikke har sett maken til før, så skal noen stemple den for lesbeserie! 

Det er riktig at serien har fått mye oppmerksomhet for å vise sex mellom kvinner. 
Homofile verden over har takket skuespillerne og serieskaperen Jenji Kohan for dette fokuset. 
Det er bare ett av flere lag i serien, men et viktig lag. 

Det starter like bra som første sesong, men det er ikke bedre. 
Jeg tar meg i å ønske meg tilbake til fengselet under et par av de mange alvorlige tilbakeblikkene i flere av de innsattes liv. 
Verdien av disse historiene i historien er høy, men det kan bli for mye – og for lange tilbakeblikk. 
Og alle kvinnene fenger ikke like mye. 

En som fenger er den nye rollefiguren Vee, spilt av Lorraine Toussaint. 
Hun er fantastisk. 
Og det spilles genialt opp til en intrige, som vi aner går langt tilbake, mellom henne og russiske Red (Kate Mulgrew) – som også er en av de mest interessante rollefigurene i serien. 

Det kan virke som at Piper Chapman tones mer ned, og at de andre kvinnene er vel så viktige. 
Jeg håper det ikke flyter helt ut. 
Det er noe med dette at Piper ikke helt hører hjemme i fengsel, som fascinerer ekstra. 
Uten denne dimensjonen ville ikke serien vært like bra. 

Og selv om vi liker at den er mørkere, så er kanskje det vi liker aller best ved denne serien nettopp det som ikke er så mørkt. 
Humoren gjør dette til stor underholdning. 

Etter de tre første episodene er vi absolutt ivrige etter å se mer, for hvordan skal dette gå? 
Spesielt med tanke på at Netflix allerede har bestemt seg for å lage en tredje sesong. 
