Hardtslående krigshammer
Fred og fordragelighet er to stikkord som virkelig ikke beskriver onlinespillet «Warhammer Online: 
Age of Reconing». 

Det er ikke uten grunn at den offisielle forkortelsen til onlinespillet er «WAR». 

Noen onlinespill satser på dype historier, plott og subplott. 
Spill som «Age of Conan» og «Lord of the Rings Online» har haugevis med kuttscener og lange dialoger som krever at spillerne følger oppmerksomt med. 

«Warhammer Online» er ikke et slikt spill. 
Riktignok har man muligheten til å gjøre dypdykk i Warhammer-universet gjennom den medfølgende «Tome of Knowledge», men dette er fullstendig valgfritt. 

Alt du egentlig trenger å vite er at høyalver, mennesker og dverger ligger i bitter krig mot svartorker, mørkalver og en rase av menneskeliknende demoner kalt «Chaos». 
De to fraksjonene, kjent som henholdsvis «Order» og «Destruction», kjemper utrøttelig om landområder og festningsverker. 

Denne krigen utgjør selve kjernen i «Warhammer Online», både når det gjelder kamp mot datastyrte fiender og under direkte strid med andre spillere. 
Fra du tar dine første skritt i begynnersonen vil du ha mulighet til å delta i såkalte «scenarioer». 

Dette er krigsskueplasser av ulike størrelser hvor spillere fra de to fraksjonene kjemper mot hverandre. 
De minner litt om «battlefields» fra «World of Warcraft», men er tillagt enda mer vekt og gir atskillig flere erfaringspoeng enn tilsvarende i WoW. 

Apropos WoW, så likner «Warhammer Online» til forveksling genre-eneren rent grafisk. 
Fargepaletten er kanskje noe mer avdempet og de mest sukkersøte innslagene er kuttet bort, men den enkle tegneseriegrafikken er forbausende nok ikke det plukk bedre enn den fire år gamle konkurrenten. 

Nå gjør egentlig ikke dette så mye, da de ulike miljøene, arkitekturen og modellene stort sett er av høy kvalitet. 
Men kaster man et blikk på det fantastisk vakre «Age of Conan», er det litt skuffende at man ikke har klart å få mer ut av et onlinespill anno 2008. 

Om «Warhammer Online» halter noe på grafikkfronten, står det bedre til med selve spillbarheten. 
En mengde «quest points», geografisk bestemte fellesoppdrag for alle spillere i din fraksjon, er en av de få virkelig store nyskapningene i «Warhammer Online». 
Gjennom flere faser av stigende vanskelighetsgrad må spillere samarbeide med hverandre for å oppfylle oppdragsmål. 

Klarer man dette fordeles et knippe premier mellom deltakerne. 
De største bidragsyterne har en klar fordel, men ren flaks spiller også en ganske avgjørende rolle. 

At «Warhammer Online» fokuserer hovedsakelig på «PvP» (spiller-mot-spiller) skinner tydelig gjennom. 
Det er her onlinespillet virkelig kommer til sin rett, spesielt imponerende er de forrykende scenario-kampene. 
De er faktisk så bra at jeg tilbrakte mer tid på disse enn jeg gjorde på den lite bemerkelsesverdige, «vanlige» oppdragsløsningen. 
Krig er ganske enkelt gøy i «Warhammer Online». 

Hvorvidt dette gjør «Warhammer Online» til et bedre spill enn for eksempel «Age of Conan», er et spørsmål som ikke er helt enkelt å besvare. 
«Best» er nemlig et usedvanlig upresist ord. 
Heldigvis har våre gode naboer i øst funnet en smart løsning på akkurat det. 

Når svensker vurderer ulike matretter skiller de mellom adjektivene «godare» og «bättre». 
Kort fortalt betyr «godare» utelukkende at maten smaker bedre, mens «bättre» først og fremst tar hensyn til råvarekvalitet, næringsinnhold og utseende. 
En McDonalds-burger kan være «godare» enn hvitvinsdampet blåkveite, men få ville nok påstått at den er særlig mye «bättre». 

Overført til onlinespillverdenen vil et spill som «Age of Conan» være «bättre» enn «Warhammer Online». 
Sistnevnte er ikke særlig pent, kan knapt kalles originalt og foregår i en verden mer sort/hvitt enn gamle Charlie Chaplin-filmer, ren godhet og skjær ondskap har svulmet opp til et nivå hvor grånyanser ikke lenger får plass. 

Det store spørsmålet er hvorvidt det egentlig har noe å si, om man trenger realisme, intellektuell- og kulturell verdi i et onlinespill? 

For skal jeg være helt ærlig syns jeg «Warhammer Online» er et par hakk «godare» enn «Age of Conan». 
Kommer man sliten hjem fra jobb eller skole, kan det ofte være mer fristende å hive en Grandiosa i ovnen, sprette colaflasken og fyre i gang «Warhammer Online» enn å nyte tidligere nevnte blåkveite med et par glass temperert Chablis og «Age of Conan». 

«Warhammer Online» vil ikke revolusjonere onlinespillgenren, ei heller dytte den nevneverdig fremover. 
På en annen siden er det et utrolig artig spill, og når alt er sagt og gjort er kanskje akkurat det egentlig det viktigste? 
