Bruce Willis skyter folk som fortjener det.Igjen. 

FILMANMELDELSE: 
Det er blytungt å anbefale en tur i skog og mark over en film der Bruce Willis skyter folk, men sånn er det blitt. 

«Death Wish». 
Action. 
Med: 
Bruce Willis, Elisabeth Shue, Vincent D'Onofrio. 
Regi: 
Eli Roth. 
1 t. 47 min. 
Aldersgrense 15 år 

Jadda. 
Bruce Wiilis, solskinnsfamilien, innbrudd som går ad undas, tatoverte skurker, politiet i hælene. 
Hvem sa at verden går framover? 
«Death Wish» er en slags variant av den amerikanske drømmen der folk, for eksempel en snill kirurg, bør forsvare familien med nebb, klør og til dels tungt artilleri. 
Bruce Willis er jo ikke fremmed for å ta love i egne hender. 
Det har han gjort de siste 40 årene, og det var noe testosteronsjarmerende over det på 90-tallet. 
Vi ser alle «Die Hard» for å feire Jesu fødsel og hyrdene på marken. 
Men det er ikke like stilig når AFP-Willis utstyres med våpen mynta på elefantjakt og et trøstesløst manus, og går laus på «these animals who attacked my family». 
Birollene er bare julapynt, dialogen er fra de grunne vikene i Middelhavet og fortellingen like forutsigbar som Dagsrevyens hovedoppslag om at det har regna en del på Austlandet. 
Hvis du gjetter hvordan dette ender vinner du en fruktkurv uten sjokolade. 

Laget med venstrå 

For noen vil det holde, for eksempel en torsdag med gutta boys, at det er Bruce Willis som skyter kjeltringer. 
Men det er altså gjort helt uten finesse, helt uten oppfinnsomhet og uten antydning til vilje til noe mer enn å tyne nok en hevnfilm ut av vår skalla venn. 
Willis er forsøkt gjort til en superhelt uten maske, en vigilante som rensker opp i den menneskelige Chicago-kloakken. 
Han skyter seg rett inn i tradisjonen med menn i cordfløyelsbukser med smilende kyss-på-kinnet-koner som får nok at byråkrati og the cops, som ikke får has på bandittene. 
dette er gjort bedre før, og det er gjort mange ganger før. 
Veldig mange ganger. 
Det gjøres noen korte venstrehåndsforsøk på å blande inn en slags Chicago-debatt om våpen og vold, men det blir bare mer pynt på julatreet. 
Ikke en gang torturen frisker opp. 

Se traileren her: 

Gå tur 

Historien om kirurgen som tar loven i egne hender (zzzzzz) trasker opp sporene etter «Taken»-filmene, noen Denzel Washington-filmer og ikke minst trasker Bruce Willis opp sine egne, djupe spor fra de filmene vi ikke husker navnet på. 
Vi kommer ikke til å huske denne heller. 
Her er ingen grep, ingen vilje og oppfinnsomhet på linje med et foreldremøte der man diskuterer om sosiale medier er djevelen. 

Du holder deg våken, så vidt, men at Bruce Willis - selv om han egentlig er snill - tar på seg en hettegenser og skyter kjeltringer med dårlige tenner, det er virkelig sådär. 
Friluftsliv, tur i skog og mark, er ikke nødvendigvis noe å hige etter, men det er faktisk et ok alternativ til å se Bruce skyte folk. 
Sånn er det blitt. 
