Strøken americana
Det eneste som trekker ned, er coverlåtene. 

Steinar Raknes: 
"Chasing the real things" (Reckless/Musikkoperatørene) 

Med all musikken som strømmer inn over oss, er det lett å la seg overvelde. 
Legg til haugen i innboksen til en anmelder, så er det forståelig at man fort hopper videre. 

Noe stopper jeg likevel opp ved. 
"Chameleon" er en slik sang, åpningen på tredje del av det Steinar Raknes kaller sitt Stillhouse-prosjekt. 
Stemmene til Raknes og Ane Brun griper tak, over kontrabassen til Raknes og munnspillet Mickey Raphael. 
Sistnevnte har en ekstrem cv, så gjør gjerne et søk. 

Brorparten av de 13 kuttene har Raknes skrevet selv, og han hadde ikke trengt å låne sanger fra folk som Gram Parsons, Bob Dylan og Lee Hazlewood. 
Hans egne ting passer ham bedre. 

Unni Wilhelmsen og Solveig Slettahjell er med, og stjernebassisten fra Midsund i Møre og Romsdal har selv en fin stemme. 
Produksjonen hans er også noe av det beste jeg har hørt innen americana, varsomt krydret med litt jazz. 

Beste spor: 
"Chameleon", "Chasing the real things", "Folks & people". 
"Ocean of blue", "Under the pale moonlight". 
