Ikke helt på høygir
Michael Connelly er vanligvis en av de sikre leverandører av effektiv, velkomponert politikrim. 

I høstens bok «Mørkere enn natten» gjør han det dristige eksperiment at han lar to av sine best etablerte politihelter opptre i et drapsmysterium som mer og mer involverer den ene, den pensjonerte Terry McCaleb som etterforsker, og den andre, den dyktige, men emosjonelt labile Harry Bosch som mulig mistenkt. 
Dette er en konfrontasjon som skulle slått gnister, men jeg synes ikke Connelly makter å ta ut det hele potensialet denne gangen. 

Den ellers så sikre krimarkitekt henfaller altfor ofte til småprat, referanser til herrenes tidligere meritter, gjentagelser og omstendelig utmaling. 
Dette forkludrer fremdriften i fortellingen som ikke desto mindre øker i fart og intensitet på slutten, mot et klimaks som en rekke anmeldere sikkert vil betegne som «forrykende». 
For undertegnede blir dette likevel stående som en temmelig halvhjertet innsats. 
