Morsom nedkjøling
«Istid 3» kan gi 3D-filmen sitt endelige gjennombrudd. 

||| 
Når filmer får tall etter tittelen er det alltid en faren for at de begynner å gjenta seg selv. 
I dette tilfellet ligger stadig den samme suksessformelen i bånn, men likevel er sitronen langt fra skviset tørr. 
Det tredje kapittelet er ikke morsommere enn de to foregående, men det er mer actionfylt. 

Og som ekstra bonus er det denne gang i 3D. 
Det skaper mer dybde, om ikke i figurene og historien, så definitivt i bildene. 

Eggadopsjon Mammutparet Manny og Ellie forbereder seg på familieforøkning. 
Kompisene Diego og Sid føler seg tilsidesatt og takler det på hver sin måte: 
Diego stikker, mens Sid forsøker å starte sin egen familie ved å adopterer tre egg — som viser seg å inneholde svært sultne, men samtidig veldig kjærlige tyrannosaurer. 

Dinosaurmammaen er ikke spesielt kjærlig og tar med seg både ungene — og Sid. 

Dermed er et eventyret i gang. 

Klassikere 
Men som alle barn (og voksne) med litt mer enn minimal kunnskap til dinosaurer vet, levde verken mammuter eller sabeltiger samtidig med dinosaurer. 

Det vet selvfølgelig også filmskaperne. 
Jeg skal ikke røpe mer her, men kan forsiktig antyde at manusforfatterne har hentet inspirasjon fra klassikere som «Den tapte verden» og «Moby Dick», der den enbeinte kapteinen er byttet ut med en enøyd røyskatt, og den hvite hvalen er blitt en hvit dinosaur. 

Plettfri og uanstrengt Bare i Norge lanseres «Istid 3» i hele 181 kopier, hvorav 21 er i 3D. 
Vi snakker her altså om et gjennombrudd for den nyeste 3D-teknologien, som fungerer helt ypperlig — i hvert fall når det dreier seg om animasjon. 
Humoren er også stadig frisk, heldigvis har man klart å begrense seg i bruken av popkulturelle referanser. 

Fornorskingen føles uanstrengt og de norske stemmene, anført av Dagfinn Lyngbø og Otto Jespersen, vil nok også være med på å sikre suksessen her hjemme. 
