Barneboken forlaget ikke vil selge
Alvis (12) blir sparket i hjel av morens nye kjæreste i Bjørn Ingvaldsens barnebok. 
Forsiden på boken er helgrå og plasserer hovedtittelen helt i skyggen av den pussige undertittelen: 
«En tenkt fortelling om et barn». 

I 2005 ble åtte år gamle Christoffer Gjerstad Khile slått så grovt av stefaren sin at han døde av skadene. 
Da hadde både skole og sykehus flere ganger observert skader uten å melde fra til barnevernet. 
Flere trodde blåmerkene hang sammen med at Christoffer hadde ADHD. 

Først etter stort press ble saken etterforsket og stefaren tiltalt. 
Han ble dømt til åtte års fengsel, mens moren fikk halvannet års betinget dom for passiv medvirkning. 

I fjor kom barnebokforfatter Bjørn Ingvaldsen fra Odda med barneromanen «Lydighetsprøven». 
Den virker sterkt inspirert av historien om Christoffer, og handler om tiden fra Alvis (12) og moren flytter inn hos hennes nye kjæreste, til mannen sparker ham i hjel. 

Forordet presiserer at dette ikke har skjedd i virkeligheten. 
Forsiden er helgrå og plasserer hovedtittelen helt i skyggen av den pussige undertittelen: 
«En tenkt fortelling om et barn». 
Dette er boken Gyldendal forlag ser ut til ikke å ville selge. 

Nå viser det seg at barn og unge vil det annerledes. 
Foreningen «!les» tok med et utdrag fra boken blant titlene norske sjetteklassinger stemte frem til finalen i Bokslukerprisen. 
Den endte som finalist. 
Samtidig hadde ungdomsskoleelever levert så mange positive anmeldelser av boken til nettstedet Uprisen.no, at 15-åringene i nominasjonsjuryen ga den finaleplass også i kåringen av årets beste ungdomsbok. 

Vi får snart vite hvordan det er gått. 
Bokslukerprisen deles ut under en markering av Verdens bokdag mandag 23. april. 
Uprisen kåres under Litteraturfestivalen på Lillehammer 31. mai. 

Da har henholdsvis fem sjetteklasser og syv niendeklasser lest, diskutert og rangert sine finalister. 
Jeg er veileder for to av niendeklassene. 
«Lydighetsprøven» er en bok elevene som jeg har møtt enten elsker eller hater. 
Det står og faller på om de føler sympati for Alvis. 

Noen av leserne reagerer omtrent som klassekameratene hans. 
Siden Alvis er sånn en umoden fyr, vil de helst ha minst mulig med ham å gjøre. 
I boken gir det ham få andre muligheter enn å leke med yngre barn i sandkassen. 
Eldre barn utnytter ham til å stjele øl for seg i butikken. 
Iblant tisser han seg ut. 

For spenningsleserne kan dette være vanskelig å forstå. 
De går ikke med på at en bok må være så realistisk at hovedpersonen blir tildelt større problemer enn han selv klarer å løse. 
«Jævla taper.» 
For meg er den lesemåten et bevis på hvor godt boken egner seg for diskusjon. 
Skal de minst sjarmerende blant oss måtte tåle omtrent hva som helst? 

Flere lærere har vært bekymret for om «Lydighetsprøven» blir for vond å lese. 
Men selv om historien er fortalt gjennom Alvis, får vi knapt vite hva Alvis tenker og føler. 
Vi får vite hva han, og dem rundt ham, sier og gjør. 
Hvordan det oppleves å være Alvis, må hver og en selv forestille seg. 

Det fine med forestillingsevne er at vi sjelden klarer å forestille oss verre ting enn vi tåler. 
Det er derfor bøker ikke har aldersgrense. 
Det er også derfor de med størst innlevelsesevne ser ut til å like «Lydighetsprøven» best. 
Din egen erfaring med livet vil påvirke hvordan du forstår en scene som denne: 

Mamma? sa jeg. 
Hva er det? 
Er jeg ubrukelig? 
Mamma svarte ikke. 
Er jeg det, mamma? 
Ja. 

Det knappe språket kler den naive gutten og gjør boken lett å lese. 
Her fins ingen lange resonnementer, for Alvis bruker sjelden lang tid på å veie for og imot. 
I forgrunnen kommer det ubetenksomme han gjør, det morens samboer blir så sint for. 

Etter hvert som avvisninger og svik baller på seg, blir det lettere å forstå hvorfor Alvis går stadig lengre for å få innpass blant guttene i nabolaget. 
Slik stiger spenningen. 

Forfatteren viker aldri fra perspektivet til hovedpersonen sin. 
Vi må selv legge merke til hvor prisgitt Alvis er de voksne rundt seg, de som har ansvaret hjemme og på skolen. 
Vi må selv spørre hvorfor de voksne slipper unna også når han dukker opp med en brukket arm som han strever med å gjøre rede for. 

Under sitrer Ingvaldsens intense bønn: 
Beskytt barn bedre! 
Det er ingen dårlig fane å feire Verdens bokdag under. 
