R.I.P.D.
En dårlig «rip off»-film. 

R.I.P.D. er en regelrett kopi. 
På hva? 
Vel, la oss prøve om du klarer å gjette. 

Politimannen Nick Walker (Ryan Reynolds) blir uventet en agent for et «byrå» som operer undercover ute i den virkelige verdenen med å holde kontroll på en gruppe spesielle skapninger som er på besøk på jorden. 
Vår venn får en partner; en gammel, sur og erfaren cowboy ved navn Roy Pulsphier (Jeff Bridges). 
Og forresten, har du først fått jobben kan du ikke slutte uten videre. 

Kan du gjette hvilken film R.I.P.D. ligner på? 
Men in Black – helt riktig. 

Det eneste originale med R.I.P.D. er at Walker er død, og i etterlivet får han muligheten til å vende tilbake til jorden for å arrestere andre døde som ikke vil forlate det jordiske liv (der av filmens fulle tittel: 
Rest in Peace Department). 
Men haken for alle betjenter som vil tilbake til jorden er at de ikke kan kommunisere med sine kjære og utseendet endrer seg – Walker får vende tilbake som en asiatisk minstepensjonist. 
Og hva med Pulsphier? 
Han ser ut som en blond sexbombe. 

Men selv den åpenbare situasjonskomedien disse rollebyttene innbyr til utnyttes dårlig i R.I.P.D. 
Filmen er ikke bare en blåkopi av Men in Black. 
Det er en dårlig kopi som byr på altfor få lattervekkende øyeblikk. 

Slurvete manus og slappe skuespillere 

Den tidligere partneren til Walker, Bobby Hayes (Kevin Bacon), bærer på en hemmelighet som Walker graver opp og etterforsker i sin nye jobb. 
Hayes ønsker intet mindre enn å åpne helvetes porter en gang for alle, og la de døde ta over jorden. 

Mens Bacon har en egen e vne til å være overbevisende ekkel på lerretet, og gir filmen sårt tiltrengt kvalitet, byr resten av rollegalleriet på en dyster filmopplevelse. 

Bridges er en kvalitetsskuespiller, men i denne sammenhengen er hans cowboy-anno-1800-tallet malplassert. 
Hans figur spiller ikke på lag med de andre skuespillerne eller figurene, og er et fremmed element i fortellingen. 
Heldigvis gjør han det relativt bra ved siden av Renolds som ikke makter å kommunisere glede, sorg eller andre følelser. 

Med tanke på at hovedrolleinnehaveren dør, mister familien OG gjenoppstår uten å nå igjennom til meg i salen, er det hele en ganske illeluktende affære. 

Jeg digger overnaturlige actionkomedier – som Hellboy, Men in Black og Iron Sky – og disse filmene viser hvordan slike ideer kan formes til gode filmfortellinger. 
I R.I.P.D. mangler selv gleden over det overnaturlige. 
Filmen er en blek kopi av Men in Black, bare se for deg at Will Smith kjemper mot døde folk i stedet for romvesener. 

Så hvorfor terningkast 2 i stedet for en ny bunnotering? 
Jeg lo to ganger i det minste – det er mer enn hva Scary Movie 5 fikk til. 
