Anmeldelse av Kutoppen:Fjas fra fjøset 

Nok en film som er ment å lokke barn til Dyreparken i Kristiansand. 

Qvisten Animation har tidligere laget de festlige og musikalsk vellykkede filmene Knutsen & Ludvigsen og den fæle Rasputin (2015) og Dyrene i Hakkebakkeskogen (2016). 

Sistnevnte ble produsert av blant andre Dyreparken i Kristiansand. 
De er også produsenter for Kutoppen, som er «basert på gården Kutoppen i Dyreparken». 

Håpet er nok at filmen skal gi barn lyst til å besøke parken og å kjøpe leker fra Kutoppen-universet. 
Problemet er at filmen er ujevn. 
Mer om det snart, men først litt om handlingen: 

Ukul ku 

Kalven Klara bor i en by med moren sin. 
Hun drømmer om å bli sangstjerne og melder seg ofte på talentkonkurranser. 
Der blir hun alltid stemt ut og får høre at hun er dum som en ku. 

Så en dag blir hun invitert til å besøke faren sin, som bor på gården Kutoppen. 

Da Klara ankommer gården, viser det seg at faren er blitt sprø. 
Han takler hverken å ha besøk av Klara eller å passe jobben sin, som er å bake eplekaker. 
Nå risikerer faren å miste gården fordi han ikke kan betjene gjelden sin. 
Men kanskje Klara kan hjelpe ham? 

Stjerne med stjert 

Høydepunktet i filmen er dubbingen, som utføres glimrende av mange kjente skuespillere og komikere. 
Filmens stjerne er Marit Andreassen som imponerer som høna Chickolina, en herlig tuppe som Andreassen virkelig har klart å puste liv i. 

Andre ting er litt rart, som at det rundt Kutoppen bare bor ett dyr av hver art; én gris, én sau og så videre. 
Det er nesten så man mistenker at området nylig er rammet av svinepest eller klovsyke, for hvor er alle de andre dyrene? 
Det er billig å lage animasjonsfilm med få figurer, men her blir det for glissent. 

Gårdsbygningene, åkrene og tunet er glatt og pregløst tegnet. 
Det ser egentlig ikke ut som et norsk gårdsbruk, men ligner mer på noe man har sett i amerikanske filmer før. 

Snill og fordummende 

I Hakkebakkeskogen er de andre dyrene livredde for kjøttelskeren Mikkel Rev. 
Sånn er det ikke på Kutoppen. 
Her er det tilsynelatende ingen som spiser dyr eller produkter fra dyr. 
Det er tamt og ufarlig, men også fordummende. 

Når kalven Klara skal bake kake, må hun spørre en venn hvor hun kan få tak i melk til røren. 
Selv et barn vet at melk kommer fra kua. 
Men i denne filmen kommer melk fra et spann. 

Det er prisverdig at filmen skildrer en forelder med mentale utfordringer. 
Men her bikker filmen over til å bli ganske mørk. 
Den forvirrede faren får blant annet elektrosjokk. 
Det er som om filmskaperne plutselig mister et kilo pepper i den altfor søte deigen sin. 

Kutoppen er en forglemmelig film. 
Se heller Hakkebakkeskogen i reprise. 
