Grotesk action på fremmed planet
Regi: 
Nimród Antal 

Manus: Alex Litvak, Michael Finch, Jim Thomas/John Thomas 

Musikk: 
John Debney 

Skuespillere: 
Adrien Brody, Alice Braga, Topher Grace, Danny Trejo, Laurence Fishburne 

Sensur: 
15 år 

«Predator»-karakterene har et langt løp i moderne filmhistorie, den første «Predator»-filmen kom i 1987, den har en legendarisk status, Californias guvernør Arnold Schwarzenegger var i høy grad med i den. 
Karakterene i den filmen ble kreert av Jim Thomas/John Thomas, de er også oppført som karaktergivere her, selv om manuset som sådan er kreditert andre forfattere. 

I 1990 kom «Predator 2». 
Andre fjerne og nærliggende produksjoner har siden sett dagens lys: 
«Alien vs. Predator» (2004) og titler som «Sexual Predator» (2001) og «Predator Island» (2005). 

Utgangspunktet i denne filmen: 
En gruppe elitesoldater fra vidt forskjellige steder på jorda, pluss en lege, har opplevd et sterkt lysglimt, deretter et langt fall. 
Og se så om de ikke befinner seg på en fremmed planet. 
Der skal de oppdage at de er selve byttet i en jakt. 
De som jakter dem er av drøy størrelse. 
De ser ut som opprettstående krokodiller, om en utvider fantasien en smule, de er delvis kledt i rustning, noen av dem har støt-tenner. 
Primitive kan de se ut, men de kan operere data og de avlese den andre parten via varmesøkende teknologi. 

Så utspinner det seg en blodpudding, en bokstavelig talt dødsalvorlig katt og mus-lek. 
Men selv om vi befinner oss på en fremmed planet og selv om våpnene er ultramoderne, er mange «verktøy» innen jakten av gammel opprinnelse, som dyrefeller og nett. 

Og selv om effektene er utført med teknisk briljans og regigrepene har stor effektivitet, er dette en primitiv film og en forsøpling av 1987-utgaven, den med Arnold Schwarzenegger. 
Den hadde tross alt finesse og originalitet. 

Det serveres et utsagn som en tror høyner filmens flate replikkføringer, inntil det går opp for en at det er hentet fra Hemingway. 
