Skirevyen 2018:Ingen annen mulighet enn toppkarakteren 

Hysterisk morsomt, fylt til randen av kvalitet og forfriskende frekt. 
Se Skirevyen. 

Det er tett mellom høydepunktene på Skirevyen 2018. 
Anders’ bukselomme er en sterk kandidat til årets beste revy. 

Her er det en voldsom bredde av ideer og konsepter, og gjennomføringen holder til toppkarakter. 
På scenen står et strålende ensemble fullt av energi og talenter, der den strengeste kritikken mot dem er at noen stjerner ikke får skinne nok. 

Får du sjansen, og tåler en sylskarp og frekk tone, anbefales Skirevyen 2018 på det varmeste. 

En dyp verden i bukselommen 

Jeg må innrømme én ting: 
På grunn av trøblete trafikk og navigasjonssystem kom jeg noen minutter for sent til forestillingen og mistet presentasjonen av åpningsnummeret og premisset for Anders’ bukselomme. 

At resten av kvelden ikke lider av det, er et av mange bevis på at dette er en revy av skyhøy kvalitet. 
Karakterer og univers etableres umiddelbart på scenen og overgangene mellom sketsjer er sømløse og elegante. 

Oppsettet er smart skrevet og utnytter den dype scenen på Ski videregående skole godt. 
Under ett av høydepunktene, lillefinalen «Sokk!», kommer scenedybden og det enorme ensemblet – nærmere 60 mennesker er involvert på og bak scenen – til sin fulle rett. 

En ensom, misforstått og sur sokk synger av full hals fra en tom scene. 
Etter hvert som den rørende sangen vokser, får hun selskap av flere og flere sokkedukker som fyller scenen. 

Mathea Fremstad Nicolaisen har en helt praktfull stemme, og det er bare å bøye seg i støvet. 
Det nummeret var så godt fremført, oppbygd og gjennomtenkt at jeg får gåsehud bare av å skrive om det dagen etter. 

Og det var likevel ikke kveldens høydepunkt. 

Dette får du bare på en skolerevy 

Det er flere briljante øyeblikk gjennom kvelden som også bæres frem av et dyktig band som spiller det aller meste selv. 
At Ski har en musikk-, dans- og dramalinje å være stolt av, er åpenbart, men her har også elever fra de andre linjene bidratt i flere ledd. 

Musikalsk er de på høyde med Munchrevyen, som satser så hardt på revyen at de leier Edderkoppen Teater og er blitt belønnet med seksere to år på rad. 
På manus- og idésiden er Skirevyen til og med noen hakk hvassere enn Edvard Munch vgs. 

For de tør å være så frekke som bare en skolerevy kan. 
De tør til og med å oppfordre til allsang under en særdeles grov showtune om en av landets sentrale politikere. 

Det gjøres ikke smakløst, men presenteres som en kommentar på nåtidens satire og mediebilde der venstresiden får mye plass og er enige om at høyresiden er ond og Donald Trump er dum. 

En fryd å se på 

Det er fortsatt høydepunkter som kan ramses opp, men poenget kommer nok gjennom: 
Skirevyen er et solid stykke arbeid og en fryd å se på. 
Enkeltsketsjene fungerer godt nesten hele tiden, og revyen foregår i et godt oppbygd og planlagt univers. 

Når det kombineres med strålende skuespillere, et fantastisk band og så sylfrekke sketsjer, finnes det ingen annen mulighet enn toppkarakteren. 
