Ute av fengsel, tilbake i studio
Kamelens stordebut mangler det lille ekstra som understreker hans raptalenter. 

Sammen med Melkaren-karakteren FL3X er Kamelen helt klart den mest myteomspunnede rappersonligheten i Bergen. 
Hans suksess hviler for det meste på singelen «Si Ingenting», som nådde en astronomisk buzz da den ble sluppet samtidig som den nyss fengslede artisten var på flukt fra politiet. 

Katt-og-mus-leken var imidlertid kortlevd og Kamelen ble anholdt etter en konsert. 
Dette lanserte også en av musikkhistoriens mest absurde hashtags, #frikamelen. 
Siden den tid har han sonet sin straff, og sluppet fri med en hel del låter under armen. 

Alt dette fyrer selvsagt opp under kredibilitetsflammen, men får en også til å lure på om det egentlig er noe mer der? 

Kamelen kommer med en viss tyngde til det; debutalbumet «Ambivalent» oppleves nesten som en forklaring på egen person, en rekke fortellinger om hvor han kommer fra, refleksjoner over livet han har levd og vil leve. 
Det kommer ikke med noen anbefaling om å følge samme livsvei, noe som kanskje er aller mest tydelig på «Ville Vesten». 

Samtidig som «Beng Beng Beng» og «D E Digg» oppleves som musikalske høydepunkt, får det en til å undre: 
Er det noe nytt under solen hos NMG/G-huset-gjengen, som har dominert den bergenske hip hop-scenen i alle disse år? 
Store P er unntaket som bekrefter regelen, ellers blir artistenes traprap-estetikk og stil mer og mer ensartet. 
Det er først når Store P dukker opp sammen med A-Laget at det blir virkelig interessant, på «Jiggy». 

I en tid hvor artister som Sushi x Kobe og Cezinando pusher sjangergrensene og lager noe som virkelig dytter tilbake, savner jeg mer musikalsk substans hos Kamelen. 
At han er en rapper med eksepsjonell flyt er det ingen tvil om. 
Da er det synd at han forsvinner i mengden av musikere som tilsynelatende rapper over samme beats. 

. 

. 

. 
