«Rampage» er en film med nok en stor ape
Forrige store ape var bedre. 

På grunn av teknisk kluss før pressevisningen av denne filmen ble vi som var til stede, spurt om vi foretrakk en 3D-utgave av filmen tekstet på norsk, eller en utekstet 2D-utgave. 
De rundt ti anmelderne svarte hurtig og unisont: 
Utekstet 2D. 

Episoden kan kanskje sies å presist oppsummere den moderne dusinvare-actionfilmens stilling blant norske filmanmeldere. 
3D-action er for lengst blitt synonymt med svakt skuespill, skamløs formelbruk og gjenbruk av ideer. 
For egen del er det lenge siden jeg begynte å håpe at 3D-teknologien skal omkomme i en grell bilulykke. 

Glimt i øyet 

Regissør Brad Peyton har tatt med seg Dwayne Johnson og gitt ham mer eller mindre samme rolle som i San Andreas (2015). 

Rollefiguren har et annet navn og et annet yrke, men er likevel tett på å være samme person. 
Han kan styre kjøretøyer, skyte, slåss, har glimt i øyet, er snarrådig, behersket og, det holdt jeg nesten på å glemme, godt likt av damer. 

Dessuten er han dyretolk for en albinogorilla han reddet fra skruppelløse krypskyttere. 
George, som gorillaen heter, blir gjenstand for genmodifisert senkapitalisme (som får surrogati til å fremstå som en søndagsskole) og blir stor og slem. 

Det samme skjer med en ulv og en krokodille. 
Hvorfor nettopp disse tre dyrene? 
Jo, fordi Hollywood nå er kommet til avdelingen for retro-spill som kan filmatiseres. 
Og i spillet Rampage (1986 og fremover) løper disse dyrene rundt og knuser bygninger og forsøker å unngå å bli skutt og drept. 
Klart det måtte bli film av det før eller senere. 

Heftige effekter 

Dwayne Johnson har noe mykt over seg som er mer sympatisk enn en del andre muskelskuespillere kan oppdrive. 
Men han er likevel ikke god. 

Naomie Harris spiller en rolle som i vår tid, også i en film som denne, burde ha vært mindre stereotypisk. 
Og den humoren som blant andre P.J. 
Byrne bidrar til i åpningsscenene, forsvinner hurtig i takt med at temperaturen stiger. 

Den eneste som er anstendig og har en litt gjennomtenkt karakter, er Jeffrey Dean Morgan. 
Han spiller en cowboyaktig agent som jobber for OGA (Other Government Agency). 

Ellers er effektene naturligvis heftige. 
Uten dem hadde filmen vært svart hav. 
Jeg trives godt med at dyr og skapninger nå for tiden kan gjenskapes med stor troverdighet. 
Enkelte av actionscenene er også tilfredsstillende. 
Flystyrten er best. 
Jeg er svak for flystyrter. 
På film, altså. 
Men likevel. 
Forrige store ape (Kong: Skull Island) var vesentlig større og på alle måter bedre. 
