-Det eneste man kan klage på her, er at det nesten er for mye mat
Bacchus er blitt spiseri og skuffer ikke. 

- Jeg gleder meg allerede til sitronterten, sa Robinson og siklet på kakedisken. 
Det var lørdag ettermiddag og Robinson og Fredag hadde tatt turen til Bacchus, som feirer sitt 25-års jubileum og har gjennomgått en forvandling fra kafé til spiseri. 

Men fortsatt troner det kaker i disken, og det manglet ikke på tid til å drømme om søte fristelser. 
Lokalet var så godt som fullt, og det drøyde før en servitør kunne vise vei til det forhåndsbestilte bordet. 

Moderne nordisk «Moderne, nordisk mat, med rustikk eleganse. 
Med sans for naturlige råvarer som gjerne kjøpes rett fra bonden», står det på nettsidene deres. 
Det står også at restauranten er folkelig. 

- Folkelig er i hvert fall ikke en overdrivelse. 
Her er det lite jåleri, mer som en nabolagsrestaurant midt i tjukkeste sentrum, sa Robinson, som hadde bestemt seg for kongekrabbe med kimchi og revet tørrfisk til forrett, og var veldig klar for å få noe i glasset. 

- Det hadde hjulpet med litt vann til å begynne med, sa Fredag, og så bort på servitørene som ikke stresset nevneverdig. 

Da kontakt etter hvert ble opprettet, var det bare velvilje å spore. 

Vann ankom bordet sammen med nybakt surdeigsbrød og vispet smør, og vinanbefalingene ble etterfulgt av smaksprøver. 

Rundhåndet Fredag var nysgjerrig på skinkeplanken. 

- Vi har en Grüner Veltliner på glass som passer, sa servitøren. 
Noe Fredag sa seg enig i, da skinkeplanken kom med fenalår, spekeskinke, salami og elgpølse. 

- Her har de vært rundhåndet med fennikelen, smattet Fredag da elgpølsa ble fortært, og fortsatte: 
- Og sjelden har jeg fått en så smaksrik salami. 

Robinsons kongekrabbe ankom i form av små bakkels hvilende på en seng av kimchi, disse fermenterte grønnsakene som nærmest er obligatorisk for ethvert koreansk måltid. 

Hvor er krabbekjøttet? 
- Litt vanskelig å finne krabbekjøttet inni all denne deigen, og tørrfisken klarer jeg ikke å identifisere, men det var like fullt veldig godt, konkluderte Robinson. 

I glasset var det skjenket Hallgarten Schönhell Riesling, med nok sødme til å matche chilien i kimshien. 

Når det gjelder vin, skal alt du får servert her være naturlig, de fleste vinene er økologiske eller biodynamiske, og noen så naturlige at de ikke er filtrert eller tilsatt sulfat. 

- Vi skifter meny etter årstider og råvaretilgang. 
Denne menyen er et par uker gammel, opplyste servitøren, og anbefalte ovnsbakt skrei. 
Fersk fra samme morgen. 

Perfekt skrei Robinson kastet seg over forslaget, og skulle ikke angre. 
Fisken kom i et stort stykke, kritthvit i kjøttet, og flaket seg perfekt. 
Og med røkte reker, blåskjell og jordskokker til, var dette en vinner. 

- Det eneste man kan klage på her, er at det nesten er for mye mat, smilte Robinson. 

Fredag, som var kjøttsulten, lot valget falle på entrecote med chipotlehollandaise og stekte poteter. 

- Nydelig mørt kjøtt, med sprøstekte løkringer og en saus der den distinkte chipotlesmaken balanserer fint med helheten og gir et mer spennende preg, mente Fredag, og nøt et glass middels fyldig Vicara Barbera til. 

Fransk bistrostemning 
Fra høyttalerne lød franske cabaretlåter som blandet seg med stemmesurret. 
Inventaret er som det alltid har vært, brunt, enkelt, koselig, og med hint av fransk bistrostemning. 

Robinson erklærte å være særdeles mett, men så var det den sitronterten. 
Og sitronterte ble det. 
Med marengs. 
Akkurat så syrlig og søt og god som antatt. 

- Bananpannacottaen hadde en seigere konsistens enn vanlig, og banansmaken minnet om vingummigodteri. 

Men tilbehøret med chiliananas og frysetørrede bringebær gjorde det til en svært god smaksopplevelse, mente Fredag og skrapet tallerkenen. 

- Jevnt over var maten veldig god, med råvarer som passer årstida. 
Prisnivået er på det jevne, stemningen kan ingen klage på, og du går ut veldig mett, konkluderte Robinson. 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
