Restaurantanmeldelse:Vaaghals er bedre enn noensinne 

Vaaghals byr på nydelig mat og topp service i Bjørvika. 

– 
Er dette den fineste restauranten i Barcode-rekken sammen med Nodee? 

Spisefølget har satt seg ned på uteserveringen til Vaaghals, hvor solen fortsatt varmer, til tross voldsom byggevirksomhet over gaten. 
Dronning Eufemias gate ser helt annerledes ut enn forrige gang vi spiste her, men restauranten er den samme. 

De har mange spennende retter på Vaaghals, men hvis du har vært her tidligere og ikke ønsker dagens syv- eller åtteretters meny, er det ikke så mye å velge mellom. 
Restauranten åpnet dørene i 2014, og konseptet har alltid vært at man skal dele maten. 

Vi starter med klassikeren «nevemat» mens vi nyter en mineralsk Michel Turgy Réserve Selection Blanc de Blancs, en rimelig og god champagne med meget frisk syre. 

Hjemmelaget skinke 

«Nevemat» består av en trefjøl med skinke, en pose med brød, sennepsmajones og to surdeigvaffelhjerter. 

– Gode, myke vafler med syltet reinsdyrhjerte og en klatt rømme på toppen, mener spisefølget, som likevel synes skinken er det aller beste. 
Vi tar ut godt surdeigsbrød fra papirposen og legger på hjemmelagd skinke. 
Den er rik på smak, har hengt en stund i modningsskapet til Vaaghals, og det er masse av den. 
165 kroner for denne deleretten er et røverkjøp. 
Det er også med deilige flatbrød fra Toten. 

Suverene servitører 

Servitørene har en utrolig god dag på jobben. 
De er veldig til stede uten å være for masete, de kommer med tips og er særdeles hyggelige. 
Det er lenge siden vi har fått så bra service på en restaurant i byen. 

– 
Ja, da er det klar for rødbetgravet laks, forteller servitøren og setter et fat foran oss. 

Det smaker meget godt! 
Her er fargesterke gule beter med sin milde smak, kombinert med den salte fisken som har badet i sødmefulle rødbeter. 
For å gi retten et knasende innslag er det med mye sprø jordskokkchips, og både pepperrotmajones og revet pepperrot gir retten et piff, uten å bli for skarp. 

Betene er i overkant dominerende, det kunne vært mer laks, men smakene er meget gode. 

Portugisiske dråper 

Vi har fått anbefalt en portugisisk vin, og Soalheiro Primeras Vinhas Alvarinho 2016 er fin til fisken og betene. 
Den er laget helt nord i Portugal, i Vinho Verde i Minho-distriktet, og er en meget frisk vin laget på alvarinhodruen. 

Det er helt fullt på uteserveringen, mens det er nesten tomt inne i restauranten. 
Har man først fått strålende sommervær, må man benytte sjansen. 
Etter 20 minutter kommer kveldens siste rett, nok en klassiker hos Vaaghals – tørrhengt entrecôte fra Førde. 

Fantastisk entrecôte 

– Fantastisk kjøtt! 

Spisefølget tar nok et stykke av den rosa delikatessen. 
Entrecôten smaker utrolig mye, er meget mør og hviler på sprø aspargesbønner. 
Kjøttet er godt krydret og blandes med karamellisert løk, syltet løk, flere sprø jordskokkchips og en fabelaktig god rødvinssjy iblandet beinmarg. 

Alle smakene trer fint frem, samtidig som det tørrhengte kjøttet får spille hovedrollen. 
De har i tillegg med en luftig og god potetpuré. 
Retten koster hele 490 kroner, men da får du en gigantisk porsjon. 

Vi nyter hvert vårt glass Volpaia Chianti Classico 2015, en fyldig italiener som har godt integrerte tanniner og er en fin match til entrecôten. 

– 
Hit må man ta med utenlandske turister slik at de kan smake på gode norske råvarer. 
Vaaghals begynner å bli en klassiker i Oslo og har aldri vært bedre enn nå. 
