Tex mex-kongen Cooder
41 år etter debuten er Ry Cooder fortsatt sulten. 

ALBUM: 
Er det mulig for en enslig musiker å være så kreativ og produktiv hele tida, og alltid treffe blink? 

Ja, hvis du heter Ry Cooder (64). 
Han er en av de få som fikser akkurat det, enten det dreier seg om soloplatene, samarbeid med andre i kraft av musikkambassadør (med afrikanske Ali Farka Toure på «Talking Timbuktu», kubanske musikere på «Buena Vista Social Club» og duoplata «Mambo Siniendo» med kubaneren Manuel Galbán, «San Patricio» med irske The Chieftains og «Chaves Ravine» med meksikanske musikere), studioarbeid eller som komponist av filmmusikk («Paris, Texas», «The Long Riders». 
«Alamo Bay», «Crossroads» m.fl.). 

Debut i 1970 Ryland Peter Cooder debuterte i 1970, og har hele tida satt sin egen agenda som en slags musikalsk oppdagelsesreisende med nesten hele verden som nedslagsfelt. 

41 år etter debuten og tre år etter den forrige soloplata, «I, Flathead», er amerikaneren her med en åpenbaring av et album som sjangermessig svinger mellom tex mex, blues, reggae, dub og country. 

Med seg på laget har han blant andre Flaco Jimenez (Texas Tornados) på trekkspill og sønnen Joachim Cooder på trommer (med Jim Keltner som innstepper), strykere, blåsere og som prikken over i-en Terry Evans' herlige bassrøst i koret. 

Dårlig stelt «Pull Up Some Dust And Sit Down» handler i korte trekk om tingenes elendige tilstand. 
Vi befinner oss rett og slett i «Quick Sand» - og vi er i ferd med å synke. 

Når gud ser ned på oss og beskuer hva hans «mighty hand» har stelt i stand, vil han istemme at det er en «Humpty Dumpty World» (en tilstand som ikke kan repareres). 

Mange av tekstene kretser rundt krig og finanskrise og feige bankfolk («No Banker Left Behind») og annen elendighet og styringa av USA, blant annet leker han med tanken på en nå avdød blueskjempe som president («John Lee Hooker For President») - for alle må en eller gang ha «the blues»: 
«If you vote for John Lee Hooker you know you gonna groove». 
Cooder synger som Hooker også! 

George Bush «Christmas Time This Year» er myntet på tidligere president George W. Bush (fra Crawford, Texas): 
«Thank you Mr. President for your kind words and deeds / There's just one thing I'd like for you to hear / Take this war and shove it up your Crawford, Texas ass / And then you'll know it's Christmas time this year». 

Albumet runder av med en sterk, tilbakelent låtrekke i form av «Dreamer», «Simple Tools» (med en touch av Neil Young, særlig i gitarspillet) , «If There Was A God» og kule «No Hard Feelings», som kan høres som en ny variant av Woody Guthries «This Land Is You Land»: 
«This land should have been our land». 

Nei, her det ingen hard feelings, Cooder, bare lutter glede i all elendigheta. 
