Får hjelp av både avdøde Johnny Cash og June Carter
Carlene Carter nye album er ei ujevn plate. 

ALBUM: 
Jeg tipper at «Love Like This» fra «Little Acts Of Treason» er det siste du husker av tungt arvelig belastede Carlene Carter (58). 
Det er 19 år siden, tro det den som vil. 

Norgeshit 
Du husker kanskje «I Fell In Love» også, fra 1990, men aller best husker du nok «Every Little Thing». 

Den ble en stor hit i 1993, og Carlene Carter ble norgesvenn. 

Det skulle ta 13 år fra «Little Acts Of Treason» til neste album, «Stronger» (2008). 
Unge og fjonge Carlene Carter var blitt brunette og likner mer og mer på moren. 

Men hun synger fortsatt atskillig bedre enn henne. 

Narkotatt Carlene hadde lagt bak seg ei tung tid. 
Nyheten om at hun og kjæresten Howie Epstein (Tom Petty & The Heartbreakers) ble tatt i en stjålet bil med tre gram heroin og måtte overnatte i fengsel gikk verden rundt i 2001. 

To år seinere døde moren June Carter Cash, og i løpet av noen få måneder var også både stefaren Johnny Cash, søsteren Rosey Carter og kjæresten døde. 

Gjestemusikere 
Seks nye år seinere er hun her med «Carter Girl» - med musikere som Jim Keltner, Greg Leisz, Sam Bush, Mickey Raphael og bassist og produsent Don Was. 

Tantene Helen og Anita, som var med i en seinere utgave av countrymusikkens «førstefamilie», The Carter Family, er gjester sammen med avdøde Johnny Cash og June Carter Cash på avsluttende «I Ain't Gonna Work Tomorrow». 

Willie Nelson, Kris Kristofferson, Vince Gill og Elizabeth Cook bidrar også på albumet. 

I tillegg til nye originallåter er mange av låtene tolkninger av gamle Carter Family-låter, mens «Me And The Wildwood Rose», som spinner rundt Carter Family-låta «Wildwood Flower», er en nyinnspilling av en Carlene Carter-låt fra 1990. 

Duetter «Carter Girl» er bare unntaksvis et duettalbum, til tross for at to av høydepunktene er duettene med Willie Nelson, «Troublesome Waters», og Highwaymen-kollega Kris Kristofferson («Black Jack David»). 
Et tredje er tradisjonelle «I'll Be All Smiles Tonight» (A.P. Carter), som også faren har spilt inn. 

Det er hyggelig at Carlene Carter er tilbake, men «Carter Girl» er ei ujevn plate som bare unntaksvis skinner. 

I hovedsak flyter den på rutinen, og produksjonen er overraskende ordinær til Don Was å være. 
