«Søstre»:Vakkert om vrient søsterskap 

Her kommer en av de skjønne japanske filmene der rollefigurene får god tid til bare å være til, for og mot og med hverandre. 

Ettersom japanske regissører har utmerket seg med svært stemningsfulle tegnefilmer de siste tiårene, er det nesten pussig å se en manga , en tegneserie fra et magasin, bli til spillefilm på kinoduken. 

Regissør Hirokazu Kore-eda har laget filmmanus av Akimi Yoshidas kvinne-manga "Umimachi Diary". 
Fortellingen skildrer tre unge søstre som oppdager en fjerde søster og drar henne inn i sitt bofellesskap. 

Norske kinogjengere ble kjent med Kore-eda i 2014, da med det rørende familiedramaet "Som far, så sønn" som handlet om to familier som fikk vite at sønnene deres ble byttet om på fødestuen. 

Tre pluss én søstre 

I "Søstre" dreier det seg igjen om vriene familierelasjoner. 
Tre ganske forskjellige søstre, barn av samme foreldre, bor alene etter at faren stakk av med en annen kvinne og moren ikke orket å ta seg av dem alene. 
Inn i sitt fellesskap inviterer de en dag en nyoppdaget halvsøster, Suzu, den 15-årige frukten av farens forbindelse med elskerinnen. 

Ikke forvent typisk hollywood-dramaturgi. 
Kore-eda har funnet noen skjønne skuespillere som levendegjør de fire jentene/kvinnene på en poetisk, nesten meditativ måte mens de utfører hverdagssysler i huset ved havet. 

Det betyr ikke at filmen er uten nerve og motsetninger. 
Selvoppofrende eldstesøster Sachi krangler stadig med nesteldste Yoschino, en utagerende kvinne som heller vil drikke øl enn bidra til husholdet. 

Nyankomne Suzu, aldeles nydelig spilt av Suzu Hirose, strever med skyldfølelse fordi hun ble til etter at faren sviktet de tre første døtrene sine. 

Slik spinner Kore-eda en vev av såre tråder, men formidler også at det er mulig å utvikle forståelse og kjærlighet på tvers av motsetninger i en familie. 
