Forvokste låter fra The South
Seks låter på 45 minutter blir en utfordring for lytteren. 

ALBUM: 
The South anno 2014 er nok det nærmeste du kommer Grateful Dead og Allman Brothers i Norge, enda mer enn på forrige servering - som bare er et halvår unna. 
Til og med trangen til dra ut låtene i tid har de tatt etter. 
På godt og vondt. 

Jeg skulle ønske de kunne bli seg sjøl mer. 
Bandet må finne et særpreg, ikke kopiere andre. 

Konseptalbum «The Further Inside You Go...» var et mer tradisjonelt countryrock/americana-album. 
Oppfølgeren «...The Further Out You Get» har mer av det som foldet seg ut i tittellåten derfra - så mye at det blir en overdose. 

Album nummer fire fra trønderbandet har form som et konseptalbum, med en åpning og avslutning som varer mellom 11 og 13 minutter, mens de fire øvrige låtene klokker inn på mellom fire og åtte minutter. 

Sånn sett minner The South også om bandet til medprodusent Bent Sæther, Motorpsychos frontmann. 
For mye. 

Låtene er episk anlagt, men er ikke spennende nok til å forsvare lengden. 

Instrumental «Desert Sounds» er for eksempel et uinteressant fire minutter langt instrumentalt oppspill til fem minutter lange «Glimpse Of What We Had», som - ved siden av «We Got Lucky» - er eneste catchy låt. 

Generelt er låtene ganske ordinære, men her snakker vi om fengende countryrock med blåsere - og et band på offensiven. 
Dessuten viser de muskler i potente «Psb6u-Blues», en Black Keys / White Stripes-inspirert låt som likevel blir i overkant repeterende - og lang. 

Spennende finale Likevel - og paradoksalt nok - aller best er den nesten 13 minutter lange tittellåten som avslutter albumet, sirlig oppbygd i et musikalsk landskap der både Allman Bros. og Frank Zappa ville kost seg. 

I motsetning til det nesten like lange og ganske kjedelige åpningskuttet er de her virkelig på sporet av noe, men avslutningen er brå og pussig. 

Som helhet betraktet framstår «...The Further Out You Get» som vel ambisiøst og både innadvendt og sprikende. 
