Latterlig mykporno
Stavangerkinoen må ha sett seg så lei på dårlige norske filmer at den tryller fram noe annet: 
Spansk mykporno, iscenesatt så elendig at det blir ufrivillig komisk. 

I pornofilm er sexscenene det vesentlige. 
Alt før, etter og imellom er påfunn og transportetapper for å få til neste heftige runde. 

Av erotisk film på kino forventer jeg derimot noe mer – både av story og skuespillere – enn bare evne til å kle av seg og kline foran kamera. 

Det verste er at regissør Julio Medem gir inntrykk av å ville prøve seg på den erotiske sjangeren. 
Men når han tværer ut sitt endeløse, sentimentale manus om en en-nattsaffære mellom spanske Alba og russiske Natasha på et hotellrom i Roma, bommer han fullstendig. 

Skuespillerne Elena Anaya (spansk) og Natasha Yarovenko (ukrainsk) tror vel det skal sende karrieren til værs at de i 90 prosent av scenene utfolder seg uten en tråd. 
Innimellom rundene i senga, i dusjen og i badekaret lirer de av seg urtåpelige replikker som «huden din er som de russiske stepper. 
Den skremmer meg». 

For øvrig forsøker Medem å la damene fortelle om seg selv, hvorpå vi må holde ut en masse skvalder og føleri om tidligere forhold, barn som dør, en far som misbruker døtre, samt Natashas intetsigende fortolkninger av veggkunsten i hotellrommet. 

Oppegående publikummere vil se hvor stygt lyssatt alt er og hvordan musikken er smurt utenpå. 
Say no more. 

Eller le deg skakk. 
