Jægers krim:Glimrende gud 

Jørgen Jæger holder koken glimrende med sin 10. bok om lensmann Ole Vik og forbrytelser i Fjellberghavn. 

Jørgen Jæger: 
Guden. 
Krim. 
495 sider. 
Juritzen forlag. 

Jæger starter som vanlig med et skikkelig action-klimaks, akkurat som i en god James Bond-film. 
Det er gode grunner til at det fungerer: 

Mens ordføreren holder tale på torget, brøler noen: 
«Allahu akbar!», og fyrer av tre skudd. 
Ordføreren og politimesteren blir skutt. 
Samtidig sprenges to minibanker, mens politiet stenges inne på stasjonen av en bil og en bulldoser. 

Det er et ganske usannsynlig at bygda/småbyen Fjellberghavn skal utsettes for et terrorangrep, men 22. juli var jo også helt usannsynlig. 
Og var angrepet i Fjellberghavn egentlig terror? 
Eller er det bare et skuebrød? 

I de mørke skyggene trekker en anonym person i trådene. 
Han er Guden - en fjern og mystisk person, som vi ikke vet noe om. 

Det ene oppdagelsen i etterforskningen fører til den andre. 
Det er få dødpunkter, men allikevel blir vi bedre kjent med hovedpersonene i korte passasjer. 

Jæger slår også denne gang til med noen gode formuleringer, her om en av stasjonens politimenn: 
«full av pepp, som en understimulert flatcoated retriever med islett av pitbull i seg». 

Handlingen i «Guden» flakker ikke så vidt og bredt som vi er vant med. 
Det blir en del repetering av det samme stoffet, spesielt mye om noen spesielle nøkler som ble brukt i forbindelse med minibank-ranene. 
Men handlingen ruller for det meste sømløst og spennende i vei. 

Jørgen Jæger (71) har nå skrevet 10 romaner om Ole Vik, Cecilie Hopen og de andre i Fjellberghavn. 
Han har blitt en skikkelig bestselger. 
Derfor blir han stadig nominert til Bokhandlerprisen. 
Bøkene gis også ut i Danmark, Nederland, Sverige og Tyskland. 

Ingen av romanene er like, dette er ikke formel-litteratur. 
Samtidig med mysteriene og all den ytre dramatikken, utvikler personene seg; de blir sammen og slår opp, de svikter og dør. 
Det er fascinerende å følge Ole Vik og Cecilie Hopen. 
Det er folk vi har blitt glade i. 

LES MER: 
