Kvelende klisjétetthet
D'Sound kaster seg på voksenpopen. 
Dårlig idé. 

|||ALBUM: 
Simone Larsen ga ut en fin soloplate i 2005 og svinger seg for tida opp som en slags norsk pops nye superrådgiver, med refrenget på DonkeyBoys «Ambitions» og et smakfullt MGP-bidrag sunget av Bjørn Johan Muri som to fjonge fjær i hatten. 

Det er derimot vanskelig å skimte en tilsvarende forløsende kraft noe sted i dette knippet med stemningsflat, generisk voksenpop. 

Muligens hadde D'Sounds matte og myke flinkissoulpop nådd en slags endestasjon, men å utradere soulen helt fra d'soundet har bare gjort musikken kjedeligere og mer personlighetsløs. 

Det store bruddet fra trio til duo framstår heller ikke veldig dramatisk, all den tid eksmedlem Kim Ofstad trommer på hele albumet, men det er først og fremst det stilmessige veivalget og en kvelende klisjétetthet i ord og toner som er problemet her. 

En ny, men på ingen måte frisk start. 
