Plateanmeldelse:Belle & Sebastian – «How to solve our human problems» 

Ufokusert og langdryg problemløsning. 

ALBUM: 
INDIEPOP 

Belle & Sebastian 

«How to solve our human problems» 

(Matador/Playground) 

Glasgowgruppen Teenage Fanclub fortalte i forkant av albumlanseringen sin for noen år siden at de opplevde at fansen kun ble eldre sammen med dem. 
Altså at det ikke kom særlig mange nye lyttere til, men at de heller ikke mistet så mange på veien. 

Denne presise og samtidig litt nostalgiske betraktningen skulle man også trodd var tilfelle for deres bysbarn i Belle & Sebastian. 
I den Stuart Murdoch-ledede delen av Glasgow viser derimot alderstegnene seg på litt annet vis. 

Forrige album, «Girls In Peacetime Want to Dance» (2015) var ikke bare dansbar i tittelen. 
Det tok bandet videre i en blanding av trommemaskiner og synther, som var overrasket vellykket og nytenkende. 
Øya-konserten samme år viste at dette fint lot seg kombinere med de eldre, mykere og mindre dansegulvorienterte låtene. 
På mange måter både annekterte og sementerte skottene sjangeren «indiedance» der og da. 
Det fortsetter de med her, men ikke i nærheten like vellykket. 

Det er et tredelt EP-konsept som søker å enda tettere kombinere de milde gitarene med det mer maskinelt rytmiske rommet de åpnet for i 2015. 
Som andre album som skapt av for mye materiale sliter det litt med manglende begrensninger. 
De 70 (!) minuttene som er her med musikk er akkurat passe i sine opprinnelige femlåtersbolker. 
Der det som var den andre EP-en er den sterkeste låtsamlingen. 

Resten er så varierende at det er vanskelig å ikke bli noe matt. 
I motsetning til Teenage Fanclub viser Belle & Sebastian en evne til å rekruttere også en ny generasjon lyttere. 
Barna til sine første fans fra 1995 er blitt så gamle at de nå gjør sine egne musikalsk funderte valg. 
Det ser man på omslagene til årets utgivelse, som i en slags nobelpris-drømmende idé består av fans som forteller om hvordan de vil løse problemene i tittelen. 

Det er en helhet i uttak som er godt tenkt, men som har fått være for optimistisk når det har blitt smeltet sammen. 
Og det løser i alle fall ingen verdensproblemer. 
Ikke denne gangen heller. 

BESTE LÅT: 
«The Girl Doesn’t Get It» 
