Stjernekamp-Silya vil mye
Men det er vanskelig å få fot på musikken hennes. 

ALBUM: 
For femten år siden regjerte Silya og hip hop-bandet Multicyde toppsjiktet av VG-lista med låten «Not For the Dough». 
Nå reiser ikke overraskende Stjernekamp-Silya både fire og fem tiår bak i tid for å finne sitt musikalske ankerfeste. 

Hun har en stor og formålstjenelig stemme, hun har også en åpenbar kjærlighet for epoken. 
Assosiasjonene til gamle dinere, pin-ups og fargesprakende jukeboxer sitter løst hele veien. 

Dessverre lever ikke låtmaterialet på «Unanchored» opp til det funklende rammeverket. 
Det mest åpenbare er fraværet av minneverdige melodier. 
Noe som blir ekstra tydelig når hun plasserer April March-låten «Chick Habit» ved siden av sine egne. 
«Sucka» og «No Use In Runnin» er de som kommer lengst i riktig retning. 

«Extraordinary» forsøker seg på de samme emosjonelle dypene som Amy Winehouse og Duffy mestret med bravour, men Silya blir for overtydelig og hektisk. 

Det er ingenting å si på energi eller hengivenhet, men det er vanskelig å virkelig få fot på musikken. 
