Lekkert, lekent og melodiøst
Chris Robinson og hans bandmedlemmer er imponerende produktive. 
Dette er det femte albumet på fem år etter at han forlot det langt mer sørstatsrocka The Black Crowes. 

Du som liker musikkstilen americana, som liker miksen av rock, folk og country, bør sjekke ut Chris Robinson Brotherhood. 
Denne skjeggete gjengen med de gode instrumentale ferdighetene har jeg for min del bare hørt litt på før dette albumet. 
Deres femte, altså. 
Og kanskje også deres beste. 

Det de gjør er både tiltalende og fengende. 
Her er masse finesser i hver låt, enten de krydrer låtene sine med akustisk og elektrisk gitarspill, en litt gammeldags moog eller smektende vokalharmonier. 
Med dette albumet er de helt i flytsonen når det gjelder gode, flotte melodier, fargerike arrangementer og en delikat produksjon. 

Det høres så lekende lett ut når de formidler den slentrende countryfolk-låten, "She Shares My Blanket", eller når de leverer den smektende "Dog Eat Sun". 
Her er elementer av blues og soul, og deilige vokalharmonier a la Crosby, Stills & Nash. 
Chris Robinson Brotherhood beveger seg mellom og gjennom mange stilarter uten at det går på bekostning av helheten. 

Ti låter på tre kvarter. 
Ingen grunn til å vrake noen av dem. 
Dette er rett og slett så velspilt og flott at hele pakken framstår som en herlig lytteopplevelse. 
Og nå er det bare å gå i dybden med resten av katalogen deres, også. 
