Dvask kropp
Robbie Williams: 
Bodies (singel) 

Robbie Williams nye radiosingel har premiere i dag. 
Uten at han framstår som noen hærfører for "The British Invasion", av den grunn. 

Det var lite baluba da Robbie ga ut den urbanorienterte og forferdelig flaue Rudebox i 2006. 
Ryktene ville ha det til at det derfor skulle bli Take That for alle penga, men vi venter fortsatt på en helstøpt gjenforening. 
Robbie forsøker i stedet å blåse liv i den ballongen som fikk alt fra tenåringshjerter til Rock Republic bukser til å revne tidlig på 2000-tallet. 
Trolig er det ønsket om å slå gjennom over den store dammen som fortsatt leder ham. 
Men er det liv laga The British Invasion anno 2009? 
Neppe. 
I hvert fall ikke med Robbie som hærfører. 

80-tallshelten Trevor Horn har produsert det som må kunne defineres som en noe sprikende affære. 
”Bodies” åpner med sakral sang, for så å dra oss inn i et vers som sender tankene til en furten Ian Brown eller en Morten Abel i Birmingham. 
Refrenget er definitivt låtas styrke, her er Williams der vi vil ha ham – i Angel-land, med en gitarvegg i ryggen og melodisk kraftsang. 
Om det snart vil foreligge en radioedit vites ikke, men det døve korsangpartiet midtveis i låta bør eventuelt skrelles helt vekk. 
Det tilfører ikke noe mer enn et dødpunkt. 

”Bodies” treffer ganske godt i kjølvannet av Jackos død. 
Trevor Horn har nemlig produksjonsmessig kommet opp med noe som kunne vært å finne på legendens album HIStory. 
Likevel bærer låta preg av å ville litt for mye på en gang, og mister med det essensen i grunnlaget for Williams tidligere storhet – nemlig den enkle og nynnbare poplåta; servert med selvsikkerhet og ung patos. 
