Uavsluttet spetakkel
Rotete, bråkete og til dels skremmende øko-fantasy, som slutter midt i filmen. 

HANDLER OM: 
Arthur er spent. 
Fra besteforeldrenes eiendom på landet, kan han nå endelig vende tilbake til minimoyenes mini-verden under jorda og hans kjære Selenia. 
Men der venter også den onde Maltazard... 

DOM: 
Fortsettelsen av Luc Bessons «Arthur og minimoyene» fra 2007 er like kaotisk, bråkete og usympatisk som forløperen. 
Blandingen av «virkelige» skuespillere og animasjon er over-konstruert. 
Og animasjonsbiten så forvirrende og overenergisk, at man blir sjøsyk. 

Slutten er dertil det mest halvferdige jeg noen gang har sett. 
Det kommer åpenbart mer, dessverre. 
