Ingen gla'sak
Under SAS-hotellet på Holbergs plass har det vært gardistkro, vestkantdisco, ølbule og sjokoladefabrikk. 
Nå er det gastropubens tur. 

- Den glade gris har de døpt den nye puben, sa Robinson og pekte over gata mot SAS-hotellets nye leieboer. 

- Og de kaller den en gastropub?, spurte Fredag. 

- Ja, det er en pub som i tillegg til skjenkinga, serverer kvalitetsmat, forklarte Robinson. 

Konseptet er importert fra England. 
Tidlig på 90-tallet begynte flere britiske puber å søke etter ambisiøse kokker. 
Ved siden av rollen som ølstue for lokalbefolkningen, tok de på seg å servere god, hjemmelaget mat. 

- Interiøret er brunt, som seg hør og bør i pubverden, kommenterte Robinson da de gikk gjennom restauranten. 
Men vinduene er store, så dagslyset lyser opp restauranten. 
Og små og store griser, i porselen, plast og som veggmalerier, lyser opp humøret. 
Robinson og Fredag gikk for dagens 3-retter. 
Til forrett fikk de røkelaks fylt med geitost. 

- Det er dobbelt så mye ost som laks på tallerkenen. 
Geitosten har et sterkt konkurranseinstinkt, så når det er så mye av den utkonkurrerer den laksen, sier Robinson. 

Gastropubtrenden har på ingen måte tatt av i Norge, som i England. 
Tidligere har Robinson og Fredag besøkt gode Colonel Mustard, greie Crossroad Club, og ålreite Amundsen Bryggeri og Spiseri, som alle kan sies å operere i samme sjanger. 
Til hovedrett gikk den ene for kjøtt og den andre for fisk. 
Fredag syntes langkokt laks hørtes litt skummelt ut, fisk skal jo ikke koke så lenge, men tok sjansen. 
Og angret. 

- De skrev langkokt og mente det. 
Dette er stusselige greier, sa Fredag og pirket i fisken. 
Selv ikke tilbehøret innfridde. 

- Spinat er alltid godt, men potetmosen er ikke særlig mer spennende enn den fra pose. 

Kokken hadde passet bedre på Robinsons grisenakke. 
Kjøttet var mørt og sausen morsom, en slags rødvinssky møter barbequesaus, som faktisk smakte hjemmelaget. 
Det knaste i potetbåtene og kålsalaten, men sistnevnte var for syrlig. 
Som søt avslutning fikk spiseparet creme brulee. 
Klassikeren manglet noen bær eller noe annet syrlig for å balansere den. 

- Regningen er på 800 kroner, for 3-retter og tre halvlitere, leste Robinson. 

- Der sier du jammen noe! 
Vi har helt glemt å bestille noe godt øl. 

- Det er sant. 
Kan jeg være litt snurt for at gastropubservitøren ikke minnet oss på det? 

Robinson og Fredag tittet opp på skiltet med den lubne, smørblide grisen. 

- De serverer hjemmelaga mat til god pris, men det hjelper ikke når måltidet ikke er verdt det. 
Altså er ikke dette helt i den glade grisens ånd. 

robinson&fredag;@dagbladet.no 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
