Sjarmerende bonderomantikk
Døden, kjærligheten og en ualminnelig tøff dame. 

HANDLER OM: 
Når den pertentelige Max får vite at han er alvorlig syk, stikker han av i bil med et stort pengebeløp fra jobben, men kommer ikke langt før han krasjer inn i gården til Emma. 
For den småsprø, driftige Emma passer det utmerket å få levert både mann og penger på trappa, og hun tenker ikke slippe Max med det første. 

DOM: 
Mye å ta av her, «Emmas lykke» er en rik film. 
De romantiske, landlige omgivelsene, den varme tonen og humoren maner lett fram ord som sprudlende og hjertelig, men «Emmas lykke» har også en svært alvorlig og temmelig brutal side. 
Det begynner for eksempel med kryssklipping mellom slakting av en gris og Max' nakne, rosa overkropp under en cat-scan. 
Ubehagelig. 
Tross ekstreme uttrykk i begge retninger, framstår filmen som balansert. 

Skuespillet er av høy kvalitet, Jördis Triebel som Emma er helt rå: 
Hun er et kraftjern av en kvinne, sydende av utilslørt sensualitet og sterk nok til at hun bærer rundt på Max og bryter dører av hengslene. 
Hun retter hagla mot politimannen (en annen artig type; fomlete, stakkarslig og ubehjelpelig forelska), har generelt for vane å ta situasjonen i egne hender. 
Mange slike damer møter du ikke på kino. 

Det er en del overdrevent patosfylt bonderomantikk her, likevel er dette en oppriktig, intelligent og vakkertrist fortelling om å takle en dødsdom. 
