ROMAN:Soldatenes hjemkomst 

Sterkt om maskulinitet og sårbarhet 

Nickolas Butler: 
Camp Chippewa. 
Roman, oversatt av John Erik Frydenlund. 
363 sider. 
Pax 

Nickolas Butlers første roman, Shotgun Lovesongs fra 2014, var en nydelig og lavmælt skildring av et kameratfellesskap i Wisconsin. 
I sin nye roman som nå foreligger i fin norsk oversettelse, holder han seg i Midtvesten, og han fortsetter på glimrende vis å utforske maskulinitet og vennskap varsomt og nyansert. 

Handlingen utfoldes rundt speiderbevegelsen og den årlige sommerleiren ved Lake Chippewa, med nedslag i 1962, 1996 og 2019. 
Vi møter ungdommer og voksne som dras mellom å bli likt og å gjøre det rette, og vi ser avstanden den manglende kommunikasjonen mellom generasjonene forårsaker. 
Vi følger outsideren Nelson som et bindeledd mellom karakterene gjennom seks tiår, og romanen er en imponerende fremstilling av maskulinitet med forbindelser til begge verdenskrigene, Vietnamkrigen og krigen i Afghanistan. 
De ulike soldatene vender alle hjem preget av det de har opplevd, og selv om de sliter med demoner etter hjemkomsten, lærer de seg å leve med traumer og minner. 
Vi ser et ønske om å videreføre idealer om ære og anstendighet i den militært organiserte speiderbevegelsen, og romanen behandler mannlig erfaring, seksualitet, og farsrollen med stor innsikt. 
Den understreker nødvendigheten av trygge mannlige rollemodeller, og uten å komme med enkle svar eller konklusjoner skildrer Butler kompliserte relasjoner der voksne ikke nødvendigvis tar sunne valg for dem man er satt til å ha omsorg for. 

Som i den forrige romanen er maskuliniteten også sett gjennom et kvinnelig blikk, og selv i en usminket fremstilling av overgrep blir sårbarhet, medmenneskelighet og vennskap fremtredende. 
Romanen skildrer også et USA der vi ser forbindelsene til den nære fortiden som nå er blitt så påtrengende i det politiske bildet, men mer enn noe viser den kompleksiteten og ambivalensen i den skiftende mannsrollen. 
Parallelt med den potensielle volden som følger med et utgangspunkt der egne behov oppfattes som rettigheter, makter Butler å vise frem anstendigheten som ligger i det maskuline – og det menneskelige – fellesskapet, der egne og andres grenser anerkjennes og respekteres. 
