Sweeney Todd – Demonbarbereren fra Fleet Street
En herlig mørk sangfugl av en film. 

Jeg elsker horror. 
Og jeg elsker musikaler. 
Så hva tror du jeg synes om en horrormusikal? 
Joda, jeg elsker den! 
Den er simpelthen fantastisk! 

”Sweeney Todd – Demonbarbereren fra Fleet Street” er en herlig mørk sangfugl av en film, som forteller en klassisk historie, perfekt for regissør Tim Burtons eksentriske univers. 

Og hans gode venn og hyppige samarbeidspartner Johnny Depp passer like godt i hovedrollen. 
Burton og Depp gjør meg ekstatisk! 
Igjen… 
Blodig hevn 

Denne 1800-talls legenden ble fortalt som musikal i 1979, som Burton har basert filmen på. 
Benjamin Barker (Johnny Depp) returnerer til London etter 15 år i fengsel. 

Men nå heter han Sweeney Todd, og tar opp sitt gamle yrke som barberer for å ta en blodig hevn over de som ødela livet hans, først og fremst dommer Turpin (Alan Rickman). 

Miss Lovett (Helena Bonham Carter) hjelper til, for Todds planer kan være bra for hennes kjøttpaibutikk! 
Svært grafisk 

Alt er gjort riktig i denne filmen; fra det sterke ensemblet foran kamera, Dariusz Wolskis trolske fotografering, de mørke kulissene, de skrudde kostymene, til Burtons fantasifulle regi. 

Helt fra starten blir det gjort klart at blodige hendelser er i vente. 
Seigt, mørkerødt blod renner gjennom hele åpningssekvensen. 
Og Burton holder det starten lover. 
Todds strupekutting er svært grafisk, men samtidig en smule overdreven, omtrent på nivå med Monty Pythons legendariske ”anyone for tennis”-sketsj. 

Jeg liker at filmen ikke holder igjen, men kjører tragedien fullt ut. 
Noe annet ville bokstavelig talt vært blodfattig. 

Depp synger godt 

Musikalsjangeren kan være en hemsko, i den forstand at man kan bli mettet på sunget dialog, etter hvert. 
Og noen av sangnumrene føles nok litt i lengste laget. 
Men komponist Stephen Sondheims låter holder klassisk kvalitet, med flere høydepunkter. 

Fremføringen er også god. 
Johnny Depp fikk ikke synge selv i sin første musikal, ”Cry Baby” fra 1990, men det får han nå. 
Og han viser seg, som de andre, å være en kapabel sanger. 

Like viktig er hans gode kvaliteter som skuespiller, som gir Todd en gjenkjennelig menneskelighet bak galskapen. 

Overbevisende perfeksjon 

”Sweeney Todd – demonbarbereren fra Fleet Street” bærer mange kjennemerker fra Tim Burtons filmatiske univers. 
Det er sort, men samtidig full av sort humor, som i tidligere Burton/Depp-filmer som ”Edvard Saksehånd”, ”Sleepy Hollow” og ”The Corpse Bride” (sjekk Sacha Baron Coens rolle som signor Adolfo Pirelli). 

Londons gater er mørke, skitne og ugjestmilde. 
Et ugjennomtrengelig skylag over byen stenger sola ute. 
Og det er det aller beste bakteppet for denne tragiske historien, fortalt med overbevisende perfeksjon av mester Tim Burton. 
