Distansert og selsomt drama
Regi: 
Pedro Almodóvar 

Manus: 
Pedro Almodóvar 

Musikk: 
Alberto Inglesias 

Skuespillere: 
Antonio Banderas, Elena Anaya, Marisa Paredes, Jan Cornet, Roberto Álamo 

Sensur: 
15 år 

Pedro Almodóvar siste opus er mer en thriller enn et mellommenneskelig drama med melodramatiske opptrinn og utfall, slik Almodóvars filmer pleier å være: 
En ung mann voldtar en ung kvinne med psykiske problemer. 
Den unge kvinnen begår senere selvmord, selvmordet har direkte årsakslinje til voldtekten. 
Hennes far, en høyst anerkjent kirurg (Antonio Banderas) forfølger den unge mannen, bortfører ham og tar ham i fangenskap i sitt eget hjem. 
Der foretar han en kjønnsskifteoperasjon på ham. 
Dette er det egentlige utgangspunktet for filmens handlingsstruktur. 

Denne filmen må være den frodige og mangfoldige Almodóvars («Kvinner på randen av hysterisk sammenbrudd», «Alt om min mor») minst personlige film. 
Regigrepene har en glatt, strømlinjeformet eleganse, men en sitter nærmest med en følelse av å se et bestillingsverk, en film utført kun for pengers skyld. 
Den bygger på en roman, en thriller, ikke på Almodovars eget manus. 

Filmen er kjølig som et krypdyr, den føles distansert og hva som fortelles er selsomt, grensende til den gruen du føler når du ser et åpnet og stygt sår. 

En har alltid applaudert Pedro Almodóvars filmer. 
Denne kunne vi godt ha vært foruten. 
