Plateanmeldelse:All Tiny Creatures - «Dark Clock» 

Et enklere og mer lettlikt M83. 

Det virkelig likbare på den helt greie debuten til denne Wisconsin-kvartetten var vokalhjelpen fra Justin Vernon (Bon Iver). 

Oppfølgeren tråkker derimot opp sporet til det man litt dustete kaller drømmepop, og kobler seg tidvis så tett på M83 at noen vil vurdere å dra plagiatkortet. 
Men dét blir for enkelt. 

Beach Boys-harmonier i møte med elektronikk fra åttitallet (da synther fremdeles hørtes ut som de boksene de er) er ikke nyskapende. 
Men dybden i dette går langt utenpå simpelt tyveri. 

Det er gysla fin elektronisk kraftpop som knirker, skurrer og sitter. 
Det eneste dystre er albumtittelen. 

BESTE LÅT: 
«Quickest Cut» 
