Uengasjerende tur sørpå
Det er en humpete reise The South tar oss med på med sin trønder-americana. 

ALBUM: 
Med sitt selvtitulerte andrealbum drar trønderbandet The South ut på tur i en drøy doning av en amerikaner, susende av sted i karrig landskap med taket nede og ørkenvind i håret. 

Dessverre viser bandet seg allerede fra start av som smått uvørne sjåfører bak rattet. 
Åpningen - «Nothin? 
But My Shoes» - sitter overhodet ikke som den skal verken i tekst eller melodi, og maser seg frem mot de typiske americana-referansene bandet jakter på. 

Veigrepet hentes så riktignok inn noe underveis. 
Countryvarianten av Richochets-light på «I?ll Be The One» og godlynte «Birds Of A Feather», er låter som dekker over de mer graverende ripene som har oppstått i musikklakken i løpet av turen. 

På generell basis engasjerer ikke dette albumet stort, men viser at det likevel skal være lov å håpe at for The South - som for uvørne sjåfører flest - kan øvelse fortsatt gjøre mester. 
