Thodesen tryner
Begredelig hjemmefest hos Norges eldste fjortis. 

Showpremiere: 
«Hjemme hos Thodesen». 
Edderkopppen teater, Oslo 

Det ble fryktelig mye trafikk mot baren utover i Henrik Thodesens nye stand up-show på Edderkoppen torsdag. 
Ikke engang sin egen inviterte feststemte ansamling av venner og kjente klarer han å holde oppmerksomheten til. 

«Hjemme hos Henrik Thodesen» tar mål av seg å presentere skråblikk på tilværelsen til en partyglad, singel 33-åring, men er i realiteten en lang serie selvopptatte blødmer, tekster som kunne vært ført i pennen av 17-åringer på første russerevy-kveld i 2. klasse. 

Jeg leser på vaskeseddelen at Thodesen har 12 år bak seg som standup-komiker. 
Det virker ikke som han har observert og reflektert veldig mye over folk han har møtt på sin vei alle disse årene, slike ting som pleier å gjøre en god komiker. 
Det starter riktignok ganske festlig når vi presenteres for komikeren sovende blant ølflasker til stemmen av en voiceover. 
Thodesen spretter på scenen og sparker i gang showet via en miksepult med techno-rytmer og partyhyl. 
Tøff intro, og Thodesen er også ganske likandes når han iscenesetter seg selv som en keitete, spjæling. 

Men etter hvert som han blir varmere i trøya daler underholdningsverdien. 
Scenene han setter opp, på IKEA som par eller hvor besatt man blir av lydene fra naboen i en lytt bygård har åpenbart potensiale. 
Men det holder ikke med fakter, armer, bein og ulyd - det bør ligge noen poenger i bunnen. 
I tillegg begir komikeren seg ut på lange digresjoner som fører ingensteds hen. 
Midt i showet presenterer Thodesen oss for et altfor langt powerpoint-foredrag om humorens historie - noe han skal begynne med når karrieren når bunnpunktet. 

Det minner veldig om noe Harald Eia kunne gjort i 1996 som hjelpeløs liksomseriøs. 
Komikeren presenteres som på en Se og Hør-forside på flyeren for showet. 
Her skal nemlig kjendiser også få sitt. 
Det mangler totalt snert og finesse og blir utelukkende ganske ondskapsfull drittslenging presentert fra Grünerløkka-boblen. 
Thodesen ender i den samme sofaen han startet med å fortelle vitser akkompagnert av ukulele. 
De burde kanskje blitt værende på nachspielet. 

ØYSTEIN DAVID JOHANSEN 
