Spillanmeldelse:Kongelig på Wii 

I «Little King's Story» skal du samle verden til ett kongerike. 
Dermed er et av de beste Wii-spillene til nå født. 

Det var en gang en liten konge i et nesten like lite kongerike langt bortenfor både fjell og blåner. 
Modig og fylt til randen av eventyrlyst bestemmer kongen seg for å utforske ukjente land i et forsøk på å samle verden til ett rike. 

Det er imidlertid dyrt å erobre verden og vår helt blir først nødt til å fylle statskassen for å danne et solid grunnlag for sitt gryende rike. 
Ettersom kongerikets innbyggere utelukkende består av bekymringsløse voksne i total arbeidsledighet, sier det seg selv at skatteinntekter ikke er veien å gå, så kongen sendes ut på skattejakt. 

Her kan undersottene heldigvis bistå, for graving, bygging, trehugging, monsterbekjempelse og innhøsting er ingen jobb for en konge. 
Lojale dilter de etter deg på rekke og rad, og etter hvert i alskens militære troppeformasjoner, klare til å motta ordre, settes i arbeid eller for å ofre sitt liv i kamp for fedrelandet. 

Gullbarrer, dyrebare planter, steiner og trekubber er bare noen av skattene du finner på din ferd i utforskningen av din egen og dine nabokongers bakgårder, og stadig flere og sterkere fiender lurer jo lenger hjemmefra du beveger deg. 

Med voksende beholdning i statskassen finansieres utbedringer i rikets infrastruktur og offentlige utdanningssystem: yrkesskoler og offentlige boliger dukker opp og gjør det mulig å omdanne den stadig økende befolkningen til snekre, bønder, soldater eller hva det måtte være. 

Med en solid tosekunders utdannelse går dine bekymringsløse undersotter fra å være lettere udugelige til å bli dyktige fagmenn og krigere på sine respektive områder. 
Strategielementet er mest fremtredende nettopp på dette punktet, for sammensetningen av kongens armé er kritisk for å lykkes med målene kongen setter seg for dagen. 

Det er innlysende at man ikke setter soldater til å plukke neper, men på den annen side vet man aldri når og hvor man støter på en elv og trenger en snekker til å bygge en bro videre ut i verden. 

Ved første øyekast ser «Little King's Story» ut som en nær slektning av «Animal Crossing», men en sammenlikning kan ikke strekke seg lenger enn til rent visuelle fellestrekk, som lekne farger og spillfigurer med overdimensjonerte hoder. 

«Little King's Story» har en sterk fremdrift og skaper en så stor lyst til å se kongens rike strekke seg videre at jeg etter få minutter er helt oppslukt av den lille eventyrverdenen. 
Hver nye dag i kongens verden byr på nye eventyr, oppdagelser og små frempek om mulige utfordringer og fremtidige humper i veien. 

Jeg skal ikke røpe hvordan kongens saga ender, for hvordan dette sjarmerende eventyret ender er selvfølgelig opp til deg å oppdage på egenhånd. 

Det jeg imidlertid kan avsløre er at «Little King's Story» presterer å underholde på lettbeint og humoristisk vis, og er etter min mening den beste spillopplevelsen til Wii siden «Zack & Wiki: 
Quest for Barbaros' Treasure». 

Og snipp snapp snute, så var anmeldelsen ute. 
