«Full framdrift og total stagnasjon på samme tid»
Motorpsycho har full tenning og total kontroll. 

||| 
ALBUM: 
«Institusjon» kan defineres på mange måter, men at Motorpsycho passer til beskrivelsen «grunnleggende og normgivende tjeneste» er hevet over tvil. 

Det fascinerende med Motorpsychos musikalske virke er at det er full framdrift og total stagnasjon på samme tid. 

Åpner nye romHer får vi en drøy time med sprengkreative anakronismer, nye og raffinerte måter å presentere gamle temaer på. 

Kanskje har det å jobbe med en utenforstående i studio 
— Kåre Vestrheim har en historisk produsentkreditering i omslaget — åpnet opp nye rom og splintret vanetenking, hvem vet. 

Det ligger også et nytt nivå av innforståtthet i musikken nå — ingen går rundt og venter på en ny «Blissard» uansett — som gjør albumet rikere og dypere. 

Bandet og publikum vet hva det går i. 
Premissene er lagt, boksen løselig definert, men innenfor der kan alt skje. 

Hvilket det også gjør, spesielt i den nye monsterfavoritten «Gullible's Travails», en drøyt 20 minutter lang suite i fire deler (selvsagt med undertitler og romertall) som avslutter albumet og som er å betrakte som noe av en doktorgradsavhandling over Ideen om Motorpsycho. 

GartnerlosjenHer forfølges digresjoner i alle hyller av platesamlingen, ikke minst tar de seg god tid til å la det korte støypopformatet (som mange fans ble hektet på i utgangspunktet) komme og gå litt og leke gjemsel i en mye større idéverden, der hvor prog og hardrock, vestkystpsykedelia, indiepop og engelsk folk og hva det måtte være utgjøre et foranderlig, men sammenhengende og logisk landskap. 

Et landskap som Motorpsycho har plantet og dyrket med en nerds glød i 20 år, først i separate parseller, deretter mer systematisk konstruert, før det nå har tatt form av en slags drømmenes hage, vakkert overgrodd. 

De resterende 40 minuttene har litt mer varierende intensitet og scope, men i sum bør dette være mer enn nok til å kunne tenne gnisten igjen hos de mange dormende noen-og-trettiåringene som var oppslukte psychonauts for 10-15 år siden. 

Å si at dette bandet eldes med verdighet, er en underdrivelse. 
