Bokanmeldelse:Eirik Jensen og Thomas Winje Øijord: 
«Skjulte djevler» 

Bøker om, med og av Eirik Jensen begynner å miste nyhetens interesse. 
«Skjulte djevler» tilfører absolutt ingenting. 

Det er to år siden den nå korrupsjonsdømte politimannen Eirik Jensen debuterte som krimforfatter med «Attentatet», i tospann med Thomas Winje Øijord. 

Også i årets bok er det den rufsete purken Sjur Holt som spiller hovedrollen. 
Denne gangen starter det med en serie drap i Oslos gjengmiljø. 
Dessuten avsløres en større våpentransport ved Svinesund, og sporene fører til en tsjetsjensk bande som er i ferd med å få overtaket i hovedstands kriminelle underverden. 

Så langt oser det ikke akkurat originalitet, men når Sjur Holt får rekruttert en nordmann med tsjetsjensk bakgrunn til å infiltrere miljøet, blir det i hvert fall noen effektive actionscener som fungerer tålelig bra. 
Slåssing, flukt og politirazziaer gjør seg alltids som adrenalintilskudd. 

Men ellers er dette en bok som er preget av påfallende mye preik. 
Som når vi igjen og igjen blir minnet om at politiledelsen lider av ansvarsvegring, og at det er nødvendig å ta noen snarveier utenom reglementet når man skal deale med kriminelle. 
De fleste vil vel allerede vite at akkurat dette er noe som ligger forfatter Jensen tungt på hjertet. 

En annen svakhet med boken er at hverken persontegningene eller relasjonene karakterene imellom blir skikkelig utviklet. 
De fleste aner vi bare det ytre omrisset av, men hva som egentlig driver dem og får dem til å ta de valgene de gjør blir vi lite klok på. 
Å si at personene fremstår som endimensjonale er ikke akkurat noe overdrivelse. 

Språket er heller ikke blitt vesentlig bedre siden forrige bok. 
At noen «forberedte et durabelig slag» er for eksempel ikke en formulering som hører hjemme i norsk litteratur anno 2018. 
Forfatterne holder seg heller ikke unna det sentimentale, og legger inn en gapende kjedelig sidehistorie om Sjur Holt og hans tidligere kjæreste som plutselig dukker opp. 
Sammen med en fem år gammel gutt. 
Hvem er faren, mon tro? 

Og for å toppe det hele – en islamistisk terrorist vandrer rundt på Grønland! 
Takk, det holder nå. 

«Skjulte djevler» er en historie der vi kan gjette oss til det aller meste som skjer god tid i forveien. 
Det er ikke akkurat noe kvalitetstegn når man skal skrive krim. 
Kanskje på tide å vurdere en annen karriere? 

Anmeldt av: 
Sindre Hovdenakk 
