I nazi-romantikkens tid
"Iron sky" er en sær film som koser seg med SS-uniformer og Wagner-blonde didaktikerdamer med gammeldags undertøy. 
Dessuten er den amerikanske presidenten en dust og — vel, ikke mye nytt, men veldig sært. 

Nazi-romantikk i himmelen 

"Iron sky": 
Finsk-tysk science fiction komedie.2012. 1 time, 33 minutter. 
11 år. 
Regi: 
Timo Vuorensola. 
Med: 
Julia Dietze, Peta Bergeant, Udo Kier,Götz Otto, Christopher Kirby, Stephanie Paul. 

Det finnes en uavklart nazi-besettelse i verden. 
Forledenså jeg "War of the dead", vi har hatt "Død snø", Tarantinos"Inglourious basterds" er egentlig en uniformsromanse medHitler-gjengen som snodige bad guys. 
Nå altså på DVD "Iron sky" dermånen er det egentlige Argentina. 
Der landet nazitoppene i 1945. 
Det må være en sammenheng et sted, for samtidig opplever vien slags nazivekkelse i den gigantiske svermen av venstreradikaleintellektuelle: 
Det er som om ironiens og relativitetens tidsalder har ført tilet behov for skurker av tegnefilm-format, og så blir mini-bevegelservesentliggjorte og overdimensjonerte, spøkelseshærer blir tatt på alvor sjøl omdet i vår del av Vesten ikke finnes flere og farligere nazister enn at enmunter mc-gjeng kunne ha banka dem opp hvis de gadd. 

Mistenkelig teit av en generasjon som fant på at all omtaleer god PR. 

Alt dette tar jeg med fordi den liksom-ironiske dyrkelsen avnazister gjør den folkehøyskole-satiriske filmen "Iron sky" vemmeligog bortkasta. 
Det hjelper ikke på opplevesen at handlingen parodierer denamerikanske presidenten med innøvde skandinaviske munnhell. 
Vi her i nord leralltid av amerikanske presidenter. 
Det er humoren vår, det. 

I denne filmen er presidenten hvit kvinne, ei kyniskkjerring som faller pladask for nazi-retorikk og oppdager at den kan brukes ivalgkamp. 
"Verden er syk, og vi er legene", sier den blonderetorikersken, en slags parallell til vårt stoltenbergske mantra "Vi skal lære av våre feil og byggeNorge med gode samtaler". 
Nazistene har kommet fra månens darkside imerkelige romfarkoster etter at de har tatt til fange en neger-astronaut oggjort ham til albino. 
Ja, det heter neger i "Iron sky". 
Nazister sierdet. 

Handlingen er oppstylta som gymnas-teater, og etter hvertblir filmens helter den hederlige reborn-negeren Washington og den egentligküchekoselige lille nazirypa med strømpebåndene. 
Det viser seg at USA bare erute etter natur-ressurser og vil utvinne Helium 3-sand på månen. 
Og så slutterfilmen i et forvirra dommedags-profeti som Skei Grande ville blitt veldig tristav, men på en seriøs måte. 

OK. 
Vi kan lære mye av våre feil. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra 
