The Villainess
Sør-koreansk action der blodet spruter i alle retninger. 

Den sørkoreanske filmen The Villainess er en brutal og lekker sjangerlek, der man kan gjenkjenne flere elementer fra filmer som La femme Nikita og Kill Bill. 

Regissør Byung-gil Jung formidler imidlertid denne historien med et voldsnivå som verken Luc Besson eller Quentin Tarantino turte å ta i bruk i sine respektive filmer (Nei, jeg har ikke glemt Crazy 88-scenen i Kill Bill, men der måtte jo Tarantino gå over i sort/hvitt for å "lure" sensuren). 

Kniver kutter, kuler smeller og blodet spruter i alle retninger, mens sør-koreansk overspill og en litt for komplisert historie trekker ned. 
The Villainess er full av tullete action med høy underholdningsfaktor og det er svært fornøyelig å se en film som går "all in" og leverer varene så det virkelig holder, selv om ikke alt mellom actionscenene holder like høy kvalitet. 

Tvangsrekrutteres som leiemorder 

Den unge kvinnen Sook-hee (Ok-bin Kim) blir tvangsrekruttert til et hemmelig byrå av leiemordere. 
Etter langvarig opptrening får hun flytte til egen leilighet sammen med sin lille datter Eun-Hye (Yun-woo Kim). 

Hun får god kontakt med den nye naboen Hyun-soo (Jun Sung), men det Sook-he ikke vet, er at han er en av byråets agenter, satt til holde henne under oppsikt. 
Det blir etter hvert en utfordrende situasjon når han forelsker seg i henne på ordentlig, samtidig som Sook-he får et oppdrag som setter henne i konflikt med fortiden. 

Filmens åpningsscene er en spektakulær førstepersons-sekvens der noen pløyer seg igjennom en hel bygning full av skurker på et særdeles blodig og effektivt vis. 
Kamerabevegelsene og godt kamuflerte klipp gir følelsen av at alt foregår i en uavbrutt tagning, noe som skaper følelsen av å fysisk være med på det som skjer. 

Jeg liker hvordan lydleggingen etter hvert avslører hovedpersonens kjønn når hun begynner å hive etter pusten. 
Når vi trer ut av førstepersonsperspektivet, i en av filmens mange smarte overganger, holder vi oss likevel tett på kamphandlingene. 

Imponerende actionflyt 

Det er et imponerende kameraarbeid som er lagt ned her, spesielt i en sverdkamp på motorsykkel (!), der kameraet flyr rundt, over og under motorsyklene i høy hastighet, uten at man får følelse av eventuell digital effektbruk. 

Også i den påfølgende kampsekvensen i en buss, greier regissør Byung-gil Jung og kameramann Jung-hun Park å skape en imponerende actionflyt, til tross for plassbegrensningene. 
Dette er bare to eksempler på den oppfinnsomme og energiske actiongleden som The Villainess har å by på. 

Filmens historie veksler mellom nåtid og fortid, slik at vi både får formidlet Sook-hees vei inn i byrået og hennes senere forsøk på å etablere et slags liv på utsiden, blandet med forhistorien om hvordan drapet på hennes mann Joong-sang (Ha-kyun Shin) fører henne ut på et veritabelt hevntokt. 

Byung-gil Jung og med-manusforfatter Byeong-sik Jung prøver å skvise inn litt for mange sammenhenger som gjør at det til tider kan være vanskelig og forvirrende å følge med. 

De skrur også følelsesnivået skyhøyt, med drama og tristesse som kunne vært tonet ned til fordel for noe filmen nesten ikke har noe av, nemlig avvæpnende humor. 
The Villainess tar seg kanskje litt for seriøst, men nivået på de blodige actionsekvensene er så herlig høyt at det er helt innafor å anbefale en skikkelig popkorn-tur på kino 
