Følelser og funk
Dam-Funk var full av følelser og feit funk i en stappet Klubben på Øya. 

– Are you ready for some L.A shit? 
Med sine velkjente jehri curls og solbriller var det tid for Dâm-Funks tredje konsert på norsk jord. 
Det var uten tvil at mannen viste hele følelseregistret sitt i løpet av California-mannens foregående besøk i Oslo, og det samme gjelder i like stor grad når han spiller på Klubben rett før middagstider. 

Tonene til "I Wanna Thank You For Steppin' Into My Life" spilles, men Dâm er tydeligvis berørt av situasjonen når han synger "thank you for fucking up my life, girl". 
Kisen, som ofte blir omtalt som nåtidens Rick James, er i et rart lune, for meldingene fra scenen om samhold og positivitet blandet med indignasjon forbundet med noe som foregår på Twitter, er spesielt. 

Uansett har Dâm-Funk en feit katalog med boogie-funk:"Mirrors", "Hood Pass Intact" – en låt undertegnede spiller ofte på DJ-gigs – og "Burn Rubber" blir folk i svette Klubben servert. 
Det er et relativt likt sett som på Blå for et par måneder sida, men dessverre var ikke keytaren på plass. 
I gjengjeld får vi Dâm-Funk på to mikrofoner og og synth, samt en trommis og bassist. 

Han er klart i det vel emosjonelle hjørnet når han går ned på kne og bryter ut i en blanding av gråteskriking og eufori under "Burn Rubber", konserten siste låt. 
Jeg føler for å gi ham en klem eller noe, fordi det virker at han trenger det. 
Men uavhengig at Dam-Funk kanskje ikke har det helt bra på et personlig nivå i dag, så får vi nok en fet konsert fra Cali-artisten. 
