Nick Lowe:En av Englands sterkeste stemmer 

Nick Lowe er vel verd en gjenutgivelse eller ti, og det er hva man er i gang med. 

Nick Lowe: 
"Nick the Knife" (Yep Roc/Border, nyutgivelse) 

I dag er nye plater fra 68-åringen fra Surrey en sjelden vare, men på 70-tallet var han en travel ung mann. 

Han gikk inn i tiåret som en del av Brinsley Schwarz, et pøbrockband som banet vei for pønken. 
Da den brøt løs, hadde Lowe slått seg sammen Dave Edmunds i Rockpile. 
Samtidig ble han første artist på den pønk-labelen Stiff. 

Han fulgte opp med to soloalbum, før ett med Rockpile. 
I 1982 var han tilbake som soloartist, og det er dette albumet som nå gis ut på nytt. 
En salig blanding av rock, country og crooner-pop. 

Bonuskuttene er derimot ikke all verdens: 
Demoene til "Heart" og "Raining raining", pluss ekstrakuttet "I got a job". 

Samtidig gis "The abominable showman" (1983) ut på nytt, påplusset live-kuttene "Crackin' up" og "(What's so funny 'bout) Peace, love and understanding?". 
Sistnevnte skrev Lowe for Brinsley Schwarz i 1974, før Elvis Costello gjorde den til sin. 

Yep Roc vil fortsette med Lowe-katalogen utover høsten, og det er det all mulig grunn til å glede seg over. 
