Dop er Satans gave til menneskeheten
Hvis du ikke er lei av macho, brutalitet og de ondeste narkobaroner er denne serien et must. 

«Narcos: Mexico» er et helvete å følge med på. 
Vi må dessverre bruke et slikt banneord for å starte opp denne anmeldelsen. 
«Narcos: Mexico» handler selvsagt igjen om ondskapen som får mennesker til å lide, død, juge, drepe, true og begå de mest bestialske handlinger, det handler om makt, penger, korrupsjon og ekstreme mengder av diverse narkotika. 

Igjen er det Netflix som gir oss noen gode grunner til å bruke altfor mye tid foran en eller annen skjerm, premieredato er 16. november. 
Da starter jævelskapen opp med ti timelange episoder. 

«Narcos: Mexico» er veldig brutal og noe dvelende i starten, men det er plenty med action på de fleste plan og du skal vite at dette egentlig handler om ekte mennesker. 
Manus og handlinger er hentet fra et brutalt, historisk arkiv, så gi denne serien litt tid. 
Du vil kanskje risikere å bli litt klokere, og kanskje ikke være en så varm tilhenger av legalisering eller neste rev. 
Hvem vet? 

Du behøver ei heller å ha vært bruker av de tre foregående «Narcos»-sesongene for å bli fanget og desillusjonert over hvordan fortida, og dagens, narkotiske verden er skrudd helskrudd sammen – nord for Escobar og sør for Rio Grande. 
Vest for all fornuft. 
Nord for grådighet. 

Som i de tre foregående sesongene – som startet opp med galskapen rundt Pablo Escobar og som endte opp i en sykt bra sesong 3 der vi fulgte hvordan José «Chepe» Santacruz-Londoño, og hans drapsmenn fra Cali-kartellet, gradvis tar tilbake de tapte regioner av kokain fra de andre kartellene – er handlingen stort sett basert på virkelige hendelser. 
Men dramatisert opp med privatliv, kjærlighet og to hovedpersoner der begge skal håndheve loven på særs ulikt vis. 

Dette er selvsagt ingen dokumentar, så det vil nok forekomme kjappe svinger og litt velmenende juks for å få dette også til å bli spennende, kriminell underholdning. 

Rammeverket er satt til Mexico der ei heller ett menneskeliv er verdt fem pesos. 
Her drepes det for fote. 
Det korrumperes. 
Det trues. 
Det produseres. 
Det fraktes. 
Det er en sykdom vi igjen blir vitne til som sniker seg inn i alle kriker og kroker av det meksikanske samfunnet, et dødelig virus som det foreløpig – og det ser ikke ut til å komme heller – ikke finnes en effektiv kur mot. 
Vil den noensinne komme? 

Kanskje ikke fordi vi har sett og hvordan amerikanske myndigheter, og meksikanske, for lengst har gått til krig mot narkotika. 
Hvordan går denne krigen? 
Rett vest, rett sør, rett nord, rett i dass. 
Det produserer fortsatt millioner av tonn med dop som selges verden over, og spesielt mye i nabolandet til Mexico, USA. 
Og drapene bare fortsetter. 

Og, her er «Narcos: Mexico» en dramatisert serie fra virkelighet som tar oss tilbake til hvordan det hele startet opp på 1980-tallet. 
Vi treffer en gjeng med uorganiserte produsenter og mannfolk som dealer med denne menneskeskapte ondskap. 

Vi ser hvordan myndighetene forsøker å få satt en stopper for alt dette. 
Alle som kan lese, og som har fulgt med vet hvordan dette har endt – hvordan dette går. 
Det går ikke. 
Mexico er i dag et lovløst land i flere store regioner der det drepes folk i hopetall. 
Brutalt, vilkårlig og nådeløst. 
For narkotika er virkelig frihandel som får dollarbunkene til å vokse, nærmest opp i skyene. 

Narcos: 
Mexico gir oss et grufullt innblikk i den spede starten av det som har utviklet seg til å bli det store Guadalajara-kartellet med mye mer. 
I kartellets spede begynnelse og spede midte finner vi lovens mann, Félix Gallardo, spilt av meget troverdig Diego Luna, som noe famlende tar på seg oppgaven på å samle troppene av produserende bønder, selgere og småkonger for å bygge et slags imperium. 
«Narcos: Mexico» er slik det hele startet både på rett og gal side av loven. 
Krigen mot narkotika. 

Serien er omtrent smidd over nøyaktig samme lest som de foregående. 
Det vi si med en behersket fortellerstemme, den samme gode musikken, autentiske klipp og en helt egen coolhet midt i alt det grusomme. 

Denne gangen er det en annen DEA-agent som vi skal bli kjent med. 
Hans navn er Kiki Camarena, spilt av Michael Peña. 
Han vil gjøre noe nytt. 
Han er frustrert, føler karrieren står bom stille. 
Han vil vekk fra DEA-jobben i California. 
Han og hans unge familie blir derfor, etter litt om og men, flyttet til nettopp Guadalajara. 
Han finner kjapt ut at han nok er ankommet inngangsdøra til en krig mot narkobransjens mange drittsekker av noe ekle fyrster, drapsmenn, konger, ektefeller, venner, familie og baroner. 
De som opererer verden over, også her i landet. 

Vi må også opplyse om at i 2017 ble Carlos Muñoz Portal funnet drept i en bil langs en grusvei i Temascalpa, sentralt i Mexico. 
Hans jobb var å lete etter steder å spille inn denne fjerde sesongen av Narcos. 
