Pianistisk filigransarbeid i musikalsk drømmeland
KSO vartet opp med en fenomenal russiskfødt pianist i konserten denne uken 

Andresatsen i Beethovens klaverkonsert nr. 1 i C-dur har tempobetegnelsen Largo; meget langsomt. 
Den unge pianisten Pavel Kolesnikov spilte den enda litt langsommere. 
Det var som om han gikk sammen med Beethoven inn i en drømmetilværelse der alt er skjønnhet og håp og kjærlighet. 
Dirigent Aadland var ytterst var for pianistens vei og lot orkesteret, litt ukonsentrert i begynnelsen, følge hans spor. 

Den unge, spedbygde pianisten, faktisk 29 om en måned, utfoldet en musikalsk autoritet av sjelden kvalitet der han ikke bare gjorde andresatsen til en lengselsfull og stillferdig andakt, men like mye der han ekvilibristisk utfoldet et pianistisk filigransarbeid med sin overlege teknikk, enten vi nå snakker om første eller siste sats. 
Den lange kadensen (solo-partiet mot slutten av første sats der orkesteret tier) ble en oppvisning full av overraskende vendinger samtidig som alt var klart, nærmest avklaret. 
Sjelden har jeg sett og hørt maken til elegant pedalarbeid. 

Konserten ble innledet med en urframføring av svenske Rolf Martinssons tretten minutters verk Shimmering Islands. 
Jeg prøvde forgjeves å se for meg sommerskimmer over Bragdøya eller Dvergsøya, uten å klare det. 
Men verket var spennende nok uten tittel. 
Det åpnet med først en stigende rekke tonetrinn, dernest en synkende, litt avvikende fra den første, og dette elementet var gjenkjennelig utover i verket, mens de orkestrale kontraster ble stilt eksplisitt til skue, kontrafagottens nederste leie mot piccolofløytas øverste, messing i glissandi og fioliner i tremolo, her manglet det ikke på spennende orkestrering. 

Sibelius’ femte symfoni til slutt: 
En herlig utfoldelse av romantiske spenninger, forløst i siste satsens insisterende akkord- og melodi-mønster først i horn, så i messing, med en nesten pop-aktig melodiføring over det hele, før det kulminerer i noen vanvittige slutt-akkorder, saftig og svulstig så det holder og nydelig ledet av Eivind Aadland, ikke for ingenting student av finske Sibelius-pris-vinner og dirigent-guru Jorma Panula. 
