Vietnam-gjesp
«Shellshock: 
Nam '67» prøver å sjokkere med voldelig realisme, men ender opp som et stort gjesp. 

Jungel, blodsøl og brennhete patronhylser. 
Virkeligheten under Vietnam-krigen var beintøff, hvor amerikanernes kamp mot det kommunistiske Vietcong ble en katt og mus-lek med livet som innsats. 

«Shellshock: 
Nam '67» er på en måte Vietnam-spillenes «Grand Theft Auto». 
Soldatene banner som trøndere på karsk, blodet flyter i strie strømmer og stakkars vietnamesere får hodet blåst av. 

Men sånn er krig, og «Shellshock: 
Nam '67» har dermed fått den høyeste aldersmerkingen. 

Det er likevel litt merkelig hvordan spillet tolker realisme. 
Blod og søl er det nok av, men uansett tåler du det meste av kuler og granater. 
Det er bare å løpe bak en stein og vente et par sekunder hvis du skulle bli såret. 

Gjennom en serie av oppdrag tar du rollen som en nylig innkalt, amerikansk soldat. 
Selve innholdet er ganske lavpannet: 
Du går så og si på skinner, vanligvis på en sti gjennom diverse jungelmiljøer, og skyter alt som dukker opp fra gresset. 

Tidvis endrer målene seg litt - snikmyrde en vietnameser som av en eller annen grunn skiller seg ut fra de andre vietnameserne, sprenge diverse installasjoner i fillebiter, og kanskje desarmere en skummel jungelfelle (noe som åpner et heller tamt mini-spill). 

Sånn sett er det som alle andre krigsspill. 
Problemet er derfor at det ikke driver sjangeren fremover. 
Det er det samme gamle konseptet vi har sett ørten ganger før, og begynner å bli rimelig lei av. 

Det kan ikke måle seg med «Battlefield: 
Vietnam» til PC-en. 
Det skiller seg heller ikke ut fra det lignende «Vietcong». 
Det er egentlig ingen grunn til å kjøpe «Shellshock: 
Nam '67», med mindre du ikke har en god nok PC i hus. 

I tillegg fører spillet en uhyre sterk pro-amerikansk holdning. 
Det er i seg selv greit nok, men med den overdrevne bruken av Hollywood-klisjéer («let's kill some charlies»), sitter du igjen med en ganske bitter smak i munnen. 

Det er rett og slett ikke dypt nok. 
Det reflekterer ikke på all elendigheten. 
Resultatet er overfladisk og typisk, som en lavbudsjetts B-film fra 80-tallet. 

På den positive siden stiller spillet med en solid teknologi som fundament, og presenterer en forholdsvis fin grafikk og et imponerende lydbilde. 
Det er ikke vanskelig å bli engasjert - det føles bare veldig gjennomsnittlig. 

Spillet har heller ikke mye konkurranse på PlayStation 2-markedet, og er du helt bestemt på å skaffe deg et Vietnam-spill på denne konsollen, er det derfor et naturlig valg. 

Stiller du ikke altfor høye krav, kan du helt sikkert more deg med «Shellshock: 
Nam '67». 

For oss andre er det nok et gjesp for spillindustrien. 

PS! 
Spillet er også ute på PC og Xbox. 
