Musikalsk lavmål
Det tristeste i musikkbransjen er de bandene som går i nøyaktig de samme fotsporene andre har gått før dem. 
Til slutt er det bare en gjørmesti igjen, og det er akkurat der Plumbo er. 
Med gjørme opp til knærne drar de seg fram for å fri til alle bygdefolka som er mer opptatt av hjemmebrent enn kvalitetsmusikk. 
For dette er musikk man trenger en fest og mengder med alkohol for å nyte. 

Denne gangen har bandet fra Sande samarbeidet med produsent og låtskriver Ole Evenrud (kjent som Ole I'dole) – uten at dette har hjulpet stort. 
Musikken virker masseprodusert og monoton med mangel på dynamikk og følelser. 
Stemmen til Lars Erik Blokkhus er platt og kjedelig, og drukner i produksjonen. 
Med en gang han prøver å synge noen intervaller over en kvint, hører man autotunen komme med en gang, og når han beveger seg i høyden, blir det bare anstrengt og slitsomt. 

Sleske modulasjone r, malplasserte breaks, opplagte akkordprogresjoner, oppbygninger som ikke fullføres og banale tekster er bare noen av varseltegnene her. 
Vi har hørt det tusen ganger før, og derfor vil nok Plumbo atter en gang tjene masse penger på innbitte nordmenn som er redd for alt nytt, og kun trenger bakgrunnsmusikk til neste fest. 
