Plateanmeldelse:Roy Harper 
- «Man And Myth» 

Aristokratbohemen. 

ALBUM: 
FOLKROCK Roy Harper «Man And Myth» (Bella Union/Indie) Folkrockens mest fornemme «freak» er forgudet av oppkomlinger som Joanna Newsom og Fleet Foxes, og var elsket av samtidige som Pink Floyd og Led Zeppelin. 

Han kommer aldri til å bli alle folks kopp te. 
Men de som vet å sette pris på en ekstraordinær kopp, bør vite at «Man And Myth» tåler sammenligning med de ypperste, ahem, «bryggene» hans fra syttitallet. 

Han er sågar mer melodisk nå. 

Stemmen er fenomenalt fleksibel. 
Den gjør størst inntrykk når den synger om tid, som for Harper er et elastisk begrep. 
«Time Is Temporary», heter ett kutt. 
«Life is eternal/death is eternal», synger han senere. 

Mystikeren Roy får dette til å føles som dype innsikter. 

BESTE LÅT: 
«Heaven Is Here/The Exile» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
