Bare Egil Band:«Sanger fra Bare Egil By» 

(Duplex / Universal 

Lyden av et smil som stivner etter tre låter. 

Egil Hegerberg er ikke som alle andre, og det skal vi jo omfavne. 
En liten stund, i alle fall. 
For hans surrealistiske form for humor har sine øyeblikk, men aller helst i ørsmå doser. 

Hegerbergs største problem tekstmessig er fraværet av sammenheng. 
Morsomhetene hans blir altfor tilfeldige og fragmentariske i den store helheten, og det er vel kun i «Grana er straight» at vi klarer å holde på fliret gjennom hele låta. 

I motsetning til beslektede Black Debbath mangler med andre ord Bare Egil Band en rød tråd, hvilket også gjelder tonefølget. 
Her serverer Hegerberg alt fra romklang-reggae til Raga-rock, ispedd klassiske tilløp, DumDum-pastisjer og hårete heavy («Gulost i doss» er faktisk ekstremt fengende {hellip}). 

Jeg må nok i mitt stille enfold undre meg på hvem i all verden det er som kan få noe ut av en slik plate, dessverre. 

Anbefalte kjøp: 
«Gulost i doss», «Sløy, dopforherligende reggaelåt», «Politimester Egil». 
