Bokanmeldelse:Lars Kepler (pseudonym): 
«Sandmannen» 

Fjerde bok fra suksessduoen som skapte politihelten Joona Linna - en krimroman for søvnløs spenning, grøss og utspekulert ondskap. 

Krimroman 485 sider 379 kr. Cappelen Damm 

Boken er svært godt konstruert rent dramaturgisk, med et så glimrende godt språk, inklusive medrivende dialoger, med persontegninger så infernalsk fundert i geniale svarte avgrunnsfølelser. 
Kort sagt så godt smidd sammen at negative kritikere bare kan gå og skyte seg selv med en gang - hvis hun/han et øyeblikk trodde hun/han har lest noe bedre i akkurat denne del-krimsjangeren. 

Men utgivelsen er også en høyst salgbar action-historie, trolig rettet mot TV/film-markedet allerede i unnfangelsen. 
Da er det enda mer imponerende at forfatterne finsliper subtile litterære kvalitetskrav. 

Ønsker om engasjerende persontegninger blir tilfredsstilt. 
Det eneste myke ved teksten er at stålkontrollen forfattere sjelden gir opp, også er synlig. 
Ergo tenker denne anmelder at bokens redaktører har gjort en kjempejobb og fortjener sin del av jubelen. 

Det er vanskelig å si noe mer om selve plotet, uten å formidle noen «spoilere». 
Uansett invaderer denne krimromanen sin leser fra side en. 
Boken skaper et sug inn i små detaljer ved KBG/sovjetstatenes fall, den leder inn i irrganger av horror i psykiatriens/galskapens innerste rom. 
Alt fremstår som kvalitetssikret, personene er helstøpte - det politisk og psykiatrisk utenkbare gjøres tenkbart. 

Når da til og med oversettelsen fra svensk (Henning J. Gundersen) flyter som smeltet bly, er det umulig å lese boken uten å få følelsen av litterær, dramaturgisk, kreativ og innovativ tyngde. 

Enda kortere sagt: 
Ikke stol på meg. 
Bare les den. 
