«Sex og småbyliv»
Det går overveldende som forventet når stilikonet Sarah Jessica Parker og den sjarmerende britiske fomleren Hugh Grant kolliderer i denne ellers velproduserte komedien. 

De to er det separerte, hel-urbane New York-paret, som ser et mord. 

Hun er en vellykket eindomsmekler, han er en kostbar advokat. 
årsaken til deres ekteskapelige kriser, er at han har vært utro. 
Han forsøker frenetisk å få sin ektefelle i tale. 
Omsider får han til en hyggelig middag. 
Og det er etter denne, de ser den grufulle handlingen - og blir tydelig gjenkjent av morderen. 

Morderen er av det absolutt hensynsløse, profesjonelle slaget. 
Derfor blir de to «beskyttede vitner» av FBI - og blir derfor - i påventa av at forbryteren skal arresteres - fraktet til - for dem - verdens utkant på det villeste, mest usiviliserte bondelandet i Wyoming. 

Det blir ikke enkelt - for noen av dem. 
Her blir det ku-raut, bjønne-brøl og jordnær fornuft. 
Ingenting minner om livet i deres kjære hjemby, New York. 

Som bent: 
Det er selvfølgelig vellaget. 
Og det aller beste er et et hipt, aktuelt og meget stilsikkert musikkspor. 

Alt er imidlertid bygget opp omkring de to hovedpersonene - og bilde skapt av og om dem gjennom noen år nå. 
Sarah Jessica Parker får ikke lov til å være noe annet enn hennes evige småklagende, smådrømmende, designerbevisste, barnelengtende og kjærlighetshungrende figur fra TV-serien «Sex og singleliv». 

Og Hugh Grant er tilbake til selv ur-figuren som seg selv: 
Sjarmerende, upålitelig, egentlig snill, men uhelbredelig fomlete rotekopp av en engelskmann. 
Dog: 
Egentlig og evig uimotståelig. 

Grant har fått nesten alle de kjappe, velplasserte småreplikkene, som er denne filmens hovedinnhold. 
Grant er en mester i tilbakelent timing. 
Parker mestrer ikke kunsten tilsværende, og blir derfor en nokså irriterende figur nå og da. 

Men alt ender - selvfølgelig - overstadig godt. 
Noe annet ville, selvfølgelig, vært totalt utenkelig. 

Dette er helt grei kveldshygge. 
Men ingenting ekstra. 
