Bokanmeldelse:«Islendingesagaene» 

Maktkamp, drap, sex og sjalusi: 
De gamle islandske sagaene står ikke tilbake hverken for bloddryppende krim eller bestselgende romantikk. 

De fem bindene veier over seks kilo – stappfulle av høyspenning. 
Etter 700–800 år er samtlige 40 islendingesagaer og 49 småhistorier (tætter) oversatt til moderne norsk. 

For første gang foreligger en komplett oversettelse ikke bare på norsk, men også på svensk og dansk. 
For en bragd! 

I samlingen finner vi kjente verker som Njåls saga, Gunnlaug Ormstunges saga og Egil Skallagrimsons saga. 
Men også en rekke ukjente sagaer og småhistorier. 
Hver fortelling innledes med en kort innføring i tekstens historie og hvilke manuskriptversjoner som ligger til grunn for oversettelsen. 

I sum forteller de historien om vår norrøne fortid. 
En historie om konger og treller, om storfolk og småfolk, om maktkamp og strid, men også om kjærlighet og erotikk. 

Som når islandske Hrut i Njåls saga oppsøker den norske kong Harald Gråfell, som var konge på 960-tallet. 
Kongens mor, Gunnhild, inviterer Hrut til å tilbringe nettene sammen med henne bak en låst dør. 
Til vaktene sier kongemoren Gunnhild lakonisk: 
«De kjem ikkje til å missa anna enn livet om de fortell noko om korleis vi har levd saman.» 

Slik holdt de på – i vikingtiden også. 

Noen av sagaene foreligger allerede i eldre norske oversettelser. 
Både Samlaget og Aschehoug har utgitt enkeltutgaver og praktverk, som «Norrøn saga», basert på ulike oversettelser fra 1922 og fremover. 

Men først nå foreligger alt komplett og i en konsistent norsk språkdrakt – både på bokmål og nynorsk. 

Sagaene og tættene forteller om en tid der konflikter ofte ble løst på de mest brutale måter. 
Som historisk dokument er sagalitteraturen både rystende og fascinerende. 
Hva er sant? 
Hva er oppdiktet? 
Fagfolkene er ikke alltid like enige om sagaenes troverdighet. 
Hva er skjønnmalt? 
Hva holdes tilbake? 

Likevel hersker det liten tvil om at sagaene gir oss et broket og fargerikt innblikk i en tid som for lengst er forbi. 

Verket har kostet 15 millioner kroner og er finansiert bl.a. av Norsk kulturråd, Fritt Ord og ulike selskaper, stiftelser og fond. 

For den norske utgaven har professorene Jan Ragnar Hagland og Jon Gunnar Jørgensen vært ansvarlige. 
Ikke mindre enn 19 oversettere har gitt verket norsk språkdrakt. 
De to litterære bautaene Roy Jacobsen (bokmål) og Edvard Hoem (nynorsk) har vært fagkonsulenter for språk og stil. 
