Gangsterfilmen som stiløvelse
Si hva du vil om Ben Afflecks skuespillerkarriere – for eksempel at han nok burde ha styrt unna både Jennifer Lopez og Batman – men som regissør har fyren levert solide filmer: 
"Gone Baby Gone", The Town" og "Argo". 
Dessverre får ikke Affleck det helt til når han han nå prøver seg på et bredt anlagt gangsterepos i tradisjonen etter "Gudfaren" og "Ondt blod i Amerika". 

Mot et bakteppe av depresjon, forbudstid og etniske konflikter på 1920-tallet, følger "Live by Night" Joe Coughlins vei fra småskurk i Boston til gangster i Miami. 
Og underveis trykker Affleck, som i tillegg til å regissere også produserer, spiller hovedrollen og har adaptert historien fra en roman av Dennis Lehane, på hver eneste sjangerknapp. 
Her er alt hjertet kan begjære av business og korrupsjon, romantikk og hevn, Tommy Guns og skreddersydde dresser. 

Som helhet mangler likevel "Live by Night" snerten og dybden som gjorde dens forbilder til klassikere. 
Det holder ikke at filmen er pen å se på – eller at enkeltsekvenser blir løftet av skuespillere som Elle Fanning og Chris Cooper – når scene etter scene bare passerer uten å gjøre inntrykk. 
Og til sist ender Ben Afflecks gangsterfantasi opp som en tom stiløvelse. 
