Rapport fra det hvite galehuset
SAKPROSA: 
Vi hadde alle kunne sove roligere om denne boken var blitt avslørt som et falsum. 
Men dessverre tyder det meste på at den er sannferdig. 

Michael Wolff: 
Ild og vrede. 
På innsiden av Trumps Hvite hus. 
Oversatt av Kaja Rindal Bakkejord, Lene Stokseth, Lars Lenth, Gunnar Kagge, Sindre Kartvedt, Øyvor Dalan Vik og Jan Christopher Næss. 

Under Donald Trump er skandaler ferskvare. 
Omløpshastigheten er så høy at forrige ukes enestående brudd på all tradisjon og anstendighet for lengst er historie. 
Hva har han tvitret i morges? 
Hvilken internasjonal krise skaper han akkurat nå? 
Både nyhetsorganisasjonene og publikum er tydelig preget av skandaletrøtthet. 
Donald Trumps største mulighet til å bli sittende perioden ut, er at vi ikke lenger lar oss sjokkere av noe som helst. 

Altfor travelt 

Dette har Kagge forlag skjønt. 
Derfor har de hatt det så fryktelig travelt med å få klar en norsk utgave av Michael Wolffs Fire and Fury at de har kastet kvalitetskontrollen over bord. 
Sju oversettere har fått i oppdrag å gi boken norsk språkdrakt, flere av dem har ikke klart det. 
Noen av kapitlene har passasjer som er bortimot uforståelige, som her: 
«tortur, den overaskende liberale tendensen blant generaler og forsvarsbyråkratiets tilkortkommenhet.» 
To avsnitt nedenfor sier Roger Ailes om Michael Flynn: 
«Han er en bombekaster», et ord som på norsk utelukkende brukes om våpenet. 
Litt overraskende er det også at forlaget ikke har luket ut de få dokumenterte feilene i boken, blant annet en navneforveksling Wolff selv har beklaget. 

Sensasjon 

Fire and Fury var en sensasjon da den kom for to måneder siden. 
Utgivelsen ble framskyndet da Trump forsøkte å stoppe boken, en reaksjon som på ingen måte la noen demper på salget. 
De saftigste avsløringene ble raskt spredt, også i medier som rynket på nesen over Wolffs tabloide stil og angivelig svake kildekritikk. 
Siden har kritikken stilnet. 
Dokumentasjonen av at Wolff har jukset, er uteblitt. 
Flere kilder har bekreftet at ting han gjengir fra private samtaler, er korrekte. 
Enten har faktasjekkerne hatt så mye annet å kontrollere, eller så er livet i Det hvite hus akkurat så absurd som boken framstiller det. 

Ild og vrede, som boken heter i norsk utgave, var uansett troverdig nok til å felle Steve Bannon, som både i egne og andres øyne var den egentlige presidenten. 
Blant de mange minneverdige sitatene, er dette fra Bannon, når Roger Ailes advarer mot å gi Trump for mye å tenke på: 
«For mye, for lite – det gjør ikke nødvendigvis noe fra eller til.» 
Bannon advarer også om at den store saken ikke er helsereformen, men Russland. 
Og «når Russland-historien bli avdekket, følg med på Kushner.» 

Uforberedt på ansvaret 

Wolff skildrer en gruppe mennesker, Jared Kushner inkludert, som uforvarende kom til å overta styringen av verdens dominerende stat. 
De trodde, helt inntil det siste, at de skulle gå på et innbringende tap, et nederlag som ville gi dem enda mer penger og innflytelse. 
I stedet ble de sittende med et ansvar de var totalt uforberedt på, og himmelropende inkompetente til å forvalte. 
Hadde det ikke vært så alvorlig, kunne Wolffs bok vært lest som en parodi på David Halberstams The Best and the Brightest, om hvordan også de unge geniene i John F. Kennedys stab tok dramatiske feilbeslutninger. 

Wolffs talent er imidlertid ikke den politiske analysen. 
Andre bøker, som republikaneren David Frums Trumpocracy, gir langt bedre innsikt i Trumps systematiske dekonstruksjon av USA administrasjon, internasjonale posisjon og globale omdømme, Wolff gir først og fremst en fascinerende innsidebeskrivelse av måten det skjer på. 

Karakteren 3 reflekterer den lave kvaliteten på den norske utgaven. 

Originalen ville fått 5. 
