Magisk Nicolas Cage!
Ingen kan spille trollmann som Nicolas Cage. 

Gi ham et vilt og genialt hippiehår og la ham få spille på utsida av den plagsomme realismen — og der har du en Cage som er like god som ny. 
Skeiv i mimikken, jålete bekymra som en klimaforkjemper, eksplosiv og autoritær og vanvittig flott. 

Nicolas Cage var det fjerneste vi kom fra influensa denne julen. 
Han hadde en testosteron-utfoldelse som antakelig kan kurere sykdommer du aldri har hørt om og ikke aner virkningen av. 

I «Trollmannens læregutt» spiller han mot den nye tids minst sannsynlige ungdomshelt. 
Jay Baruchel er en malerisk avlang kanadier på 28 år. 
Han kom inn i «She's out of my league» som en slags sosialdemokratisk valgkampsak: 
Denne mannen er et idol sjøl om han likner uoppdaga gnager, for han har en indre mangel på sammenheng som til slutt vil slite ut kvinner slik at de overgir seg til morsinstinktet. 
Men Baruchel vant både dama og filmen, for han har det særegne vi kaller absolutt og urolig tilstedeværelse. 

I «Trollmannens læregutt» hyres han av Cage som lærling i en eldgammel familiebedrift som enkelt sagt bare skal forsøke å hindre at Alfred Molina overtar verdensherredømme i New York. 
Han og Cage spiller begge på den risikable yttersida av tirsdag formiddag, og de står til hverandre som tivoli og sukkerspinn. 
«Trollmannens læregutt» er ikke bare en visuelt oppstasa film, den er spennende og romantisk og hvis det fremdeles var jul, ville jeg ha foreslått at dere kjøpte den til noen. 
