Marianne Engebretsen:Har ventet i seks år 

Hun har tatt seg god tid før debutalbumet kom. 
Det tjener hun på. 

Marianne Engebretsen: 
"Redefined" 

Marianne Engebretsen fra Randaberg var 23 år gammel da hun ga ut en selvtitulert ep i 2011. 
Den gang studerte hun vokal på rytmisk linje på musikkonservatoriet i Kristiansand. 

Hun kom en ny ep kalt "Seasons" i 2014 og gjorde det bra i "The voice" på TV 2 året etter. 
Nå er hun omsider klar med debutalbumet, og det har vært smart å ta den tiden hun trengte. 

Det er lett å høre at hun vet mye om stemmebruk, men det fine er at hun også vet mye om å variere denne bruken. 
Istedenfor å pøse ut alt på én gang, får vi vakre "September" som holdes lavmælt hele veien. 
Stemmen er sterk, men hun har i tillegg funnet ut hva hun vil med den. 

Hun åpner albumet med svevende "Stars", som allerede har hatt et godt liv som singel. 
"Bird" starter mer neddempet, men drives framover mot et klimaks. 
Elegant gjort. 

Hun har med seg Thomas Gallatin (trommer), Espen Tappel (gitar), Thomas Engebretsen (bass og perkusjon) og Nicolay Tangen Svennæs (tangenter). 
Dette er drevne folk som skaper et lydbilde som kler henne. 

Dessuten tar Benedicte Alstveit Årsland, Nora Myrset Asheim og Torfinn Thorsen seg av strykerne på fine "Need you here". 

"Anything" fester seg etter noen runder, mens tittelkuttet "Redefined" har en mer umiddelbar nerve. 

På "Fences" får vi Torjus Vierli på synth, og Engebretsen beveger seg inn i et elektronisk landskap som passer henne bra. 
Det vil ikke skade å utforske mer av dette neste gang. 

Lavmælte "Olivia" passerer mer ubemerket før avslutningen "Fly" bygger seg opp mot en mektig avslutning. 
Det er et triks som funker fint, men som hun heldigvis ikke bruker hver gang. 

Noe av tiltalende her er beherskelsen hun viser på flere av kuttene. 
Har du stemmen til det, er det sikkert fristende å trå til. 

Beste spor: 
"Stars", "Need you here", "Fences". 
