Spillanmeldelse:Shop til du zzzz... 

«Style Boutique» forsøker å være alle jenters drøm, ved å la dem shoppe til de blir firkantede i øynene. 

Vel, det er ikke helt sant. 
Du skal nemlig ikke shoppe til deg selv, men velge ut klær til andre som «trenger» det. 

Du er en butikkansatt, og samtidig en slags motenovise, som blir lært opp av en proff. 
Det kommer ulike kunder til butikken din, og det er din oppgave å hjelpe dem med å finne riktige klær. 

De har ulike stiler og ønsker - og budsjett. 
Du har et stort lager av klær å ta av, og må finne det riktige plagget ut fra dette. 
Deretter kan du velge om du skal be kunden om å ta en kikk på plagget eller prøve det på med en gang - uten at jeg skjønte den store forskjellen på dette. 

Det viktigste er å se på stilen til kunden. 
Dersom hun har en kul stil og ønsker en ny topp, må du velge en som er tøff og samtidig har farger som matcher resten av antrekket. 
Er det en søt jente med musefletter og lyseblå topp, velger du heller et rosa skjørt og flate sandaler. 

Jepp, så enkelt er det. 
Noen ganger får du også andre oppgaver, som å finne et spesielt designermerke. 
Når kunden er fornøyd får du lovord og penger. 

Dette er rett og slett en øvelse, eller oppvisning, i estetisk sans. 
Etter hvert som du gjør det bra, får du ansvaret for hele sjappa. 
Da får du en liten økonomisk utfordring med det samme. 
Nå må du kjøpe inn nye klær. 

Du kan velge mellom 16 ulike designermerker, alle i ulike prisklasser og med forskjellig stil. 
Du må passe på at du holder budsjett og i tillegg kjøper klær etter riktig sesong - for eksempel ikke tar inn vårklær om sommeren. 
Samtidig må du forløpende håndtere krevende kunder. 

Det går også an å benytte seg av det trådløse nettverket, hvis man har venninner som er like shoppinggale. 
Da kan man blant annet besøke hverandres butikker og ha små motekonkurranser. 

Men hvor morsomt er dette egentlig? 
Og hvor lærerikt er det? 
Ikke så mye av noen av delene, er jeg redd. 

Yngre jenter kan nok synes det er gøy å sysle med denne virtuelle shoppingen en stund. 
Men de er nødt til å gå lei. 
For det er gruelig repeterende. 
Du gjør det samme om og om igjen, og det er i tillegg ganske enkelt. 

Spillet får en liten oppsving når du skal begynne å kjøpe inn klær og ta ansvar for butikken, men heller ikke dette er spesielt utfordrende i lengden. 
Det går heller ikke an å regne i norske penger, og da er litt av hensikten borte. 

Spillet blir mer en opplæring i hvilken kynisk verden vi lever i. 
Har du nok penger kan du kjøpe akkurat det du har lyst på, og nye klær gjør deg lykkelig på et blunk. 
Ikke akkurat noe jeg hadde villet lære min egen datter. 

Men det er kanskje bedre at hun sitter i sofaen og shopper på DS-en, enn at hun maser hull i hodet på deg om å få nye klær? 
