Låtanmeldelse:Tone Damli - «Di første jul» 

Advent er et stykke unna, men Tone åpner kalenderen i god tid. 

«Di første jul» 

Det vanket kritikk da Tone Damlis førstefødte ble «lansert» via Betsson i april. 
(Damli har en millionkontrakt med online-spillselskapet). 

Men tror du kanskje at norsk pops dyktigste – eller mest kyniske, alt ettersom hvordan man ser på det – forretningskvinne «lærte» av det? 

Hah! 
«Di første jul», en smakebit fra Damlis kommende julealbum, fortsetter ublu i det samme strategiske sporet. 
Stilet direkte til datteren, som var den en halvoffentlig Facebook-oppdatering eller et blogginnlegg: 
«Eg har båre deg frem, gitt deg liv.» 

«Rørende personlig», «intimitetstyrannisk» eller bare nok en pågående episode i moderlandets mest febrile kjendissåpeopera? 
Hver vil tenke sitt. 

Låten markerer en rekke hamskifter for henne. 

Dette er ikke «moderne» pop, men pur visepop, fint sunget på dialekt, med vokalen liggende nært og hviskende fortrolig i sentrum. 
Melodien føles myk som et par gamle strikkesokker, dobroen klimprer, strykerne utånder mild peisvarme, en tamburin markerer forsiktig, forsiktig. 

Låten hadde sin debut på «Nitimen», og er allerede A-listet på NRK P1. 

Les: 
Nå som hun er mor, og definitivt voksen, skal Damli peile seg inn mot et mer modent publikum. 

Bildet på omslaget taler også det et tydelig språk: 
Tone – vakker mer enn flørtende sexy nå; verdig, liksom, à la Sissel – innhyllet i en høyhalset hvit strikkegenser. 
Hun utstråler, akkurat som teksten, moderlig varme og trygghet. 
«Her er julefred.» 

Melodien er ikke all verden, veldig hørt-det-før – som så mye norsk visepop. 

Men musikken er, som alltid, av sekundær betydning i historien om mediefenomenet Tone Damli. 
