Anna of the North:Behagelig bakgrunnsmusikk 

Det lugger for lite når Anna of the North brer ut om såre følelser i en ellers smakfull debut. 

Anna of the North: 
"Lovers" (Different) 

Elektroduoen bestående av norske Anna Lotterud og Brady Daniell-Smith fra New Zealand mestrer sin egen formel til fulle: svevende, drømmeaktig synthpop av det tilbakelente slaget, farget av varme 80-tallspasteller. 

Debuten er dessverre blek på grensen til blodfattig. 
Den mer odde, kjølige gjennombruddslåten «Sway» fra 2014 står seg fremdeles sterkere enn samtlige låter på dette albumet. 

Når det er sagt, finnes det ingen direkte svake låter her, bare altfor få høydepunkter. 
Og høye forventninger fra min side i forkant. 

Presseskrivene framhever blant vokalistens samarbeid med Tyler, The Creator og Frank Ocean. 
Den forventede hip hop-påvirkningen er derimot lite tydelig, foruten på «Fire». 
Den skiller seg også ut som den mest dansevennlige låten og har vært en glimrende tropisk-influert sensommerlåt. 

Innpakningen er helt riktig. 
Designet er stramt, låttitlene likeså: 
«Feels», «Baby», «Money», «Fire». 
Produksjonen er pen, og lengden er på lyttervennlige 35 minutter. 
Tematikken er ekte og gjenkjennelig. 
Hjertesorg og svik – her tør Lotterud blottlegge seg på en måte som gjør at prosjektet oppleves ærlig. 
Vokalen hennes bidrar til å gi platen et nødvendig jordnært inntrykk. 
Den er lite utstudert og formidler med troverdighet. 

Etter å ha lyttet gjennom «Lovers», sitter jeg likevel igjen med samme følelse som når jeg trår inn i en hvilken som helst semi-eksklusiv skandinavisk motebutikk. 
Alt er pent, lyst og lekkert, med akkurat nok egde til at en føler at en skiller seg ut i mengden. 
Ingenting får en til å heve øyenbrynet, men alt kunne lett fått plass i garderoben. 

For et band som i budskap bærer hjertet sitt på skjorteermet, er det litt for lite blodsøl på «Lovers». 
Neste gang håper jeg de rufser det mer til. 

Beste spor: 
«Money», «Always», «Fire». 
