Paella-Bourne med melkesyre
Bruce Willis er med i ti minutters tid, og så er det Henry Cavill som skal løpe fritt rundt i en slags paella-rotete Bourne-mutasjon langs CIAs spanske ytterkanter med blått øye og melkesyre. 
Dette burde blitt bedre. 

«The cold light of day»: 
Amerikansk thriller. 
2012. 
1 time,33 minutter. 
15 år. 
Regi: 
Mabrouk El Mechri. 
Med: 
Henry Cavill, Bruce Willis,Sigourney Weaver, Veronica Echegui. 

Thriller med Bruce Willis som tilbakeholden CIA-er medomtrent samme kommunikasjonsvilje som en svidd oksesteik. 
Men filmen foregår i Spania, og da bør manbli mistenksom. 
Den er blitt til som et slags ulands-prosjekt eller fordi deter billigere enn komle-paella å lage film i Spania. 
Amerikanerne er antakeligbortviste Hollywood-gisler som har kommet til utlandet for å betaleparacetamol-gjelda si. 

Henry Cavill har vi sett før. 
Han var Theseus i «Immortals»og har en sånn kropp som jenter drømmer om rett før de får mensen. 
Cavillspiller den litt fornærma sønnen som har måttet flytte jorda rundt på kortvarsel uten å vite at pappa var tøffere enn Daniel Craig. 
Han treffer familienpå yachten i Spania, men familien fordufter fortere enn avviste asylsøkere, ogdere gjetter aldri hvem skurken er, for det sier jeg ikke. 
Nei, det er ikkeJagland. 

Filmen tusler i full fart av gårde til Madrid, og det erBourne-aktig vellykka, for i den spanske hovedstaden blir Cavill forfulgt avalle folka som finnes unntatt en Natalie Portman-imitasjon som har enhemmelighet som jeg heller ikke røper. 
Plutselig sitter Mossad der, og de gjennomfører blant annet denmest klønete shoot out-en i israelsk etterretningshistorie. 
Hallo! 
Vi har settNCIS, vi kjenner Zhiva! 

Nå har jeg fått filmen til å høres underholdende ut, og deter urettferdig, for regissøren Mabrouk El Mechri er en klønete halvungdom somantakelig ikke får til Instagram en gang. 
