Gledelig gjensyn
Jippi! 
Nemo er tilbake! 

BT-anmelder Astrid Kolbjørnsen ga «Oppdrag Nemo» toppkarakter i 2003. 
Nyutgivelsen i 3D gir ingen grunn til nedrykk. 

Den oppgraderte reprisen kan meget vel skyldes idétørke hos Disney som muligheten for å melke enda flere kroner ut av megasuksessen. 
Eller den kan være en oppkjøring til toeren, som er varslet premiereklar i 2016. 
I dette tilfellet er en hvilken som helst årsak grei nok for meg. 

Sammen med «Toy Story»-serien, «Wall-E» og «Up», utgjør «Oppdrag Nemo» toppsjiktet av Pixars animasjoner. 
Siden premieren har mange sett den på DVD, men siden film alltid er best på kino, er det intet mindre enn fabelaktig at den nå kan sees i sitt rette element. 

Uten å ha forskningsmessig belegg for det, anser jeg «Oppdrag Nemo» som en foregangsfilm i det som skulle bli en trend: filmer som skildrer omsorgsfulle, bekymrede og handlekraftige fedre – ikke bare i familiefilmer, men også actionfilmer som f.eks. "Taken". 

Originalen var storslått. 
I den grad 3D-formatet tilføyer noe, er det i form av enda bedre dybde, liv og bevegelse i filmens undersjøiske univers, der pappa Marlin leter desperat etter sin bortkomne sønn Nemo, assistert av Dory med den trøblete korttidshukommelsen. 

Skummelt, rørende og fremfor alt vittig fortelles en historie om foreldreskap og erfaring, vågemot og samhold. 

«Oppdrag Nemo» er dessuten en påminnelse om hvor godt det blir når norske stemmegivere legger talent og bredside til. 
Selv om originalen alltid er best (sett bort fra «Istid»), fungerer den norske dubbingen helt strålende, takket være talenter som Trond-Viggo Torgersen og Siw Anita Andersen. 

Med på kjøpet følger en fornøyelig liten forfilm fra «Toy Story»-universet, med dinosauren Rex som festfikser for badelekene. 

Er du enig med anmelderen? 
Si din mening her: 
