Ulver, «Wars Of The Roses»
(Kscope / VME) 

Dans med Ulver. 
Lysere og mer melodiøse enn noensinne, men aldri mindre ambisiøst. 
Heldigvis bikker det kun over i det statisk pretensiøse på platens fjorten minutter lange postludium. 
Med andre ord - langt unna Ulver-gründer Kristoffer Ryggs svartmetallstart på nittitallet. 
Ulver har siden blitt et helt særegent fenomen med internasjonal kultstatus (Soprano Jr. hadde Ulver-plakat på rommet), og de nekter seg ingenting av musikalske utfordringer. 
Heller ikke tilnærmet tradisjonell rock og pop, med progressivt fortegn á la tidlig Pink Floyd, noe også den flate vokalen gir assosiasjoner til. 
Eller smellvakker kammermusikk. 
Storslåtte ambiente lydbilder. 
Mørk doom-elektronika. 
I det hele tatt 
- Ulver er fremdeles noe for seg selv. 

BESTE LÅT: 
«Providence» STEIN ØSTBØ 
