Herlig eventyr i nettet
Regi: 
Sam Raimi. 
Med: 
Tobey Maguire, Kirsten Dunst, Alfred Molina, James Franco. 
Am action/eventyr. 
11 år. 

Med sterk moral og hjertevarm kjærlighet blir den litt puslete Peter Parker vår mann; vår helt - idet han nok en gang forsvarer livets positive krefter som Spider-Man. 

At «Spider-Man 2» - som hadde førpremière i Oslo i går - er en sikker økonomisk vinner med sin handlingsmettede og visuelt frapperende nettspinning, er ikke overraskende. 
Gledelig er det derfor at selve historien - eventyrlig usannsynlig som den er - er gjennomført med høy troverdighet, full av sårbarhet, ømhet og humor. 
Legg til et bekjentskap med et actionmonster på høygir, moralsk oppbyggelig heltestatus, sterke følelser, John Dykstras visuelle effekter, og du er servert sommerens filmhit. 

Innvendingen må være at filmen er litt i lengste laget. 
Noe av nettspinningen og monster-buldringen har litt preg av repetisjon. 

Det gjør imidlertid ikke så mye, så lenge den hjerteknusende duoen Tobey Maguire og Kirsten Dunst formidler en kjærlighetshistorie som nesten er like rørende som hos Romeo og Julie. 

I først Spider-Man-film ofrer som kjent vår mann kjærligheten til M.J. (Dunst) til fordel for et liv i nettmaskene rundt New Yorks skyskrapere. 
Hans lodd i livet er å stanse forbrytere og forbrytelser, og da er det liten plass til damer. 

I «Spider-Man 2» kastes unge Parker, alias Spider-Man, ut i et eksistensielt dilemma. 
Ligger hjertet hans hos jenta han elsker så høyt - eller banker det mest for hele menneskeheten. 
Enda mer trøblete blir det da jenta har funnet seg en annen mann som også flyr, en astronaut som attpåtil har vært på månen. 
Så ille er det at Spider-Mans superevner blir dårligere. 

I et grenseland mellom voluminøs sentimentalitet og mer alminnelige, varme følelser følger filmen duoen gjennom dramatiske hendelser. 

Og ingen må være i tvil om at Spider-Man gjør det som er rett. 

Med professor Octavius vandrende rundt som et flerarmet monster kan halve New York blåses bort dersom ikke en ekte og eiegod helt tar kontroll. 
Alfred Molina er for øvrig nyansert og god som professoren som er fanget i sin egen livstruende oppfinnelse. 

Men først og sist er dette en historie om heltemot - sett med tegneseriens raske skisser, kvikk humor, og en hyllest til både hverdagshelter og netthelter fra et velsmurt og effektivt Hollywood-maskineri. 
