Lyttekunstneren
BOK: Rachel Cusk følger opp suksessen fra «Omriss». 

Rachel Cusk: 
Transitt. 
Roman. 
Oversatt fra engelsk av Agnete Øye. 
Gyldendal forlag. 
109 sider. 

Når man leser Rachel Cusk, inviteres man inn i kloke samtaler fortalt med et skarpt blikk for detaljer og komikk. 
I likhet med forløperen «Omriss» har ikke «Transitt» et tydelig plot, men består i stedet av mange samtaler med og fortellinger om mennesker rundt hovedpersonen Faye. 

I «Omriss» fikk vi vite at Faye selv er skrivelærer og forfatter, hun er skilt og har to sønner. 
I «Transitt» har hun flyttet til London mens sønnene bor midlertidig hos faren. 
Ellers vet vi lite om henne, hun forblir i skyggen av dem hun prater med. 
Hennes del av samtalen fjernet, som for eksempel i denne telefonsamtalen med sønnen: 
«det ble stille, og så spurte han: 
Hvordan har du det? 
Etter at vi hadde lagt på, prøvde jeg å lese en avis». 

Disse samtalene utgjør brorparten av romanen. 
Her er alle slags mennesker rundt Faye representert, for eksempel håndverkeren hennes, en ekskjæreste, ei venninne, en fetter og kjæresten til fetteren. 
Historiene disse menneskene forteller er ofte så merkelige at de virker sanne, og dreier seg gjerne om temaer som ensomhet og fellesskap. 
Et nyetablert par med barn fra tidligere ekteskap sliter med å bli enige om en felles oppdragelse. 
Ekskjæresten har funnet lykken med en kvinne han ble kjæreste med etter at han passet hundens hennes og endte med å forårsake hundens død. 
En nyskilt venn reflekterer rundt hvorfor han føler nærhet til sin gps: 
«Det kan ha blitt slik at etterligningen av det menneskelige har blitt mer håndgripelig og mer intim enn originalen». 

Samtalene er fylt med både alvor og komikk, som når frisøren til Faye argumenterer for at det ikke kan være så vanskelig for kundene å komme med jevnere mellomrom: 
«livet består stort sett av forpliktelser uansett». 
Eller når en av elevene på skrivekurset beskriver ekskjæresten som «en som kjente henne godt nok til at karakterdrapet han utsatte henne for i de siste kranglene var nødt til å undergrave selvbildet hennes». 
Eksemplene er det mange av. 
Det er bare å glede seg til den siste romanen i Rachel Cusks trilogi. 
