Sterk trønder-debut fra Bergen
«Misantropesommer» byr på humørfylt visepop med alvorlige undertoner. 

Trønderen Johannes Holtmon har lenge holdt på i Bergens musikkliv, men han har kanskje holdt litt lav profil. 
Men etter en rekke singelutgivelser, har han omsider kommet i mål med sin første fullengder, «Misantropesommer». 
Holtmon har en umiskjennelig trønderdialekt, men det er ikke det som stjeler fokuset. 
I stedet trer låtene frem med sterke, billedlige tekster, fulle av fantasirike og fyldige scenarioer. 

Albumet har blitt produsert sammen med med Eirik Marinius Sandvik, som har hatt en finger med i utallige bandprosjekter og er kjent for sin evne til å balansere det eksentriske og psykedeliske med en avslappet popteft. 
Og det er nettopp denne kombinasjonen «Misantropesommer» lyser av 

Holtmon er ofte personlig, selvransakende og selvkritisk, men på en ytterst uimotståelig måte. 
Hans evne til å balansere det forsiktige med det utsvevende kommer kanskje best til syne på «Alien Alein», en luftig poplåt som ryker av vårfølelse og ukomplisert tilværelse. 

Den blir etterfulgt av en overraskende mektig og selvsikker synthdrevet «Åpenbaring», og gir liksom en ny dimensjon til vår oppfatning av artisten; Holtmon er langt fra bare trygg og myk. 

Hans stillferdighet er forførende og hans måte å bruke språket på drar lytteren helt inn til kjernen av låtene - han får oss til å pakke de ut, å lese oss selv inn i dem. 
Det er en imponerende sak fra en debutantvisesanger «Tyven» er et fabelaktig eksempel på det. 

«Misantropesommer» er hverdagslig og humørfylt uten å være traust, og det er på «Kometen Kommer» at man først fatter hvor magisk det kan bli når tekstene møter florlette, sammensatte musikalske landskap. 
