Bokanmeldelse:George Saunders: 
«Tiende desember» 

Å lese George Saunders er som å sitte i racerbil: 
Her er det bare å spenne sikkerhetsbeltet og la det stå til. 

Amerikanske Saunders (f. 1958) sjonglerer virtuost med sjangre, synsvinkler og tematikk i disse sprudlende, intense novellene, og det beste av alt: 
Han er både vittig - det er mye svart humor her - og tankevekkende. 

For under den hissige skriften og de brå kastene ligger de store spørsmålene og lurer: menneskets frihet, kjærlighetens vilkår, livets grusomhet, skjebnens luner og menneskesinnets begrensninger. 

Allerede i den første novellen setter han standarden. 
Ubesværet hopper fortellingen mellom den 15-årige jentungen, overfallsmannen og den ulykksalige helten som kommer til å drepe ham i et nesten uforklarlig innfall av heltemot. 

Vi ler og vi grøsser 

«Flukten fra edderkopphodet» handler om en forsøksperson i et dehumaniserende vitenskapelig eksperiment som går på læring og avlæring av kjærlighetsevnen. 
En middelklassekvinne skriver dagbok til fremtiden, men spørsmålet er hvem som gidder å lese hennes selvutleverende hverdagstrivialiteter. 
Og i tittelnovellen er vi på en liten visitt i fantasy-land: gutten med «uheldig Prins Valiant-pannelugg» og de underjordiske Undikkene. 

Vi ler, vi grøsser. 
Vi blir ettertenksomme. 
Saunders' språkmaskin er dødelig effektiv! 
Oversatt av Preben Jordal. 

ARNE HUGO STØLAN 
