Vi som elsket Morrissey
Morrissey gjør sitt beste for å skremme bort det han måtte ha igjen av publikum. 

ROCK 
- Morrissey 

"Low in High School" (BMG/Warner) 

Morrissey har i senere år gjort seg selv til en skikkelse det er nesten umulig å like. 
Her er mannen som syntes at Utøya-massakren i 2011 var en passende anledning til nok en gang å slå et slag for sin fanatiske vegetarisme. 

Før noen engang hadde rukket å tørke tårene, uttalte han at "dette er ingenting mot det som skjer på McDonald's og Kentucky Fried Shit hver dag". 
Ikke har de siste albumene hans vært noe å rope hurra for heller. 

Nå finnes det glimt av gammel storhet også på "Low in High School". 
Men selv de i utgangspunktet mest tiltalende låtene – "My Love, I'd Do Anything for You", "Jacky's Only Happy When She's Up on the Stage" og "Spent the Day in Bed" – forsures av Morrisseys høyst diskutable politiske analyser og generelle misantropi. 

Han pleide å ha vidd. 
Nå er han bare kjip. 
Og det hjelper ikke at de musikalske arrangementene er bombastiske der The Smiths og de tidlige soloalbumene pleide å være elegante. 

Å lytte til en låt som "Who Will Protect Us from the Police?", føles som å lytte til et gubbete Facebook-innlegg tonesatt med en kakofoni av billige synther og dundrende trommer. 
Tenk at det skulle ende slik. 
