Det beste med Gautes debutalbum er at det bare varer i 26 minutter
Ble «Farmen» så kjedelig at du måtte spille inn plate? 

ALBUM: 
Du visste kanskje ikke at Gaute Grøtta Grav gikk på LIPA, Paul McCartney-skolen i Liverpool, før han ble et kjent tv-tryne via «Farmen». 

Ikke jeg, heller. 
Og det er ikke så lett å skjønne. 

Countryklisje 
Når han nå debuterer på plate, mange år seinere, velger han en sjanger som ofte preges av gjenbruk. 
«Gardsgut» er en eneste stor klisjé. 

Både tekstmessig, musikalsk og visuelt minner albumet om de minst interessante elementene innenfor amerikansk country og norsk og svensk dansebandtradisjon. 

By og land Tekstene tar utgangspunkt i - og bygger opp under - alle myter om fars- og mannsrollen og livet på landet og i byen. 
Tittellåten handler for eksempel om det flotte bygdelivet og det slitsomme bylivet (Gaute har flyttet på landet). 

Temaene er både utdaterte og forslitte. 

«Gi meg bygd og fjøs og fe / Gi meg skogen så gir du meg fred / Du må ta meg som i e / For me gardsgutar e heil ved», synger Gaute, og du lurer et øyeblikk på om dette egentlig er en parodi på en countrysang. 

Dummest 
Men det synges nok i ramme alvor. 

«Store Vengetind» er forsåvidt en formildende omstendighet, men oppskriften på knekkebrød, «Kliss, klass, kluss - på 160 grader pluss», kan jeg strengt tatt klare meg uten. 
Og sjøl om jeg forsåvidt falt for for tekstlinja «Rør i vatn til du blir sprø», er «Knekkebrød» albumets dummeste låt. 

Er tekstene kokt ihop i en pause mens programlederen ventet på «Farmen-Frank»s neste påfunn? 

Amerikansk popcountry Musikalsk er det som om Lars Bleiklie Devik og Johannes Groth, produsenter, melodisnekkere og musikere på albumet, har stappet en haug med amerikanske popcountrylåter i en beholder, spedd på med noen dansebandlåter, ristet godt og klemt ut åtte melodier som er kledd opp med Gautes tekster på dialekt. 

Men tekst og musikk klinger ikke godt, i stedet virker dette både oppstyltet og tidvis anmassende - med singelen «Ekte mann» som det beste (eller verste) eksempelet. 
Det er slett håndverk. 

Også coveret, med Gaute Grøtta Grav bak rattet i en Ford pick up, er en klisjé - en kopi av ørten amerikanske countryplatecovere. 

Duetter 
Et par duetter er obligatorisk, her ved Kine Ludvigsen Fossheim og Carina Dahl. 

Sistnevnte er den siste jeg ville tenkt på om jeg skulle koke sammen en countryduett, men hun er tilfeldigvis på samme plateselskap. 
Deres «Himmelblå» høres ut som den er kjøpt på billigsalg fra Shania Twains overskuddslager. 

Det eneste som mangler i verktøykassa er John Deere-traktoren, som ved siden av pickupen er favorittema der borte i USA. 

Gautes stemme er ikke så verst, men innlevelsen og dynamikken ble gjenglemt på «Farmen»-gården. 

Så - det beste med denne plata er vel egentlig at den ikke varer mer enn 26 minutter. 

• 
Gaute Grøtta Grav har releasekonsert, med gjester, på Rauma kulturhus lørdag 15. november. 
I min verden smaker det uklar rollefordeling når «Farmen»-deltakerne Frank og Magnhild hentes inn for å pushe hans nye plate, «for å toppe det hele», som Gaute sier i pressemeldingen fra plateselskapet. 
