Rub A Dubs:Burde ikke kunne gå an 

Vinter i Europa, varme i Karibia. 

Rub A Dubs: "Winter on Europa" (CCAP) 

I skrivende stund varsler Yr at det lørdag vil være 28 varmegrader og sol i Kingston på Jamaica. 
I Stavanger er det ventet 8 grader og regn. 
At William Helvik klarer å forene disse to byene er kort og godt naturstridig. 

Men bor du det ene stedet og elsker det andre, kan du i det minste forsøke. 
Og i Helviks tilfelle, lykkes. 
Det har han klart på fire album med Rub A Dubs før dette, pluss to med norskspråklige Grønn Tê. 
Han gjentar trikset denne gang også, som den obeah-mann han er. 

Rub A Dubs har holdt det gående siden 1996, med noen utskiftninger underveis. 
Denne gang har Gaute Risa overtatt trommene, mens Arne Jakob Hidle er tilbake på bass. 
Arne Kolstad har spilt trombone siden starten, en jobb han denne gang deler med Renate Vanvik. 
Ellers har vi Børre Jacobsen på gitar og Jan Petter Taarland på keyboard, mens Lone Ungar synger sammen med sjefen sjøl. 

Oppskriften har siden starten vært å tilføre solstenke reggaerytmer en stripe nordisk kulde og mørke, noe albumtittelen "Winter on Europe" forteller det meste om. 
Det er også et flott tittelkutt der karibiske rytmer møter europeisk instrumentering. 
Gravity is light and depression is heavy and strong, synger Helvik. 

Åpningen "Voodoo" smaker av andre breddegrader, før de fortsetter med "Full freezing moon" som viser hvor mye blåserne betyr for bandet. 

Som vokalist, gitarist, låtskriver og produsent er Helvik ryggmargen, men bandet hadde ikke vært det samme uten Arne Kolstad. 
Det skader ikke å ha en kompetent gjeng ellers, heller ikke at Lone Ungar både kan kore og overta en låt når det trengs. 

Rub A Dubs gir oss ni sterke kutt, inkludert "Dancing desert" som stammer fra kulturbyåret 2008. 
Mest imponerende er sju minutter lange "Invictus", der bandmedlemmene får vist hva de kan i sakte tempo. 

Beste spor: 
"Full freezing moon", "Invictus", "Winter on Europe". 
