Burtons medisin mot godt humør
Tim Burton har laget en fantastisk og dyster animasjonsfilm om en gutt som gir nytt liv til den døde hunden sin. 
Den er ikke for friske folk. 

«Frankenweenie»: 
Amerikansk animasjonsgrøsser.2012. 1 time, 27 minutter. 
7 år. 
Regi: 
Tim Burton. 
Stemmene til Charlie Tahan,Winona Ryder, Martin Short, Catherine O’Hara. 

Tim Burtons animasjonsfilm om dauinge-bikkjaSparks er så vakker at du bør finne fram de gamle, svarte t-skjortene og grinedeg i søvn i dem. 
Det skyldes øynene. 
Burtons figurer har pupiller som utrydderbåde Disneys amfetaminblikk og mangaenes syretripp-svimling. 
De er knøttsmå sommyggelort på hvit porselen, men blir plassert så genialt at virkningen blir enmelankoli som skjærer hjerter samtidig som den morer hjerner. 

Hovedpersonen er en fysikk-nerd. 
Han heterVictor, og han kunne vært Lahlum. 
Kameraten hans heter Edgar etter Poe oglikner Quasimodo. 
Det finnes ei emo-jente i nabolaget som heter Elsa vanHelsing, og Martin Landau har stemmen til en gal lærer som både likner ham selvog Vincent Price. 
Alle er i svart-hvitt, for at uforsiktige filmseere ikke skalhenfalle til glede. 

Hunden Sparks blir først påkjørt og derettergjenoppliva etter Frankenstein-modellen. 
Dessverre medfører denne uventanyvinningen at mer uforstandige gutter gjenoppliver og forstørrer og formørkerdyr som skulle ha blitt i grava, og etter hvert opplever Nye Holland atgremlins-kopier herser med tulipanene. 

Det kan tenkes at du forfaller mentalt tillatter når den lyse jentas katatoniske pus bærsjer profetisk kattedritt. 
Mendet skal du ikke, for skjønnheten i Tim Burtons film er den ubotelige sorg ogStrindbergs sjelekalde omsorg for människorna. 
Det er mørket og evigheten.Nesten like ille som mishandlingsofferet Emil i Lønneberget. 
