Restaurantanmeldelsen:Norske fristelser i Bygdøy allé 

Lokalet er røft og enkelt, men her får du gull i munn basert på norske råvarer. 

– Gamle hotell Norum, der Carsten Byhring pleide i stikke innom for en kopp kaffe, har gjennomgått en del siden den gang. 
Senere åpnet Sonja Lee restaurant Magma her, og til og med Egon har prøvd seg, sier Bordvenninnen. 

Men det ble ikke skikkelig sving på sakene her før gulkokk Kari Innerå kom inn. 
Hun startet Cru for ti år siden, og var siden med på oppstarten av Fru K på Tjuvholmen. 

BA53 har et litt røffere preg enn både Bagatelle, der Innerå jobbet da hun slo igjennom som 25-åring med NM-gull, restaurant Cru og Fru K. 

Lokalet er lyst, minimalistisk møblert med store vinduer og bilder på veggene som gir et luftig inntrykk. 
En halvåpen kjøkkenløsning gjør at man kan følge med når kokkene jobber og monterer de små kulinariske kunstverkene vi skal få i løpet av kvelden. 

Pirrer appetitten 

Restauranten er cirka en fjerdedels full da vi ankommer, mens det sitter flere i baren som etter hvert skal komme inn for å spise. 
Vår svært hyggelige og oppmerksomme servitør anbefaler en champagne fra Marc Hebrart som aperitiff. 

Vi bestemmer oss for å prøve et utvalg retter, og får varme rundstykker med pisket rømme før den første appetittvekkeren kommer: 
Makrellkrem med puffede gryn og dillolje. 
Deretter får vi en fritert kule med torsk og potet på persilleemulsjon. 

– 
De måtte servere den på en stein, sier jeg. 
Trenden med stein og treplater har ikke avtatt, men heldigvis er maten av et slikt kaliber at vi kan se over med det. 

Fiskelykke fra havet 

Nå kommer en Grüner Veltliner fra Nikolaihof, som skal vise seg å være en fulltreffer til tynnskåret kamskjell fra Frøya med sellerikrem og svart trøffel og ørretsashimi. 
En kraftig szechuan/soyasaus og syltet ingefær gir retten såpass mye kraft at ørreten forsvinner litt. 

Det gjør derimot ikke stjerneanisen og fennikelen i skalldyrsuppen, som også er smaksatt med tomatolje. 
Dette er en spenstig kombinasjon der sjøsmaken likevel kommer tydelig frem. 

Nå blir det rødvin til maten: 
Bordvenninnen har bestilt torsk mens jeg har valgt tartar. 

Fisken har følge av jordskokk potetpure, bacon, syltet kantarell, sprø grønnsaker og kål, og en Pinot Noir fra New Zealand passer utmerket. 

Jeg har fått tartar med eggekrem, majones, syltet løk og pepperrot, som heldigvis ikke slår for mye igjennom smaksbildet. 

Smaken av sommer 

Så følger et morsomt hvileskjær, rømmegrøt med fenalår. 

– Mindre tung enn jeg er vant med fra slaktsbesøk og andre restauranter. 
Den røde saften til fremkaller barndomsminner fra hytta til besteforeldrene, sier Bordvenninnen begeistret. 

Kalv, kylling, hjort 

Det er på tide med kjøttrettene, der vi deler på et par for ikke å bli for stappmette: 

Kalvebrissel tempura, nepe og puffet mais overstrødd med maishår og en delikat trøffelsjy, kyllinglår fra Hardanger med sitronkrem og estragonsaus. 

– Kalvebrissel kan bli tungt og trått, men denne har et luftig preg, sier Bordvenninnen, som også skryter av det knasende krispe skinnet og det saftige, lyse kjøttet. 

Til dette har vi fått en lett og innsmigrende Barbera d’Alba. 

Den avsluttende hovedretten, hjortemørbrad med små rosenkål, kokte solbær og semulegryn og en smaksrik soppsaus, er nok en innertier. 

Frisk avslutning 

Tre til fem småretter hadde vært nok, men vi bestemte oss for å ta så mye vi klarte å spise, og angrer ikke. 

– 
Nå har vi plass til dessert, sier Bordvenninnen. 

Hun bestiller fire må munnfuller konfekt: 
Multemakron, tyttebærkrem, sjokolade og nougat, mens jeg har tatt Valhrona-sjokoladekrem med is, nøtter. 
Toppen av smak utgjøres av frysetørrede bringebær. 

– 
Jeg har lest et sted at Innerå dyrker egne grønnsaker i en kolonihage og sanker bærene selv, sier Bordvenninnen. 

BA 53 og Kari Innerå tar kortreiste norske råvarer og tilbereder dem med inspirasjon fra hele verden. 
Slikt smaker det gull av. 
