Muskel-action med VHS-menn
VHS-menn er annerledes. 
De sitter ikke ned og diskuterer om folk drakk i Dagbladet, og de støkker ikke hvis VG skriver at det blir en katastrofal flått-sommer. 
Her er VHS-mennene tilbake. 

Jeg skal ikke undervurdere lesere ved å skrive at «The expendables» mangler de kvalitetene som ville ha kastet nytt lys over Cuba-krisen. 
Det er heller ikke til å komme bort fra at Sylvester Stallone, Mickey Rourke, Arnold Schwarzenegger, Jet Li, Dolph Lundgren og Bruce Willis snart går for halv pris på bussen. 
Når Sylvester treffer Stirre-Sandra et sted ute i et etnisk-ivrig tangohelvete, må hun stå og se på at han tisser på naturen slik jenter ofte må når man følger dem hjem – og, vel, det tar sin tid. 
Men det egentlige opphavet til all overdreven action tar seg fortsatt bedre ut på lerretet enn femten meter Leonardo DiCaprio. 
VHS-menn var annerledes, og teipen krølla seg av begeistring som et oppheta dame-DNA. 

Filmen starter i Somalia, der piratene har tatt feil amerikaner. 
Stallone dukker opp sammen med Englands testosteron-alibi Jason Statham, svenskenes svar på gamle Holmenkollen Dolph Lundgren og noen adekvate fyrer til. 
En av dem får en uventa sms, og så smeller det. 
Det fortsetter det med. 

Amerikanerne har i grunnen ikke vunnet noen krig siden nordstatene slo sørstatene, men disse mennene ville i hvert fall ha klart Liechtenstein aleine. 

Creedence ruller musikk fra kassett-teipens dager, og så kjører Mickey Rourke inn i handlingen på Harley og er iført avtagbar meksikaner-maskering. 
Rourke pleide å se ut som en knetråkka trolldeig-gubbe, men han begynner å få orden på fjeset sitt, og dessuten kan han snakke. 
Rourke mumler fint, behagelig og lenge. 
Så dukker Bruce Willis og Californias guvernør opp i samme kirke, men de er bare med for premierefestens skyld og blir fort borte. 
De seriøse leiesoldatene drar til øya Vilena, der Eric Roberts går rundt med velstandsbrunt ONS-tryne med hvit snipp og ser ut som om han arva Erik Solérs frisør. 

På det tidspunktet har Statham mista dama si, gutteklubben har tapt Gunnar (Lundgren) til narkomanien og det lokale selvstyret i Vilena gikk tapt til den amerikanske kapitalismen. 
Det varer ikke lenge. 
Det er en minneverdig scene for VHS-folket da Statham sitter i bare t-skjorta i fronten på Stallones fly og pøser maskingevær og brennende bensin. 
Etter hvert oppstår den fyrige feiring av kalifornisk nyttår som vi pyrofile kom for. 
Og Stallone tar en Rocky ved å bli seriøst banka opp. 
Bare innrøm det. 
Det er deilig. 

«Doom»-forfatteren David Callaham har skrevet filmen sammen med regissør Stallone, og ingen av dem kommer til å motta utmerkelser fra kvinner i flate sko eller små menn med tjukke briller. 
Men det er stort at noen har giddet lage en nostalgisk muskel-action. 
Stallone brakk faktisk nakken i det avsluttende slagsmålet. 

Ikke rart at Sandra Bullock har sagt at hun er interessert i å være med i toeren. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra. 
