Will Smith vs zombier
En ensom Will Smith i delvis effektiv kamp mot zombier. 

HANDLER OM: 
Will Smith er det eneste mennesklige vesen igjen i New York i 2012. 
Tre år tidligere har et mutert virus utryddet de fleste andre menneskene. 
De få immune, er spist opp av menneskemutanter; zombier. 
De tåler ikke lys. 
Men er til gjengjeld skrekkelig effektive om netten. 
Will må altså overleve med vettet i behold som totalt-isolert menneske på dagtid. 
Og best mulig gjemt og barrikadert om natten. 
DOM: 
Richard Mathesons zombie-klassiker fra 1954 blir med dette filmet for tredje gang. 
De første har jeg ikke sett. 
Men denne gang er det high-tech-eksponering for full guffe! 
Noe av det er riktig spektakulært: 
Et New York uberørt av menneskehånd og -fot gjennom tre år, er utvilsomt visuelt spennende. 
Og når Will bedriver hjortejakt fra sin sportbil med sin trofaste schäfer ved sin side, kan man ikke annet enn å rives med. 
Hovedrolleinnehaveren er forresten også god til å beskrive ensomhetens sinnsyke mulighet, mens han forsøker å holde forstanden sånn nogenlunde på plass med sitt rigorøse regime av faste klokkeslett og fastlagte vaner - alt mens den forutgående katastrofen forklare i kjappe tilbakeblikk. 
Og ørsmå glimt av nattsvart galgenhumor gjør verket levelig. 
Men når zombiene dukker opp, blir det vanskeligere. 
Da henfaller filmen til nokså gjengs spenningsskaping. 
Og faller for fristelsen til å la alt gå galt når det kan gå galt - til enhver tid til verst mulig tidspunkt. 
Er det håp til slutt? 
De gjenlevende zombie-entusiaster får se! 
