Får deg til å stoppe opp!Bokanmeldelse: 
Øystein Stene: 
«De opplyste» 

Noen ganger skjer det: 
En bok som får deg til å stoppe opp og tenke nytt og fritt om de virkelig store spørsmålene i livet. 

Øystein Stenes nye roman er en slik bok. 

Et par generasjoner har gått siden det globale kollapset og de påfølgende krigene som utryddet fire femtedeler av jordens befolkning. 
«Troende» og «gudløse» bor i hver sine overnasjonale stater: 
«Riket» og «Unionen». 
Grenseområdene er minelagt, flyktninger og dissidenter smugles begge veier. 

Fått med deg? 
Gert Nygårdshaug har skrevet oppfølgeren til «Mengele Zoo» 

I tiden like etter det plutselige sammenbruddet ble hele himmelen opplyst og fargelagt av lysfenomener noen fortolket som guddommelige åpenbaringer. 
Dette utløste blodige religionskriger. 

Husker du? 
Øystein Stenes zombie-historie uten et eneste dødpunkt 

Stene bruker endetidsromanen og den dystopiske framtidsromanen som utgangspunkt for å belyse fundamentale problemstillinger knyttet til tro, eksistens, religion og samfunn. 
Og han gjør det på en intelligent og mangefasettert måte. 

Roman til sommeren? 
Panegyriske anmeldelser til Kim Leine 

Romanen består av beretninger fra et tyvetalls personer. 
Dette er mennesker som fortsatt lever i en post-apokalyptisk unntakstilstand. 
Flere av dem befinner seg i en form for indre eksil. 
Noen søker frihet fra tro, andre frihet til å tro. 
Men alle prøver å finne meningsfulle måter å leve sine liv på. 

Ingen av dem har det enkelt, for alle lever de i en polarisert verden der trosbasert ideologi definerer den politiske, sosiale og militære virkelighet. 

Begge fiendestatene har utviklet klare diktatoriske trekk. 
«Unionen» forsker intensivt etter nevrologiske og biologiske årsaker til religiøsitet, bl.a. gjennom sansemessig utsulting og psykologisk manipulasjon. 
I «Riket» blir de trosnøytrale kartlagt og forsøkt «helbredet». 

I denne uoversiktlige og ideologisk infiserte virkeligheten møter vi bl.a. den kvinnelige menneskesmugleren, grenselosen med den slitte traileren, sikh-soldaten som ledsager den nyortodokse presten til møtet i konføderasjonsrådet, lærlingen som arbeider på en avhandling om apokalypsen, den unge ikke-troende jenta som manipuleres til å bli bombeterrorist. 

Gjennom deres fortellinger utvikler romanen seg til et kollektivt vitnesbyrd om noe felles menneskelig på tvers av kulturelle og trosmessige ulikheter. 

Boknyhet: 
Nå kommer boken om Gunhild Stordalen 

Stene skriver med stor stilistisk fleksibilitet – toneleiet formes etter hvem som fører ordet – og dramaturgien fungerer godt både på makro- og mikronivå. 
Det merkes at forfatteren kjenner teatrets og filmens språk. 
Ved å male fram en bred vifte av livsskjebner som henger sammen – hver ny forteller dukker opp som frampek i foregående kapittel - maner han til ettertanke. 

Kanskje er vi mennesker forbundet i en dypere forstand enn den «de gudfryktige» og «de gudløse» agiterer for. 

Anmeldt av: 
Arne Hugo Stølan 
