«Baby driver» er sommerens kuleste bilfilm
Sjarm på fire hjul. 

Ikke nok en film om biljakt og bankran, tenker du kanskje. 
Bilfilm er en forslitt sjanger det er vanskelig å fornye, men med Edgar Wright bak rattet går det aldeles strålende. 

Wright har snudd opp ned på forslitte sjangerklisjeer tidligere. 
Han lagde komedie av zombiefilmen med den geniale Shaun of the Dead (2004) og skapte stor komikk av mord og mysterier i Hot Fuzz (2007). 
I den siste filmen, The World's End (2013), forøvrig den minst vellykkede, var det invasjon fra verdensrommet. 

Ingen typisk Wright-komedie 

Ikke gå og se Baby driver og tro at du får en typisk Wright-komedie. 
Hans nye filmer er blodig alvor. 
Selv om det florerer av filmreferanser her som i hans tidligere filmer, er de så subtile og godt integrert i historien at du nesten ikke tenker over dem. 
Fra Bullitt (1968) via Reservoir Dogs (1992) til Heat (1995) er de en organisk del av beretningen. 

Baby driver er en intens og actionfylt opplevelse satt i en verden av vold og gangstere. 
Den er rytmisk, spennende og historien har god driv. 
Inspirasjonen er hentet fra Walter Hills The Driver (1978) hvor det er Ryan O’Neil som kjører fluktbilen etter bankran. 
Baby (Ansel Elgort) er også god bak rattet, og den perfekte fluktsjåføren. 
Det går bra en stund, men etter at han møter servitøren Debora (Lily James) tar livet en ny vending. 

Pulserende mitraljøse 

Musikk er en essensiell del av Babys liv, og til ethvert ran må han ha riktig låt. 
Da får du et soundtrack bestående av alt fra The Jon Spencer Blues Explosion, Bug Hall, The Beach Boys, Barry White og selvfølgelig Simon & Garfunkels «Baby driver». 

Låtene blir dermed en viktig del av historien og filmopplevelsen. 
Melodiene akkompagnerer skuddscenene som en pulserende mitraljøse som suggererende drar deg inn i det brutale gangsteruniverset. 
Resultatet er kult, nonchalant og stilig. 

Selv om Baby er en fengende karakter, er han langt ifra den mest karismatiske figuren i filmen. 
John Hamm, kjent fra TV-serien Mad Men, gjør en god figur av en skrekkinnjagende og iskald drapsmaskin. 
Humoren kommer i form av Jamie Foxxs klin gærne bølle uten impulskontroll. 
Noen av karakterskildringene fremstår som klisjéfylt, men inntrykket er at det er gjort med overlegg. 

Baby driver er en frisk og fartsfylt actionfilm. 
Filmen er humoristisk, fornøyelig og med ekstremt godt filmede bilscener i lange og elegante tagninger. 
Det er så smidig og stilfullt at det bare er å lene seg tilbake og bli med på turen. 
