TEST:Panasonic TX-P50VT20 

Panasonics første 3D-TV er rett og slett imponerende, selv om ikke alt er gull. 

Etter at Pioneer sluttet med TV-produksjonen er Panasonic merket de ivrigste plasma-elskerne har satt sin lit til. 
Og det er på mange måter lett å forstå hvorfor: 
For til tross for at mange konkurrenter er langt flinkere på designbiten, så er det få som matcher Panasonic på bildekvalitet. 
Spenningen var derfor til å ta og føle på når den nye 3D-TV modellen kom oss i hende. 

Førsteinntrykk 

TV-en ser sort ut på avstand, men ser du nøye etter legger du merke at den har fått en diskret bruntone. 
Bortsett fra det, er det imidlertid lite som viser at dette er en av Panasonics beste modeller. 

Her får du rett og slett et klassisk Panasonic-design, og på mange måter ser du ut som om tiden har stått stille. 
Plassert ved siden av Samsungs rålekre 3D-TV ser den rett og slett gammel ut, og det er ikke til å komme i fra at vi her ønsker oss mer. 

Så hva får du? 

Dette er altså en 3D-klar TV med full HD-oppløsning, og det er naturlig nok denne funksjonen vi har hovedfokus på i denne runden. 
Vi gir også pluss for at Panasonic legger med to stykk 3D-briller i esken (mer om disse lenger ned...). 
Men 3D er selvsagt ikke alt, og vi begynner derfor med en rask oppsummering av de andre finessene. 

Vi har nylig sett på billigmodellen X20 og mellomklassemodellen G20, og det er naturlig å sammenligne litt med dem. 
Både G20 og VT20 har det nye G13 NeoPDP-panelet, som definitivt er et stort skritt opp sammenlignet med X20. 
På VT20 får du i tillegg Panasonics Infinite Black Pro, og selv om det ikke er noen revolusjon kan vi allerede her konstatere at det er noe mer trykk i sortnivået enn på G20. 

I likhet med G20 får du også her 600Hz bildeoppdatering, men det som er enda viktigere er at TV-ens prosessorkraft er kraftigere enn på de billigere modellene, noe som er spesielt viktig når du ser på 3D. 

Antallet innganger er også som forventet: 
Du får fire HDMI-innganger, hvorav en på siden. 
(Psst: alle HDMI-inngangene er type 1.4 for 3D, men det er kun inngang nr 2 som gir deg Audio Return Channel) 
I tillegg VGA-, komponent og de gammeldagse scart-inngangene. 
TV-en har også to USB-innganger, og du kan dermed utnytte Panasonics USB-opptaksfunksjonen, som du kan lese mer om i G20-testen. 

I likhet med nesten alle nye TV-er i dag er også denne Panasonicen DLNA-kompatibel, som i praksis gjør det mulig å hente innhold (video, bilder og musikk) fra nettverket ditt. 
I teorien er dette gull, men som alltid er langt i fra alle formater som støttes: 

Panasonic oppgir AVI, MKV og DivX når det gjelder video, mens det på musikkfronten kun er MP3 som godtas. 
TV-en har også kablet nettverksinngang som gir deg tilgang til Panasonics Viera Cast-funksjoner, vil du ha trådløs tilkopling må du plugge inn USB-adapteren som følger med i pakken. 
På en TV i denne prisklassen skulle strengt tatt denne funksjonen vært innebygget, men dette er pirk... 

Så langt så bra altså, men det er nå det begynner. 

Et hav av innstillingsmuligheter 

Mens den rimelige X20-modellen fra Panasonic gir deg få justeringsmuligheter, er det her så mange valg at selv de største TV-nerdene kan fordype seg i timesvis. 

I praksis vil nok de aller fleste nøye seg med litt småjusteringer på de ulike bildemodusene. 
THX-modus er på plass, i tillegg til to proff-moduser, og disse tipper vi vil bli mye brukt til DVD og Blu-ray avspilling. 
Skulle du rote deg bort i mylderet av alternativer er det heldigvis enkelt å rykke tilbake til start ved å gjenopprette fabrikkinnstillingene. 

Når det gjelder bildekvaliteten ved vanlig TV, film og konsoll-bruk er det ingen store overraskelser her, vi likte jo allerede G20 TV-en, og det meste er likt. 
Økningen i sortnivået er allerede nevnt, og vi liker godt at detaljene i bildet er synlige selv under raske bevegelser på skjermen. 

Når det gjelder skarphet og smell i fargene er den likevel ikke fullt så imponerende som Samsungs LED-TV, men dette er mer et utslag av hvordan de to ulike teknologiene fungerer i praksis. 
Panasonics farger kan altså se litt småkjedelig ut ved første øyekast, men det oppleves uansett som dønn naturlig, og vi må bare si det: 
Gjengivelsen av hudtoner er rett og slett imponerende. 

Kvalitet på 3D 

VT20 er altså 3D-klar, som vil si at du får en full 3D-opplevelse dersom du også kobler til en 3D-klar Blu-ray spiller, setter på en 3D-film og tar på deg 3D-brillene. 

Siden Panasonic har flagget sin 3D-satsing i årevis hadde vi store forhåpninger, og det er bare å konstatere at de ble innfridd. 
Likevel er det et åpenbart skjær i sjøen, og det er de medfølgende 3D-brillene. 

De futuristiske 3D-brillene er nemlig åpne på sidene. 
Det ser kanskje tøft ut på bilder, men i praksis er det en dårlig løsning. 
Har du lyskilde på til høyre i stua, blir 3D-effekten redusert på grunn av lyset som slipper inn fra høyre. 
Er lyskilden din skarp i tillegg, kan du også oppleve gjenskinn på innsiden av 3D-glasset... 
Dette er etter min oppfatning en kjempetabbe fra Panasonics side, og et tegn på at ingeniørene og designerne av og til bør stikke hodet ut av sitt mørklagte TV-laboratorium når de setter sammen komponentene. 
På dette punktet er f.eks. 
Samsungs briller langt bedre. 

Heldigvis er det enkelt å fikse problemet: 
Sett på en liten bit gaffateip på hver side, og du er i mål. 

Imponerende 
For med teipbiten på plass kommer smilet tilbake: 
Dybde- og romfølelsen sitter som et skudd når du først har blitt vant til å ha på deg brillene, og kommentaren fra en av våre kollegaer sier egentlig det meste: 

- Jøss, dette er jaggu meg bedre enn på kino. 

Vi gleder oss også over at 3D-bildene flyter mykt uten rykking. 
Under vår testrunde la vi heller ikke merke til skyggetegninger rundt enkelte objekter, og dette kan du antagelig takke VT20s økte prosessorkraft for. 
Nå skal vi være litt forsiktige med å si at skyggetendensene er helt borte, men vi så altså en en hel film uten å tenke på det - og det er definitivt et godt tegn. 

Vi gir også Panasonic skryt for at du her beholder 3D-effekten i langt større grad når du legger deg ned på siden i sofaen. 
På Samsungen forsvant til sammenligning bildet umiddelbart. 

Selve 3D-funksjonen oppleves altså som svært bra, men det er fortsatt rom for forbedringspotensiale. 
Når du ser på 3D blir f.eks bildet langt mørkere på Panasonicen enn på Samsungs 3D-alternativ. 
Koreaneren er med andre ord langt mer lyssterk, og dette er å foretrekke hvis du ser på 3D i et rom som ikke er helt mørkt. 

Når det er sagt er vår klare anbefaling at hele 3D-opplevelsen blir bedre når rommet er helt mørkt, og dette blir spesielt tydelig her på grunn av 3D-brillenes pussige utforming. 

Konklusjon 

VT20 er ikke den peneste TV-en vi har sett, men bildekvaliteten oppleves som svært god nesten uavhengig av hva du ser på. 
Finesser som USB-opptak og nettfunksjon trekker også opp. 

Mange vil nok lure på hvorvidt økningen i sortnivå forsvarer prisforskjellen fra G20? 
I praksis synes jeg faktisk ikke det. 
Ja, VT20 har hakket bedre sortnivå, men valget mellom de to bør rett og slett bero på om du lar deg lokke av den gnistrende 3D-effekten. 

Selv faller jeg definitivt i siste kategori og går for VT20. 
3D-effekten er her rett og slett så bra at jeg vil betale ekstra for å ha muligheten, og det tror jeg du vil være enig i den dagen 3D-slippet på Blu-ray virkelig begynner å komme. 

PS: 
Veiledende pris på 50-tommeren er 23.999, men vi har allerede sett den til 22.000 i nettbutikkene. 
Du får også den samme TV-en i 65-tommer, men prisforskjellen er nesten latterlig stor. 
Anbefalt pris er her cirka 45.000 kroner, og da hadde jeg heller kjøpt to 50-tommere.. 
