Litt om livets tilblivelse
Det foreldrehåndbøkene ikke forteller. 

«Det første mysteriet» er en fin liten bok om hvordan et menneske blir til, fra det unnfanges til det fødes. 
Det er mye spennende man får vite om dette underet som er begynnelsen på livet, nøkternt illustrert av forfatterens søster. 

En av tingene leseren får vite, er at gravide kvinner har større sannsynlighet for å overleve en hjertesvikt enn ikke-gravide, fordi stamceller fra fosteret iler til morens hjerte for å reparere det. 
Det er jo bare helt fantastisk! 

Det pirret nysgjerrigheten såpass mye at jeg etter å ha lest ut kapittelet måtte undersøke det nærmere på egenhånd. 

Andre interessante ting handler om hvor avansert dette med kjønn er, det er ikke så enkelt som at XX = kvinne og XY = mann. 
Det er mye mer komplisert enn som så. 

Boken er som nevnt liten, og det er ikke nødvendigvis dårlig, det, men selv tar jeg meg ofte i å tenke at jeg vil vite mer, mer om det ene og mer om det andre. 
Det er så mye interessant Vestre kommer inn på, som jeg gjerne skulle visst enda litt til om. 
Ikke slutt nå, tenker jeg, fortell meg mer om hva fosteret gjør for mor! 
Fortell meg mer om likhetene mellom oss mennesker, bananfluen og reptilene! 

Nå skal det sies at undertegnede er masterstudent i genetikk og evolusjon, og synes reproduksjon er i overmåte interessant, men på en annen side – det må da være mange som er interessert i å vite hvor de kommer fra og hvordan livet blir til? 

Det er ganske svimlende å tenke på alt som skal klaffe for at et menneske skal bli til. 
Som forfatteren selv skriver i forordet: 
Det er mye en bildeserie av fosteret som vokser i håndbøker for foreldre ikke forteller, og det er altså disse tingene Vestre så fint og entusiastisk forteller om i denne boken. 
Det er mye dårlig populærvitenskap der ute, men «Det første mysteriet» er god videreformidling av naturvitenskap til et bredere publikum. 
