Få henne vekk fra dansebandtaktene
Liv Marit Wedvik må jobbe mer for countrytroverdigheten. 

|||ALBUM: 
Som sanger har talentfulle Liv Marit Wedvik sakte jobbet seg opp fra tannløs coverartist til en vokalist med vilje til å nå utover karaokenivået. 

Det har hun til en viss grad klart, men fortsatt må hun gå noen mil dersom hun skal nå det man kaller countrytroverdighet. 

Heller ikke på denne plata klarer hun å gi sangene den innlevelsen som skal til for å gi hjerte/smerte-temaene et uttrykk som berører. 

Dette har dels med hennes egen litt flate framføring å gjøre, dels med klisjeene i arrangementene, dels med den evinnelige romklangen som ligger som et slør over produksjonen. 

Stemmen får ikke sjansen til å stå alene, uten vern, naken og oppriktig. 

Jeg hadde unt Wedvik å prøve seg på et akustisk prosjekt, uten dansebandbacking og fullt trøkk. 

Hun har uten tvil et vokalt potensial, men hun må ta større sjanser enn dette for å realisere det fullt ut. 
