PÅSKEKRIM:Håkan Nesser får det ikke helt til 

BOK: Håkan Nesser (68) regnes som en av de store i nordisk krim, men denne gangen ble det nedtur. 

Håkan Nesser: 
Eugen Kallmanns øyne. 
Roman. 
Oversatt av Elisabeth Bjørnson.528 sier. 
Gyldendal. 

Nesser hadde sin store periode fra 1993 til 2003, med bøkene om politimann Van Veeteren. 
Fem bøker på rad ble nominert, tre vant, prisen «Årets bästa svenska deckare». 
Senere har Nesser fortsatt å gi ut krim, men kanskje ikke med samme suksess. 

Årets roman: 
Leon Berger har mistet sin kone og datter i en båtulykke. 
For å få en ny start i livet flytter han til den lille byen K-, der han får jobb på den videregående skolen. 
Han overtar stillingen etter lektor Kallmann, som har lidd en mistenkelig død. 
Berger finner lektor Kallmanns etterlatte dagbøker i en skuff. 
Han begynner å etterforske sin forgjenger, sammen et par andre lærere. 
Ble Kallmann drept? 
Og hvem var han egentlig? 

Året er 1995. 
Det er en tid med fremmedfrykt og fiendtlighet. 
Hakekors tegnes på skolens vegger, og innvandrere får hatbrev. 

Irriterende forkortelser 

Det er utrolig irriterende at handlingen foregår i småbyen K-, i nærheten av den litt større byen Ö-. 
Disse to bokstavene gjentas igjen og igjen, og det det eneste de sier meg er: 
«Stopp! 
Dette er bare en bok, det er ingen grunn til å bli revet med av handlingen!». 
Eventuelt at forfatteren vil fortelle om en by i Norrland, men ikke røpe hvilken. 

Enten må forfatteren bruke ekte geografiske navn ellers så må han dikte opp noen nye byer. 
Løsningen Nesser har valgt, legger seg som et fremmedgjørende, vått håndkle over handlingen. 

Masse personer forteller i hver sine kapitler: 
Lærerne Leon, Igor og Ludmilla, elev og senere professor Charlie, eleven Andrea og hennes mor Ulrika. 
Nesser tilpasser språket veldig bra, Leon og 
Igor er to trøtte, middelaldrende menn, Ludmilla er en fyrrig 40-åring og Andrea er en famlende 15-åring. 
Men med del to, "Januar - mars 1980, Ulrika", skifter Nesser gir. 
Fortellingen fra Ulrikas ungdom – der hun møter en sjarmerende engelskmann og blir gravid – er bokens høydepunkt. 
Det er kjekkere å lese om ildfulle unge enn livstrøtte 40-50-åringer («hilsen Mann (50)»). 

Hvorfor så mange fortellere? 

Det er et mysterium for meg hvorfor Nesser har valgt å la TO middelaldrene lærere fortelle? 
Hvorfor trengte han både Leon og Igor? 
Hvis han hadde kuttet ut Igor, ville romanen blitt kortere og mer fokusert. 
Når så mange skal fortelle, får en også problemet med gjentakelser. 
Det blir for mye grubling og diskutering over det samme stoffet igjen og igjen, og for lite fremdrift. 

På plussiden er Nesser en dyktig forfatter, som ikke følger ikke det vanlige krim-skjemaet. 
Det er gøyere når en ikke aner hva som kan skje. 
Men 528 sider blir uanset alt for mye av det gode. 

Et annet spørsmål er om denne boken kan klassifiseres som krim? 
«Eugen Kallmanns øyne» inneholder riktignok drap. 
Men boken handler mye, mye mer om kjærlighet og mangel på samme, enn om mord. 

Alle i boken er kjempeopptatt av avdøde lektor Kallmann. 
Lærerne Leon, hans nye kjæreste Ludmilla og Igor kjører sin etterforskning. 
Unge Andrea og hennes venninne Emma etterforsker på sin kant. 
De gamle lærerne spør seg tidt og ofte om hva de egentlig holder på med, om etterforskningen er meningsløs – det gjør leseren og. 
