Plateanmeldelse:Lee Ranaldo And The Dust - «Last Night On Earth» 

Mindre Youth, mer Young. 

ALBUM: 
INDIEROCK Lee Ranaldo And The Dust «Last Night On Earth» (Matador/Playground) 

Støyrockens svar på George Harrison har fremdeles med seg Steve Shelley på trommer. 
Hvilket altså gjør prosjektet til det nærmeste man kommer Sonic Youth for tiden. 
Sannsynligvis noensinne. 

Uansett: 
Jazzmaster-entusiastens tiende soloalbum er fylt av grom småglatt grumserock med middels bra vokal. 

Tidvis en velspilt versjon av Neil Youngs viderverdigheter og avvisning av kortspilt (i snitt bikker låtene sju minutter). 

Men på alle måter beviset på at fantasiløse titler i møte med - på papiret - ordinær gitarrock, like fullt kan medføre spetakulære tryllerier. 
Om man bare kjenner de rette folkene. 

BESTE LÅT: 
«Ambulancer» 
