I «Fabeldyr:Grindelwalds forbrytelser» er Harry Potter-magien tilbake 

Se, nyt og bli underholdt. 

Året var 1997, og den første boken om Harry Potter ble gitt ut. 
Ryktet om bøkene spredte seg raskt. 
Jeg plukket også opp en bok, overbevist om at den ikke kom til å fenge, men så feil kan man altså ta. 
Selv om jeg ikke var i målgruppen, ble jeg dratt inn i J. K. Rowlings univers, som på tross av at det var fullt av magi, føltes relevant. 

Derfor ble filmen Fabeldyr og hvor de er å finne (2016) en stor skuffelse. 
Den var et søtt og uskyldig kostymedrama av det kjedelige slaget, som tilfeldigvis var fullt av magiske skapninger. 

Johnny Depp er perfekt 

I andre del av Fabeldyr-serien er den gode, gamle magien tilbake. 
Grindelwalds forbrytelser leverer på alle punkter, selv om noen scener slår de andre ihjel i påkostet effektmakeri. 
Det er tilgitt. 
Nerven, spenningen og følelsen av at noe står på spill, er tilbake. 

I sentrum står Grindelwald, en forkjemper for fullblodsmagikernes rettigheter og drøm om å kontrollere verden. 
For hva trenger en god helt? 
Jo, et mørkt motstykke. 

Da Johnny Depp fikk en rekke anklager om mishandling rettet mot seg, ble det ramaskrik da han fikk rollen som Grindelwald. 
Mange ville ha ham fjernet, men få kunne tilført rollen den perfekte blandingen av ondskap, et hint av galskap og iskald fornuft som Depp gjør her. 

For det er i Grindelwald og hans onde planer at J.K. Rowlings univers føles relevant igjen. 
Hans appell til følelsene, til hat og splittelse er klassiske grep for å sette folk opp mot hverandre. 
Høres det kjent ut? 

«My dream, we who live, for truth, for love. 
The moment has come, to take our rightful place ... in the world, where we wizards ... are free,» sier Grindelwald i en av filmens scener. 
Bytt ut magikere med Tyskland, og Hitlers demagogi ruver i bakgrunnen. 

Grindelwald viser hvor lett det er å bli forført av radikale budskap. 
Det er en problemstilling som dessverre er ekstremt relevant i dagens politiske virkelighet. 

Storslåtte effekter 

Når det er sagt, så skorter det heller ikke på magi og fargerike fabeldyr som en liten del av hjernen din ønsker var virkelige. 
Den kinesiske dragen zouwu ser riktignok stor og skummel ut, men er jo, med riktig behandling, bare en stor pusekatt. 

Newt Scamander vokser inn i sin rolle, ikke bare som fabeldyrsamler, men også som helt. 
I den første filmen var Eddie Redmayne mest klønete, men her trer han frem som filmens bærende kraft. 
Han får god drahjelp av Jude Law i rollen som den unge Albus Dumbledore. 

Helt fra første scene, der Grindelwald rømmer fra fengsel i New York, aner du at dette blir en storslått affære. 
Det skader heller ikke at vi i deler av filmen befinner oss tilbake på Galtvort. 
Her må jeg innrømme at jeg ble en anelse nostalgisk. 
Men det er i vakre Paris, som omformes til en heksegryte av spektakulære effekter, at det meste av handlingen foregår. 

Fabeldyr: 
Grindelwalds forbrytelser er også full av nerdete detaljer. 
Er du ekte Harry Potter-fan, er filmen et dypdykk ned i slektskapsforhold og bakgrunnshistorie. 

Selv om det av og til kan bli litt mye fyrverkeri, har historien driv og spenning. 
Det er en sann glede å kunne slå fast at magien er tilbake. 
Se, nyt og bli underholdt! 
