Kappløp mot sex på skoleball
Overbeskyttende foreldre i fri dressur i «Blockers». 

FILM: 
Filmer om amerikanske tenåringer har et felles drawback – de er altfor amerikanske. 
De avspeiler en middelklassekultur der biler, fester og skoleball er livets høydepunkt og omdreiningsakse for alle under 20. 
«Blockers» er intet unntak. 
Skoleballet – eller «prom night» – er nesten, men bare nesten, like hjernedødt som den norske russefeiringen. 
Heldigvis er det kortere, så vidt nok til en hel film. 

Kåte jenter 

I likhet med russefeiringen er det mye ved «prom night» som er og bør forbli ukjent territorium for foreldregenerasjonen. 
Hva som fortæres av dop og hvilke kroppsdeler det inntas gjennom er sannsynligvis nok til å skremme livet av de fleste over 40. 
Det er imidlertid ikke dopen som bekymrer de pårørende i Kay Cannons komedie. 
Det er sexen. 
WTF? 
Har ungen min et seksualliv? 
Hun som nettopp lå i magen min, liksom? 

Det som hever «Blockers» en millimeter eller to over den gjengse amerikanske ungdomsfilmen er et åpent og rett-på-sak syn på sex. 
Jenter er like kåte som gutter, like pågående og eksperimenterende. 
Homse, lesbe, whatever. 
Munnsex, analsex, foreldresex, kinky sex, ingen hever et øyenbryn. 
Bortsett fra filmens tre hyperaktive foreldre, da. 

Sexpakt 

Filmen åpner med de tre som ser sine håpefulle gå inn skoleporten aller første skoledag. 
Lisa (Leslie Mann) er enslig hønemor, Mitchell (John Cena) er en kortklipt fotballtrener og Hunter (Ike Barinholtz) er en liberal kyniker. 
Klipp til avslutningen på videregående og kommende skoleball. 
Deres respektive døtre Julie (Kathryn Newton), Kayla (Geraldine Viswanathan) og Sam (Gideon Adlon) er bestevenner og proppfull av planer for skoleballet. 
De inngår en sexpakt; de har alle i sinne å miste jomfrudommen på den store kvelden. 

Dop i makroner 

For Julies vedkommende skal det arrangeres med rosenblader, romantiske ballader og duftlys. 
Tøffe Kayla foretrekker å forføre en kompis som har fått tilnavnet Kokken fordi han er ekspert på å bake syntetisk dop inn i makroner og annet delikat bakverk. 
Sam har åpenbare lesbiske preferanser, men vil være med på venninnepakten og satser på å bruke skolens klovn som byttedyr. 

De stripynta jentene hentes i limo, men Julia har glemt å lukke PC-en på rommet sitt, og der tikker det åpent inn meldinger som inneholder emoji’er som bare en kynikerfar som Hunter klarer å dechiffrere. 
Julias mor Lisa er sjokkskadd, Kaylas far Mitchell er himmelfallen, mens Hunter forsøker å stagge dem. 
Det går selvsagt ikke; en mor og to fedre kaster seg i bilen for å stanse jentenes nøye planlagte syndefall. 
Og deretter går det slag i slag, fra luksushjem til luksuslandsted til luksushotell. 
Hva foreldre i våre dager er villige til å gjennomgå for å berge sine søte små fra voksenlivet!? 

Filmen lesser på med forsøksvis komiske tildragelser inntil man må konstatere atS den ene situasjonen er villere og dummere enn den andre. 
Spyscener i limo, trakter med slange i endetarmen, brennende biler og politirazziaer, alt legges ut i et forrykende tempo. 
Klisjeene hagler like tett. 
Muskuløs fotballtrener blir myk mann, overbeskyttende mamma ser lyset, fraværende pappa elsker datteren sin okke som osv. 

Dialogen er heldigvis ikke fullt så tanketom som i de fleste oppvekstkomedier laget etter samme formel. 
«Blockers» er mer «Superbad» for jenter. 
Her er et aldri så lite dryss av feministisk krydder som overdøver smaken av dumme sexistiske vitser. 
Et klebrig mor-datter-forhold er problematisert, i hvert fall i overflaten. 
En macho-fars forventninger til en datter blir også forsøksvis korrigert. 
Ok, dette er dusinvare, men uten at alle fordommene står i kø. 
