«The Big Sick» er årets mest romantiske komedie
Denne filmen får deg til å le med muslimer, kulturkrasj, sex og kunstig koma. 

Hvorfor er så mange romantiske komedier middelmådige? 
Hvorfor er klassikerne til sjangeren såpass gode? 
Hadde jeg hatt kloke svar, ville jeg flyttet til Hollywood for å prøve lykken. 

Tillat meg likevel å lansere noen teorier her i Bergens Tidende. 
Jeg starter med denne: 
En romantisk komedie bør klare å vise deg en forelskelse gradvis bygge seg opp, mellom to tenkende mennesker, i stedet for å ty til dramaturgiske forkortelser 

Eksempler på slike dårlige dramaturgiske forenklinger kan irritere dem som tror på kjærlighetens komplekse natur; filmer som nøyer seg med «kjærlighet ved første blikk», eller møter som er så kleine at den ene parten prøver imponere, men mest for ikke Å tape ansikt. 
En annen å mislike: 
Når to personer som ikke liker hverandre tilfeldigvis tvinges inn i en situasjon der de «må» gjøre noe romantisk. 

Egentlig ønsker vi å se disse klisjeene. 
Det er bare det at de bør fortelles på idérike, sjarmerende og overraskende måter. 
Dette klarer «The Big Sick». 
Det aner oss at filmen vil ende godt, men det er veien dit som gir oss et smil rundt munnen. 

Kumail – spilt av en sjarmerende Kumail Nanjiani – prøver å lykkes som komiker, men må også forholde seg til familiens forsøk på å arrangere et ekteskap for ham. 
De er innvandrere fra Pakistan og Kumail later som han vurderer morens velmente forslag til amerikansk-pakistanske koner seriøst. 
Det de ikke vet er at Kumail har møtt Emily – spilt av en sjarmerende Zoe Kaza – en ung psykologistudent fra North Carolina. 
For å si det slik: 
Hun er ikke muslim. 

Dette forholdet skjules for familien, noe som etter hvert gjør Emily til et offer i dragsuget av Kumails bedragerske konfliktskyhet. 
Hun får ikke møte hans familie og får heller ikke muligheten til å lære om utfordringene som ville ventet. 
Kumail frykter at familien vil fryse ham ut for å ha valgt en «all-american girl». 
Men hvis han egentlig elsker henne, burde han ikke introdusere henne for familien likevel? 

Dette premisset høres ut som et belærende drama om kulturkrasj, religion og fordommer. 
I stedet er «The Big Sick» en morsom og idérik publikumsvinner, som tar en uventet retning når Emily legges i kunstig koma etter en stygg infeksjon. 
Denne dramatiske hendelsen er såpass tilfeldig at den nesten må ha rot i virkeligheten, og ja da: 
Filmen er skrevet av Nanjiani og hans kone Emily Gordon. 

Så bra at den ekte Emily Gordon har vært med på å skrive filmen: 
Hennes rollefigur har nemlig fått en emosjonell dybde som dessverre er sjelden vare i sjangeren. 
Her er Emily en likeverdig partner når det gjelder å drive handlingen fremover, til tross for at hun ligger i koma i store deler av den. 
Kanskje er dette fordi hun speiles gjennom sine foreldre, når mor (Holly Hunter) og far (Ray Romano) må organisere Emilys sykehusopphold. 
Her møter de Kumail, og de får legitime grunner til å være skeptiske mot ham. 

Dette er et av «The Big Sick»s mange små triks: 
Vi lærer noe om Kumails forhold til familien sin gjennom at han blir bedre kjent med Emilys. 
Vi lærer at vi alle speiler våre foreldre og at de speiler oss – og likevel gis vi muligheten til å bli selvstendige individ. 

Som nevnt er klisjeen om folk som ikke liker hverandre, men som tvinges inn i en romantisk situasjon, kjip. 
Vel, «The Big Sick» var jøye meg en kul vri: 
Et par som egentlig liker hverandre, tvinges inn i en uromantisk situasjon, og så får filmen oss likevel til å le. 
Med dem. 

Så her er en teori til om hva som gjør en romantisk komedie til en klassiker: at du virkelig forstår hvorfor noen er verdt å bry seg om, og hvorfor du bør skjerpe deg for dem. 
Emily er mer enn en søt «all-american girl»: 
Hun har egne mål, ambisjoner og vilje – ikke noen man «kjemper for», men en man ønsker å alliere seg med. 
«The Big Sick»s fine syn på romantikk er at denne er en del av et rikt liv, ikke en løsning på alt. 
Filmen stiller vanskelige spørsmål, og gir noen kloke svar. 

Vi bør være takknemlige for at Kumail Nanjiani og Emily Gordon flyttet til Hollywood for å prøve lykken. 
