Ny triumfferd fra «The Wire»-skaperen
Det skal dukke opp forbløffende mye bra om ikke «The Deuce» skal stå igjen som en av høstens absolutt beste nye serier. 

The Deuce 

Amerikansk dramaserie. 
Premiere på HBO Nordic mandag 11. september. 

Hvis man skal lage en kåring over forrige tiårs beste serier, er det umulig å komme utenom David Simons «The Wire». 
«Treme», som kom noen år senere, ble ikke den samme suksessen, men med årets nye serie, «The Deuce», har Simon klart å gjenskape mange av de elementene som gjorde «The Wire» så bra: 
De usminkede miljøskildringene. 
De interessante og sammensatte rollefigurene. 
Det nådeløse livet på livets skyggeside. 
På toppen kommer et lydspor som straks sender oss til New Yorks lugubre strøk på 70-tallet. 

Det er helt sikkert noen som i forkant av lanseringen har fryktet at «The Deuce» vil presentere et glansbilde av porno og prostitusjon. 
Det er det ingen grunn til. 
Tvert imot, det er ingenting forlokkende ved de miljøene som fremstilles her, og serien viser også på en tydelig måte hvordan de to bransjene hang uløselig sammen. 

Maggie Gyllenhal spiller overbevisende som Candy, en gateprostituert som i motsetning til de aller fleste av kollegene ikke har en sleip og voldelig hallik. 
Hun er alenemor til en liten gutt som bor hos mormoren, og vi får noen hjerteskjærende innblikk i det skakkjørte familielivet, men historien fortelles uten noen form for sentimentalitet. 

James Franco spiller en hardarbeidende og godhjertet bartender som får et tilbud han ikke kan avslå. 
Han spiller også tvillingbroren til denne bartenderen, en spillegal levemann som stadig opparbeider seg spillegjeld han ikke klarer å betjene. 
Akkurat dette grepet, med å la Franco spille to roller, virker noe påtatt. 
Da Tom Hardy gjorde det samme i «Legend», var det nettopp evnen til å gjøre to i utgangspunktet prikklike personer så forskjellige. 
Francos brødre er til sammenligning vanskelige å holde fra hverandre, og det hele fremstår som litt unødvendig. 

Dette er imidlertid ikke ødeleggende for verken handling eller stemning på noen måte. 
Det er bare å benke seg til foran tv-en. 
