Aasen:Byråkratmoro som snublet på oppløpssiden 

Aasen tar helg var en god og bitende samfunnsanalyse som til slutt ødela for seg selv. 

Det var så nært, så nært, etter en knall start på showet. 
Strengt tatt som en arbeidsuke der man starter bra, men likevel ikke kommer helt i mål med sine oppgaver når fredagen renner ut, og man må avslutte jobben brått og ufullstendig. 

Den norske kultartisten Emile The Duke tok med seg sitt alter ego Aasen til Øyafestivalen fredag ettermiddag, naturligvis for å ta helg. 
Oppkalt etter mannes annetalbum Aasen tar helg, oppfølgeren til Aasen. 

Vår mann den kommuneansatte 

To plater med et tidvis morsomt, men også bitende ironisk og samfunnskritisk univers bygd rundt en gjennomsnittlig byråkrat i det norske samfunnet, her ansatt i Oslo kommune. 

Hans hverdagslige utfordringer på jobben, og ikke minst hjemme når helgen endelig kommer, er tema. 

Daniel Kvammen-anmeldelse: 
Oste av energi og kjærlighet 

Dette ansvaret som tynger, når vår mann Aasen egentlig bare vil rusle ut og ta seg et par kalde, men kona har leid film på Get-boksen og han blir nødt til å gjøre som han pleier: 
Inngå kompromiss. 

Endelig «Fredag» igjen 

Konseptet minner om revy, alternativt Etaten-humor, for den som har sett det før. 
Og det fungerte ypperlig i starten. 
Musikken bak de fortellende ordene og syngende refrengene er billig synthpop, men det forsterket bare inntrykket av å se noe menneskelig skjørt. 

Om denne Aasen som kommer seg gjennom dagene, først én helg, så en hel arbeidsuke der blant annet kontorets attraksjon «Jessica» har bestemt seg for å slutte. 
Kjipt, men så er det jo endelig «Fredag» igjen. 

Da regnet det øl, hamburgere og sigaretter ned på skjermen bak Aasen der oppe, endelig frihelg. 

Misset helt når helgen skulle rundes av 

Dessverre sluttet ikke konserten/showet/samfunnsanalysen der, men Aasen og hans byråkratiske musikergjeng valgte å spille to låter til. 
En tam sak om lørdag, som jo ikke har samme status som fredagen, og til slutt den tullete låten om «Månedens sigarett» som enhver mann utsatt for sjefer og koner liksom fortjener. 

To malplasserte låter som ødela alt som var byråkratisk helt riktig bygd opp frem til da, selv om ikke alle låtene og tekstene var like spennende, og utrolig irriterende når det hele var så nært. 
Det burde stoppet med ny «Fredag» og fri, så klart. 

Så; tilbake på kontoret mandag morgen for å fikse en bedre gjennomføringsplan til neste gang, Aasen. 
