Ringer strategi-julen inn
For tredje år på rad ringer «Ringenes Herre» inn spilljulen. 
Denne gang anført av folka bak «Command & Conquer: Generals». 

Det blir ingen jul uten Ringenes Herre. 
Det har jo nesten blitt en tradisjon når vi i tre år på rad har blitt servert Ringenes Herre-film og -spill til jul. 

I år står EA Games alene om å servere oss vår dose Ringenes Herre i det offisielle strategispillet basert på filmene. 
Alle de kjente heltene fra filmen med og du får styre de alle sammen. 

Stemmene er lest inn av skuespillerne fra filmene, slik at du med en gang får den riktige stemningen. 
Dialogen i det overbyggende oppdraget leses av Ian McKellen (Gandalf) - man kan få gåsehud av mindre. 

Historien fra filmtrilogien kjenner du sikkert igjen, den går vi ikke inn på her. 
Spillet går i store trekk ut på å overta små baser med troppene dine, ikke helt ulikt systemet i «Warhammer 40.000: Dawn of War». 

De små basene gir deg ekstra ressurser og kan være med på å snu balansen i spillet. 
Basene er forsvarsløse og må beskyttes, noe som gir deg en strategisk utfordring. 
Det er ikke lagt så stor vekt på å bygge bygninger og posisjonering av disse. 
Din base har allerede forhåndsbestemte steder du kan plassere byggverk på. 

Du velger hva du vil bygge med et raskt museklikk og vips er byggverket på plass, klar til å produsere tropper. 
Det er også verdt å merke seg er at bygningene får erfaring og blir bedre etter hvert som de produserer styrker eller simpelthen ikke blir ødelagt. 

Dette gir deg en ekstra bonus, og er med på å øke din forsvarsvilje for bygningene dine. 
Klarer du det, dukker det også opp små filmklipp, disse spilles uforstyrrede av på minikartet og drar opp stemningen. 

Det hele blir kjørt av en modifisert versjon av 3d motoren til «Command & Conquer: Generals». 
Alt ser ut som det gjør i filmene, og med de fantastiske stemmene på plass strømmer magien til spillet. 

Brukergrensesnittet er kanskje det mest spesielle i spillet, det kan til tider nesten føles litt nakent da det er så få knapper å forholde seg til. 
Det var uvant i starten, men med litt tilvenning, ble det forbløffende brukervennlig. 

Hvis du føler deg i det onde hjørnet, kan du ta parti på den mørke siden sammen med Sauron og Sauruman. 
Her er det kvantitet og ikke kvalitet som gjelder. 
Du må bokstavlig talt pøse på med de styrker som orker, ringskrømt, troll, oliphanter og ikke minst en diger balrog. 

De gode er færre, men bedre rustet og kan skilte med ryttere fra Rohan, Enter, menn av Gondor, alver og en hær av spøkelser til sitt forvar. 

De fire forskjellige sidene har alle sine styrker og svakheter, og er balansert på samme formel som stein, saks og papir. 
Det er her svakheten til spillet ligger. 
Til tider kan spillet være ufordragelig jevnt, med store langtekkelige slag uten noen nevneverdig bevegelse til noen sin favør. 
Dette stjeler ikke gleden og stemningen, men tærer ned på helhetsinntrykket. 

Et stemningsfullt spill, med masse action og heldigvis lite mikrostyring. 
Dette må det vel være lov å pakke inn som julepresang til seg selv. 

NB! 
Ikke forveksl dette med «War of the ring» som er basert på bøkene og ikke filmene (viktig forskjell). 
