1001 fnatt
Regi: 
Ridley Scott. 
Med Orlando Bloom, Edward Norton, Marton Csokas, Brendan Gleeson, Eva Green, Jeremy Irons, Liam Neeson, Ghassan Massoud, David Thewlis. 

Storslagen og rå film fra korsfarertiden, som skjemmes av gjentatte plattheter. 

USA. 
Historisk drama - 15 år, egnet voksne.Med andre ord: 
Man får simpelthen fnatt når oversvulstige proklamasjoner, sentimentale konstruksjoner og snikende lydmanipulasjoner farer forbi. 
(Hva i alle dager kan ha ledet til at Bachs «Befiel Du Deine Wege» ledsager strupekuttingen til den onde tempelridder Reynald de Chatillon?) 

Men på den annen side: 
Ridley Scott er en regissør for det store format. 
Han viste det ikke minst i «Gladiator». 
Og han viser det her. 
Her er mye kompetent gigantomani! 
Vi befinner oss helt mot slutten av 1100-tallet. 
I en fransk landsby blir smeden (Orlando Bloom) oppsøkt av en korsfarerridder som proklamerer at han er smedens adelige far. 
Og før mange minuttene er gått, har smeden overtatt både status og adelssinn av sin far - og til slutt står han alene igjen som Jerusalems kristne forsvarer mot muslimen Saladins hærskarer. 

Det er en på alle måter drabelig historie - av og til litt for åpenbart styrt inn mot tanken på Midtøstens evige, og dessverre alltid aktuelle, vepsebol. 

Jo da, det er sterke ønsker om nyansering. 
Ingen burde se sin religionsære tråkket for nær her. 
Det finnes fundamentalistiske idioter på begge sider. 
Og det finnes overveielse og humanitet hos andre. 
Het kjærlighet og kaldt despoti om hverandre. Ære og forræderi. 
Dessuten er skuespillerne faktisk aldeles utmerkede, inkludert Orlando Bloom som vankelmodig og tvilende helt. 
Helt fint! 

Hadde det bare ikke vært for disse manusflausene og regiblødmene! 
