Life Itself:Traumer, tragedier og bla-bla-bla 

Lite er så kleint som en banal film som gir seg ut for å være dypsindig. 

"Life Itself" er en flettverksfilm av den typen som føltes forfriskende da "Short Cuts" (1993) og "Pulp Fiction" (1994) var nye for rundt regnet 25 år siden. 

En tungt medisinert mann forteller psykologen om da han mistet sin gravide kjæreste. 
En sint ungjente får ut frustrasjonen sin gjennom å spille dårlig punkrock. 
En klisjé av en spansk gårdsarbeider ser sjefen legge an på sin vakre kone. 
Alle disse historiene er på et eller annet vis ment å si noe om hvordan livene våre blir formet av traumer, tragedier og kjærlighetens uransaklige veier. 

Dan Fogelman, skaperen av tv-serien "This Is Us" (2016–) og manusforfatteren bak "Crazy, Stupid Love" (2011), benytter seg av alskens metatricks, overforklarer alt som overforklares kan og refererer stadig til ordentlig kunst – Bob Dylan-albumet "Time Out of Mind" blir nevnt så mange ganger at selv en fan som undertegnede tar seg i å himle med øynene – uten at historiene hans oppleves det spor mindre melodramatiske eller banale av den grunn. 

Ikke engang et knippe dyktige skuespillere kan redde "Life Itself" fra å bli stående årets kanskje mest aktivt irriterende film. 
