Slapt i saunaen
Rihanna tok det som vanlig rolig. 
Heten sørget for at publikum måtte gjøre det samme 

Rihanna er alltid «cool» på scenen. 
Hun gidder ikke jobbe seg ihjel, for å si det slik. 

Denne «coolheten» er ikke nødvendigvis et utslag av nonchalanse. 
Ikke arroganse heller. 
(I går var hun bare drøye tre kvarter forsinket på scenen. 
Det er peanøtter i Rihanna-land). 

Det er bare slik hun er. 

Rihanna er et barn av solen og varmen. 
Glad i reggae og marihuana. 

Dette er ikke dumt i det hele tatt. 
Det er faktisk ganske forfriskende. 
Popstjerner flest arbeider vettet av seg for å tilfredstille oss. 
Det er fordi popstjerner flest er livredde for at vi skal slutte å elske dem. 

Men det kan bli for slapt, ja. 

«It's hot as fuck in here», sa popprinsessen på et tidspunkt. 
Det var ingen overdrivelse. 

Å være på Telenor Arena i går var som å være stengt inne i en sauna. 
Brutalt varmt. 
Publikum slukket hen av overopphetingen. 

Da undertegnede var på Telenor Arena på konsert i desember, sto jeg der i frakk og med pelslue på hodet. 
Frøs likevel. 
I går var lidelsen av det stikk motsatte slaget. 
Men en lidelse var det, ikke minst all den tid en flaske pisslunken Imsdal kostet 44 - førtifire - kroner (for de som gadd å stå i de lange køene) 

Popprinsessen fra Barbados er vant til varme, får vi tro, og er som sagt ikke under noen omstendigheter en animert artist på scenen. 

Hovedproblemet i går - om vi ser bort fra klimatrusselen - var at showet hennes led under svak regi. 
Høydepunktene 
- «Rude Boy», «We Found Love», «Umbrella» - ble for flyktige, presset inn som de ofte var i medleysekvenser. 

Lange, meningsløse instrumentalpartier ødela mye av fremdriften. 
Vel er Nuno Bettencourt en dyktig gitarist. 
Men det var ikke han vi var der for å høre. 

Sceneproduksjonen var grei nok, ikke noe mer. 
Danserne hennes gjorde ikke mye av seg, egentlig, og bandet hadde en lei hang til å henfalle til dump arenarock - helt uten den elastiske spretten som gjør studioproduksjonene hennes så uimotståelige. 

Balladesekvensene ble lange og lidenskapsløse (unntak: fine «Stay»). 
Dansepartiene - «S&M»/»Only Girl (In The World)»/»Don't Stop The Music»-medleyen og «Where Have You Been» - føltes på sin side alt for korte. 

Det er for galt å sløse bort slike slagere. 
De bør melkes for alt de er verdt. 

Konserten var ikke dårlig. 
Rihanna er en sjarmerende, om enn bedagelig, vertinne. 
Stemmen hennes er superdistinkt (ikke at hun overanstrenger seg på dette feltet heller akkurat). 
Hitsamlingen er formidabel. 

Men den pure poplykken innfant seg bare i små glimt i går. 

MORTEN STÅLE NILSEN 

Telenor Arena 

Publikum: 
Ca. 15000 
