Sikringskost med velsmakende konfektbiter innimellom
Folkeopplysnings på sitt beste. 

Innse det først som sist — 2014 kommer til å stå i grunnlovsjubileets tegn. 
Kongen slo an tonen i nyttårstalen: 
Grunnloven er et fundament for nasjonen Norge, sa han og snakket om verdier som ytringsfrihet, trosfrihet og folkestyre. 

Det er dette fundamentet NRKs storsatsing «Jakten på Norge» også står på. 
Gjennom ti episoder tar statskanalen oss gjennom fedrelandets utvikling fra fattiglem til oljesmurt riking. 

Det kommer til å bli mange honnørord i året som ligger foran oss. 
Det vil helt sikkert også komme alternative stemmer som stiller kritiske spørsmål. 
Markeringen av våre 200 år med egen grunnlov vil bevege seg fra selvforherligelse til selvpisking. 
Hvordan ble vi den nasjonen vi er i dag, er et av de grunnleggende spørsmålene som stilles i NRK-serien. 

La oss slå fast med en gang - når NRK ruller frem hele maskineriet, blir det kvalitet. 

NRKs rikholdige arkiv suppleres av arkivmateriale hentet inn fra fjern og nær. 
Tyske og sovjetiske filmaviser fyller ut den norske. 
Unikt billedmateriale er skaffet til veie, ekspertene er mange og dyktige. 

Men det skal mer til enn bilder og eksperter for å lage en god historie. 
Det er fortellergrepene som gjør «Jakten på Norge» til godt TV. 

Ett av grepene er valget av programledere. 
Haddy N'jie og Per Sinding-Larsen loser seerne gjennom dette havet av informasjon. 
Begge har solid TV-erfaring, samtidig har de sin egen historie som også illustrerer hvordan Norge har utviklet seg disse 200 årene. 
Svenske Per Sinding-Larsen kan føre sine aner tilbake til Grunnlovens far — Christian Magnus Falsen, mens oslojenten Haddy N'jie representerer både det moderne, urbane Norge (i programmet får vi vite at 80 prosent av oss nå bor i byer, i 1814 var tallet 20), og dessuten den økende delen av befolkningen med bakgrunn fra et annet land. 

Serien tar opp temaer som hvordan familien har utviklet seg, innvandring, kriminalitet, samferdsel og kjærlighet. 
Den første episoden jakter på selve nordmannen, og blir en introduksjon for det som skal komme. 
De to programlederne presenterer seg gjennom to parallelle løp. 
Per Sinding-Larsen gjennom en «hvem tror du at du er«-aktig jakt på sin tipptipptippoldefar, grunnlovsfaderen, Haddy N'jie med de grunnleggende spørsmålene: 
Hvem er vi i dag? 
Og hvordan ble vi sånn? 

Episode to belyser familien og folk flests levekår de siste 200 årene. 
Den modige familien Dingstad, som stiller opp i et slags realitykonsept der de må leve slik våre forgjengere gjorde, gjør dette til et morsomt og severdig program. 
Reflekterte kommentarer fra ekte mennesker, supplert av eksperter, gir et levende bilde av hvordan det har vært å leve og bo i dette landet. 

«Jakten på Norge» er solid og godt, og med humoristiske grep - som mediedekningen slik den kunne ha artet seg dersom grunnloven ble vedtatt anno 2014. 
Samtidig er serien en bekreftelse på at man må kjenne sin fortid for å forstå sin samtid. 

Men en viktig innvending: 
På bakgrunn av de tre første episodene, synes det fortsatt å være et østlandsblikk som ser ut over landet. 
Urnorske klisjeer som ski og snø og bonderomantikk går igjen, men kanskje blir det mer både vestland og kystkultur etter hvert som serien skrider frem. 
NRK viser i alle fall vilje til å spørre. 

«Jakten på Norge» er på mange måter en skapelsesberetning om Norge. 
Det gjenstår å se om NRK bruker serien til å lene seg tilbake, se ut over landet og konstatere at alt er såre godt, eller bikker andre veien - til selvransakelse og skyldfølelse. 
Begge deler vil være like feil. 
