Husk 9. april!
«Beerfest» er en sjelden harrykomedie: 
Ølstyrting fra gigantglass, brystblotter-damer i sørtyske jodlebunader, tyskere med engelskuttale fra de alvorlig stemte z-enes krigsfilmsilo og en nesten genetisk uansvarlig gjeng ekstrem-idioter fra California. 

Filmen handler om at amerikanske brødre med tyske aner skal til München og drysse pappa Sutherlands aske. 
Det ender med at de sjøl blir pepret med den glade gubben, for tyskerne ser ut som om de spiser uolja eikebord til frokost og de heller pils i en fart som kan drive flere vannkraftverk. 

De amerikanske brødrene drar hjem med tråkket hale, men bestemmer seg for å gjennomføre et treningsopplegg i pilsing, forsterket med en fyr som heter Fyllingen, en jødisk biokjemiker og en jentegalen inder som også har regissert filmen og derfor får være med. 

Jeg skal litt forsiktig antyde nivået i «Beerfest» ved å referere til at teamets høydetrening består i å drikke værpiss (hannsau) på bungalow-taket. 
Dermed er de klar til å dra tilbake til Herr Schniedelwichsens kappdrikking i noe som minner om Hitlers bunker og med fordel kunne hete Das Untergang. 

La meg også nevne at de store støvleglassa heter Das Boot (the boot), og at bestefar spilles av han som var kaptein i – nettopp! 
«Das Boot». 

Avholdsfolk burde elske denne filmen. 
Men det kommer de ikke til å gjøre. 
