Pompøst
Selv denne historien kan fremstilles for pompøst. 

HANDLING: 
Juleevangeliet ligger til grunn for denne fortellingen om Marias liv i Nasaret, møtet med Josef, hennes svangerskap og Jesu fødsel i Betlehem. 
Filmen følger evangeliet, men fokuserer også på kong Herodes' angst for Messias, og de tre vise menns ferd fra Persia. 
DOM: 
Sterkt pietetsfull, bibeltro og visuell fortelling om barnefødselen som dannet grunnlaget for kristendommen. 
Som et renessansemaleri brettes dramaet ut med bred pensel. 
Hardwick har forpliktet seg til å gjøre filmen mest mulig autentisk, og resultatet kan neppe støte noen. 
Billedlig er det vakkert, betagende og dramatisk. 
Men tekstlig er det tungt, teatralt og temmelig stivt. 
Det at skuespillerne snakker langsomt engelsk med en slags midtøstenaksent gir en pompøs fornemmelse. 
Keisha Castle-Hughes oppnådde en Oscar-nominasjon med «Wahle Rider» for noen år siden. 
Som ungjenta Maria er hun nydelig og har en utstråling som gjør henne til et troverdig offer for Den hellige ånds besvangring. 
Oscar Isaac har temperament som Josef, men begge to lider under filmens noe endimensjonale språklige tunghet. 
Men som visuell søndagsskoletime er «Veien til Betlehem» en levende fortelling med en vakker slutt. 
(Skrevet til kinopremieren i 2006) 
