Bokanmeldelse:Domenico Starnone: 
«Bånd» 

La oss bli med på spekulasjonene om at Domenico Starnone er mannen til hun som bruker pseudonymet Elena Ferrante - og la oss lese denne romanen som en parallell til Ferrantes «Svikne dagar». 

Familiebånd er kompliserte, og en meget elegant beskrivelse av spenninger i en vanlig familie finnes i «Bånd» av Domenico Starnone. 

Skjønt vanlig familie? 
Er den den? 
Jo, i utgangspunktet. 
Med far Aldo, mor Vanda og de to barna Sandro og Anna, farens elskerinne Lidia og katten Labes, spiller den anerkjente italienske forfatteren Domenico Starnone ut et bredt lerret over flere tiår. 

Ekteparet hadde et brudd på 1970-tallet, men fant sammen igjen, til tross for utroskap, løgn, svik, krangler og uvennskap mellom barna. 
Hva var det som skjedde, hvordan så partene i familien på det som utspant seg da faren fant en yngre kvinne. 
Han trodde han bare skulle leve ut en kort forelskelse og komme tilbake til familien. 
Men år gikk, og moren tvang ham til å si fra seg rettigheter til barna. 
Etter noen år oppsøkte han barna, og foreldrene fant sammen igjen. 

Men hva slags grunn har de alle egentlig levd sitt på liv på? 

Det starter dramatisk. 
Leiligheten er rasert, det gamle ekteparet Aldo og Vanda kommer hjem fra en ferieuke ved havet. 
Overalt ligger knuste møbler og glassbiter, bøker er revet i filler, skap er tømt utover. 
I smerten over oppryddingen finner han en tykk konvolutt med brev, og dermed plukkes bitene fra et ødelagt ekteskap og familieliv opp. 
Katten er søkkborte. 

Med korthugde og intense partier, spredd ut over i tre bøker i boken, gir Starnone tre perspektiver på en skakkjørt familie. 
Her kommer moren Vandas versjon, så en fyldig bolk med faren Aldos framstilling og til sist fyller barnas blikk på foreldrene ut bildet. 

Det går i italiensk familieliv om dagen, for de som er glade i gode romaner. 
Nylig kom Elena Ferrantes første roman på norsk, «Kvelande kjærleik». 
I fjor leste vi hennes «Svikne dagar» med en rystende ekteskaps- og oppbruddsfortelling. 
Og Domenico Starnones «Bånd», som også har Napoli som base, har flere paralleller til «Svikne dagar» av Ferrante. 
Her gir Starnone mannens perspektiv stor plass. 

For: 
Det pikante er jo, og som det er spekulert mye i, om Domenico Starnone nettopp er gift med hun som skriver under forfatternavnet Elena Ferrante, Anita Raja. 
Hun er oversetter, og de to er et par med tydelig posisjon i det italienske litterære landskapet. 
Ferrantes norske oversetter sa også tidlig til VG at mye kunne tyde på at Raja er Ferrante - eller nettopp en Starnone og Raja sammen. 

Sitter de to kan hende og skriver mot hverandre og avslører det, om et tiår? 
Hvem vet. 

Interessert? 
Sjekk ut gravejournalisten Claudio Gattis artikkel i New York Review of Books - som leder til at Anita Raja er Ferrante. 

Dette forblir per i dag spekulasjoner, forlaget har også benektet dette, og det bør ikke ødelegge for leseropplevelsen av noen av dem. 

Starnones «Bånd» er i partier opprivende lesening, og han gir leseren familiehemmeligheter fra mor, far og barnas perspektiv som når vi åpner kinesiske esker. 
Det er raffinert gjort. 

Anmeldt av: 
Guri Hjeltnes 
