Man får bare lyst til å dra hjem for å kline!
Av den nye Father John Misty-plata. 

ALBUM: 
Father John Mistys (J. 
Tillmann) andrealbum er en av de platene som åpner seg opp sakte, som en peon en varm sommernatt. 

Ved første gjennomlytting er den artig, frekk, den Randy Newmanske sosialironien på «Bored in the USA» er fengende bitter, kjærlighetserklæringen på åpningssporet «I Love you, Honeybear» glitrende apokalyptisk: 
«Everything is doomed/And nothing will be spared/Oh I love you honeybear». 

Så blir plata fiffig fengende, den mariachi-trompetspekkede «Chateau Lobby #4» er en av få låter som sender tankene tilbake til Tillmans tid i Fleet Foxes, ellers får man forkvaklede flash av amerikanske trubadurer som Don McLean, Gram Parsons, Eagles. 

Samtidig som låtskriverteknikkene selvfølgelig er hipster på sin hals. 

Men så, så blir albumet vakkert. 
Sårheten i tekstene kommer for en dag, harmoniene stiger fram og tar frontposisjon, gåsehuden dukker opp på den sakrale «True Affection» og deretter føles det litt som å bade i skjønnhet mens et av årets mest interessante album utfolder seg foran deg. 
