Velkjent hverdag
«Hokus Pokus Albert Åberg» byr på fine observasjoner av samspillet mellom barn og voksne. 

FILM: 
De ser ut som de alltid har gjort: 
Tynne i håret og prikkede i øyenbrynene og snille i de store øynene. 
Ingen av dem har blitt eldre siden sist. 

Far og sønn Åberg tar noen nye runder med milde foreldre-og-barn-forhandlinger i «Hokus Pokus Albert Åberg», og dersom du, eller poden din, trives i denne velkjente tegnede verdenen fra før, er det grunn til å tro at dere vil fortsette med dét. 
Noe er forresten nytt: 
Artister som Timbuktu og Ane Brun er inne på soundtracksiden, noe som medfører en generell kvalitetsheving og en kul, messingblåst oppdatering av Albert Åberg-temaet. 

Kjærlighet til dyr 

«Hokus Pokus Albert Åberg» er en norsk-svensk samproduksjon regissert av Torill Kove, som vant Oscar for «Den danske dikteren» i 2007. 
«Hokus Pokus Albert Åberg» er full av fine, små observasjoner av samspillet mellom store og små og de små imellom, og tar utgangspunkt i barns grenseløse kjærlighet til dyr. 

Albert ønsker seg mer enn noen ting en hund. 
Pappa mener han er for liten. 
Albert møter en tidligere nabo, en gammel mann som både har en eksotisk kone, en spennende sjømannsfortid, en vennlig hund og en magisk evne. 
Han klarer nemlig å trylle kronestykker ut av nesen til Albert og vennene. 

Sakker farten 

Alt dette håndteres med klokskap og varme, i et nærmiljø av trær og boligblokker som har vakre farger og litt for lite bevegelse. 
Likevel lurer jeg litt på om kombinasjonen Albert Åberg og langfilmen er helt heldig. 
Dette er bøker for veldig små barn, og selv en time og et kvarter i kinomørket kan være lenge for målgruppen. 
Hovedpersonene bryter dessuten ut i sang oftere enn tilrådelig, og dette er med på å sakke farten på en historie som ikke bobler over av dramatikk i utgangspunktet. 

Samtidig er det nettopp som hverdagsskildring «Hokus Pokus Albert Åberg» har sin styrke, og i det stødige grepet om et energisk, nysgjerrig og sårbart barneperspektiv. 
Det er en grunn til at Albert ennå er der og ennå er en liten gutt. 
