Bokanmeldelse:Jan-Philipp Sendker: 
«Kunsten å høre hjerteslag» 

Om en reise til Burma som avdekker familiehemmeligheter og ekte kjærlighet. 

Roman 285 sider 339 kr. Cappelen Damm 

Det går en understrøm av livsmot gjennom boken som sitter igjen i leseren etter endt lesning. 

Kjendisadvokaten Tin Win forsvinner plutselig fra New York uten at familien får vite grunnen. 
Etter flere år bestemmer datteren Julia seg for å dra til farens hjemland, Burma, for å lete etter svar. 
I den lille fjellandsbyen Kalaw får hun høre om oppveksten til faren. 
Det gjør henne og leserne i stand til å forstå ham bedre. 

Puslespillet om Tin Win er drivkraften i romanen, og det fungerer fordi han er en sjarmerende personlighet. 
Som en slags buddhistisk munk har han levd i New York i hele sitt voksne liv uten å heve stemmen, ta særlig notis av alle pengene han har tjent eller la seg irritere av sin materialistiske kone. 
På flyet østover blir han observert lesende kjærlighetsdikt av Pablo Neruda og takke nei til gratis champagne. 

Fremstillingen av livet i Kalaw legger seg for tett opp til romantiske og vestlige forestillinger om Østen. 
Tidvis lukter det frisk sjasmin og moden mango på annenhver side, og tehusene nevnes hyppig. 

Menneskene her lever i pakt med livet og hverandre, langt fra storbyens karrieremas og krav, og fremstår som klokere enn Julia. 
Åh, for et originalt grep det hadde vært om det var omvendt. 

Men disse stereotypiene ødelegger ikke for leseropplevelsen fordi romanen inneholder virkelig fortellingens kraft. 
Tin Wins hemmelige og ulykkelige kjærlighetshistorie gjør dypt inntrykk. 
Valgene han tar opprører, men setter vestlige verdier på en interessant prøve. 
Dessuten har handlingen en liten tvist til slutt som kaster nytt lys over Julias lokale guide og historieforteller. 

Stramt oversatt, i et bokmål som flyter godt, av Kurt Hanssen. 
