Storslagen billedbok:Bokanmeldelse: 
Synne Lea og Stian Hole: 
«Du og jeg» 

Stian Holes illustrasjoner i barneboken «Du og jeg» er en intenst vakker og poetisk animasjonsfilm man får lyst til å se mange ganger. 

Leseren kommer ikke under huden på personene, men temaet – redsel for døden og ensomhet – berører oss alle. 

Handlingen er enkel, men symboltung: 
En bestefar og to barnebarn legger ut på en rotur. 
En slags siste reis, der de må forsone seg med å ta avskjed og innta nye roller. 
Bestefaren sier at barnebarna skal få overta båten når han dør, og storesøster reagerer med sinne. 

Hun er redd for dette, at bestefar skal dø, men strever med å sette ord på følelsene. 
«Når vi ror, spiller det ingen rolle hva vi snakker om, sier bestefar, bare vi snakker.» 

Roturen blir en forløsning, og kanskje litt for åpenbart: også en anledning for unge og eldre lesere til å snakke sammen om disse tunge temaene. 

Det er bestefar og storesøster som utgjør tittelen på boka, «Du og jeg». 
Lillebror er et slags femte hjul på vogna som fyller stillheten mellom storesøster og bestefar med småsnakk. 
Storesøster er en taus, knugende klump i magen gjennom store deler av handlingen, og jeg skulle ønske at hun fikk mer tekst på beinet: at hun hadde mer personlighet. 

Lillebror har en funksjon i at han vekker omsorgsfølelser hos storesøster. 
Når bestefar er død, må hun være sterk for broren. 
Men uten ham hadde dialogen og samspillet mellom bestefar og storesøster fått tre tydeligere fram. 
Da hadde det vært enklere for leseren å engasjere seg i følelsene deres. 

Stian Hole lager utførlige digitale montasjer av alle mulige slags bilder og materialer, og øyet blir aldri mett av å studere dem. 
Selv om det flyter en slags stille melankoli i dem, inneholder de også mye bevegelse og kontrast. 
Én side har blendende hvitt lys og ferskenfarger, den neste mørkerødt og oransje. 
Fra iskaldt til bålvarmt ved å bla én gang. 

Tekstbolkene kan av og til virke malplasserte, som om det ikke er plass til tekst på sidene. 
Skriften er liten. 
Noen steder er den i hvit farge på mørk bakgrunn og vanskelig å lese. 
Kanskje tekst og bilder burde ha fått hver sine dedikerte sider? 

«Du og jeg» er full av menneskelig livsangst og beven, og sammen med Stian Holes fantastiske og stemningsfulle bildeunivers, er dette en bok å dykke ned i mange ganger. 

Anmeldt av: 
Kristine Isaksen 
