Uventa stilig alkoholikerfilm
Will Ferrell spiller en mann som sitter på plenen sin og drikker bokseøl fordi tilværelsen har snudd seg mot ham. 
Det var igrunnen ikke så rart. 
Når det kommer til stykket. 

Neighborfor sale (Everything must go). 
Amerikansk dramakomedie. 
2010. 
11 år.Regi: Dan Rush. 
Med: 
WillFerrell, Rebecca Hall, Christopher Jordan Wallace, Michael Pena, Laura Dern. 

En god film om alkoholisme skulle være en umulighet, foringen vil låte som en tørr gammal kakespiser fra Jæren som må drikke Solo avkaffekopp fordi han er motstander av glass. 

Avholdsbevegelsen har i alle år vært alkoholens beste vennved å oppføre seg som Taliban på nudiststranda. 
Men "Neighbor forsale" er en snedig, snikende og intelligent varselsfilm som til og medkommer til å få cava-sekta og Nogne Ö-puristene til å stanse og tenke seg om. 

Will Ferrell har i mange år vært en fortjent undervurdertkomiker. 
I denne funker han som en forvirrende intelligent skuespiller fraførste scene. 
Han smisker ikke med forventningene våre, han unngår beskjedentoverdrivelsesfellene og ser ut som om han trives med den stilistiske litenhetensom ei havfrue i akvariet. 

Filmen er minimalistisk med en ubesværa kunstnerisk kontrollsom framhever ting ved å gjøre dem uvesentlige. 
Ferrell får plutselig sparken,og du skjønner at det har med alkohol å gjøre, men egentlig ikke helehistorien. 
Da han kommer hjem, har kona kasta alle tingene hans ut på plenen,skifta låser i huset, stengt bank-kontoen og sagt opp mobil-abonnementet hans. 

Utkastelses-offeret reagerer med en tilsynelatendefilosofisk tristhet: 
Han kjøper 12 halvliterepils og setter seg til å drikke på plenen. 
Han organiserer tinga sine såde nesten utgjør ei stue. 
Til å begynne med ser det ut som et vakkert,melankolsk livsparadoks, Mannsrolleutvalgets hagedag, et kanskje eksistensieltbilde på den amerikanske middelklassemannens ensomhet? 
Mannen med den gale konablir en poetisk utgave av det gamle livsmottoet "E' det løye medrikke'?" 
Han er ikke full, han blir verdig og kontrollert beruset. 
Denfalne selgeren virker som et sivilisasjonsoffer, og drikkinga hans blir enforklarlig reaksjon på eksistensens absolutte meningsløshet. 

Så slipper lakonikeren gradvis opp for penger og begynner åselge unna tingene sine, hjulpet av en ensom guttunge på sykkel, en skjønnbarnerolle som verken er søt eller sentimental. 

Du tenker aha. 
Velstanden må ryddes bort, og mannen viloppleve skjønnheten i et ned-strippa og tingløst Snusmumrik-liv. 
Den sørgmodigeeksentrikeren er på vei ut i ørkenen på en hest uten navn. 

Sånn kunne filmen vært, for en velspilt, poengtertminimalisme kan godt handle om at katastrofen er den beste starten påegentligheten. 
Men så slipper Ferrell helt opp for penger, og ingen vil gi hamøl. 
Han går ikke amok. 
Han drikker resignert rednings-kaffe og blir langsomtedru. 
Derfra kommer vrien og den egentlige fortellingen om å drikke seg bort. 

Filmen er laget etter en novelle av Raymond Carver, somblant annet skrev grunnlaget for "Short cuts". 
Regissøren Dan Rush erdebutant. 
Han har håndlaget. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra 
