Sent, men godt
Den som venter på noe godt, må vente lenge på Horn of Africa. 
Men ikke forgjeves. 
Her serveres smakfull og autentisk mat til lave priser. 

Strandgaten 212, tlf. 
95 42 52 50. 
Profil: 
Etiopisk og eritreisk mat. 

Meny: Middagsservering. 
Tradisjonelle gryter og deleretter. 

Pris: 861 kr for seksretteres kirchatmix for to personer, tre glass vin, to sjokoladekaker og en kaffeseremoni. 

Horn of Africa er det eritreisk-etiopiske kjøkkenet som ligger ute på Nordnes. 
Restauranten drives av paret Lensa Guluma og Yonas Beyene. 
Etter å ha vært stengt for oppussing i litt over en måned, åpnet de dørene igjen i midten av februar. 

Endringene i lokalet er store og til det bedre. 
Restauranten, som tidligere så ut som et omgjort lager, er nå blitt intimt og mer oversiktlig. 
Lokalet er fargerikt, i røde, og gule farger, med lyssatte glassbilder og malerier på veggene. 
Restauranten er fremdeles liten med plass til rundt 30 gjester. 

Les også: 

Menyen er også liten, men variert. 
Den består av fem hovedretter, og tre ulike typer kirchat. 
Kirchat er et stort brett med flere ulike retter som varierer i smak. 
Disse brettene minner meg om indisk thali. 
Her har du noe søtt, noe salt, sterkt og mildt om hverandre. 

Prisene er veldig lave, og gir deg mulighet til å fråtse uten dårlig samvittighet. 
Vi bestiller to kirchat-brett, med seks ulike retter, og to glass rødvin. 
Kort tid etter får vi drikken, og så venter vi. 
Og vi venter. 
Og venter. 

Dette var første besøket hos Horn of Africa. 
En og en halv time tok det før maten kom på bordet. 
Det er det lengste jeg noen gang har ventet på maten på en restaurant. 
Men med kun én person i restauranten, og kun én på kjøkkenet, er det ikke rart at vi ventet lenge. 

Når jeg besøker restauranten på nytt etter oppussingen, er ventetiden mye kortere. 
Men det er fremdeles merkbart at det er for få hender i restauranten. 
Noen av gjestene blir stående og vente lenge før de får bord. 
En av de andre gjestene forsøker lenge å få kontakt ved bardisken. 
Det er gjestfriheten og roen som redder opplevelsen. 

Les også: 

Måltidet begynner med en varm våtserviett. 
Vi vasker hendene, men før vi kan kaste oss over maten får vi en demonstrasjon av hvordan den skal spises. 
Her spiser man nemlig ikke med kniv og gaffel, men med en type syrlige pannekaker. 
De kalles injera. 
Yonas forklarer entusiastisk at versjonene de har her er laget på en blanding av byggmel, hvetemel og teff, for å få riktig konsistens og smak i møte med det norske vannet. 
Originalt lages de kun av teff. 

Tre av de seks rettene er vegetariske: 
Kikert-puré, spinat og rotgrønnsaker med krydder. 
To av kjøttrettene er av okse. 
En med krydder og en uten. 
Den sjette og siste retten er en kyllinggryte med egg, Doro Wet. 
Sausen er en tykk, deilig smaksbombe av tomater og berbere. 
Dette er en krydderblanding som blant annet inneholder mye paprika. 

Det er godt. 
Og grisete nok til at du bør ha den våte kluten lett tilgjengelig. 

Etiopia er verdenskjent for sin unike kaffeseremoni, og det er både eksotisk og spennende at Lensa og Yonas har seremonien som et eget punkt på menyen. 

Kaffebønnene brennes på kjøkkenet og tas med inn til bordet. 
Duften sprer seg i lokalet, før stekepannen forsvinner inn igjen på kjøkkenet der kaffen brygges. 
Når den er ferdig serveres kaffen fra en tradisjonell kokekanne kalt jebena. 
Under seremonien brennes det røkelse og serveres popkorn. 
Hvorfor popkorn, er jeg ikke helt sikker på. 
Ikke Yonas heller. 
Men det smaker godt med noe salt til den søte, kruttsterke kaffen. 

Les også: 

Hvis du ser bort fra dessertene, som er sjokoladekake eller iskrem, gir Horn of Africa deg en tradisjonell og spesiell opplevelse. 
Og snart skal den nye annenetasjen utformes til avdeling med autentiske bord og stoler. 
Jeg håper at de innen den tid har fått litt ekstra hjelp i restauranten. 
For selv om ventetiden er lang, er maten god og billig. 
Og gjestfriheten er stor. 
