Hamrer løs på sansene
Ulvers samarbeid med Tromsø Kammerorkester trekker linjer fra klassiske mestere til 70-tallets elektronika pionerer. 

ALBUM: 
Sånn umiddelbart vil det nok være vanskelig for den enkelte å finne sammenhenger mellom dagens Ulver som har slått seg opp som en av landets fremste eksponenter for alternativ musikk, og det bandet som var med på å gi norsk black metal et ansikt og en lyd på begynnelsen av 90-tallet. 

Om man isolerer alle retningene bandet har vært innom opp gjennom årene, fra den folkmusikk-pregede black metalen, via elektronika og ambient, til trip hop, acid jazz og film noir-inspirert urban musikk, er den musikalske røde tråden ganske krøllete. 

Når det er sagt, så ligger det et annet aspekt til grunn her som har vært med bandet siden ungdomsårene. 
Trangen til å være i konstant bevegelse, å utforske sjangerkonvensjoner og aldri gå midt i veien. 
En annen ting ved Ulver som er hakket mer abstrakt er den allikevel lett gjenkjennelige melankolien som preger deres produksjon enten det er ilter svartmetal eller vakre og langstrakte lydlandskaper. 

Samarbeidsprosjekt Ordet på gata har vært at «Messe I.X. 
- VI.X», som er et samarbeidsprosjekt mellom Ulver, Martin Romberg og Tromsø Kammerorkester på bestilling fra Tromsø Kulturhus, lener seg mot «Shadows of the Sun» fra 2007. 
Den deler noe av den sakrale stemningen, men der sistnevnte er mer låtbasert, må man gå hele veien fra start til slutt for å få det totale bildet av «Messe I.X. - VI.X.» 

De vokale innslagene er også begrenset til et par av stykkene, «Son of Man» og avsluttende «Mother of Mercy». 
Og det er i det hele tatt lite følelse av band her, men det tar ikke bort noe fra opplevelsen av verket som et Ulver-album som sådan. 

Lys i mørket? 
Det starter i det stille med «As Syrians Pour in, Lebanon Grapples With Ghosts of a Bloody Past». 
Svak bassrumling og ambiente lydkollager bygger opp forventningen før forløsningen kommer etter tre minutter når strykerne sakte men sikkert kommer krypende til overflaten. 
Det er så vakkert og gåtefullt som bare Ulver kan låte. 

Scenene skifter brått fra store crescendo til lavmælt piano. 
«Glamour Box (Ostinati)» forener dramatiske orkesterpassasjer med bandets særegne elektronikaknitring og trekker linjer både til klassiske mestere så vel som 70-tallets elektronika pionerer. 
«Nosche Oscura Del Alma» er et urovekkende og dystert intermesso, før «Mother of Mercy» løfter blikket oppover igjen og man aner konturene av lys i mørket. 
Men bare nesten, det blir aldri helt lyst i Ulvers dystopiske univers. 

Hamrer løs på sansene 
Som vanlig er det vanskelig plassere «Messe I.X. 
- VI.X.» på et spesielt sted i den mangfoldige Ulver-katalogen, da den i bandets natur representerer et nytt kapittel og en ny retning. 
Den er kanskje den mest orkestrerte og klassisk-orienterte utgivelsen så langt. 

Verket balanserer forbilledlig mellom det voldsomme og det tilbaketrukne, men viktigst av alt er at den hamrer løs på sansene uten stans enten den går i kjelleren eller i loftet. 
