A Very Murray Christmas
Musikalsk julemoro for Murray-fansen. 

Forrige gang Bill Murray og regissør Sofia Coppola jobbet sammen, lagde de den fantastiske og stemningsfulle Lost in Translation. 
Og igjen er det en sorgmunter hotelltilværelse, og minneverdige coverlåter som fenger mest i A Very Murray Christmas. 

Bill Murray får spille på sine sterkeste kort som komiker, og veksler finstemt mellom spydig gretten og underspillende hjertevarm i sin kjærlige parodi på den amerikanske TV-julespesialens konstruksjon og «feelgood»-tradisjoner. 

Med en gjesteliste kjendistoppet av George Clooney, Miley Cyrus og Chris Rock, er det mye humør og glamfaktor i de mest lettbeinte sanginnslagene. 
Og Jenny Lewis fra Rilo Kiley og David Johansen fra New York Dolls sørger for å få fram julekjærligheten til det levde liv og hotellbarens lindrende vesen i de mer følelsesladde øyeblikkene. 

Julefast i hotellbaren 

Det hele foregår på ærverdige Carlyle Hotel i New York. 
Det er julaften, og mens en snøstorm har stanset all trafikk, forbereder Bill Murray seg til å lede en direktesendt julespesial med musikk og kjendisgjester. 

Problemet er bare at ingen av gjestene kommer på grunn av snøkaoset, og Bill Murray har jo egentlig ikke lyst til lage en dum julespesial. 
Så dette blir julespesialen om den mislykkede julespesialen, og vi følger Murray etter hvert som kvelden utfolder seg på hotellet. 
Med strømbrudd, drinker, litt innpakket julebudskap og rikelig med julesanger. 

Paul Shaffer er med på reisen som pianist og våpendrager, og etter hvert som flere skjebner trekkes mot hotellets bar, får de framførte julesangene stadig mer handling å speile. 

Flere av julesangene framføres med Murray selv bak mikrofonen. 
Han mestrer vokalistrollen godt med sin henslengte og ru framførelse, og holder seg kledelig i bakgrunnen på de sangene som krever mer tonal utfoldelse. 

Metagrepene er mange i denne julespesialen, og Coppola og Murray er særdeles raus med referansene til tidligere filmer og medskuespillere. 
Flest nikk er det til Bill Murrays rolle i julekomedien Scrooged (1988), hvor han spilte hovedrollene som Frank "Ebenizer" Cross, og hvor manusforfatter Mitch Glazer også var med på moroa. 

Noen aldeles nydelige musikknummer 

Årets første juletårer rant nedover kinnet mitt til en aldeles nydelig versjon av The Pogues sin «Fairytale Of New York». 
Med David Johansen, Jenny Lewis og Bill Murray som ledende trekløver. 
Også en intenst vakker versjon av "Christmas (Baby please come home)" framført av Maya Rudolph er av det høytidsfremkallende slaget. 

Det er mye medmenneskelighet og ærlighet i denne salongberusede julespesialen. 
Jo da, her er det tidvis rikelig med sesongfasade og glitter. 
Og alle smiler hjertelig når Miley Cyrus og George Clooney stemmer i på julefavorittene. 
Men Murray og Coppola sklir aldri bort fra hotellbarens rause vesen og troverdige skjebner. 
Så bli sittende over litt rulletekst for noen passende siste ord. 

A Very Murray Christmas slår meg som en sånn liten TV-skatt som ville blitt distribuert mellom venner og spesielt interesserte på videokassetter hvis den hadde kommet på 90-tallet. 
Full av flotte prestasjoner og øyeblikk, men litt for sær og mangefasettert til at filmbransjen ville ha kostet på den plass i butikkhyllene før jul. 
Det er derfor veldig gledelig at en slik personlig og gjennomført spesial får internasjonal distribusjon. 

Dette er slettes ikke en komedie for alle, men det er en tidlig julegave for dem som er disponert. 

A Very Murray Christmas har premiere på Netflix 4. desember. 
