Rørende vakre sanger
Forholdet er slutt, men musikken fortsetter. 

The Stray Birds: 
"Let it pass" (Yep Roc/Border) 

At Maya de Vitry og Oliver Craven gikk fra hverandre, kunne betydd slutten på The Stray Birds. 
I det minste burde det ført til en oppbruddsplate a la det Abba, Fleetwood Mac, Richard & Linda Thompson og andre par-band har gitt oss. 

Stray Birds går isteden motsatt vei. 
Mens de pleide å skrive sangene hver for seg, har paret nå jobbet tett sammen om dem, i lag med tredjemann Charlie Muench. 

Det resulterer i et budskap om at livet er hardt, men at det går videre. 
Hvor er ikke godt å si, men det vil bli bedre. 

Åpningen "The bridge" er en nydelig sang om nettopp dette, om å føre krig, bygge murer og bryte avtaler, men at alt til syvende og sist er vann under broa. 
Med et nytt steg i retning rock og med harmoniene intakt, kunne refrenget tilhørt salige The Band. 

Den Nashville-bosatte folk-trioen gir oss rørende vakre sanger som rister av seg asken og løfter hodet. 

Beste spor: 
"The bridge", "Light as a fire", "Nothing to say about it now", "If time is not enough", "Sleep with my window open". 
