Årets bittersøte sommersoundtrack
Trommevirvel og fanfare for The Drums. 

||| 
ALBUM: 
Gjennom å raide den delen av britisk musikkhistorie hvor Morrisseys melodrama, Robert Smiths gitarplukking og Ian Curtis' danselærer står som tre av stikkordene, for så å blande litt surfpopvennlig plystring, knipsing og klapping inn i miksen, har The Drums skapt årets bittersøte sommersoundtrack. 

Albumet oser av den samme følelsen man får iløpet av den siste sommeren med barndomsgjengen, der fornemmelsen av at voksenlivet venter like rundt neste sving ligger og ulmer i underbevisstheten - noe som blant annet seg utslag på Phil Spector-møter-Glasvegas-og-Angelo Badalamenti-i-«Twin Peaks»-øyeblikket «Down By the Water». 

Og når solstrålene kjemper seg gjennom Manchester-skydekket på avstikkeren «Let's Go Surfing», en The Drums-atypisk hyllest til ungdommelig naivisme, blir summen et slags albumets «Farvel Falkenberg», der en mørk malstrøm av melankoli virvles opp bak en lun og friksjonsfri fasade. 

Trommevirvelen for The Drums har vedvart en stund nå. 

Det er vel på tide at den avløses av en aldri så liten fanfare. 
