Bokanmeldelse:Katherine Boo: 
«Bak den vakre fasaden» 

Korrupsjon, misunnelse og en evig kamp for å skaffe seg mat. 
Katherine Boos dokumentar fra Indias slum er vond, men viktig å lese. 

Dokumentar 304 sider 349 kroner Gyldendal 

Katherine 
Boo er en prisbelønt amerikansk journalist som har fått kritikerne til å juble. 
For oss her hjemme kan Boos verk sammenlignes med Åsne Seierstads salgssuksess «Bokhandleren i Kabul». 

I nyjournalistisk stil skildres objektenes tanker - som om de var romankarakterer. 

I det nyrike India, bak den vakre fasaden, ligger Annawadi-slummen i Mumbai. 
I nesten fire år fulgte Katherine Boo innbyggerne her. 

Hun gjorde det ikke enkelt for seg: 
Bokens viktigste person, unggutten Abdul, er et innesluttet arbeidsjern som sørger for at familien får nok mat på bordet ved å selge søppel. 

Når han, faren og søsteren får skylden for at naboen, en enbent kvinne, setter fyr på seg selv og dør, starter kampen for å renvaske seg. 

Grepet med å gjøre dette til hovedhistorien i dokumentarboken er smart: 
Boo får vist hvordan hierarkiet i en slum fungerer og hvor gjennomsyret av korrupsjon rettsapparatet i India er. 

«Bak den vakre fasaden» er elegant skrevet og kan få den tøffeste leser til å kjenne gråten i halsen. 
Barn mishandles og utnyttes. 
Døden er en vanlig gjest i gatene. 
Alt som omtales, skal ha skjedd i virkeligheten. 
Boo avslutter boken med et etterord, en slags metoderapport, som tilfører skildringen ekstra tyngde. 

Det samme gjør bokens nettside, som inneholder fotografier og videoer. 
Det er tydelig at Boo har skrevet «Bak den vakre fasaden» med kjærlighet og respekt for innbyggerne i Annawadi. 

Oversatt av Gunnar Nyquist. 
