Grim gubbe-krim
"Jegerne 2" er blitt en hysterisk og sadistisk film for fordomsfulle byfolk og få andre. 

Jegerne 2 (Jägarna 2) 

Svensk krim. 
2011. 
2 timer, 10 minutter.15 år. 
Regi: 
Kjell Sundvall. 
Med: 
Rolf Lassgård, Peter Stormare, KimTjernström, Annika Nordin. 

Kjell Sundvall er så trygg på at byfolkikke ler når de får se umenneskelige utkantjävlar at han til slutt tarhysteriet sitt helt ut og lar den ellers kule fyren Peter Stormare gjennomføreen slags ondskapens operascene på elvekanten. 

Jeg er en dårlig bymann, så da lo jeg. 

"Jegerne 2" er en tidvisengasjerende vulgær-krim der sjikaneringen av etniske minoriteter er denviktigste drivkraften. 
I Norrland bor det tilbakestående pick up-folket.Tilsynelatende en panteistisk sekt som ankommer morgenrøden med bikkjer ogcowboyhatter og brummer psykopatisk i skogsbrynet inntil de får skutt en elg.De er innadvendte og juridisk tilbakestående, de lar seg lure av hvemsomhelstog stiller aldri spørsmålstegn ved åpenbare løgner. 

I denne inferniske beistotopen er PeterStormare sheriff på den gammeldagse måten: 
Alle gjør som han sier. 
Det finnesikke så mye som en opprørsk sosialist-bibliotekar i denne bygda, for her er dealle like undertrykte og konspiratorisk lojale. 

Stormare er en virkelig svinsksvenske-satan. 
Voldemort var en fin mann. 

Rolf Lassgård er mirakuløst i slekt meddisse folka, og han kommer kjørende fra Rikspolisen og har bilskilt som nestensier Juhu! men det gjør ikke Rolf, for han er nedtrykthetens engel på jord.Blonde Elin som lå med alle, er antakelig død, og saken skal etterforskes. 

Jeg har en følelse av at jeg gjettaslutten på denne filmen i 1983, men det kan ha vært allerede året før. 
Det gjørikke så mye. 
Men at mangelen på manus-originalitet og overfloden avstigmatiserings-romantikk krydres med en ekkel sadisme, det liker jeg ikke. 
Pålydsporet ligger et konstant medfølende requiem som skal låte som komposisjonentil Badalamentis tonedøve bror, men dette er ikke Twin Peaks. 
Det er ingenfinesse her. 
Det er ingen stil. 
Det er hyggstyvlar på parketten ogbetingelsesløs overgivelse til den nasjonale "Fattar duinte"-banaliteten som gjør for mange svenske filmer til støyende lydbrevfra sosialkontoret. 

Rolf Lassgård er en flott skuespiller, oghan er verd å se. 
Resten er sein, grim gubbe-krim i skogen. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra 
