Oppvarmet restemat
«The Second Best Marigold Hotel» er havregrøt som tror den er tikka masala. 

FILM: 
Nå har det forsyne meg gått for langt. 
Det er på tide at verdens seniorer kaster krykkene, kommer seg ut i gatene, og får i gang et gråhåret grasrotopprør mot filmene som tilbys dem. 
«The Second Best Exotic Marigold Hotel» er havregrøt som tror den er tikka masala, en påstått sjarmbombe som smeller som en våt kinaputt. 

Årsaken til elendigheten er at «The Best Exotic Marigold Hotel» fra 2011 ble en overrumplende suksess. 
Der dro en gruppe britiske pensjonister, spilt av en eksklusiv klikk av øyrikets aldrende skuespilleradel, til India for å innta det de trodde var et luksuriøst hvilehjem, men som viste seg å være et oppussingsobjekt som gjorde det mulig for dem å oppgradere både bygget og seg selv. 

Insisterende dum 

Historien fikk sin slutt, men publikum ville ha mer av Judi Dench, Maggie Smith, Bill Nighy og de andre. 
Derfor har de blitt kjeppjagd inn i en oppfølger som ikke tilbyr dem annet enn å stå og gå og vise fram egenskapene de viste fram sist. 
Dench & co. har sin dempede karisma i behold, men får ikke lov å bruke den til noe. 

Dev Patel løper rundt og jager seg opp og utmatter publikum i rollen som den overivrige hotellverten Sonny. 
Hele historien svirrer ubegripelig tett og mye rundt Sonny, som er så insisterende dum, så øredøvende irriterende, at det er et under at ikke gjestene begynner å lure på om de ikke foretrekker det britiske skydekket i stedet, slik gatene utenfor kinosalen plutselig virker uvanlig attraktive for tilskueren etter et snaut kvarter i Patels selskap. 

Tuslende Gere 

Richard Gere kommer på et tidspunkt tuslende med en trillekoffert og blir sporenstreks tilbudt sin egen, syltynne historietråd. 
Som med de andre, er det snakk om halvkokte romanser, matte misforståelser og forviklinger som fisler ut uten skikkelig konklusjon. 
Både han og de andre fortjener skikkelige arbeidsoppgaver, ikke denne filmatiske ekvivalenten til pledd og kamferdrops. 
