Forunderlig blåtur-grøsser på Dale
Ikke helt vellykket grøsser som er innspilt på Dale. 
Ei dame vil finne ut hva kjæresten egentlig er verd, og arrangerer en blåtur til nifst sted, der uventede ting skjer og løse tråder dingler i lufta. 

Regi: 
Ivar Aase. 
Med: 
Julie Rusti, Vegar Hoel, BerteRommetveit, Dan Skjæveland, Marit Sanden, Are Flåøien, Philip Newth. 
Manus:Bjørn Sortland. 
Foto: Andreas Bru Eide. 
Norge 2013. 
1 time 15 minutter.Aldersgrense: 11 år. 
Egnethet: 
Ungdom. 

Det er imponerende hva unge, ambisiøsespillefilmdebutanter kan få til. 
21 år gamle Ivar Aase forvandler en hyggeligblåtur til et grøsseraktig mareritt. 
Men like kompleks og god som forbildet"The Game" er filmen ikke. 

Regissøren har villet skape sammeubehagelige stemning som i David Finchers nevnte film. 
Om den holder det å siat Michael Douglas spiller en selvopptatt kontrollfreak som på 48-årsdagen fåri gave av broren sin (Sean Penn) å delta i et actionspill som snur opp ned pålivet til egoisten. 
Ubehaget består i at man aldri helt vet hvem som styrer altdet fæle som rammer hovedpersonen og forvandler hans psyke. 

Manusforfatter Bjørn Sortlandsplot er langt enklere og hovedrollefigurene mye yngre: 
Kjæresteparet Silje ogKaspar (Julie Rusti og Dan Skjæveland) er i ferd med å flytte sammen, men så erdet det, da, at hun ikke helt stoler på at han vil bli værende hos henne forever. 

Hva gjør man da? 
Silje-Vaniljefinner på noe så slemt (synes nå jeg) som å gi kjæresten en blåtur for å finneut om han vil gå gjennom ild og vann for henne. 

Testen på om Aase og Sortlandlykkes, er om tilskueren kastes ut i en stor nok forvirring om hvem somegentlig styrer hendelsene, stor nok til at man sitter fjetret. 
Vet Silje omalt som skal skje etter at hun har skrevet kontrakt med arrangøren Philip, enavtale der hun attpåtil sier "men ingen må bli drept?" 
Eller styresdet hele av guiden (Berte Rommetveit) som Silje og Kaspar treffer der hvorblåturen ender, i et nedlagt sinnssykeasyl på Gusøy? 
Men heller ikke guiden harstålkontroll. 
Er da sjefen for det hele i stedet hennes medhjelper (Vegar Hoel)som nesten aldri gjør det hun forlanger? 

På sitt beste klarer Aase ogmanusforfatter Bjørn Sortland å forvirre oss på en ubehagelig måte, men ikkeslik at jeg grøsser noe særlig. 

I handlingen er det likevel myefascinerende. 
På konvolutten med blåturinvitasjonen står det "Av en annenverden" som kan lyde paradisisk. 
Men idet Kaspar og Silje ledes inn iasylet for å høre om skjebnen til fortidas pasienter, viser et skilt til tekstenover Dantes Inferno: 
"La alt håp fare, den som her inn treder".Uuææh. 

Men selv om Aase bruker de gamlebygningene på Dale, et ekkelt rollespill om en lobotomert pasient fra tiårtilbake, samt forlatte sykehuskorridorer der man aldri helt vet hvem somangriper hvem, virker mye mer som rariteter enn skremsler. 

Det gode er at de nevnteskuespillerne spiller overbevisende, særlig Skjæveland i noen videoopptak.Svakheten er birolleinnehaverne Philip Newth, Are Flåøien og Marit Sanden.Disse agerer så stivt at man blir usikker på om de ikke kan bedre, eller om deter villet fra regissørens side. 
Usikkerheten forstyrrer mye. 
Jeg vrir meg istolen over prestasjoner som ikke holder mål. 
Synd. 

At debutanter ikke lykkes helt,skal man ha overbærenhet med dersom de viser solid talent. 
"Blåtur"kan oppleves som en surrealistisk forundringspakke der løse ender dingler fritti lufta. 
Men Sortland må bare jobbe videre med å forbedre plottet, og Aase målære seg bedre personinstruksjon, så kan neste prosjekt gi enda større grøss. 
