Spiller på sex og flørter seg gjennom kvelden
Enrique Iglesias hadde lite annet å by på. 

«I tried to let it go / But I'm addicted to your chemicals / I got a feast, I want an overdose». 
Mer seksuelt eksplisitte låter som «I'm a Freak» tok over etter det forførende balladeriet som gjorde ham til latinopopens aller største mannlige stjerner. 

Akkurat som faren Julio i sin tid, fylte Enrique Iglesias rollen som populærkulturens stereotype latinlover – en modernisert utgave for sin generasjon, med jeans, T-skjorte og caps, men også med en tendens til å holde det intense blikket i overkant lenge og synge med en vokal dirrende av emosjon. 

«Bailamos» – fra rundt årtusenskiftet – ble crossover-hiten som skulle gjøre ham stor utenfor det spansktalende markedet, ja til verdensstjerne. 
Romantiske ballader som «Hero» og mer energiske poplåter som «Rhythm divine» sementerte statusen. 

I Telenor Arena stiller Iglesias i sitt vante sceneantrekk, et ekspansivt show av strobelys glir over publikum og skjermen bak ham og bandet lyser opp med abstrakte figurer. 

Undertøy på scenen 

Det er den lett technoinspirerte «I'm a Freak» som altså får starte showet, resultatet av et musikksamarbeid med poprapper Pitbull. 
Deretter får vi «I Like How It Feels» – begge fra hans siste album Sex+Love fra 2014. 
Den er like basstung, med samme elektroniske uttrykk; den manipulerte vokalen er så vidt hørbar gjennom produksjonen. 

Under neste låt – «Heartbeat» – skifter de abstrakte formene på skjermen subtilt, men likevel tydelig til forskjellige former av en vagina. 

Latinlover, ja. 
Undertøy blir kastet opp på scenen. 

Det er nok disse senere utgivelsene som gjør at publikum er en uvant blanding av middelaldrende par – fra tiden da Iglesias sang duett med blant andre Whitney Houston – og hylende tenåringsjenter. 
Publikum er uansett svært så entusiastiske gjennom hele kvelden. 
Det hjelper på at Iglesias henvender seg direkte til dem, klemmer, prater og inviterer et forelsket par opp på scenen for å danse. 

Vokalmessig er det jevnt over lite imponerende; på store hits som «Bailamos» velger han å droppe å synge egne hooks, andre ganger lyder det nesten karaokeaktig. 
Men hylene vedvarer, spesielt ved de spanske innslagene. 
Låter med reggaeton-beats får dansingen i gang. 

I kveld fungerer det å spille på sex, tydeligvis. 
Iglesias kan til og med tillate seg å synge «Tonight (I'm Lovin' You)» usensurert: 
«Tonight (I'm Fucking You)». 

Pyroteknikk, sexy dansing og et dynamisk sceneshow – Iglesias prøver det han kan. 
Ved dansevennlige «Bailando» fungerer det bra for de i salen. 

Men så var det lite annet. 
