Mye nytt om Auschwitz
Oversatt av Kjell Olaf Jensen 350 sider Kr. 349,-. 
Aschehoug 

I kjølvannet av den meget sterke fjernsynsserien «Auschwitz» utgis historien om den mest grusomme av alle nazistenes konsentrasjonsleirer. 
Dette er manuskriptet og alle forarbeidene som den fremragende forfatteren og produsenten Laurence Rees bygde serien på. 

Man skulle kanskje tro at boken ikke virker like sterkt som fjernsynsprogrammene. 
Det er langt fra tilfellet. 
Boken virker faktisk sterkere. 
Den er fyldigere på alle måter, kommer med tillegg og fordypninger som gjør de rystende vitneprovene enda mer sjokkerende. 

Man møter igjen alle de personer Rees og hans folk intervjuet i TV-serien - de overlevende fangene, fangevokterne og SS-mennene, toppsjefene. 
Og ikke bare i glimt som på TV, men i helfigur, i full legemlig og sjelelig størrelse. 
Man skjønner mer av den nærmest ufattelige mentaliteten som drev tyskerne til å oppføre seg så forferdelig som de gjorde. 

De forteller selv - om seg selv. 
Det samme gjør de ofre og flyktninger som greide seg ut i 1945. 
En leser kan altså fotfølge bit for bit hele utviklingen i den mest grusomme av alle nazistenes dødsleire. 
Og konkluderer uvilkårlig: dette må aldri skje en gang til! 

En god del av stoffet er kjent fra før. 
Men det er mye nytt i boken òg. 
Ikke minst i de samtaler forfatteren har hatt med tidligere SS-folk og i kommentarene disse kommer med til egne handlinger. 
Rees har funnet dokumenter i de nylig åpnede russiske arkivene som forteller om hittil ukjente ting: 

Alle voldtektene russiske soldater begikk overfor de gjenlevende jødiske kvinner i leiren; antisemittismen de jøder som vendte tilbake til Polen, Slovakia og andre steder i øst, fikk kjenne etter frigjøringen i 1945. 

En av svakhetene ved programmene var at de ikke gikk inn på spørsmålet om hvorfor i all verden de allierte ikke gjorde noe for å forhindre massemordene i leiren. 
De visste allerede i 1942-43 godt om det som foregikk ved gasskamrene. 
Men til tross for mangfoldige oppfordringer fra store jødiske organisasjoner, ble intet gjort. 
Dette spørsmålet blir tatt noe fyldigere opp i boken. 

Men forfatteren kommer ikke med noe egentlig svar. 
Det er urovekkende. 
Lå det en bevisst antisemittisme bak? 
Alle innvendinger til tross: les denne boken! 
Den handler (dessverre) om mennesket. 
Om oss selv. 
