Kan det gjøres stort bedre?
En kveld for historiebøkene. 

Tilsynelatende har Aurora Aksnes bare så vidt startet på sin karriere som sangstjerne. 
Men etter mandagens konsert på Ole Bull Scene må en bare spørre seg hvor dette skal ende. 
Allerede nå leverer 19-åringen fra Os konserter på et nivå som det virkelig står respekt av. 
Mandagens utsolgte forestilling på Ole Bull Scene er herved nominert til en av årets desidert beste. 

Foreløpig har hun begrenset med låter, og debutalbumet kommer først i mars. 
Til gjengjeld er kvaliteten gjennomgående høy på alt materialet hun fremfører denne kvelden. 

Vi ble med Aurora til London: 

Hun begynner konserten med «We Were Going To Do That» og fortsetter med «Warrior». 
Ber ydmykt om unnskyldning for at hun ble syk, og måtte avlyse de planlagte konsertene for noen uker sider. 
Ingen fare. 
Den som venter o.s.v. 

Her er det ingenting å utsette verken på hovedpersonen selv eller musikerne hun har i ryggen. 
Det låter ganske enkelt perfekt. 
Ikke minst takket være en lydmann som leverer noe av den beste lyden som noensinne er gjort i lokalitetene. 
Og da tar jeg med den gang det het Ole Bull Kino, Oleana, Maxime og Ole Bull Teater. 

«Runaway», en av hennes største hits til nå, følger så. 
Like perfekt. 
Stemmen hennes blir bare bedre og bedre for hver eneste konsert. 
Her er ingen tegn til slitasje til tross for et heftig program det det siste året. 
Og for et band. 
Glatt blir det aldri, men her spilles ei heller en tone feil. 

Dette blir hennes største konsert noensinne: 

Mer lydhørt publikum er det sjelden å oppleve. 
Under sangene kan du nesten høre en knappenål falle. 
Etter hver låt blir det stille et sekund eller to, før jubelen bryter løs. 
Trampeklapp mellom hver eneste sang. 

Aurora forteller at 

hun denne kvelden har vært ekstra nervøs, men at det er i ferd med å gå over. 
Jenten som før helgen opptrådte på Nobelkonserten foran 8000 i salen og utallige millioner fjernsynsseere. 
Nervøs? 
På hjemmebane foran et publikum som tilber henne? 

Men Aurora Aksnes er sin vordende verdenskarriere til tross nøyaktig den samme sjarmerende keitete og spontane som slo i gjennom på Bylarm for mindre enn to år siden. 
Ikke mye divafakter der i gården. 
Tvert imot virker hun atskillig mer sjenert denne kvelden enn på konsertene vi har hørt med henne tidligere i år. 

Jenten som før helgen opptrådte på Nobelkonserten foran 8000 i salen og utallige millioner fjernsynsseere. 
Nervøs? 

-Den neste heter «Animal Soul» men det er ikke så mange som har hørt den før. 
En salig og neddempet låt med bare O. Martins kassegitar som komp. 
Like bra og salig er «Murder song» som følger i sammen rolige tempo. 

Deretter er det nok et knippe låter med fullt band. 
De fleste dukker nok opp på det kommende albumet. 

Suksess i Storbritannia: 

Har spilt inn Oasis-låt for et stort engelsk varehus: 

-Æsj, jeg glemte teksten, utbryter hun noen toner ut i en av sangene. 
– Jeg glemmer alltid teksten på minst en av låtene når jeg opptrer, ler hun. 

Til slutt avrunder hun det hele med «Running With The Wolves» og «Conquerer». 
Inkludert heftig dansing omkring på scenen. 

Ekstranumre selvfølgelig. 
Først «Half The World Away», Auroras ferske single innspilt som reklame for den engelske kjeden John Lewis. 
Den tidligere Oasis-manageren Alan McGee kan mene hva ham vil. 
Han kalte nemlig Auroras versjon søppel, men ham om det. 
For dette er bare vakkert, og går Gallagherbrødrenes utgave en høy gang. 
Til slutt kommer Auroras fantastiske tolkning av David Bowies «Life On Mars» fremført med bare piano og vokal. 
The Thin White Duke ville bøyet seg i støvet. 

Tirsdagens konsert er selvfølgelig utsolgt den også. 
Det skulle da bare mangle. 
