Petter fra Rottøy
En liten gutt har ei rotte som heter Halvorsen, men alle idiotene er visstnok i mot rotter, så Svein får oppleve hvordan alle de teite folka i samfunnet er ekle mot de hyggelige folka i samfunnet, en læresetning som antakelig oppsummerer den post-sosialistiske barnelitteraturen i Norge. 

De friserte barna er rike og slemme. 
De tjukke med briller mobbes, men de har sjel. 
«Er det rart at folk er så stygge med hverandre når man ser hvoit stygge bæsjer de lager?» 
En eller annen har anstrengt skaperevnen sin så langt at du kan høre glidelåsene glippe. 

Fordi mange filmskapere egentlig skjems over den skjematiske virkeligheten de lager, er filmer som «Svein og rotta» laget med helling mot den velsigna norske absurdismen. 
De har stilistisk lygekryss. 
Ingenting er sant, unger. 
Bare moro, bare litt sprø humooorr. 
Kult, Kåre! 
