Krig i lommeformat
En krigssimulator på en bærbar spillkonsoll høres kanskje kjelkete ut. 
Men PlayStation 
Portable er maskinen som klarer det, og det utnytter «SOCOM» med stil. 

Det er slett ikke mye som skiller PSP-spillet «SOCOM: US Navy SEALs Fireteam Bravo» fra det samtidig lanserte PlayStation 2-spillet 

For mens PlayStation 2-spillet riktig nok skiller med bedre grafikk (men som likevel bare er marginalt bedre) og naturlig nok har en del mer avanserte funksjoner, føles PSP-spillet som en svært god alternativ versjon av det populære krigsspillet på alle mulige måter. 

Riktig nok er det visse ofringer som måtte til. 
Du har ikke lenger en gruppe soldater å beordre rundt, men snarere en lagkamerat å holde styr på. 
PSP-konsollen har ikke en analogstikke som PlayStation 2-kontrolleren, så bevegelsesfriheten blir noe begrenset. 

Heldigvis har utviklerne gjort en fabelaktig jobb med å tolke kontrollene over til PSP-en. 
«SOCOM» er et uhyre komplekst spill, som blir overraskende lett å spille - selv her. 

Innholdsmessig er mye det samme. 
Du er fremdeles en spesialsoldat som blir sendt på oppdrag verden rundt for å bekjempe terror og ordne opp i rot. 
Du havner i oppdrag der du kun skal skyte deg til suksess, samt oppdrag hvor du skal infiltrere, snikmyrde og kidnappe. 

På samme måte som i PlayStation 2-spillene, kan du også her beordre lagkameraten til å assistere deg på forskjellige måter. 
Bryte opp dører, klarere rom med sjokkgranater og dekke deg i skuddvekslinger. 
Spillet er på ingen måter fordummet fra PlayStation 2. 

Overraskende nok er det også slik at «SOCOM» til PSP-maskinen gjør en bedre jobb å fortelle historien. 
Den er enklere her, noe som også gjør den enklere å holde fatt i den over tid. 

Har du «SOCOM 3» til PlayStation 2, kan du også koble PSP-spillet til dette ved hjelp av en USB-kabel. 
På den måten kan du åpne opp innhold i begge spillene, en funksjon vi vanligvis er vant til fra Nintendo DS og GameCube-verdenen. 
Stilig, for dem som er interesserte. 

Det er også fullt mulig å spille «SOCOM» i flerspiller, både i Infrastructure-modus og Ad Hoc-modus. 
Opp til seksten spillere kan spille sammen, noe som gjør PSP-«SOCOM» til en usedvanlig solid flerspillopplevelse, og blant de helt sjeldne i håndholdt-verdenen. 

I det hele tatt er «SOCOM» et spill som kan overbevise alle som er skeptiske til krigsspill av denne typen til håndholdte konsoller. 
Det føles nemlig ikke som et håndholdt-spill. 

Å kunne tolke et såpass omfattende og komplekst krigsspill som «SOCOM» over til en slik maskin, uten å måtte ofre verken gameplay eller tekniske finurligheter, er en prestasjon utviklerne kan være stolte av. 
Og så er det noe vi spillere kan være veldig glade for. 

«SOCOM»-seriens signaturfunksjoner har alltid vært mye testosteron i form av eksplosjoner, heftige våpen og kolossale krigsmiljøer du må kjempe deg gjennom. 
Alt dette finner du i PSP-spillet, og på mange måter fungerer det kanskje bedre i lommeformat enn du skulle tro. 

Er du den lykkelige eier av en PSP-maskin, bør det ikke være noen tvil om du skal velge «SOCOM» eller ikke. 
Et overraskende godt krigsspill på absolutt alle fronter. 
