Sjelfull, tøff og særegen dame
L.U:N.A spiller på to strenger i samme låt: sårbarhet og styrke. 

Sist gang vi hørte noe fra L.U:N.A på låten «Eg e lei», sammenliknet jeg henne med kvinnen ansvarlig for fjorårets beste plate, SZA. 
Den likheten fortsetter, og på «Rød Neglelakk» trer L.U:N.A enda lengre ut i terrenget og leverer en låt som balanserer mesterlig mellom listepop, sjelfull R&B og hip hop. 

L. 
U:N.A handler om sårbarhet og styrke; hennes tekster tar mer enn gjerne for seg problemer som sjeldent blir behandlet lyrisk i populærmusikken, for eksempel hvorfor det er så få kvinner i norsk hiphop. 
Hun leder oss gjennom hver låt med en sublim selvsikkerhet, og en utrolig sympatisk evne til å vise medmenneskelighet. 

På «Rød Neglelakk» legger hun sjelen bar, og snakker om indre og uro, lykke og angsten som kommer og går. 
Flyten hennes har på kun to singler rukket å bli «karakteristisk», så fantastisk gjenkjennelig. 
Kanskje er det fordi hun legger seg så tett på hiphoppen at hun musikalsk virker å stå som en øy for seg selv, som en kontrast til øvrige praktiserende R&B-artister i Norge. 
Unikumet L.U:N.A er en artist jeg mildt sagt gleder meg til å høre mer fra i 2018. 
