Bokanmeldelse:Siddhartha Mukherjee: 
«Keiseren over alle sykdommer» 

Kreft. 
Bare ordet får frykten til å risle kaldt gjennom kroppen på de fleste av oss. 
Nå har sykdommen fått sin biografi - et litterært, dokumentarisk, biografisk og medisinsk mesterverk like spennende som en thriller. 

762 sider Kr. 399,- Forlaget Press 

Kreft angår oss alle. 
Hvert år får 28.000 nordmenn kreft. 
11.000 dør. 
Én av tre av oss vil få kreft i livets løp. 

«Kreft,» skriver forfatteren, «er ikke bare en klump i kroppen, det er en sykdom som vandrer, utvikler seg, invaderer organer, ødelegger vev og motstår medisiner». 

Siddhartha Mukherjee er selv kreftlege. 
Men i rollen som forfatter hever han seg himmelhøyt over legestandens medisinske perspektiv. 
I sin skildring av kreften er han medisiner, sosiolog, historiker, filosof, biograf, forfatter og journalist. 

Biologi, genetikk, kjemi - ja, listen over fagfelt som fra ulike innfallsvinkler berører kreftens gåter, er lang. 
Skal kreften skjæres bort kirurgisk? 
Brennes bort med stråling? 
Etses vekk med cellegift? 

Eller skal alle behandlingsformene kombineres? 
Kreft er ikke én sykdom, men mange. 
Hver og en krever ulik behandling. 
Felles for all kreft er cellenes ville vekst. 
Hva utløser denne ukontrollerte celleveksten? 
Hva skal til for å bremse og stanse den? 

Å drepe kreftceller er ingen sak. 
Selv sennepsgass, oppdaget legene etter den første verdenskrig, er en utmerket kreftmedisin. 
Utfordringen er å finne medikamenter som dreper kreften - samtidig som pasienten overlever behandlingen. 

Grundig og informativt gjennomgår forfatteren de siste århundrenes kreftforskning. 
Han påviser en skremmende høy mur mellom de rivaliserende profesjonsgrenene. 
Metodisk skildrer han de største milepælene i kampen mot kreften. 

Boken handler også om mennesker som rammes av kreft - og hva sykdommen gjør med dem. 

En av kvalitetene ved boken - ut over dens grundighet - er språket. 
Mukherjee skriver med innlevelse, varme og humor. 
Hans penn har poetiske kvaliteter. 
Hans refleksjoner er kloke. 

Boken, som vant Pultizerprisen som beste sakprosabok i 2011, er presist oversatt til et leseverdig norsk av Mie Hidle. 
