Blottlegger både pop-magikeren og eksentrikeren Susanne Sundfør
«Ten Love Songs» går rett i sanseapparatet. 

ALBUM: 
Å si at Susanne Sundfør har lagt bort sine eksentriske innfall til fordel for et mer strømlinjeformet og dansbart uttrykk er en passe stor overdrivelse. 
Heldigvis for det. 

Visst letter hun på sløret og blotter sin fascinasjon for både ABBA-aktig melodiføring, discorytmer og 80-tallets smektende synthpop. 
Men i andre enden av skalaen finner du barokke innfall som parafraserer Johan Sebastian Bach og et ti minutter langt intermesso som går de klassiske mestrene i næringen. 

Den gode nyheten er at ytterpunktene skaper et rom hvor det meste er lov. 
Det gir seg utslag i både tårnende og ornamentert pop og de bebudede klubbvennlige innslagene. 
Noen ganger i en og samme låt. 
«Accelerate» har en dunkel klubb-beat i bunn, men ender til slutt opp i barokke kirkeorgeltoner. 
«Kamikaze» er tindrende synth-pop med store melodiske buer. 
Også den faller ned i barokken med et heftig cemballoparti som punktum. 

Tre år har gått siden «The Silicone Veil» for alvor etablerte Susanne Sundfør som en av landets fremste og særpregede popmakere. 
Det må derfor være lov å kalle «Ten Love Songs» for etterlengtet. 
Den største forskjellen er først og fremst at tøylene er friere, kontrastene større og fargepaletten bredere. 

Det langstrakte midtsporet, «Memorial», grenser nesten til det sukkersøte i all sin pompøse prakt, men den får kjapt sitt kjølige motsvar i den mer minimalistiske og truende «Dilirious». 
Felles for dem begge er at de har et tilnærmest filmmusikk-aktig preg. 
Bare et vidt forskjellig fortegn. 

Låtene sklir sømløst over i hverandre, der de bukter seg fra store høyder til trange kjellerklubber. 
Det samlende elementet er selvsagt hovedpersonen selv og hennes gudebenådede instrument, stemmen. 

Den vevre klangen hennes bærer drømmende ballader «Silencer» og industriel, fragmentert klubbmusikk som avsluttende «Insects» med største selvfølgelighet. 

«Ten Love Songs» er en plate som blottlegger både pop-magikeren, romantikeren og eksentrikeren Susanne Sundfør i full prakt, og det er et svært givende skue å bivåne. 
