Deilig lommetennis
Verdens beste tennisspill er en deilig opplevelse på PSP også. 
Nei, ikke sånn sett. 
Gris. 

Den forbigåtte konsollen Dreamcast hadde flere sterke grunner til at det ikke burde ha gått som det gikk. 
«Virtua Tennis» var en av dem. 

I 2000 leverte Sega en opplevelse som tok virkelighetens tennissport på alvor. 
Et usedvanlig presist og intuitivt kontrollsystem sørget for umiddelbar spilleglede, og en herlig dybde sørget for ekstremt lang levetid for de som ønsket det. 

Etter diverse utgaver på andre plattformer, har turen nå kommet til PSP. 
Til glede for deg, og til forargelse for alle andre utviklere som eventuelt går gravid med planer om andre tennisspill til den håndholdte plattformen. 

For «Virtua Tennis» er og blir helt overlegent. 

Se video fra spillet her! 
Se skjermbilder her! 

Alle spillerne - flere av dem modellert etter virkelighetens stjerner - beveger seg herlig naturtro på banen. 
Spillregisteret du har til disposisjon, går fra løs (men morsom!) klasking mellom to uerfarne motstandere til lobber, smasher, korte lomper og djevelsk skrudde baller på streken helt der ute. 

Posisjonering og utallige måter å håndtere racketen på gir deg overtaket, og fremgangen du opplever gjør dette til et spill det er nesten umulig å legge fra seg. 
Det er alltid et nytt slag å lære eller en teknikk å finpusse. 

Selve spillet er delt inn i Exhibition (enkeltstående kamper), Tournament (ja, turnering, altså) og World Tour. 
I sistnevnte, som nok er hovedmoduset, lager du deg din egen mannlige og kvinnelige utøver, og sender dem ut på diverse utfordringer, kamper og turneringer rundt omkring i verden. 

Her er rollespillelementene sentrale - jo mer du spiller, jo flinkere blir dine virtuelle tennisspillere på en rekke forskjellige områder. 
Fra slagkraft til evnen til å bevege seg på banen. 

Personlig mener jeg kanskje dette blir for innviklet og avansert - en så tidkrevende greie som dette hadde nok gjort seg bedre på andre formater enn det håndholdte. 

Men det gjør i det store og hele svært lite for helhetsinntrykket. 
Sega kunne ha dynket spillet i kloakk og byttet ut alle motstanderne med blekkspruter (hei, vent nå litt!), og det ville fortsatt ha vært Verdens Beste Tennisspill. 

Og når du i tillegg får med trådløst multiplayer for inntil fire personer (mixed double!), er tennislykken komplett. 
