PÅSKEKRIM:Den motvillige terroristen 

KRIM: 
En svensk debutant har skrevet en ambisiøs og krevende fortelling om ekstremisme. 
Han lykkes. 

Pacal Engman: 
Patriotene. 
411 sider. 
Oversatt av Inge Ulrik Gundersen. 
Gyldendal. 

«Ibrahim Chamsai skulle en drøy måned senere plassere en bombe i Taxi Stockholm-bilen og sprenge trettito svensker i døden (...). 
Men det visste han ingenting om der han ventet på tur utenfor McDonald’s i Sveavägen.» 

Slik introduseres den muslimske drosjesjåføren som elsker Sverige nesten like sterkt som han elsker sin egen familie. 
Dermed er spenningen et mysterium etablert så tidlig som på side 24. 

Da har vi allerede opplevd at en liberal reporter er drept i Stockholm, og vi har møtt en svensk leiemorder som er trøtt av jobben han utfører for sør-amerikanske narkokarteller. 

Snart treffer vi en kvinnelig reporter som gjør hva som helst for et nyhetsoppslag, i et slags speilvendt #metoo-univers. 
Og her er en blond høyreekstremist som gjerne vil gå inn i historien som krigeren som mobiliserte til kamp mot innvandrere og de multikulturelle svikere. 

Det er litt av et lerret den svenske debutanten Pascal Engman spenner opp. 
I sin aller første bok maler han fram et internasjonalt drama over politisk ekstremisme. 
Han forteller kronologisk og ryddig, og hopper fra sted til sted, fra person til person. 

Det er krevende, men Engman håndterer sine store ambisjoner på imponerende vis. 
Han lykkes bedre med både historien og personene enn mange av sine mer rutinerte kolleger. 
Den høyreekstreme voldsmannen har klare trekk av Anders Behring Breivik - og er troverdig nettopp fordi vi vet at virkeligheten ofte overgår fantasien. 
Den kvinnelige reporteren sliter jeg litt med å tro på, men leiemorderens desperate lengsel etter sin første kjærlighet står til troende. 
Det gjør også den muslimske drosjesjåføren, patrioten som blir romanens mykeste punkt - et varmt og vakkert portrett midt i en lesverdig krimthriller. 
