Dobbel dose sex og psykiatri
Fransk psykodrama med velbrukt tvillingtema. 

FILM: 
Et nærbilde av en åpen vagina som gradvis forvandles til et øye, setter tonen i den franske filmen «Dobbelt begjær». 
Her skjønner man fort at det er mye som skal granskes. 
Fra gynekologstolen bærer det raskt videre til psykiaterdivanen. 
Ikke bare én, men to psykoterapeuter er involvert. 
De er dobbeltgjengere/tvillinger og spilles av samme mann, Jérémie Renier. 

Regissøren, François Ozon , mest kjent for «Swimming Pool», har tatt utgangspunkt i en roman av den amerikanske forfatteren Joyce Carol Oates. 
Her dreier mye seg om tvillinger, den gode og den onde, et velbrukt tema. 
David Cronenberg utforsket dobbeltheten i «Dead Ringers», bortsett fra at der var tvillingene gynekologer og ikke psykiatere. 
Men det dreier seg en del om gynekologi her også. 

Mageonde 

Den kvinnelige hovedpersonen, Chloé (Marine Vacth), har konstante magesmerter, men får vite at det nok er psykosomatisk. 
Hun oppsøker terapeuten Peter Meyer, som raskt begår den etiske blunderen å forelske seg i sin pasient. 
De flytter sammen, og Chloé snoker i sakene hans og finner ut at han har et annet etternavn. 
Deretter ser hun ham på gata med en annen kvinne, men forstår at det er hans hemmelige tvillingbror Louis som også er psykoterapeut. 
Med litt andre metoder, riktignok. 

Prismer 

Her er mye fransk mykporno, mye speil og mye split screen. 
Ozon spiller på speileffekter, her er tre- og firedoble bilder som i speilprismer. 
Her er det ikke bare stakkars Chloé – hun har stort sett ett, surmulende uttrykk – som blir sprengt i hodet; historien tar mer og mer intrikate omdreininger. 
Tvilsomme teorier om tvillingfostres evne til absorbere hverandre serveres over en lav sko. 
Ja, vi skjønner at det er mye galskap på ferde i dette psykodramaet. 
Ja, vi skjønner også at det må litt rå sex til for å piske opp stemningen i den ellers hoderystende usannsynlige historien. 

Uten å røpe for mye må vi antyde at alt dreier seg om vrangforestillinger av et kaliber som i den virkelige verden ville påkalt bruk av tvangstrøye. 
Men ooops, der har Ozon oversett et poeng som fint kunne vært utviklet til enda en kinky detalj på terapeutens bakværelse. 
