Pub i særklasse
Alt tyder på at Nydalen Bryggeri & Spiseri når sitt mål om å bli bydelens storstue. 

- Husker du da Bølgen & Moi holdt til her? spurte Robinson, og svarte seg selv: 

- Fabrikkhøyde under taket, vinduer fra gulv til tak, røde designmøbler og en flashy bar med glansede fliser og flotte flasker. 

- Og hva nå? 
Spiseparet tittet med store øyne inn i lokalet. 
Deler av vindusflatene er murt igjen. 
Plaststolene er byttet ut med robuste, fastmonterte sofaer i sprukkent, brunt skinn. 
Bordene er store og hylleseksjonene grove. 
Baren er enorm, i alle retninger. 
Den er spesialsnekret i England, pubens hjemland, og rommer ikke mindre enn 24 tappetårn. 
Bak en glassvegg, som i et monter, står juvelen: 
Mikrobryggeriet. 

- Er det ikke fint hos oss? sa en smilende servitør og viste vei. 

Mer enn halvparten av bordene i hovedetasjen var forhåndsbestilt denne kvelden, det til tross for at det bare er et par uker siden stedet åpnet. 
Men Nydalen Bryggeri & Spiseri i Oslo strekker seg i høyden. 
Restauranten har fått flere halve etasjer, og sikter seg inn på å bli bydelens storstue. 

Robinson og Fredag kikket gjennom menyen. 
Her er alt fra blåskjell og kalvetartar, via fish'n' chips og burger, til lammeskank. 

- Jeg er klar for real pubmat, smilte Fredag og leste høyt fra menyen. 

- «Bangers and mash. 
Hjemmelaget pølse, serveres med potetstappe smaksatt med øl og hvitløk. 
Og ølbasert sjysaus med løk.» 
Ja, takk. 

- Da kan ikke jeg være noe dårligere. 
Jeg går for Fish'n' chips, repliserte Robinson. 

I glassene fikk de duggfriskt øl, anbefalt spesielt til måltidet: 
Proper Job IPA. 
Maten ble servert relativt raskt, som seg hør og bør på et etter-jobb-sted der folk er sultne og øltørste. 

- Her er maten, sa servitøren og svingte to solide tallerkener opp på bordet. 

- Pølsene er våre egne, hjemmelagde. 
Jeg er spent på å høre hva dere synes om ølet jeg har funnet til dere, så vi snakkes etterpå. 
Håper det smaker! 

Og det gjorde det. 

- De har nok samarbeidet med en dreven slakter. 
For disse pølsene er virkelig gode, smilte Fredag. 

- Og potetmosen er akkurat sånn jeg liker den, grov og med et hint av hvitløk. 

Det litt syrlige ølet smakte dessuten fortreffelig til den fete maten. 
Robinson var også fornøyd. 
Under frityren var det torsk. 
Og ikke hvilken som helst filet, men ryggstykket. 
Det aller beste. 

- Mmm. 
Snadder! 

Potetene var, som i den britiske originalen, plassert i et kremmerhus av avispapir. 

- Dette må være de beste pommes frites'ene jeg har smakt. 
De er perfekt stekt, sprø og passe salte. 

Robinson og Fredag hadde ikke store forventninger da de dumpet innom Nydalen Bryggeri. 
De visste at det var gjengen bak Amundsen Bryggeri & Spiseri som sto bak. 
Og opplevelsen der synes spiseparet bare var helt grei, ikke noe mer. 

- Dette stedet er en kul overraskelse. 
Nå håper jeg bare desserten holder samme nivå. 

Til bordet kom den italienske klassikeren panna cotta, med norske multer. 
Og hjemmelaget eplekake med is. 
Kakebakeren hadde vært litt gjerrig med eplene, men overrasket positivt med noe som minnet om tørr, knust karamell. 
Sistnevnte løftet kakeopplevelsen mange hakk. 

- Dessertene er enorme, sa Fredag. 

- Ja, og farlig gode, nikket Robinson. 

Regningen kom på rundt 800 kroner for to solide hovedretter, desserter og fire glass godt øl. 
Ja, og det er faktisk verdt å nevne brødet i kurven. 
Det var nybakt og spesielt godt. 

- Når det er sagt, så bestilte vi de billigste rettene på menyen. 
Prisene her er vel stive for å være en pub. 

- Enig, men hit kommer jeg tilbake. 
Det er brunt og avslappa. 
Og de serverer pubmat i ypperste klasse. 
Skål! robinson&fredag;@dagbladet.no 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
