Instrumentpanelet på Audi TT kan redde liv
Sørger for at blikket ditt alltid vil være rettet framover. 

Hvem skulle trodd at Audi viser veien inn til fremtiden på interiørfronten? 
Eller at deres nye TT kommer til å redde mange liv i årene som kommer? 
Det hadde ikke jeg heller trodd da jeg tok turen ned til Spania for å teste bilen. 

Fra femi til bulldog 

Første generasjon Audi TT debuterte som konseptbil på Frankfurt-utstillingen i 1995, og ble fulgt av gateversjonen i 1998 med runde og feminine linjer. 
Andre generasjon kom i 2006, og bød på vesentlig mer muskuløse former. 

Men tredje generasjon er enda barskere. 
Den har et kraftfullt uttrykk, og selv med lengre akselavstand enn før, er bilen kortere, takket være 3 cm kortere overheng foran og bak. 
Kombinert med tydelige markerte hjulbuer får bilen et slags aggressivt Bulldog-uttrykk, av typen brede skuldrer og kort nese. 

Enda bedre på innsiden 

Men om designet vekker min begeistring er det ingenting imot hva innsiden av bilen har å by på. 
Jeg har i alle år registrert at de tyske premium-merkene leverer god opplevd interiørkvalitet, at finishen er bra og alt sånn der. 
Men samtidig er det alltid likt hver gang du setter deg i en ny Audi. 
Konservativt og kjedelig er stikkordet. 

Så slår plutselig Audi til med voldsom nytenkning og friske ideer på TT. 
Når man først setter seg inn ser bilen litt mer naken ut enn det pleier å gjøre. 
Det er fordi man har ryddet i knapper og brytere, men også fordi man har gjort det på en ny måte. 

Ta noe så enkelt som å justere temperaturen. 
Den er plassert tydelig på en av de store luftdysene, og man bare vrir dysa for å justere temperaturen. 
Enkelt og genialt. 
Selve dashbordet er inspirert av en flyvinge, og luftdysene ligner også på turbiner fra en jetmotor. 

Så er det betjeningen av de vanlige funksjonene som radio, musikk, navigasjon, info om bilen osv. 
De betjenes alle med nye funksjoner på rattet, i kombinasjon med touchpad-funksjonen på midtkonsollen.Alt logisk og enkelt opplagt, slik at selv jeg forstår opplegget omtrent umiddelbart. 

Genialt infotainment 

Men det er ikke engang det beste. 
De siste årene har det vokst fram stadig større infotainment-løsninger i form av en stor touchskjerm plassert i midten av bilen. 
Ofte er de fargerike og flotte, men når man må justere alt fra temperatur til varme i setene ved å trykke på touchskjermen, er det langt fra trafikksikkert. 

Jeg vil påstå at det ikke er det grann mer trafikksikkert enn å holde en touchtelefon i været, og trykke på den med høyre hånden mens man kjører. 

Inntil nå. 

For her gjør Audi verden til et tryggere sted. 
For det finnes ingen touchskjerm plassert i midten av dashbordet. 
I stedet har bilen et digitalt instrumentpanel med 3D-grafikk og en 12,3-tommers skjerm godt synlig bak rattet. 
Så kan du veksle mellom ulike modus, f.eks den klassiske med speedometer og turteller i forgrunnen, eller la hele skjermen bli til navi-kartet over der du kjører. 

Det betyr at hvis du kjører etter navien, så vil alltid blikket ditt være rett fram og opp, samme retning som veien foran deg ligger. 
Dermed ingen trafikkfarlige distraksjoner av noe slag. 
Brilliant, enkelt og brukervennlig, her må jeg bare gratulere Audi for en fantastisk jobb. 
Det beste av alt er jo at andre bilfabrikanter kommer til å kopiere dette. 
Det vil bety færre distraksjoner i form av touch-skjermer i midten av bilen, og dermed færre ulykker på veiene. 
Ergo påstår jeg at Audi TT er med på å redde mange fremtidige liv. 

God ergonomi 

Mens jeg kjører på svingete spanske fjellveier blir jeg også glad i den generelle ergonomien. 
Setene, sittestillingen, lårstøtten. 
Som på andre Audier kan man justere fjæringen etter behov, og det er ganske så stor forskjell på Dynamic og Comfort, akkurat som det skal være. 
Men min nyvunne kjærlighet for TT er iferd med å vokse seg enda større. 
For etter fjellkjøringen venter Ascari-banen, en av de herligste racerbaner som finnes i Europa. 

Der er jeg i utgangspunktet litt skeptisk, siden vektfordelingen er 60:40, eller 58:42 på Quattro-modellene. 
Dette fordi Audi på gammelt maner har både motor og girkasse foran framakselen. 
Det betyr i utgangspunktet massiv understyring, men på TT har man knekt koden. 

Med en vekt fra 1230 kg, har man lettet bilen med 50 kg fra foregående modell. 
Audis space frame chassis er 30 prosent i aluminium, og det er mye bruk av aluminium på karosseriet som f.eks panser, dører, sidepanel og bakluke. 
Som ekstrautstyr får man Audis Magnetic Ride, og den nye generasjonen quattro kan sende opptil 100 % av kreftene til en aksel. 

Tre ulike motorer 

Motormessig kan man velge mellom en 2-liters diesel på 184 hk (kun tilgjengelig med forhjulstrekk og manuell kasse), en 2-liters bensin på 230 hk (quattro kun i kombinasjon med automatkasse), samt den samme motoren på 310 hk i toppmodellen TTS. 
En dieselmotor i en sportsbil er selvfølgelig totalt feil, men skulle du ha slike lyster vil den koste rundt 490 000 kroner. 

Med 230 hesters bensin er prisen 498 200 kroner, og 528 500 med S Tronic kassen. 
Med quattro i tillegg er prisen 558 400 kroner. 
TTS koster 754 600 kroner med 6-trinns manuell (quattro er standard i TTS), og 770 700 kroner med S tronic. 

Ute på banen går jeg for råskinnet TTS (hvor turtelleren står i stort fokus foran sjåføren), som klarer 0-100 på 4,6 sekunder med s tronic-kassen (4,9 sekunder med manuell kasse). 
Med 380 
Nm tilgjengelig fra 1800 til 5700 omdreininger, er den også kraftig over et bredt register, noe som gjør bilen enda mer komplett. 

Rundt Ascari er det gøy å herje med bilen, godt hjulpet av en svært responsiv og progressiv styring, som blir mer direkte jo mer du dreier rattet. 
Det gir kontant turn-in, og en lett og konsistent styring som gir gode tilbakemeldinger til sjåføren. 

Ved hjelp av slow-in, fast-out mantraet, har TTS masser av krefter til å skyte deg ut av kurvene, og man kjenner tydelig når grensene nås for grepet man har tilgjengelig. 
Dette gjør banekjøring til en trygg og morsom opplevelse. 
Selvsagt ikke like morsomt som en lett og bakhjulsdrevet Caterham, men overraskende gøy med tanke på firehjulstrekk og vektfordelingen. 

Det beste kjøpet 

Men selv om TTS er en formidabel bil koster den over 200 000 kroner mer enn vanlig TT med S tronic og quattro. 
230-hesteren i denne klarer 0-100 på 5,3 sekunder. 
Det er ikke langt bak TTS, og dreiemomentet er så å si identisk på de utgavene. 
Med en TT quattro S tronic får du en fantastisk sportsbil med et infotainment-system som viser fremtiden, firehjulstrekk, en glimrende automatkasse og en sprek motor. 

Toyota GT86 er enda morsommere og koster mindre, men er til gjengjeld tregere, mangler firehjulstrekk og er håpløst utdatert på interiørfronten kontra TT. 
Så jeg nøler ikke med å utrope 230-hesters TT til et aldeles glimrende sportsbilkjøp. 

Det som trekker ned er de totalt ubrukelige baksetene, som du ikke engang kan transportere en 3-åring i, ellers er det svært lite å klage over (selv om enkelte sarte sjeler sikkert kommer til å klage over stumpete fjæring på dårlige veier). 

Løp og kjøp! 
Du kommer ikke til å angre. 
Med mindre du irriterer deg over baksetet, eller er en sart sjel… 
