«Citizenfour:»Møt Snowden i egen person 

Et dystert bilde av et ekstremt overvåkingssamfunn. 

Når Edward Snowden bestemte seg for å dele sine kunnskaper om moderne, amerikansk etterretningspraksis med oss alle, forberedte han seg godt. 
Han visste nøyaktig hvilke knapper han skulle trykke på for at riktig varselsklokke skulle aktiveres av de rette folkene. 

Det måtte være noen han kunne stole på og ikke minst noen som hadde kunnskapen til å forstå rekkevidden av det han hadde å fortelle. 
Han valgte dokumentarfilmskaperen Laura Poitras og advokaten, journalisten og forfatteren Glenn Greenwald. 

Snøballen ruller 

Poitras mottok tidlig i 2013 krypterte meldinger fra en som kalte seg Citizen Four. 
Han hevdet å ha informasjon om ulovlig, statlig mobilavlytting av abonnenter hos amerikanske mobiltelefonselskaper. 
Det ble starten på en snøball som raskt vokste seg enorm. 

I dag vet vi hva slags avlytting det var snakk om, og også at NSA (National Security Agency) blant annet via sin overvåkingsbunker i Bluffdale, Utah, kan følge med på utallige e-poster, telefonsamtaler, googlesøk og annet, samtidig. 
I filmen sier Snowden at de i 2011 kunne simultanovervåke en milliard kommunikasjoner. 
Det er helt sikkert mer i dag. 

Snowden reiste til Hongkong, hvor han visste at USA ville ha vanskeligheter med å få ham utlevert. 
Der forskanset han seg på et hotellrom og begynte å fore Greenwald med dokumenter samtidig som Poitras filmet prosessen. 

Hvorfor godtar vi det? 

The Guardian publiserte stoffet og resten er historie. 
Kjernen i det Snowden legger frem er at USA og dets allierte (Norge er en av dem) ikke lenger bare overvåker mennesker det er grunn til å mistenke at har noe farlig på gang, men absolutt alle som kommuniserer digitalt. 
Stasis praksis i det gamle Øst-Tyskland blir barnemat i forhold. 

Og det interessante er at selv etter Snowdens avsløringer, blir vi i liten grad opprørte eller fortvilet. 
Vi godtar det, muligens fordi vi er like redde som USA, hvem vet. 
I filmen forsøker Snowden sympatisk nok å tone ned sin egen person. 
Han har tatt sitt valg og forstår at livet hans aldri kan bli det samme. 
Det som kommer får komme. 
Spørsmålet er om offeret hans forandrer noe annet enn at han må skjule seg fra amerikanske myndigheter resten av livet. 
