Den perfekte Gary Oldman
Seinhet er flott når den brukes som stil, ikke som misforstått realisme. 
Gary Oldman spiller Smiley med avventelser som er så vakre som filosofi. 

"Muldvarpen": 
Fransk-tysk-britisk agentkrim. 
2011.2 timer, 5 minutter. 
15 år. 
Regi: Tomas Alfredson. 
Med: 
Gary Oldman, John Hurt,Colin Firth, Toby Jones, Tom Hardy. 

Tomas Alfredsons filmatisering av Le Carres"Muldvarpen" er den andre filmen dere skal se i denne DVD-uka.Britisk etterretning er noe av det kuleste som finnes. 
Agentene likner pappaentil Lillebror og Knerten (slik han er i bøkene), og omgivelsene deres eromtrent like sexy som et uvaska askebeger på gloskadd mahognibord. 
Alfredsonhar innlemmet de streite 70-talls-spionene i en tung, farmor-brun gobelin. 
Deer som paradoksalt slipskledde jegere i en stillestående innendørs-pastorale. 

John Hurt har vært en særegen, engelsk olding i 40 år. 
Stemmen hans er sprukken som filosofenes stemmer når de har sagt så mye fåfengtat de begynner å miste troen på lyd. 
Hurt spiller spionsjefen Kontroll i etintellektuelt rotete rom. 
Mannen og rommet står til hverandre som den uverdigesymbiosen mellom sjela og bukselommen. 
Du kan føle den urettferdige trøtthetenhans. 
Alle er Hurt en eller annen gang. 

Det andre trynet i denne filmen er Gary Oldmans. 
Hver gangjeg ser ham, tenker jeg: 
La Gary Oldman spille film, så kan de andre gjøre noeannet. 
Spille Ludo. 
Tørke tallerkner. 
Oldman er den melankolske agenten Smiley,som først får sparken fordi han tilhører Kontrolls gamle kaldkrigsbande, mensiden blir hyra inn for å finne en muldvarp i systemet. 

Oldman venter med alle uttrykk. 
Det er som om ansiktet hansøver seg innvendig før det velger å gi slipp på sjenansen. 
Du kan utmerket godtse denne filmen bare for å glane på Oldman og drite i historien. 
Den enesteulempen ved det er at du mister dysterheten og det profesjonelle sorgmotet tiltroverdige skuespillere som Ciaran Hinds, Mark Strong, Colin Firth, Toby Jones,David Dencik. 

Svensken Alfredson har laget det vi kaller en sein film. 
Mendet er den egentlig ikke. 
Hvis du følger det geniale samspillet mellom mimikkog handling, mellom skiftninger i handling og i folk, vil du se at deteksisterer en ekte, nevrotisk dramatikk i filmen. 
Dette handler om entvangspensjonert agent som er ubeskrivelig lei seg og som ved skjebnensinngripen får sjansen til hevn mot de han aldri likte, inklusive han som tokkona fra ham. 

Mennene i "Muldvarpen" kler ikke av seg og går utpå slagmarken med de nakne grekere. 
Men de kjemper en kulere kamp. 
