For far egentlig
Da jeg så «Cars» om igjen, oppdaget jeg et velkjent psykososialt fenomen: 
Det er noe med gutter og biler. 

De ble skapt av samme ribbein. 
I gjensynet med den lille racerbilen Lynet McQueen cruisa med dama si Sally over prærieveier til støvete og halv-nasal rockewestern-musikk, slo det meg at egentlig kunne jeg ha holdt ut i flere døgn med å se på en bil som kjørte over USA med musikkledsagelse og oversiktsbilder. 
Den dagen Google Earth lar meg cruise motorveiene i 3D, kommer jeg ikke til å skrive ei linje mer. 

Med andre ord: 
«Cars» er kanskje egentlig gaven til far i år. 
Kanskje til veisjefen som vil at bare de rike skal få kjøre motorveien mellom Stavanger og Sandnes. 

Filmen er velgjort og enkel. 
Alle som har kjørt en Lada fra 1975, vil glede seg over den spretne bruken av fjærer og støtdempere. 
