TV-anmeldelse:Landsfarer på kjedelige veier 

En god halvtime tok det før jeg trakk på smilebåndet. 
Det lover ikke bra for en ny humorserie. 

I kveld var det premiere på «Landsfareren» på TV3. 
Sammen med kompis og reiseassistent Mudasser Khan legger komikeren Zahid Ali ut på en reise fra nord til sør i Norge. 
På veien leter de etter Norges beste hjemsted, morsomste yrke, flotteste natur og vakreste damer. 

De starter i Karasjok og mye taler for at jeg hopper av der. 
Etter å ha slitt meg gjennom den første halvtimen uten så mye som å trekke på smilebåndet, løsnet det litt da våre pakistanske venner ville mate reinsdyrene med en boks med joikakaker. 

Ideen er egentlig ikke så dum. 
To pakistanere, egentlig svært så integrerte i bykulturen i hovedstaden, legger ut på den store reisen fra «sameland til sørland». 

Men på mange måter stopper det i sameland, selv om det tar seg litt opp de siste ti minuttene. 
Før det, ble det altfor mye tråkking, enten det var på bena eller i en bobil. 

Jeg blir ikke engang pinlig berørt i Khan og Alis møte med lokalbefolkningen. 
Jeg blir bare likegyldig og det er nesten enda verre. 
For når jeg blir likegyldig, da begynner jeg å lete etter fjernkontrollen på jakt etter noe annet å se på. 

Da har i hvert fall gutta tapt lenge før de kommer til Lavangen som er neste stopp på reisen. 
For ikke å snakke om det blide sørland ved reisens slutt. 
