Lys og varme fra Motorpsycho
Ingen åpenbare tretthetstegn i «Child of the Future». 

ALBUM: 
Når Motorpsycho feirer 20-årsjubileum er verket i god feinschmeckerånd bare tilgjengelig på vinyl. 
Denne gangen har trioen dratt til Chicago og samarbeidet med den legendariske produsenten Steve Albini (Pixies, Nirvana). 

Resultatet er et vitalt og dynamisk album som umiddelbart forteller at de tunge og episke jammene fra forgjengeren «Little Lucid Moments» denne gangen har sneket seg ut bakdøra. 

Dekker hele spekteret 
På mange måter fungerer plata som et kortfattet oppslagsverk av det gjengen har foretatt seg gjennom hele karrieren. 
Fra melodisterk og solkysset vestkystrock i form «The Ozzylot (Hidden in a Girl)», ikke ulikt det de befattet seg med på «Black Hole/Black Canvas», via dronete «Whole Lotta Diana», psykedeliajammen «Cornucopia»til det varme og neddempede pustehullet «The Waiting Game», leker trioen seg gjennom lekre og rikt illustrerte lydlandskap. 

«Child of the Future» er selvsagt i god Motorpsycho-tradisjon spekket med platesamlerrockreferanser, men også like umiskjennelig identitetssterk av samme årsak. 

I sum er «Child of the Future» 
Motorpsycho fra deres mer oppstemte side, i alle fall om man har de seinere platene som utgangspunkt. 

Det er også tydelig at trommeslager Kenneth Kapstad for alvor har funnet sin plass i det vellagrede lydbildet, og som enhet framstår de tre fremdeles som et kollektiv med en ukuelig trang til å formidle musikk som ligger deres hjerte nær. 

Med andre ord, fremdeles ingen åpenbare tretthetstegn. 
