Falkevik:Ny jazztrio med popteft 

Bringer oss en velfungerende vri mellom sjangergrensene. 

Falkevik er en ny norsk trio som opererer i krysningspunktet mellom skandinavisk jazztradisjon og moderne pop. 
Mange har prøvd sjangerblanding av denne typen opp gjennom musikkhistorien, med varierende grad av hell. 

Enten blir det for lite jazz og for mye pop, eller motsatt. 
Falkevik har derimot klart å finne en balansegang og et uttrykk som burde være av interesse både for popfans og jazzkatter. 

Tre unge talenter 

Trekløveret består av låtskriver Julie Falkevik Tungevåg (piano og vokal), Ellen Brekken (bass) og Veslemøy Narvesen (trommer). 
Alle tre har utmerket seg i Norges unge jazzmiljø, og har spilt med flere velkjente navn. 
Her får de fritt spillerom til å prøve ut ideer noenlunde innenfor populærmusikkens rammer. 
Lydbildet gir god plass til enkeltmusikeren, samtidig som de er samspilte og flinke til å plukke opp på hverandres ideer og innspill. 

Musikken befinner seg i et flytende lydlandskap hvor musikerne mesterlig leker seg med materialet. 
Allerede fra åpningen «Castle» er det tydelig at gruppen har funnet sin nisje. 
Pianoet skaper et melankolsk bakteppe som tidvis grenser mot noe faretruende, noe rytmeseksjonen også bygger fint opp under. 
Den sterke vokalen legger seg pent inn i miksen med fraseringer som både har popsensibilitet og egenart. 

Utforsker musikkens tema 

Det er spesielt i de lengre instrumentalpartiene at jazzen virkelig skinner gjennom. 
Instrumentene utforsker melodi og rytme og skaper dynamikk i komposisjonene. 
Det høres ut som det er en grad av improvisasjon i prosessen, uten at det noen gang sklir ut i solopartier hvor teknikk trumfer innhold. 
Isteden blir vi servert ekskursjoner og dekonstruksjoner av de musikalske temaene som holder på lytterens interesse. 

Ekstra tydelig er dette på instrumentalsporet «Little Prince». 
Her spiller Falkevik innenfor den samme melankolske og kjølige sounden som preger resten av albumet, men lar strukturen variere fra nedstrippede partier via heftig rytmikk til melodiøse temaer. 
Veldig kult. 

Favner bredt 

På den annen side er dette også fengende poplåter. 
Spor som «You Ask» og den vakre avslutningen «Kvite slott» (som med hell bytter språk til norsk), vitner om en god teft for det allmenngyldige. 
Disse melodiene burde favne bredt også blant dem som er mindre interessert i det instrumentale. 
Tekstene er vakre og såre, og de passer godt sammen med musikkens tidvis eteriske kvalitet. 
Med andre ord er også det følelsesmessige godt på plass i bandets uttrykk. 

Falkevik har rett og slett funnet sin plass musikalsk og leverer en gjennomført debut. 
