«Min leilighet i Paris» blir aldri morsom eller trist
Moraldrama som feiger ut 

Den amerikanske dramatikeren Israel Horovitz har skrevet mer enn femti skuespill. 
I en alder av 75 år debuterer han som langfilmregissør med Min leilighet i Paris. 
Hans eget manushar sterke kvaliteter og ibsenske dimensjoner, men Horovitz feiger ut der Ibsen ville dradd til. 

Skader på neste ledd 

En middelaldrende amerikaner ankommer Paris for å selge en gammel leilighet han har arvet av sin far. 
Det er en fantastisk eiendom som gir hele filmen en besnærende parisisk atmosfære. 
I fransk ånd har leiligheten også en ganske spesiell gjenboer på 92 år, pluss hennes datter i 50-årene. 

Disse tre blir karakterer i et kammerspill som på klassisk vis avdekker gamle forbindelseslinjer i hvert fall amerikaneren er helt uforberedt på. 

Maggie Smith er glimrende i rollen som den liberale oldingen med et dobbeltliv på samvittigheten. 
Madammen forsvarer seg med henvisning til innarbeidede franske tradisjoner som etter sigende fungerer helt utmerket fordi man kan regne med diskresjon fra alle parter. 

Men Horovitz interesserer seg primært for neste ledd. 
Han vil undersøke hvordan foreldres utroskap former og deformerer barn som blir vitne til fortvilelsen hos den sviktede parten. 

Glatte over med litt romantikk 

Det er et modig og ubehagelig anliggende. 
Likevel går det galt på flere måter. 
Kevin Klein er malplassert i rollen som den forbitrede taperen fra USA; han overspiller både som ulykkesfugl, alkoholiker og kyniker. 
Den vanligvis så fabelaktige Kristin Scott Thomas gjør heller ingen god rolle. 
Samspillet dem i mellom er knirkete og kunstig. 

Men problemet stikker dypere, og har kanskje sammenheng med det den svenske regissøren Roy Andersson kaller "vår tids redsel for alvor". 
For Horovitz mildner moralen med komikk, selv der krise ville gitt et fyndigere resultat. 
Han introduserer romantiske følelser der ingen erotikk ligger i luften. 

Min leilighet i Paris vakler mellom komedie og tragedie. 
Derfor blir den aldri skikkelig morsom eller trist. 
