Staying Alive
Dette blir litt for tynt som kinofilm. 

Etter noen lovende kortfilmer, debuterer Charlotte Blom som spillefilmregissør. 
Staying Alive er også kort, faktisk kun 1 time og 23 minutter, inkludert rulletekst, som virker å være den nye standardlengden for norske filmer. 

Dette blir litt for tynt som kinofilm. 
Både handling og figurer lider under den korte spilletiden. 

Staying Alive har et godt anslag og interessant problematikk, men forlater oss prematurt, før potensialet er utnyttet fullt ut. 

Emosjonell berg- og dalbane 

Marianne (Agnes Kittelsen) oppdager at samboeren Håkon (Anders Baasmo Christiansen) er utro. 

Men i stedet for å redde forholdet, vil han heller ta en pause. 
Dette kommer som lyn fra klar himmel på Marianne. 

Plutselig, og helt ufrivillig, står hun i fare for å miste mye i tilværelsen, ikke minst daglig samvær med deres to barn. 

Agnes Kittelsen spiller fint i hovedrollen, der Marianne går gjennom den forventede emosjonelle berg- og dalbanen etter bruddet. 

De største utbruddene viser et raseri som kan skremme vettet av noen og enhver, mens hennes stille stunder effektivt viser sorgen som ligger bak. 

Anders Baasmo Christiansen har også noen gode scener, men får ikke helt den tiden som figuren kanskje trenger til å formidle motivasjonen og årsakene bak hans veivalg. 

Selv om dette høres alvorlig ut, har filmen en gjennomgående lett og lystig tone, der ingenting blir for seriøst. 
Her kommer for eksempel Linn Skåber inn i en litt overdreven klovnerolle som Mariannes venninne, som stadig må lyse opp historiens mørke aspekter. 

Skåber har også flere scener med Nils Jørgen Kaalstad, der de diskuterer bruddet mellom Marianne og Håkon mens hun forsøker å lære ham å lukeparkere. 

Dette tilfører historien lite, og virker forstyrrende, i og med at fokuset dras vekk fra kjernen i historien, nemlig Mariannes håndtering av Håkons svik. 

Litt for enkel film 

Det er hyggelig å se Tor Erik Gunstrøm og Anne Marie Ottersen som Mariannes foreldre, som viser seg å ha et langt mer pragmatisk forhold til kjærlighet. 

Men jeg henger meg opp i at de har en datter som snakker kav sørlandsk, mens de selv er inngrodde mossinger. 

Et annet småmorsomt innslag i persongalleriet er den irske Grand Prix-stjerna Johnny Logan som seg selv, et nostalgisk grep jeg også husker fra tv-serien Schmokk, der Tommy «Öpna din dörr» 
Nilsson var med som utdatert smørsanger. 

Staying Alive er en smårar og pussig komedie om livet før, under og etter et kjærlighetsbrudd. 
Den har noen treffende kommentarer og gjenkjenbare situasjoner, men det er for få av dem. 

Den avsluttes også på en måte der jeg ikke helt tror på at figuren har oppnådd den forløsningen som manuset vil ha oss til å tro. 

Til tross for sympatisk spill, pen regi og Bee Gees på lydsporet, fremstår Staying Alive som en litt for enkel film som jeg tror vil streve med å oppnå særlig stor oppmerksomhet på kino 
