Lettvint fra Läckberg
Oversatt fra svensk av Gry Brenna 

En kortroman som føles som en forhastet konstruksjon. 

Denne kortromanen er et lukket rom-mysterium, slik Agatha Christie utpønsket det i Musefellen og Knut Nærum i sitt kriminalskuespill Mord over en lav sko : 
Åtte, ti personer innesnødd i et hus, et mord er blitt begått, en av dem må være morderen. 
Blant dem er en detektiv. 

Her er en politimann blitt bedt av sin nye kjæreste til en førjulsmiddag en helg i den svenske skjærgården. 
Familien som samles er i milliardærklassen. 
Slektens patriark, som sitter på den digre formuen, giftmyrdes. 
Så meldes det at de er innesnødd, avskåret fra omverdenen for et døgn eller mer. 
Ingen dekning på mobiltelefonene, linjen til fasttelefonene er kuttet, båten til fastlandet kan ikke gå før været bedres. 

Det er en bukett usedvanlig usympatiske individer vi blir presentret for. 
Den eneste som synes å ha hjerteblod i årene i stedet for isvann, er den myrdedes barnebarn. 
Det var kun ham som sto den gamle nær, forstår vi. 
Men se så om ikke han også myrdes, med pistol. 

To mysterier skal oppklares. 
Den ene oppklaringen har en viss overraskelse. 
En viss. 
Den andre dødsårsaken er hentet fra Sherlock Holmes. 
Dét gis det minst to indirekte pek på tidlig i boken. 

Denne kortromanen føles som et bestillingsverk som Camilla Läckberg har hatt tidsnød med å få ferdig. 
Intrigen og avsløringene er tynne og hastige, språklig har Snøstorm og mandelduft et morass av klisjeer, som «Øynene gnistret av sinne», «Nå vred han seg i stolen», «Stillheten var til å ta og føle på», «…så ut som om de var truffet av lynet». 

Om denne kortromanen er et bestillingsverk, vet ikke undertegnede, men i Norge går ti kroner av utsalgsprisen til «Min dag i dag», som er en del av Norske Kvinners Sanitetsforening. 
