Sterk og engasjert folkrock
Bandet Dig Deeper, som har ett bein i Oslo og ett i Bergen, vender blikket mot kontinentet på sin nye plate. 

Dig Deeper har for lengst gjort seg fortjent til tittelen som et av Norges beste folkrockband. 
Musikken deres har alltid vært noe nostalgisk i sitt uttrykk, og den blir gjort uforglemmelig av blant annet vokalist Einar Kaupangs uttrykksfulle tekster og emosjonsrike erindringer. 
Han skriver mer enn gjerne om eget følelsesliv, fra et innefra-og-ut-perspektiv. 

Sånn har det vært helt frem til nylig, da bandet vendte linsen utover, mot et politisk klima hvor de folkevalgte skryter og kjemper om å ha den strengeste innvandringspolitikken. 
Det endte i den fabelaktige EP-en «Stars Tonight», som langt på vei byr på bandets mest bevisste og sterke låter. 

På den måten er «In Central European Time» en forlengelse av nettopp denne tematikken, og Kaupang skriver om forholdene på kontinentet, om en fiksjonell karakter på vei gjennom Europa, papirløs. 
Låtene er skrevet i jeg-perspektiv fordi det er der han føler seg tryggest. 

«Don’t Ask Too Much» er en av platens umiddelbart fremragende låter; et musikalsk bilde på desperasjon, forvirring og frykt. 
Den begynner mykt, nesten naivt, og avslutter forsonende, men strikt med ordene: 
«Feel no shame, for the words you’re crying out now, they’re just echoes of your own fear and doubt». 

Amerikansk alt-country og folkrock runger gjennom albumet hele veien, blant annet på kontemplative «The Ticket» og «Stars Tonight (Have You Seen)». 
De mer overraskende momentene kommer på postrockinfuserte «How Can I Be Certain» og det suggererende, seige prognummeret «Sky Brown Sky», en av de mer minneverdige avslutninger på en plate på lenge. 

«In Central European Time» er et album om samtiden, fortalt fra et fattet, men emosjonelt engasjert perspektiv. 
Den peker kun fingre indirekte, ved å fortelle fragmenter av historiene til menneskene som nå beveger seg gjennom kontinentet. 
Et stykke musikk som setter spor. 
