Teite menn i tøffelland
DENNE FILMEN trygler om at vi skal synes synd på menn. 
Iallfall de som er så dumme å gifte seg og bli underlagt konekontroll. 

I utgangspunktet er det saktens stoff til en komedie når man øser i gryta av kjønnsrollemønstre. 
Mange menn vil hevde at år med kvinnefrigjøring har feminisert kulturen. 
Kvinner vil mene at samfunnet fortsatt styres av menn med mye makt. 

Men når komediens Carl (Matt Dillon) gifter seg med Molly (Kate Hudson), står tøflene klare. 
Da entrer han en sfære der guttekveld foran tv'en er for rølpete til å være tillatt. 
Vennen Neils kone bestemmer når han skal komme hjem fra pubkveld. 

Den eneste som har bevart sin mannlige egenart, er ungkaren Dupree (Owen Wilson). 
Du kan helt sikkert gjette hvilke forviklinger som oppstår idet han flytter inn hos de nygifte. 

Manuset regissørene Anthony og Joe Russo har fått utdelt, vingler som en værhane. 
Ingen blir overrasket over at Molly i filmens første del vil hive Dupree ut. 
Desto mer forbauset blir man når komedien rundsnur midtveis. 
Ungkaren blir brått filmens helt, ja en livsfilosof som husets frue vil ha ved kjøkkenbenken likevel. 

Enda mindre troverdig er Carls autoritære svigerfar (Michael Douglas). 
Hvem vil be en nygift mann om straks å sterilisere seg? 

Men men, det hele er jo en karikatur. 
Jeg synes bare den ble så altfor fjollete. 
