BOK:Fantastisk begynnelse - idiotisk slutt 

BOK: 
Jeg har aldri lest en bok som begynner så utrolig lovende, og slutter så langt inne i skoddeheimen. 

John Hart: 
Mørkets testament. 
Krim. 
527 sider. 
Font forlag. 

Johnny Merrimon lever et halvvilt liv alene i villmarken, på den store eiendommen han arvet. 
Hans eneste forbindelse til det normale livet er hans gamle venn Jack, som akkurat har begynt på en karriere som advokat. 

Den grunnrike William Boyd vil kjøpe eiendommen av Johnny for en enorm sum, men han nekter. 
Når Boyd drepes i sumpen, blir Johnny mistenkt for mord. 

John Hart er en av de store i amerikansk krim. 
Bøkene hans er oversatt til 30 språk og gitt ut i 70 land. 
Han har solgt 200.000 bøker bare i Norge. 

Hart er utrolig dyktig. 
Han er en mester til å holde på spenningen. 
Jack har noe viktig å fortelle Johnny, men først må de fiske gjedde. 

Miljøet og personene skildres på en fascinerende og medrivende måte. 
Det gjør ingenting at det første mordet ikke kommer før på side 161. 
Vi følger flere personer, og Hart skriver elegante, sømløse overganger mellom dem. 
Skildringen av skumle jaktturer minnet meg litt om Norman Mailers «Why Are We in Vietnam?». 

Men så går det galt. 
En spennende thriller sklir ut i masse overnaturlig visvas. 
I sumpen lever en slags usynlig gud som enten dreper eller heler. 
Johnny blir hjemsøkt av drømmer – hans slave-eiende forfader sender ham beskjeder fra det hinsidige. 
Alle disse drømmene blir snart kjedelige å lese. 
Hva er vitsen? 
Snart dukker det opp en magisk stein med enorme krefter. 
Da har handlingen mistet all troverdighet. 

Jeg har aldri lest en bok som begynner så utrolig lovende, og slutter så langt inne i skoddeheimen. 
Jeg har aldri blitt så skuffet over en slutt. 
Det eneste jeg kan sammenlikne med er filmen «From Dusk Till Dawn» fra 1996. 
Den begynner som en vanlig thriller, og så midt i blir alle vampyrer. 

Jeg likte godt Harts forrige roman på norsk – «Syndenes forlatelse». 
Der var det ingen magiske steiner. 
Jeg håper Hart vender tilbake til den realistiske stilen og ikke vaser videre i den fantasi-sumpen han vassa uti her. 
