Ti tårevåte og sentimentale låter du ikke trenger å bruke tid på
Lukas Grahams nye plate er en seig, klissete masse. 

ALBUM: 
Danske Lukas Graham har vært et fenomen på flere måter. 
Plate nummer to, «The Blue Album», og singelen «7 Years» slo for en tid siden ymse streamingrekorder og gjorde med det Lukas Graham til en av Danmarks største pop-eksporter. 

Nå er soulpoperne fra sør klare med sitt tredje, greit forklart som «3 (The Purple Album)». 
La oss legge kortene på bordet først som sist: 
Den lilla plata til Lukas Graham - det diskuteres fortsatt om det er et band eller en soloartist - er noe av en tålmodighetsprøve. 

Nummer tre i den danske sangerens kanon er formelig spekket fra perm til perm med tårevåt og sentimental selvransakelse. 
Det handler om å ikke strekke til - om å ha for mye fokus på seg selv: 
«I used to be so bloody selfish, I tried to make it to the top you see». 
Men nå loves det bot og bedring til sine medsøstre og -brødre. 
«The darkness makes it hard to see the light, but the time is always right to do what's right». 
Og slik fortsetter det i samme tralt gjennom platas ti seige låter. 

Det er gospel med løfter om en bedre framtid i «Promise». 
«Love Someone» er funk light - tenk Ed Sheeran på en regntung dag. 
Det er sjelsvrengende ballader - «Everything That Isn't Me». 

Og den som venter på en ny «7 Years» må nok vente en stund til. 
«Hold My Hand» er kanskje det nærmeste man kommer, men den mangler den samme tiltrekningskraften. 

Jo da, godeste Lukas Forchhammer har litt av en stemmeprakt. 
Det er bare synd at han ikke har lært seg moderasjonens kunst. 
Her er emosjonene skrudd opp til elleve og det gjør at alt han foretar seg ender opp som en seig, klissete masse. 
