Laber Pokemon
Pokemon er populært fremdeles. 
Men spillutviklerne må gjøre en bedre jobb enn dette for å holde på interessen. 

Spill som «Pokemon Link» kan faktisk bidra til å redusere interessen hos barna. 
For det er vel dem spillet er myntet på? 

Og med det dukker den første innvendingen opp: 
Hvorfor i all verden er spillet på engelsk? 
Når målgruppen er barn burde første prioritet være å oversette spillet til norsk. 

Men det er kanskje ikke så farlig, for spillet er så enkelt at man ikke trenger rare forklaringen. 
Det går nemlig kun ut på en ting: 
Å linke sammen fire like Pokemon-hoder på en rekke, enten vannrett eller loddrett, så rekken forsvinner. 

Hodene kommer fallende ned fra toppen av skjermen, og det gjelder å kvitte seg med dem før de når taket - på ekte Tetris-vis. 
Linkene lager du ved å dra hodene opp og ned eller fra side til side med plastpennen. 
Når du klarer å lage en link får det en helt ulogisk domino-effekt; det følger gjerne med en masse andre brikker også. 
Jo lenger dette varer - jo mer poeng får du. 

Spillet har flere moduser. 
Dessverre går alle ut på nøyaktig det samme: 
Å lage de berømte linkene. 
Spillutviklerne har forsøkt å lage en fiffig historie om at man er hemmelig agent som skal redde stjålne Pokemon-figurer, men i virkeligheten trykker du bare på ulike ikoner på skjermen, og gjør det samme om att og om att - lager linker. 
I multiplayer-delen kan man enten spille mot eller med hverandre, og det er det. 

Jeg har problemer med å forstå hva dette skal være. 
Et Tetris for barn? 
De kan jo faktisk spille Tetris, ettersom det både er lett og logisk. 
Hvis dette skal fenge Pokemon-frelste barn, tror jeg de er langt mer kresne enn som så. 
Kjøp heller noen nye kort til barna. 
Det er langt rimeligere, og vil sikkert gjøre dem mye gladere. 
