Jeg hadde aldri trodd jeg skulle bli hekta på en røverserie fra vikingtiden
Serien om den beryktede Torstein Knarresmed er realistisk i all sin eventyrlighet. 

«Jeg har blotet for mine sønner og deres etterkommere. 
Jeg har bedt gudene om at den verdenen jeg snart skal forlate, vil være mildere mot dem enn den var mot meg.» 

Med dette åpner den beryktede jomsvikingen Torstein Knarresmed bok nummer to i serien «Jomsviking», der den gamle ser tilbake på sitt dramatiske liv. 
Første bok (2017) ble avsluttet ved Svolder i år 1000, der Torstein gir Olav Tryggvason hans banesår. 

Grusomme scener 

I «Vinland» må Torstein, kona Sigrid og sønnen Ravntor stadig flykte fra folk som vil hevne drapet på Olav. 
Sammen med et stort følge reiser de mot det forjettede land i vest, Vinland. 
Det er en farlig ferd, via Island og Grønland, mot isfjell og storm, inntil de ankommer Leiv Eirikssons øy helt nord i Vinland. 
Torstein og følget slår seg til på en halvøy lenger sør, inntil de innfødte – kalt skrælinger – angriper. 
Det skal bli opptakten til et fryktelig hevntokt, der vikingene viser hvor grusomme de også kunne være. 

Historisk innsikt 

Bull-Hansen har åpenbart en sterk kjærlighet til våre forfedre, men han romantiserer dem ikke. 
Torstein selv er en modig, dumdristig, rettferdig, hensynsløs og hissig berserker. 

Eventyrlig som boka er, framstår den likevel realistisk, og jeg blir nok en gang nesten slått ut av Bull-Hansens stilistiske bevegelighet, og historiske innsikt i denne dramatiske tiden. 
Alt fra håndverk, mat, legekunst til båtbyggerkunst, jakt, kamputstyr og kampteknikker. 
Ikke bare hos vikingene, men også hos de innfødte – skrælingene. 
Han beskriver store slag, gudetroen, de lange reisene, dagliglivet og kjærlighet, dette siste blir kanskje vel klisjéfylt. 

Ladejarlens beist 

Bull-Hansen dikter også inn historiske skikkelser. 
Vi møter Eirik Raude, sønnen Leiv og datteren Frøydis, som har en sentral rolle i boka. 
Min favorittscene er da Torstein og skrælingvennen Winabave trer inn i Eirik Ladejarls storslagne hall, og den mektige ladejarlen sitter på tronen med sine to gråraggete beist av noen ulvehunder ved føttene. 
Den første bok i serien er trykket i 40 000 eksemplarer og foreløpig oversatt til åtte språk. 
Jeg spår denne en like stor suksess. 
Det fortjener den.. 
