Musikk å skrelle bananer til
Sjarmskolen til Roxette er lurt å styre unna. 

ALBUM: 
Den som bruker denne plata som et kurs i sjarm, som tittelen antyder, er ille ute. 
Noe mindre sjarmerende enn denne opphopningen av 80-tallssvulmende, pompøs pop er vanskelig å forestille seg. 

Plata er det første studioalbumet til den svenske suksess-duoen på ti år. 
I mellomtida har Marie Fredriksson gått igjennom en vellykt kreftbehandling. 
Men dette 25 års jubileumsalbumet er ikke rare greiene. 

Det er nærmest ulidelig å høre Per Gessle framføre disse sukkersøte sangene med sin barnestemme. 

Som komponist låner han høyt og lavt. 
«No One Makes It On Her Own» starter med de samme melodilinjene som Bob Dylans «When I Paint My Masterpiece» før den tar av i en helt annen retning. 
Men den demonstrerer at Marie Fredriksson har mer intim fortolkning å by på enn sin mannlige makker. 
Det skal til gjengjeld ikke så mye til. 

Dette er musikk å skrelle bananer til. 
