Befriende fri for flytende nitrogen og kortreist mose
Velsmakende uten dikkedarer på restaurant Eik. 

• 
Flere matsaker på db.no/mat Mens hovedstadens øverste divisjon av kjøkken flommer over av flytende nitrogen og kortreist mose - Restaurant-Oslo er i dag molekylær gastronomi og ny nordisk økologi i en høyere potens - føles det iblant befriende å dumpe ned på en restaurant som bare serverer utmerket mat i avslappede omgivelser. 

Solid og rimelig Restaurant Eik har holdt til på Hotel Savoy i 12 år og nyter stadig utmerkelsen BIB Gourmand i Michelin-guiden, som betyr at man kan forvente seg solid kvalitet til en rimelig sum. 

- Jeg er allerede litt forelsket i sommelieren, sa Robinson omgitt av fargerike puter i en sofabenk. 

I valget mellom ukas tre samlemenyer, hadde Robinson & Fredag bestilt en femretters, men med en begrenset drikkepakke. 

Straks kom servitøren med det sjenerøse tilbudet: 
Ville de kanskje likevel smake på fem ulike viner, bare med litt mindre i hvert glass? 

Og der satt de og smattet på en frisk Riesling med duft av flint, mens en lekker appetittvekker ble plassert foran dem: 
Rå reke i en puré av kantarell, akkompagnert av kamskjellmajones. 

- Surf ?turf er vanligvis sjø og kjøtt, men her har skalldyret tatt seg en tur i skogen. 
Det funker overraskende bra, hvisket Fredag. 

Fargerikt 
Luftig pisket smør med en karamellisert aroma og nybakt, mykt brød bidro til det gode førsteinntrykket. 

Lokalet, som var uforandret siden forrige besøk med sine fargerike grønnsakfotografier i vinduene, summet av liv. 

Her var få hipstere å se, men en sympatisk miks av middelaldrende kollegagjenger, hotellgjester og kjærestepar på date. 

- Hva skal man med trøfler når blomkål kan smake så aromatisk? sukket Robinson fornøyd da første forrett kom på bordet: 
En skummende luftig blomkålsuppe med salt snert av løyrom. 

Råvarene på restaurant Eik utmerker seg ikke som verken eksklusive eller spesielt eksotiske, men med høyst habil tilberedning og presentasjon, kan det bli fest på tallerkenen likevel. 

Friskt 
En tartar av skrei var kanskje i overkant dominert av smaken på tilbehøret - saltet agurk og en frisk dillolje - mens neste rett, perfekt pannestekt steinbit, smakte friskt av ramsalt sjø, med puré av røkte poteter og syltede vårgrønnsaker attåt. 

- Vinmenyen matcher veldig godt, mente Fredag, som satt med en smaksbombe av en Sauvignon Blanc i glasset 
- Esk Valley fra New Zealand - etterfulgt av en floral østerriker til steinbiten. 

Sannelig dukket det ikke opp en Pina Colada også, gitt. 
I form av en venterett, en drink i sorbé-form, som et friskt lite utropstegn før restaurantløvene beveget seg over til kjøttkapittelet på menyen. 

Ulekkert tilbehør 
Men oisan. 

- Andebrystet er flott stekt, men dette tilbehøret... 

Robinson rynket på nesa. 

- En klatt auberginepuré midt i appelsinsausen? 
Ikke særlig lekkert for øyet. 
Og disse fermenterte bønnene kokken har strødd over smaker stramt og beskt og snålt, synes jeg. 

Fredag innvendte at lakrisaromaen i bønnene sto fint til den røde portugiseren, en mørk og kraftfull Duoro, som nå skvulpet i glassene. 

Men var enig i at anda var det minst vellykkede innslaget. 

For munnvikene vendte igjen oppover i et tostemt smil da desserten ankom: 

Mango og sjokolade 
En frisk omposisjon av hvit sjokolademousse, strimler av fersk mango og luftig pasjonsfruktsorbé. 

Ungarns claim to fame i vinverdenen, dessertvinen Tokaji, fikk dem til å elske sommelieren enda litt høyere. 

Så da regningen på overkommelige 2016 kroner ankom sammen med petit fours og kaffe, kunne Fredag dele ut en solid femmer: 

- Restaurant Eik er den perfekte sted å gå for ganske alminnelige mennesker som ønsker en finfin restaurant-opplevelse, uten å forvente avansert moderne gastronomi i kunstklassen.• 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
