Knappeleken
Mye bra i krysset mellom ambient og synthpop. 

Inntil nylig ville et bandnavn med Fuck i seg enten være forbeholdt et oppmerksomhetssøkende indieband eller være ment humoristisk. 
For sistnevnte tenk fenomenet Bjørn Hellfuck. 
Men de siste årene har det dukket opp en ny generasjon Fuck-band som mener alvor. 
Fremst av disse er Fuck Buttons, der allerede artistnavnet gir ulike tolkningsmuligheter, en britisk duo som liker å leke seg med elektronisk musikk i all sin klangbredde. 

Fra Brian Eno-aktige stemninger til 90-talls acidsynther og Aphex Twin-inspirert lekenhet er dette en stilsikker plate. 
Ofte er duoen innom flere avskygninger av elektronika i løpet av én låt, som på lekre «Surf Solar». 

Platen handler mer om å skape stemninger enn å snekre enkeltlåter. 
Selv om det er tilløp til mer popete ting også på platen, er det helst enkelttemaer man husker fra de skisseaktige sporene som fungerer best om man hører på platen i sin helhet. 

SVERRE OLE DRØNEN 

Enig med vår anmelder? 
Si din mening her. 
