Gershwin-hyllest en parentes i Beach Boys-geniets katalog
Brian Wilson med rumpa trygt på krakken. 

||| 
ALBUM: 
Brian Wilson gjenskaper George Gershwin, sier du? 

Det er lett å umiddelbart forestille seg gulnete fotografier, anstendig slowdans i røkfylte lokaler, knitrende grammofonplater — den faktiske knitringen er polert bort her, men spøkelset av den er til stede — og en dæsj Walt Disney (albumet er passende nok utgitt på «Donald Duck-konsernets» eget plateselskap). 

Nostalgistimuli Slike assosiasjoner dukker muligens opp i møtet med denne albumutgivelsen. 

At det er nostalgikjertlene som skal stimuleres, er det i alle fall liten tvil om. 

Likevel kan det være interessant å sjekke om Wilson tilfører Gershwin-materialet noe nytt, eller om den klassiske låtsamlingen evner å lure frem noen nye sider hos gamlefar. 

Trygt og vennlig 
Vi finner en god del Beach Boys-boogie og pirrende harmonier som levner liten tvil om hvem som står bak mikrofonen og omskrivningene. 

«The Like In I Love You» blir i så måte stående som det virkelige høydepunktet her, omtrent slik høres nok en perfekt fusjon av Wilson og Gershwin ut. 
Dette er også én av to sanger på albumet som er skrevet av Wilson, men basert på uferdig Gershwin-arbeid. 

Resten av prosjektet er i all hovedsak løst trygt og oppskriftsmessig — i form av dempet storbandjazz og sofistikert vokalføring. 

Øyebrynet er hevet på sitt mest sjarmerende, rumpa trygt plassert på en langbeint krakk. 

Dermed sitter vi igjen med en vennlig påminnelse om Gershwins sangskatt, og en parentes i Wilsons uovertrufne kunstnervirke. 
