Stø kurs gjennom tett jungel av ideer
Dirty Projectors er langt mer tilgjengelig enn før. 

ALBUM: 
Mangt et musikkhjerte lot seg begeistre av Dirty Projectors og deres «Bitte Orca» i 2009. 

Bandets syvende albumtiltak - «Swing Lo Magellan» - har beholdt den selsomme krysningen av sans for klassiske komposisjonsprinsipper innenfor rammene av nerdete lofi-indie. 

Den er likevel langt mer tilgjengelig til sinns enn sine forgjengere. 

Estetikken til likesinnede Vampire Weekend duver i luften, det klimpres, klappes og indie-croones til punkt og prikke etter den college-utdannede pophåndboka. 

Det ukonvensjonelle har godt med tumleplass, som på den lille genistreken «Gun Has No Trigger» med sin sløye funkbass og forløsende kirkekorharmonier. 

I sin egen oppdagelsesferd langs popkartet unngår Dirty Projectors på snedig vis å ramle i kakafonifella, og returnerer i stedet triumferende hjem med en sjeldent godt sammensatt idémyldring i ryggsekken. 
