Dødsens alvor om egen nonsens
Dette er et vellykket innblikk i karrieren til en kunstner som tar lavterskel humor til nye høyder. 

Etter en runde i utstillingen er mitt førsteinntrykk noe sånt som - wow! 

Utbruddet er en blanding av beundring for lekenheten i materialbruk, og verdsettelsen av kunstnerens jordnære miks av hverdag, kunst og humor. 
Den er så utrolig slående. 

Selv om jeg virkelig liker mange av enkelt-arbeidene, og går med en begeistret følelse ut av utstillingsrommet, dukker noen forvirrede spørsmål opp etterhvert. 

Det er alltid noe små-ekkelt som skjer i meg når jeg møter så vellykket eksport av amerikansk kultur. 
Hvorfor resonnerer disse ikoniske bildene fra Amerika, f.eks. det berømte Hollywood-skiltet, så godt med oss her borte? 

Utstillingen viser et utvalg papirarbeid fra 1960-tallet og frem til i dag, samt et video-intervju gjennomført i studioet hans. 

Fra ikonisk plakat-design for Dokumenta 5, til innflytelsesrike kunstnerbøker, har Ruscha gjennom en lang karriere etablert seg som en av vår tids fremste kunstnere. 
Som igjen får oss til å spørre: 
Hvordan blir vi så enige om hva slags kunst vi liker? 

I samarbeid med Louisiana Museum of Modern art i Danmark, tar Kode oss med på en liten rundtur i dette kunstnerskapet. 
Jeg sier liten, for jeg ønsker meg bare mer. 

Som nevnt er fascinasjonen stor for materialbruken. 
Vi blir presentert for et bredt spekter, der er serigrafi og litografi, akryl, olje, pastell, pigment og akryl på finérplater, lerret og forskjellige slag papir. 

Noen kombinasjoner stikker seg mer ut enn andre, blant annet min yndlingskombinasjon — krutt og vaselin — i verket «Accordian Fold with Vaseline Stains» (1973.) 

På åpningen overhører jeg en samtale foran dette verket, hvor en dame kaller til seg vennene sine for å dele sin begeistring: 
«Hvordan klarer han å få til disse sarte skyggeleggingene og helt rette linjene samtidig?! 
Med krutt! 
Og Vaselin!» 

I det fulle lokalet blir vi stående der i stille beundring en god stund. 
Som sier noe om kraften verket innehar og utstråler. 

Ruscha er blant annet kjent for å hente språk og bilder fra hverdagen til kunsten sin. 
På den samme måten henter han ofte materialer som ikke vanligvis brukes til kunst, til papirarbeidene sine. 

Kode har dedikert et eget rom til noen av disse verkene, med tekstlig informasjon som skulle dekke det meste man skulle hatt av spørsmål. 

På plaketten står det at «hans bidrag til den amerikanske paviljongen på Venezia-bienallen i 1970 var en sal med arbeider trykket med sjokolade». 

I dette rommet henger serien «News, Mews, Pews, Brews, Stews & Dues», som er trykket med saft fra grønnsaker og frukt. 
Et supert eksempel på kunstnerens lavterskelhumor. 

Om tittelverket «VERY», har han sagt at han gjerne heller skulle skrive «EXTRAORDINARY», men det hadde alt for mange bokstaver. 

Alt i alt er dette et informativt og lekent innblikk i kunstnerskapet til Ruscha. 
Vel verdt turen. 
