Xich Lô:Rett og slett en raus vietnameser 

God mat, god vin og fantastisk service. 

- Jeg har lyst til å utsette dere for et lite eksperiment, sa vinkelneren. 

Robinson og Fredag var halvveis i måltidet, nøt hovedrettene, og hvert sitt glass rødvin. 

Vinkelneren plasserte ytterligere to glass på bordet, hvitt denne gangen, en Vieilles Vignes Éparses fra Coteaux-du-loir. 

- Noen anser det jo som helligbrøde å servere hvitvin til and og vilt, men prøv! 

Vinpakke 
Noe har skjedd siden Robinson og Fredag besøkte Xích 
Lô for fire år siden. 

Blant annet har de ansatt en fransk sommelier, som med stor entusiasme og yrkesstolthet gjør sitt for at måltidet skal bli så vellykket som mulig, også hva gjelder flytende føde. 
I alle fall hvis du overlater ansvaret til ham ved å velge vinpakke. 

Robinson hadde valgt en tre-retters smaksmeny med tilhørende vinpakke, og selv om Fredag valgte à la carte, ble vinvalget overlatt til sommelieren. 

Nytt er det også at restauranten kjører papirløst. 
Menyene er erstattet av lesebrett. 

- Legger man inn bestillingen via brettet også? undret Robinson. 

Den hyggelige og imøtekommende kelneren ristet på hodet. 

- Heldigvis ikke. 
Da hadde antakeligvis min jobb vært i fare. 

En av byens beste 
Det var nesten fullt i de elegante lokalene i tredje etasje på Eger, landets kanskje mest eksklusive kjøpesenter. 

Xích 
Lô har i løpet av 14 år etablert seg som en av byens beste vietnamesiske restauranter, riktignok sterkt influert av fransk kokekunst, slik Vietnam også var da franskmennene oppholdt seg i Indokina. 

Før forrettene ble servert hadde sommelieren allerede vært ute med et par sjenerøse smaksprøver på to typer Riesling han mente kunne passe til forrettene. 

Robinsons tredelte forrett besto av vårrull med kylling og scampi, grillet biff med løksalat og urte-vinaigrette, samt grillet kylling over fritert «banh bao», en type bakverk - med hoisin- og peanøttsaus. 

Fredag hadde valgt dampede blåskjell med hvitvin, kokosmelk, sitrongress og urter. 
Skjellene var perfekte i konsistens, og den aromatiske og søtsyrlige kraften var finstemt og nydelig på smak. 

På Robinsons side av bordet førte den ene retten etter den andre til lavmælte, men dypfølte akklamasjoner. 

- Her er hele spektret av søtt, salt, bittert, syrlig og pikant representert. 
En fulltreffer, konkludert Robinson. 

And og hjort Etter en del prøving og smaking - vinkelneren la seg virkelig i selen denne kvelden - hadde både Robinson og Fredag falt for en rød Savoie, en Persan fra Nicolas Gonin, til hovedrettene. 

Den matchet utmerket både Robinsons andebryst med honning- og ingefær saus, og Fredags hjortemedaljonger med tamarindsaus og søtpotetpuré. 
Både and og hjort var perfekt stekt, og så smørmyk at det smeltet på tunga. 

- Skal jeg sette fingeren på noe, må det være at sausen har fått en dash fiskesaus for mye, mente Robinson. 

Fredag finsmakte på sin tamarindsaus, og syntes kanskje kokkene kunne vært litt mer forsiktige med sukkeret, men det blir små detaljer i helheten. 

Tid for eksperiment 
Så var det tid for vinkelnerens lille eksperiment, og både Robinson og Fredag nippet til hvitvinen, og var ikke fremmede for den sherry-pregede smaken. 

- Jeg er usikker på om ikke jeg foretrekker den røde til hjort, sa Fredag. 

- Godt mulig. 
Men til and er den perfekt, mente Robinson. 

Til dessert hoppet Robinson bort fra smaksmenyen, og valgte en Pasjonsfrukt crème brûlée. 
Fredag, på anbefaling fra kelneren, gikk for Kaffe Crème Caramel. 

Nok en gang var sommelieren ved bordet, nå med to flasker fra Rivesaltes, en fra Château Sisqueille og en fra Château Mossé. 
Årgangene var henholdsvis 1946 og 1933. 

- En nydelig avslutning på et minneverdig måltid, konkluderte Fredag. 

- Ikke minst på grunn av kreative innfall fra en veldig hyggelig og raus vinkelner. 

- Raus er ordet, ja, sa Robinson, etter å ha tittet på regningen. 
- Dette var en god deal. 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
