Når grensen mellom mann og maskin synes opphevet
ROMAN: 
Velskrevet og spennende om kunstig intelligens, digital coaching og vanskelig kjærlighet. 

Bår Stenvik: 
Informasjonen. 
Roman. 
409 sider. 
Tiden. 

Å være levende vil si å ha bevissthet, skriver Le Clezio et sted. 
Men den teknologiske utviklingen åpner for helt nye perspektiver om hva bevissthet er og kan være. 
Dette er også utgangspunktet for Bår Stenviks (f. 1976) gode debutroman, ”Informasjonen”, der det som i dag er en teknologisk mulighet allerede er en realitet. 

Her er førerløse biler og veilederen iMentor, som gir parodiske råd på grensen til det astrologiske, plassert inn i en kjølig virkelighet som pussig nok også omfatter Ole Paus, Stjernekamp og Ryan Gosling. 
Referansene tyder på samtid, teknologien peker mot framtid, og hovedpersonens svenskklingende navn, Sven Borg, gir assosiasjoner i ymse retninger. 

Styreromsvisjoner 

Borg er rundt 40 år og har nylig flyttet fra samboeren Nora, det mennesket som er tagget i flest enkelthendelser i livet hans. 
Han er en slags kroppsspråkspesialist som coacher næringslivet i det mellommenneskeliges skjulte språk, og arbeider med å overføre kunnskap og følelsesuttrykk til den kunstige intelligensen SAM. 

Kapitlene har titler etter coachingklisjeer og luftige styreromsvisjoner, f.eks. ”Drevet av intellekt, styrt av verdier”, fremstillingen er farget av fagterminologi og teknologislang: 
”Forbered gamma-transduceren og sett foton-akseleratoren på max force” (s. 97), og essensen synes å være: 
”Informasjonen er det egentlige. 
Med det rette programmet kan man forme verden” (s. 143), som vel også har en side til f.eks. sosiale medier og søkemotorer. 

Trekanddrama med data 

Romanen følger altså to hovedspor, som dels glir over i hverandre, der det hele til sist likner et kjærlighetsdrama mellom Sven, Nora og dataprogrammet SAM. 
Blant romanens mest interessante partier er dessuten det som synes å være Noras dagboksnotater. 
Nora er skuespiller og leser undertekst inn i alt, mens Svens livsanskuelse begrenser seg til seksualitet, makt og kropp. 
Han ser alt som en mulighet til å bli en bedre versjon av seg selv: 
”Vonde tanker er ikke trusler, men anledninger til forbedring” (s. 53). 

Ingenting ligger fast, alt kan korrigeres: 
”Ingen av oss har en fast personlighet eller identitet” (s. 71). 
Etter som arbeidet med overføring av personlighetstrekk til SAM skrider fram, beveger boken seg over i det thrilleraktige, der grensen mellom mann og maskin til slutt synes opphevet. 

Svens uttrykk utviskes og eksisterer kun som backup i SAM, mens hans egentlige, organiske jeg glir inn i en vegetativ tilstand som minner om hjernen på sprit i P. C. Jersilds ”En levende sjel” (1980). 

Tankevekkende 

Bår Stenvik har skrevet en ambisiøs, avansert og tankevekkende roman med referanser til sci-fi-klassikere som Blade Runner, Matrix og Altered Carbon, om farene, mulighetene og de mulige konsekvensene av en permanent implementering av det potensial som ligger i kim i dagens teknologi. 
Det som i dag er science fiction, kan i morgen være en realitet, der hjelpemidler som iMentor og SAM døgnkontinuerlig er til stede med mer eller mindre nyttige råd, veiledning og saksopplysninger. 

Og folk som ikke er så glad i den vidunderlige nye verden, vil forgjeves lete etter en av-knapp. 
