Avlys resten av musikkåret
Har du mista troen på popmusikk? 
Highasakite er her for å vise deg lyset. 

ALBUM: 
Med «All That Floats Will Rain» kan vi allerede avslutte dette musikkåret. 
Her brakdebuterer Highasakite med et album hvor den ene perlen mer vakker og egenartet enn den andre, daler ned fra en hinsides velsignet pophimmel. 

Bak spakene på stjerneraketten finner vi en av Norges mest spennende vokalister 
- Ingrid Helene Håvik - som sammen med trommeslager Trond Bersu og tangentansvarlige Øystein Skar skur sammen en finurlig vakker pop-utopi. 

Håvik står i tillegg — med ett unntak — for tekstarbeidet på dette albumet, og sammen med Bersu også for musikken. 

Trioen har allerede gjort musikalsk nytte for seg i bandene Your Headlights Are On, PELbO og Sacred Harp, men alle musikalske guder skal nå takkes én etter én for at disse tre også fant veien til et studio sammen. 

Et usedvanelig sterkt trekløver av låter åpner albumet i retning av elektropoppen til Lykke Li, men signaturen på låtene forblir likevel alltid fullt og helt Highasakite sin egen — unik og inspirert. 
Det er energisk, det er kreativt, det er følelsen av å bli tatt med storm når man minst venter det. 

Og slik fortsetter det, innom country-influenser i «When You Have Gone», og videre til sakrale og folkinspirerte «God Is A Banquet» - hvor Håvik ikke trenger mer enn et par-tre toner for å mane fram stjernehimmelen i fjerne strøk. 
«Whatever That Means» ruller og går i poptranse mot en endelig destinasjon av harmoniutfoldelse i synth-kosmos på «The Heron». 

Ingen låt på dette albumet er overflødig eller ufullendt, det hele er mesterlig prestert. 
Dette, mine damer og herrer, er popmusikk. 
