Barrance Whitfield:Høyt energinivå 

Han er en soulscreamer, en vokalist som sjelden sparer stemmen. 

Barrance Whitfield & The Savages: 
"Soul flowers of Titan" (Bloodshot/Border) 

"Under the savage sky" var et bra album, og Barrance Whitfield fortsetter der han slapp for tre år siden. 
I hans tilfelle er det ingen krise at fornyelsen uteblir. 
Det dreier seg om rå soul, drivende bluesrock og rhythm’n’blues med røtter langt tilbake, og Boston-bandet har selv sitt opphav tidlig på 80-tallet. 

Det er vanskelig å sitte stille når albumet dras i gang med gamle "Slowly losing my mind" og baby, baby, baby, baby, look what you doin' to me. 

At drinking wine rimer med losing my mind er kanskje noe vi alle burde merke oss. 

Gimme some action, forlanger Whitfield i "Sunshine don't make the sun", mens soulballaden kommer til slutt i "Say what you want". 
Platens lengste kutt, men på Sonics-vis er det ellers få låter som passerer tre minutter. 

Beste spor: 
"Pain", "Sunshine don't make the sun", "Say what you want". 
