Du skal ikke tåle så inderlig vel
BOK: 
Andre bok i fortellingen om fem flyktninger på vei fra Somalia til Norge. 

Lars Petter Sveen: 
Fem skuggar. 
Roman. 
248 sider. 
Aschehoug forlag. 

Det er deilig å være i Lars Petter Sveens univers. 
Delvis fordi språket er så poetisk og billedlig, delvis fordi han har så kontroll på fortellingene, men mest fordi han bygger opp et helt annet univers. 
Å lese Sveen er å lese noe annerledes. 

Men, det er også ubehagelig å være i hans univers. 
Her problematiseres sider ved tilværelsen som en ikke så ofte ser på. 
Mange av de beste bøkene skrevet i dag er gode fordi vi kjenner oss igjen i fortellingene, menneskene og det de baler med. 
«Fem skuggar» er god av helt andre grunner. 

Romanen fortsetter det «Fem stjerner» slapp. 
Der ble vi introdusert for fem flyktninger på vei fra Somalia, gjennom Nord-Afrika og over Middelhavet. 
I «Fem skuggar» er de kommet til Europa og har Norge som mål. 
Her kommer vi enda tettere på historiene til de forskjellige flyktningene, gjennom minner fra tiden før flukten og øyeblikket flukten starta. 
Krigen har gjort dem til både ofre og overgripere, og her utforskes tanker om hvor langt et menneske kan gå for å overleve, hvor grensene går og hvordan en kan leve med sine handlinger i ettertid. 

Og der «Fem stjerner» kunne bli langtekkelig, er «Fem skuggar» strammere i formen. 
Vi forstår mer av karakterene og deres handlinger, og det mytiske er tonet ned. 
Men en mindre vellykket del i denne romanen er vergen som introduseres. 
Hun er en slags personifisering av asylsøkernes møte med det norske systemet, men blir selvrettferdig og tilfører ikke historien noe. 
Eller, kanskje er denne selvtilfredse personen skrevet slik med overlegg, for å vise hvor skammelig fornøyde vi kan bli av oss selv når vi gjør bittelitt for mennesker i nød? 

Uansett er dette en tydelig politisk roman. 
Ofte kan agendaer skygge for den litterære kvaliteten, men det er ikke tilfelle her. 
Sveen skriver fram karakterer som virker ekte og lidelse som finnes i verden, nå. 
Noe står på spill i denne romanen. 
Slik får «Fem skuggar» meg til å se på mitt eget liv, og spørre meg selv hva jeg egentlig driver med. 
