Levi Henriksen har endelig løst rockegåten
Forfatteren og bandet hans har levert sitt mest helhetlige - og beste - album. 

ALBUM: 
Levi Henriksen fikk et gjennombrudd som forfatter i moden alder. 
Det var vel også bare et tidspørsmål før den gamle journalisten og musikkanmelderen i Glåmdalen ville oppsøke rocken igjen - slik han gjorde lokalt på 80-tallet. 

Lydbokdebut Debuten, lydboka «Herfra til Rockaway Beach» fra 2005, ga mersmak. 
To år seinere kom «Bang bang rett ned» - også den med Thomas Mårud på diverse strengeinstrumenter. 

Famlende start 
Det hadde sine øyeblikk, men ble ikke noe mer enn en forsiktig, famlende start for en duo på vei til å bli et band - med mye resitasjon og litt sang. 

Oppfølgeren 
«Det er her vi kommer fra» (2010) er atskillig mer interessant. 

Med bandet Bra landsens folk fant Levi et uttrykk som var verdt å bygge videre på, og rockeskruen skrus enda et par hakk på «Langt sakte tog». 
Trøkket er økt, ikke minst takket være bruken av blåsere. 

Foruten Henriksen (bass og vokal) og Mårud (gitarer og vokal) består bandet av Morten Andreassen (gitarer) og Finn Lilleseth (trommer og kor). 

Stasjonsbyrock Henriksen og Mårud anno 2012 spiller ukomplisert rett-på sak-rock med islett av blues («Kom og ak med meg i kveld Mari» og surfrock «(Vi to blir som) bensin på bål» - eller «stasjonsbyrock» som de sjøl kaller det. 

Henriksens vokal er riktignok begrenset, men den blir en del av det unike uttrykket som nå er materialisert. 
Og Mårud fyller fint inn. 

Raga Rockers 
Det betyr ikke at de er unike. 
Musikalsk og tildels også tekstlig kan Henriksen og Bra landsens folk minne om band som Raga Rockers, Jokke og Valentinerne og Bjølsen Valsemølle, ja, til og med Sambandet. 

Mårud-tekst 
Med en bakgrunn som Henriksens er det logisk at teksten blir viktig, og her er det svært mye å glede seg over. 

Strofer som «Jeg tenkte det beste med dette stedet / er veiene som går herfra / Men på vei bort med toget mista jeg kursen mot andre land» («Arbeidsliv») er Henriksen på sitt beste. 

På tekstsiden tror jeg du skal få trøbbel med å finne et bedre album i år. 
Dette er hel ved. 

På «Uten deg er jorda flat» er rollene snudd. 
Og Henriksen må passe seg litt, for det er bare å gratulere Mårud med bestått som tekstforfatter - med god margin. 

Tog Som sist er tog et gjennomgående tema. 

Det er aldri for seint å skrive om toget som kommer og går. 
På stasjonsbyen Kongsvinger, like ved svenskegrensa, er toget like viktig som båten er for kystfolket. 

Bedehus-Henriksen 
I motsetning til tidligere album er det minimalt med resitasjon, men på den avsluttende tittellåten våkner Bedehus-Henriksen til liv. 
Her messer han om ekspresstoget til helvete, der Satan er konduktør - før også denne får rockefot. 

Det er også årsaken til at «Langt sakte tog» er den mest helhetlige plata til Henriksen og Mårud, og her passer det også å nevne at produsent Lars-Erik Westby gjør en god jobb med å «holde musikerne i øra». 
