Innsiden Ut
Pixar er tilbake i praktslag! 

FILMFESTIVALEN I CANNES (NRK): 
Pixar er tilbake i praktslag med Innsiden ut! 
Ikke at formkurven har falt drastisk de siste årene, men de tre forrige filmene deres har vært litt pliktløp-pregede oppfølgere. 

Nå er de tilbake med en helt ny historie i et helt nytt univers, og med en tematikk som når overraskende emosjonelle dybder. 

Historien har den typen dobbel bunn som preger de beste Pixar-filmene. 
Barn vil underholdes av fartsfylt moro med fargerike figurer, mens voksne i tillegg vil felle tårer over svunnen barndom. 

Innsiden ut er kanskje ikke blant Pixars aller, aller ypperste, men hører hjemme langt oppe på lista! 

Premisset fungerer fortreffelig 

Dette handler om følelsene Glede, Sorg, Sinne, Avsky og Frykt, som styrer den 11 år gamle jenta Riley. 
Premisset høres kanskje litt rart ut, men tro meg, det fungerer fortreffelig. 

De jobber i en kommandosentral i hodet hennes, selvsagt kalt Head Quarters, der de møter utfordringer når Riley og foreldrene flytter fra Minnesota til en ny tilværelse i San Francisco. 

Plutselig begynner det å skje ting i kommandosentralen som følelsene ikke forstår, og det utvikler seg etter hvert til en kamp for å få Riley glad igjen. 

Vi introduseres for en rik og intrikat verden i Rileys hode, som minner om den fargerike frodigheten i spill som Little Big Planet og Ratchet & Clank. 

Fantasien settes i full sving med en historie som utnytter hjernens irrganger, som for eksempel i underbevissthet, abstrakt tenkning og langtidsminne. 

Alt gjøres fysisk og tilnærmelig som figurer og strukturer med godt skrevet dialog og innovativ animasjon. 
Filmskaperne går aldri tom for ideer, nysgjerrighet eller skapertrang. 

Forbausende rik historie 

Det som likevel er filmen viktigste ingrediens, er tematikken om hvordan et barn forandrer seg mens det vokser opp, og hvordan dette oppleves både fra barns og foreldres ståsted. 

Det handler om hvordan et barns lekende undring går over til en mer kontemplativ tilstand etter hvert som den emosjonelle rekkevidden utvides, og hvordan barndommen sakte men sikkert forsvinner. 

Melankolien over det som er forbi er til å ta og føle på. 
ABBAs Slipping Through My Fingers kunne ha vært på soundtracket her. 

Innsiden ut er regissert av Pete Docter, som også lagde Monsterbedriften og Se opp. 

Også hans tredje Pixar-film som regissør blander ypperlig animasjon med en forbausende rik historie med flere lag, varm humor og emosjonell slagkraft. 

Etter at jeg så filmen, så jeg en mor slepe på en liten gutt i vranggråt på gata. 
Og jeg kunne ikke dy meg for å se for meg kampen mellom Sinne og Sorg i kommandosentralen hans. 

(Innsiden ut vises utenfor konkurranse på filmfestivalen i Cannes) 
