Ut av coverskyggen
Susanna Wallumrød og Morten Qvenild gjemmer beskjedne kvaliteter bak åpenbare kvaliteter. 
Og har slik laget sitt beste album. 

ALBUM: 
Under «Recall», åpningssporet på Susanna and The Magical Orchestras tredje langspiller, synger Susanna Wallumrød «Do you recall? 
Do you recall?», tilsynelatende uten å gjenta seg selv. 
Hører man litt etter på uttalen, er den mest nærliggende oversettelsen nemlig ikke «Husker du? 
Husker du?», men snarere «Trekker du tilbake produktet ditt? 
Husker du?». 

Før du rekker å ta dette innover deg, blir imidlertid tankerekken avbrutt av en bridgetatt rett ut av Kate Bush cirka «The Hounds of Love», med paukedrønn og klapping og det hele. 
«Recall» funker som sådan som et godt bilde på «3» i sin helhet: 
Beskjedne kvaliteter gjemt bak åpenbare kvaliteter. 

Coverepoken over 

Wallumrød har sammen med keyboardist Morten Qvenild gått hen og laget sitt beste album, og det på akkurat den måten man på forhånd skulle ønske. 

Etter at duoens egenkomponerte låter ble litt urettferdig overskygget av deres cover av Dolly Partons «Jolene» på debutplata, fulgte de to år seinere opp meden ren coverskive, og pådro seg med dette et rykte som coverband først og komponister dernest. 

På «3» er det derimot Wallumrød og Qvenilds egne låter som stjeler showet, til tross for at de får konkurranse, spesielt av en overraskende intens versjon avRush-låta «Subdivisions». 
Foruten ovennevnte «Recall», får man retro-sci-fi-meditasjonen «Palpatine's Dream», den messende «Guiding Star» og en dypt tilfredsstillende avslutning i «Someday». 
For å nevne noe. 

Stjernehimmel 

Nytt på dette albumet er også den veldig utvidende effekten Qvenilds instrumentering har på det mentale rommet skiva utspiller seg i. 
Eller for å si det littmindre latterlig pompøst: 
Man er vant til at Susanna & The Magical Orchestra høres ut som om de er innendørs, under et tak og bak varme vegger. 
«3» føles bare unntaksvis innendørs ut; tapeten er stort sett byttet ut med en stjernehimmel. 
