Gull for de som liker å sette progbrillene på sin metal-nese
Emperor-gitaristen Ihsahn utfordrer sjangerkonvensjonene på sin femte soloplate. 

ALBUM: 
Vegard «Ihsahn» Tveitan kunne lett ha tatt den enkle veien ut og blitt ved sin Emperor-lest, et av Norges mest suksessfulle band gjennom tidene uansett sjanger. 
I stedet valgte gjengen å legge inn årene og starte på ny på hver sin kant med ryggen fri for katalogballast og musikalske programforpliktelser. 

Fem plater ut som soloartist, har Ihsahn virkelig utfordret seg selv og sjangerkonvensjonene på rykende ferske «Das Seelenbrechen». 
Her er like deler jazz, metal, prog og impro. 

Det åpner i velkjent progmetal-ånd med «Hilber» og holder på den tanken de påfølgende låtene. 
«Regen» starter med lavmælte pianotoner før den vokser seg stor i et mektig crescendo. 
Det låter vanvittig stort, samtidig som det er nyansert og luftig. 
«NaCl» viser at jazzens måte å tenke dynamikk på også lar seg overføre til metal-formatet. 

Utover andre halvdel tiltar dekonstrueringen og de mer regulære låtstrukturene smuldrer opp. 
Hør bare den impropregede og perkusive «Tacit 2» eller «M» som strekker seg innover mot Pink Floyd-aktige og mer ambiente lydlandskaper. 

«Das Seelenbrechen» er ikke en plate for hvermansen, men for de som liker å sette progbrillene på sin metalnese, er dette gull. 
