«Biler 3:»Rusten racingstjerne 

Raske biler med treg humor. 

Én time ut i Biler3 har hovedpersonen og hans beste venn denne samtalen: 

Lynet McQueen: 
– Jeg er tom for ideer. 

Bill: 
– Jeg også. 

Replikkvekslingen oppsummerer filmen greit. 
Biler3 fremstår nemlig mer som et pliktløp fra et filmstudio på jakt etter raske penger enn den kreative fartsfesten man forventer å få. 
Aller mest overraskende er det at filmen ikke finnes morsom. 

Mangler nerve 

Det er 11 år siden Pixar lagde den første Biler-filmen, og siden har førerløse Lynet blitt en stor helt for tusenvis av autofile barn. 
Mange av dem har også skaffet seg alt fra koffert til sko med idolet på. 

Filmen starter med at den levende legenden Lynet sliter med å holde samme tempo på racingbanen som de yngre bilene. 
Etter en stygg ulykke må han oppsøke hjelp for å prøve å kjempe seg tilbake til toppen. 

Alle scenene med bilkjøring er forrykende animasjon i verdensklasse. 
Problemet er at alt som skjer imellom bare blir transportetapper uten nerve. 
Handlingen har ingen bihistorier, og vitsene kommer ikke akkurat med lynets hastighet. 

Lite å le av 

Da undertegnede så filmen i en fullsatt sal med barnefamilier, var det bare høylytt latter én gang i løpet av hele filmen på 1 time og 42 minutter. 
Da Lynets nye trener Cruz Ramirez bråstanser for ikke å kjøre på en krabbe, lo faktisk folk. 

Midtveis i filmen sier Lynet: 
«Jeg har aldri sett på meg selv som et varemerke». 
Kanskje er utsagnet ment som subtil metaironi fra de syv manusforfatterne. 
For etter å ha sett Biler 3 virker det som om at den kreative filmmagien fra den første filmen har rustet vekk – og at Lynet nå bare er et varemerke. 
Kanskje like greit å gi Lynet den siste olje og parkere ham for godt. 
