The Strokes strøk på Hove
Begynte bra. 
Ble fort ganske dørgende. 

The Strokes: 
Hovefestivalen, Tromøya Publikum: 
Ca. 5000 Aktuell CD: «Angles» 

Sikkert snobbete å si det, men The Strokes var aldri så «coole» som da de spilte på Quart-festivalen Kristiansand for ganske nøyaktig 10 år siden. 
De hadde bare to singler under beltet, og ikke veldig mange hadde funnet frem til Idrettsplassen. 
Men likevel. 
Den gangen var de, om enn for bare en stakket stund, fremtiden. 
I går handlet alt så til de grader om fortiden. 

Det så for så vidt ut som tiden var stått stille. 
Bandet var - med unntak av den nå kortklipte, V-genserkledde «preppy» Albert Hammond Jr. - nesten identiske med sine 10 år yngre jeg. 

I vokalisten Julian Casablancas tilfelle, er det ikke sikkert at det er en så veldig god ting. 
Han pleide å spille at han kjedet seg, nå tyder alt på at han kjeder seg på ordentlig. 
Den nonchalante Lower East Side-drittungeposeringen hans var «interessant» da han var 22. 
Men skillet mellom «cool» og «kjip» er i hans tilfelle hårfin, og gikk ved rundt de 30. 
Når han i dag, før «Taken For A Fool», sier «Yeah! 
Whooo!», føles det lett hånlig overfor de ikke spesielt mange som er kommet for å se ham. 

De brant av alt for mye av det eldste og beste materialet - det vil si det fra de to første albumene, spesielt det første - alt for tidlig. 
«Is This It», «Hard To Explain» - endog den gode selvparodien fra det siste albumet deres, «Under Cover Of Darkness». 
Når sangene holder, er det fortsatt en glede å høre dem. 
Rytmeseksjonen fikser fremdeles den minimalistiske metronom-beat'en, gitaristene Hammond og Nick Valensis tettvevde gitarfigurer kan få det til å ile nedover ryggen på alle som noen gang har elsket skinnjakkerock á la New York City. 

Så gikk alt kjapt nedover. 
Dette smerter meg å konstatere, da The Strokes er et band jeg har likt - og i nyere tid har forsøkt å forsette å like. 
Bunnmålet var muligens den masete «You're So Right» fra albumet av året, der Casablancas satt en slags personlig rekord i stygt giddalaus sang. 
«New York City Cops», fra den elskede debuten, var også fælt uinspirert fra hans side. 

Det tetnet seg en smule til foran scenen under «Last Night» helt mot slutten. 
Etter den, sprang folk i hopetall bort fra åstedet igjen. 

Det skal godt gjøres å finne en bedre illustrasjon på The Strokes' store, store problemer: 
De har bare gitt ut fire album, men er allerede en «oldies act» - fullstendig avhengige av «greatest hit»'ene fra sitt første. 

De avsluttet med én slik til, «Take It Or Leave It». 
Da hadde fryktelig mange «left it». 
Trolig for siste gang. 

MORTEN STÅLE NILSEN 
