Påskekrim:Slapp skjærgårdskrim 

Svensk skjærgårdsidyll og krim er på papiret en perfekt miks for påsken. 
Den andre filmatiseringen av Camilla Läckbergs romanunivers fra Fjällbacka klarer ikke presse oss lengst ut på stolen i TV-spenning. 

Svensk krimdrama. 
NRK 1 2. påskedag kl. 21.45. 
Krimforfatter Erika og ektemannen, politietterforsker Patrik som denne gang får grums og hemmeligheter fra sin egen oppvekst og omgangskrets å bryne seg på. 

Utgangspunktet for krimfortellingen er en gammel forsvinningssak, Erikas beste venn Peter som forsvant sporløst da han var 13. 

Mysteriet bobler til overflaten igjen, og samtidig gjenforenes skoleklassen fra 20 år tilbake på fest. 
Snart er tre fra samme generasjon døde, inkludert Peters lillebror Ivan. 
Her er åpenbare sammenhenger, og gjennom noen keitete regisserte og spilte tilbakeblikk til barndommen gis enkelte hint. 

Men, i klassisk Agatha Christie-ånd presenteres vi selvsagt for flere mulige mistenkte. 
Det er noe som skurrer veldig med tonen i denne halvannen timen. 
Klart det rent fysisk er idyllisk i Fjällbacka, men lyst og nærmest lystig skjærer litt med hva vi ser foregår på skjermen. 

Skuespillet er også jevnt over svakt, det dirrer ikke av spenning en eneste gang. 
Det største problemet er likevel motivasjonen for drap her. 
Med helt «vanlige» folk involvert over hele linjen skal det en del «smartness» til for å lage mordere av dem. 

Man tror simpelthen ikke at hemmeligheten fra 20 år tilbake kan forårsaker all elendigheten, og enda mindre på at noen vil gå langt som å ta liv av mennesker på grunn av den. 

ØYSTEIN DAVID JOHANSEN 
