Konsertanmeldelse Bruce Springsteen:Monologenes mester 

NEW YORK (VG) 
Velkommen til en helt annerledes og historisk intim konsert med Bruce Springsteen (69). 

Hva: 
«Springsteen 
On Broadway» 

Hvor: Walter Kerr Theatre 

Tilskuere: 970 

Aktuell: 
Sendes på Netflix 16. desember 

«Springsteen 
On Broadway» er en direkte forlengelse av Springsteens selvbiografi «Born To Run» som kom i 2016. 
Gjennom en høyst personlig monolog på to timer og 45 minutter – med et spenn fra herlig vidd til det dypeste alvor – går han kronologisk gjennom livet sitt, fra barndom til han aldersmessig nå hilser på 70-tallet i 2019, og serverer nøye utvalgte låter som passer inn i de forskjellige tidsepokene. 

Det hele er svært sterkt, berørende og intenst. 
Utrustet med piano og et knippe gitarer har Bruce Springsteen livserfaring og historier som han ønsker å dele med sitt publikum. 
Det handler om kjerneverdier som familie, vennskap og nasjonalfølelse, og det handler om håp, drømmer, kjærlighet og bekymringer. 
Om å være til stede i ditt eget liv, alltid. 

Sterkere enn noensinne fremtrer Springsteen som forkynnende, men aldri på den påtrengende måten. 
Rock-predikanten i han tar til og med et Fadervår mot slutten av konserten, rett før en låt som besitter sterke bibelske referanser, «Land Of Hope And Dreams». 

Men det hele starter med «Growin’ Up», Springsteens første opprørslåt. 
Den kan fint oppsummeres i en tekstlinje; «when they said sit down, I stood up». 
Dette er den sultne og unge Springsteen som opponerer både mot familie, skole (som han hatet) og samfunnet generelt. 

Før «My Hometown» forteller han levende og visuelt om den svære Springsteen-klanen han vokste opp med i Freehold, New Jersey, men gripende blir det først med dystre «My Father’s House». 

Springsteens vanskelige forhold med sin far – hans største helt og hans største fiende, som han sier – er velkjent, men det treffer nesten uhyggelig sterkt å bivåne hovedpersonen selv fortelle om alle kampene mot sin egen far. 

Showet på Broadway har vært preget av den samme set-listen gjennom 230 show, men i Netflix-versjonen har Springsteen også lagt inn nok en låt som handler om faren, eller rettere sagt farskap; «Long Time Comin’». 

Her forteller Springsteen historien om da faren plutselig sto uanmeldt på døra i Los Angeles rett før Bruce selv skulle bli far for første gang. 
Der unnskyldte han seg for ikke å ha vært til stede i livet til Bruce når sønnen trengte det, som om han ville advare Bruce mot å oppføre seg på samme måte mot sine egne barn. 

Da kommer det også et par tårer frem i øyekroken til rocklegenden. 

Lystigere blir det i «The Wish» som handler om moren Adele, en danseglad og omsorgsfull kvinne og ektemannens rake motsetning. 
Adele lever ennå, 93 år gammel, men dessverre inne i sitt åttende år med Alzheimer. 
Det er en fryd å høre Bruce beskrive moren med stemmen full av kjærlighet. 
Minnene han pensler ut i dette showet skaper til tider mektige bilder gjennom Springsteens ord. 

«Thunder Road» handler om å reise fra hjembyen en gang for alle, om å forfølge den romantiske drømmen om det fantastiske som venter på unge, søkende sjeler. 

I «The Promised Land» oppdager han Amerika, valfartende på tvers av kontinentet for aller første gang. 
I Los Angeles møter han Ron Kovic, Vietnam-veteranen som skrev «Born On 4th Of July». 

Dette blir inngangsbilletten til et årelangt vennskap og støtte til amerikanske krigsveteraner, men det er også Springsteens politiske oppvåkning. 
Han er modig nok til selv å fortelle hvordan han og kompisene lurte seg unna militæret, noe som ikke nødvendigvis faller i god jord dersom du skal være en god amerikaner. 

Deretter følger en fenomenal blues-versjon av «Born In The USA». 

«10th Avenue Freeze-Out» gjør Springsteen rørt igjen. 
Denne oden til The E Street Band tilegnes de to avdøde medlemmene, Danny Federici og Clarence Clemons, Springsteens sjelevenn. 

Så er det familiens tur. 
Kona Patti Scialfa kommer ut på scenen og gir herlig annenstemme til «Tougher Than The Rest» og «Brilliant Disguise». 
I Netflix-versjonen virker hun nærmest reservert i begynnelsen, men da VG så showet i starten av desember, skapte ekteparet pur magi. 

Det hersker heller ingen tvil om hvilken respekt Springsteen har for kona, både som låtskriver og ikke minst som familiens lim. 

Mot slutten kommer predikanten tilbake. 
Samfunnsrefseren. 
Bekymringsvarsleren. 
Om et Amerika han ikke kjenner igjen fra ungdommen. 
Om marsjer og demonstrasjoner han trodde han aldri skulle oppleve igjen. 
Om hvordan USA behandler migrantene som nå strømmer inn sørfra. 
Om den nasjonale empatien som er i ferd med å smuldre opp. 

«The Ghost Of Tom Joad» er kruttsterk, «The Rising» og «Dancin’ In The Dark» et mellomspill til mektige «The Land Of Hope And Dreams». 

Avslutningen er naturlig; «Born To Run», selve essensen og DNA’et i Bruce Springsteens låtskriverkunst. 
Da har han trollbundet publikum i nesten tre timer i en musikalsk, kraftfull monolog som rock’n roll-historien knapt har sett maken til. 

Og som du neppe får se igjen. 

Kommer på Netflix 16. desember. 
