TEST:Volvo V40 sjarmerer 

Nye Volvo V40 er en på mange måter sjarmerende og imponerende bil, men den er ikke helt uten svakheter. 

Premiumsegmentet i kompaktklassen har blitt kraftig fornyet de siste månedene med Volvo V40, nye Audi A3 og Mercedes A-klasse. 
I tillegg er verken BMW 1-serie eller Alfa Romeo Giulietta spesielt gamle, og den nye Golfen må også tas med som en reell konkurrent til disse bilene. 
Så hva har Volvo å stille opp med i dette selskapet? 

Vel, førsteinntrykket på lanseringen for en stund siden var i alle fall meget positivt. 
Dette har blitt en bra bil som definitivt tilfører Volvo noe nytt. 
Den finner sin naturlige plass under S60/V60 i modellutvalget og er en designorientert kompaktklassebil, med fokus på emosjonelle verdier mer enn de rent praktiske. 

Typisk Volvo 

Utvendig er det liten tvil om at dette er en Volvo. 
Bilen har særpreg og karakter, også innvendig. 
Ulempen er at plassutnyttelsen ikke er veldig imponerende. 
Med en total lengde på 437 centimeter kunne man håpet på bedre plass både i baksete og bagasjerom. 
I tillegg er karosseriåpningene såpass små og trange at innsteg og innlasting blir litt kronglete. 
Trolig henger dette sammen med krav til karosseristivhet, som er viktig for Volvo ikke minst på grunn av sikkerhetsaspektet. 
Mer om sikkerheten i V40 kan du lese her. 

Dårlig funksjonalitet 

Ellers er kvalitetsinntrykket i V40 bra, og Volvo-eiere vil kjenne seg igjen. 
Den opplevde materialkvaliteten er riktignok et lite knepp dårligere enn i nye Audi A3. 
Det mest negative ved førermiljøet er likevel at betjeningen er vesentlig vanskeligere enn i nevnte bil, og de andre viktigste konkurrentene. 
Det skyldes mange knapper og mangelen av et sentralt plassert multifunksjonshjul i nærheten av girspaken. 
Her må man løfte hånden opp i øvre del av midtkonsollen og selv da er funksjonaliteten merkbart dårligere enn hos de fleste premiumkonkurrentene. 

Et pluss er imidlertid det heldigitale instrumentpanelet. 
Dette gjør at du kan velge mellom ulike temaer og oppsett på fartsmåler, turteller og andre sentrale instrumenter. 

Imponerende komfort 

Komfortnivået er høyt i V40. 
Både fjæring og støydemping holder høy klasse, og dette er en meget behagelig langturbil på nivå med mange større biler. 
Selv vår bil som var utstyrt med et noe sportsligere understell enn standard, opplevdes harmonisk og fin på dårligere veier. 

Personlig rekord 

Kjøreegenskapene i V40 er nok personlig rekord for Volvo hva gjelder moderne standardmodeller, med S60/V60 som nærmeste konkurrent. 
Spesielt balansen i chassiset har de lykkes med, og bilen oppleves som nøytral, nesten litt i retning mildt overstyrt når den presses i svingene. 
Det gjør at bilen kjennes levende og morsom på veien. 

Der V40 henger litt bak de aller beste i klassen, er på presisjon. 
V40 er noe mer ullen i følelsen, og i noen grad går dette på styringen. 
Men dette er detaljer som man stort sett merker ved direkte sammenligning. 
For det meste oppleves styringen i V40 som både harmonisk, kjapp og følsom nok. 
Kanskje oppleves mer sportslige utgaver av V40 også noe mer direkte. 

Trenger plass 

Under småkjøring er bilen lettkjørt, med ett litt irriterende unntak: svingradiusen. 
Den er merkbart dårligere enn på sammenlignbare biler, og dette er plagsomt ved parkering og annen manøvrering i lave hastigheter. 

D2 passer fint 

Vi kjørte den rimeligste dieselmodellen, D2 med 115 hester og 270 newtonmeter. 
Denne motoren passer bilen utmerket og er også den motoren Volvo venter å selge klart mest av i Norge. 
Den oppleves passe sterk og relativt smidig og stillegående, omtrent som vi har lært denne motoren å kjenne fra andre biler. 
Girkassen har seks trinn som passer veldig godt til norske fartsgrenser. 

Forbruket er oppgitt til 0,36 liter per mil og CO2-utslippet er 94 gram CO2 (0,38 liter og 99 gram for de høyere utstyrsnivåene). 
Det er gode tall, og selv om vi ikke kan bekrefte disse er det godkjent at det er lett å holde seg under 0,50 liter på kjørecomputeren, selv på ganske så blandet kjøring. 
0-100 kilometer i timen er for øvrig oppgitt til 12,3 sekunder. 
Det er ikke all verdens, men bilen oppleves noe sprekere enn dette tallet tilsier i virkeligheten. 

Pris og utstyr 

D2 er den rimeligste motorvarianten og den starter på 250.000 kroner. 
Men som i de fleste tilfeller er det lurt å legge litt ekstra i et utstyrsnivå eller to ekstra. 
Sammenlignet med nevnte Audi A3 og Mercedes A-klasse er V40 hakket billigere i innkjøprspris uten at det skiller spesielt mye på standardutrustningen. 
Men forskjellene er såpass små at det i praksis ikke er økonomi og utstyr som kommer til å skille disse for særlig mange interessenter. 

Billigste bensinmotor, T3 med 150 hester, begynner for øvrig på 300.000 kroner. 

A-klasse og A3 er tøffe 

Vi startet med å spørre hva Volvo har å stille opp med i konkurransen mot først og fremst nye Audi A3 og Mercedes A-klasse. 
Dette er alle gode biler og det er jevnt dem i mellom, selv om de har litt ulik karakter. 
Til tross for at vi liker V40, holder vi A-klasse som en favoritt blant disse. 
Audi A3 er også en sterk bil, spesielt når den kommer i mer praktisk Sportback-utgave. 
Det er en bil som er merbart bedre på de praktiske løsningene, selv om den kanskje mangler noe av særpreget og karakteren til V40. 

Alle disse bilene er uansett såpass gode at prioriteringer og smak og behag spiller en viktig rolle. 
Og salget av V40 har fått en knallstart, så vi tviler ikke på at Volvo har truffet med sin minste modell. 
