Fable
Mye er blitt sagt om Fable, dette skulle tross alt være spillet som ville revolusjonere rollespillsjangeren. 
Nå som Fable faktisk er i butikkene, og vi vet at mye av det vi håpet på ikke kom med i spillet, er det fremdeles verdt å kjøpe? 
Ja, og les hvorfor. 

Vi har merket oss at Peter Molyneux er opphengt i å la deg velge mellom de gode og onde sidene av din personlighet. 
Bare se på hans tidligere spill som Black & White. 
Det kom derfor ikke som noe stor sjokk da man begynte å snakke som Fable, tidligere kjent som Project Ego, og at du skulle bygge opp karakteren din til å være enten en snill helt eller et fryktet, ondt monster. 
Og hele verden rundt skulle bli påvirket av dine valg, avgjørelser og oppførsel. 
Så avansert er imidlertid ikke Fable i virkeligheten, men et solid rollespill er det likevel. 

LES OGSÅ: 

Fable er plassert i middelalderen, i et fiktivt land som heter Albion. 
Du begynner spillet som en liten gutt, og får umiddelbart noen enkle oppdrag av din far, som skal lære deg mekanikken i spillet. 
Samtidig får du vite den grunnlegende forskjellen mellom gode og onde gjerninger. 
Men før vi vet ordet av det blir landsbyen din angrepet av banditter, og du er tilsynelatende den eneste som overlever. 
Du blir tatt med til et slott der du, nå som ung mann, får videre opplæring i kamp og magi. 
Etter en stund blir du voksen, og klar til å begi deg ut i den store verden. 

Strukturen i spillet er egentlig svært enkelt. 
Slottet der du ble lært opp fungerer som ditt sentrum, der får du nye oppdrag og kan oppgradere dine statistikker. 
Og oppdragene går stort sett ut på å drepe monstre i alle varianter, så hva er det som skiller Fable fra hvilket som helst annet rollespill? 

Hvem er du? 

Svaret er personlighet. 
Du er ikke bare en animert datafigur, du er en levende person. 
Omtrent alt du driver med påvirker hvordan andre ser på deg. 
Måten du kler deg på, om du velger å tatovere deg eller klippe håret, gjør deg enten attraktiv for andre eller får deg til å se farlig ut. 
Utfører du gode gjerninger, hjelper mennesker i nød og slakter banditter, øker populæriteten din. 
Er du en kjip person som stjeler og går løs på uskyldige, blir du upopulær og fryktet. 
Og mennesker i din nærhet reagerer på ditt nærvær ved å klappe og juble 
 eller løpe i frykt. 
Er du ekstremt snill eller slem, vil du til og med få en glorie  eller djevelhorn  på hodet. 
De fleste spillerne kommer nok likevel til å balansere et sted mellom det gode og det onde, og følgelig se helt normale ut. 

Dine fysiske trekk endres også ut fra livsstilen din, om du spiser sunn mat og løper mye, eller som du fo det meste holder deg til de fristende paiene du finner så mange steder. 

Og hva med å starte familie? 
Du kan også kjøpe ditt eget hus, sjarmere kvinner ved gjelp av kroppsspråk og gaver, og få dem til å falle for deg. 
Det å få en kone, og kanskje en del elskerinner i tilllegg, kan være et mål i seg selv, selv om det strengt tatt ikke gjør så mye forskjell for spillets forløp. 

Hvilke konsekvenser? 

Poenget er at alle disse mulighetene og valgene gjør egentlig lite utslag for hvordan spillet foregår. 
Uansett hvordan du oppfører deg er historien lik og oppdragene de samme 
 det er bare din personlighet og andres reaksjoner som er annerledes. 
Hovedhistorien er strengt tatt ganske lineær og relativt kort, selv om det selvsagt er massevis av hemmeligheter, ekstraoppdrag og minispill du kan delta i. 

Utover mulighetene til å forandre din personlighet og utseende, er Fable også et spennende og involverende rollespill. 
Det fungerer som rollespill flest, på oppdragene vil du møte massevis av motstandere, og disse vil gi deg erfaring som du igjen kan bruke til å styrke karakteren din, lære nye, magiske formler og oppgradere disse. 
Det er butikker og handelsmenn rundt omkring i byene og på landeveiene, og hos disse kan du kjøpe våpen, helsedrikker, utstyr og beskyttelse. 
Oppgraderer du dine prutekunnskaper vil du også kunne få bedre priser, eller kanskje rett og slett stjele? 
Det hele er involverende, med en solid historie og underholdende karakterer. 
Ja, hovedhistorien er kort til å være et rollespill, men med tilleggsoppdrag og alle andre muligheter spillet har å by på kan du likevel skvise mange timer med moro ut av spillet. 
Og vil vi alle virkelig ha 300-timers eposer hver gang vi skal spille et rollespill? 

Noen minuser 

Et par ting trekker ned 
 kampene er ofte lite mer enn ukomplisert slåssing, og mangler litt av den finessen og planleggingen rollespill som Final Fantasy-serien kan skilte med. 
Og kontrollsystemet kan virke litt overveldende og lite gjennomtenkt. 
Det er rett og slett utrolig mye å holde styr på, du må ofte grave dypt i menysystemene for å finne objekter du vil bruke, og har du lært deg mange magiske formler kan det være vrient å finne frem til de du ikke bruker spesielt ofte. 
Det er likevel imponerende hvor mange funksjoner utviklerne har klart å dytte på XBox-kontrolleren, hver eneste knapp brukes til noe fornuftig. 

Fable er også svært lekker grafisk, med nydelige omgivelser, skiftende vær og dynamisk døgnrytme. 
Figurene er kanskje litt mindre detaljerte, og ikke alle er like pene, men de flotte utendørsarealene imponerer virkelig. 
Og lydsporet passer perfekt til spillets magiske stemning. 

Vi synes alt i alt at Fable er blitt veldig vellykket, og vi sier dette på spillets egne premisser. 
Nei, ikke alle funksjonene Peter Molyneux har snakket om har kommet med, men er det så mye å klage over? 
Se spillet for det det er, og Fable er gøy, nyskapende, spennende og morsomt, og klart et av de beste rollespillene på XBox. 
