Lagde jordskjelv på Moldejazz
Sammen er Maria Schneider og Ensemble Denada dynamitt. 

MOLDE (Dagbladet): 
Moldejazz 2018 er i gang, i strålende sommervær og med stappfullt hus på åpningskonserten i Bjørnsonhuset. 
Etter mange års lirking og strev har det endelig lykkes festivalen å kapre den NY-baserte komponisten og bandlederen Maria Schneider som Artist In Residence, og hun kvitterte med en åpningskonsert til noe jeg vil karakterisere til 11,7 på Richters skala - muligens nærmere 12,5! 

Sammen med Ensemble Denada fremførte hun i den to timer lange konserten åtte egne komposisjoner, og framsto som en karismatisk, kraftfull dirigent og bandleder. 
I svarte skinnbukser, høye hæler og omsvøpt i svart chiffon var hun høyt og lavt på scenen, dette er på ingen måte noen stiv, stillestående frontfigur. 
No way! 
Schneider er en dame med et sterkt samfunnsengasjement, noe som også høres i musikken, for eksempel i verket «Datalords», som henspiller på datagigantene som snart vet betydelig mer om oss enn vi vet selv - og «Cerulean Skies», som forteller om et glødende engasjement for miljøet. 

Hun holdt en flammende tale ved festivalåpningen, og tirsdag skal fugleelskeren Schneider avgårde i båt på ornitologisk ekspedisjon i farvannene rundt Molde, med håp om å få glimt av havørn. 

Ensemble Denada er jo velkjent for et norsk jazzpublikum, og blant de mest ettertraktede orkestrene vi har - turnelista deres er så tett at de sannsynligvis har nok bonuspoeng til å legge inn et bud på Norwegian. 
Og det er tydelig at kjemien mellom dem og Schneider er av beste merke. 
De møttes musikalsk første gang i Sør-Afrika, og det er bare å glede seg til et eventuelt ytterligere samarbeid. 
Musikken er vital, mektig, kompleks - men alltid melodisk vakker, med sterke solistprestasjoner fra en rekke bandmedlemmer. 
Man aner kanskje en ørliten inspirasjon fra Gil Evans´ legendariske Sweet Basil-utgivelser? 
Besetningen er standard storband, med tillegg av trekkspill (!), som gled fint inn i flere sammenhenger. 

Maria Schneider ble kontaktet av David Bowie ikke lenge før han døde, og sammen gjorde de låten «Sue (Or in a season of crime)» til hans siste album Blackstar. 
I Bjørnsonhuset gjestet også Donny Caslin på saks på denne låten (han spiller også på Blackstar) og Jeff Taylor gjestet på vokal. 
Det skal ved Gud noe til å hoppe etter Bowie på vokal, og i tillegg konkurrere med et lydbilde som dette, men Taylor kom helskinnet fra det. 
Scenerommet var også gjort visuelt spennende av Tor Ditlevsen, som projiserte musikerne «live» på lerretet bak, med kule effekter. 

Som Ensemble Denadas Anders Eriksson sier det: 
«Maria Schneider er langt på vei den komponist og bandleder som har videreført arven fra de amerikanske gigantene, og tatt jazzens store formater inn i et nytt årtusen». 
Det var dette vi i salen fikk oppleve i kveld. 
Vi vil huske det lenge. 
