Nissenrevyen 2018:Ikke stopp, vær så snill 

Endelig en revy som tør å krenke og som evner å lage god humor ut av det. 

Hverken skuespillerne eller instruktørene i årets Nissenrevy, Snill, er redde for å harselere med politisk ukorrekte tema. 
Kritikken er klar: 
Vi er blitt for snille i dagens samfunn, så redde for å tråkke folk på tærne at det går ut over folks ve og vel. 

Resultatet er en komisk revy som utfordrer publikum og treffer tidsånden. 

Som når «Synnøve» mister jobb og hjem etter å ha postet en blondinevits på Instagram. 
Hendelsen ender i NRKs nyhetssending under navnet «Synnøve-saken», hvor humoreksperter skal uttale seg om vitsen var morsom eller ikke. 
Sylvi Listhaug bruker anledningen til å vise frem sin dobbeltmoral. 

Nissenrevyen 2018 evner å servere en saftig kommentar til samfunnets hårsårhet, men på en måte Bård Tufte Johansen aldri klarte i «Krenk 2015». 

Skuer utover egen navle 

Muslimer, dverger, kulturell appropriasjon og tvekjønnede får gjennomgå, og overdrivelse er et mye brukt virkemiddel. 
Det er mye energi, originalitet og diskrete referanser til blant annet Giske-saken, Jul i Blodfjell og selvfølgelig Skam, men uten at det blir tema for sketsjene. 

De er poengterte og har gode avslutninger. 
Karakterene har ofte overraskende vendepunkter i sketsjene, som når den utrolig irriterende tinderdaten, som ytrer krenkelser hele tiden og avslutter hver setning med at han «bare tulla», viser seg å ha sosial angst. 

Det er provoserende, gjenkjennbart og uanstrengt artig hele veien. 

Man glemmer til og med at man sitter klaustrofobisk tett med sidemannen i et varmt og svært intimt lokale. 

For endelig kommer en skolerevy som ikke har unges indre liv som tema, men som skuer utover og tar utviklingen av et lettkrenket samfunn under humorlupen. 

Her kommer humor som samfunnskritisk sjanger til sin rett. 

Knallsterke skuespillere 

Skuespillerne har trøkk og trygghet på scenen. 
Muligens fordi de har tre svært erfarne tekstforfattere i ryggen og et knallsterkt, men innleid band med seg på scenen. 

Skuespillerne har selv vært med å skrive flere av sketsjene og kan dem ut til fingerspissene. 
Å gjøre feil på scenen blir uten anstrengelse gjort om til en morsom og improvisert del av sketsjen – noe drevne revyskuespillere ikke alltid evner. 

Imponerende improvisasjon 

Det er ikke noe skuespillerne ikke kan. 
De fleste synger godt og klarer til og med flere ganger å improvisere på scenen. 
Her skal spesielt Alfred Ekker Strande trekkes frem, som på oppfordring fra en publikummer parodierer fotballkommentator i TV 2, Øyvind Alsaker, for å «gjøre noe snilt» for oss som ser på. 

Det er vanskelig å dra frem noe Nissenrevyen kunne gjort bedre. 
Kanskje kunne skuespillerne øvd mer på dansekoreografien eller revysjefene turt å satse på egne medelever som musikere i bandet. 

Uansett føler jeg meg slett ikke snill når jeg gir revyen toppkarakter. 
Det er faktisk fortjent. 
