Nok en symfonisk milepæl
90 symfonikere gjorde en fantastisk Mahlers 5. i Kilden denne uken 

Å få oppleve en Mahlersymfoni i virkeligheten, altså i konsertsalen, med et stort orkester og i god akustikk, er alltid en stor opplevelse. 
KSO-konserten torsdag i denne uken føyer seg inn i en etter hvert ganske omfattende rekke av kunstneriske høydepunkt som ikke hadde vært mulig uten at visjonære politikere for en del år siden satset på å bygge Kilden og å skaffe byen et symfoniorkester. 

Vokst opp i denne byen, med et musikktilbud som bestod av Ønskekonserten og Meloditimen i radio på 50- og 60-tallet, etter hvert med sporadiske nokså amatørmessige konserter med Byorkesteret, er det så jeg må knipe meg i armen når jeg opplever slikt som denne torsdagskvelden. 
Er vi i Kristiansand? 
Er det mulig? 

Å få gjennomleve 68 minutter Mahlers femte, en strøm av musikk formidlet av 90 musikere og en berømt dirigent, det er som å lese en roman i fem bind med tragedie, angst og fortvilelse, gryende håp, løssluppen dans og så en uendelig vemodig og samtidig trøstefull fjerdesats, for så til slutt å nå fram til en virvlende triumf i musikalsk gledesrus, det er til å bli løftet høyt og langt ut av hverdagen utenfor. 

Enda mer glede: 
At det er byens egne symfonikere som gjør det. 
Med solist-prestasjoner på toppnivå enten vi nå snakker trompet, horn, klarinett eller fløyte, og flere andre, at de bor her og virker her og er «våre»! 

Det samme gjelder kveldens første solist, den fantastiske pianisten Mariam Kharatyan fra Armenia, som har bodd her de siste fem år, nå som ansatt ved UiA. 
Hun gjorde en formidabel prestasjon i Aram Khachaturians Klaverkonsert i Dess-dur, elegant, lekende lett, nydelig tilslørt når det trengtes, og med en utsøkt pedalbruk, det var musikk og fremførelse til virkelig å bli inspirert og lykkelig av. 

Det 90 personer store orkesteret er mulig på grunn av et samarbeid mellom Kilden og UiA, og dertil et samarbeid med tilsvarende avdeling ved UiS (Stavanger). 
Det er bare å gratulere med samarbeidet og tilføye at flere slike prosjekter ønskes velkommen. 
Og til de som tror at slike konserter bare er for «fiffen», rimeligste billett koster 50 kroner. 
Det har de aller fleste råd til. 
Og så glemte jeg sagføreren i forbifarten. 
I den langsomme satsen i klaverkonserten opptrådte en solist på sag. 
Det syns jeg er ganske folkelig. 
