Mogwai frykter ingen
Enkelt, men raffinert fra postrockpionerene. 

ALBUM: 
For en gammel postrockvenn er det hyggelig å registrere at sjangeren nekter å dø, og tvert imot synes å ha fått en fornyet relevans de siste par årene. 

Da skulle det bare mangle at pionerene i Mogwai fikk være med. 
Ikke at skottene har vist noen tegn på å slakke av; platene har kommet jevnt og trutt siden salige 1997. 

På «Rave Tapes» er det det melodiske og murrende mer enn det voldsomme som får dominere. 
Musikken er dvelende og repetitiv, med melodisk bass, seige trommer og velkjente vegger av gitarskurr under det hele - men også mye luft i lydbildet. 

Særlig første drøye halvdel av plata er upåklagelig, med flere friske toner: 
I «Heard About You Last Night» svinger Pantha Du Prince innom med klokkespillet sitt, mens Stereolab låner ut krautsynthparken til «Simon Ferocious». 
Kontant eggende «Remurdered» og gitarhuggende «Master Card» er andre høydepunkter. 

Det er likevel «No Medicine For Regret» som mot slutten setter en sitrende prikk over i-en med sine fordømt treffsikre små synth- og pianomønstre. 
Så enkelt, men så raffinert. 
