Bjarne Brøndbo:«Purpur og gull» 

(Norwave) 

Bjarne Brøndbo tråkker i mentor Åge Aleksandersens fotspor - i nøyaktig like store sko. 

Hyllestplater kan være så mangt. 
Å legge seg så nær opp til originalen som her gir aldri det mest spennende resultatet. 
Og med all respekt for mannen som blir hyllet, Åge Aleksandersen; han burde kanskje ha overlatt produsentrollen til noen andre? 
Da Bjarne Brøndbo ga nytt liv til Åges «Va det du, Jesus» på den fremragende «Salmer på ville veier» for to år siden, viste han hvilken evne han faktisk besitter til å tolke andres sanger. 
På «Purpur og gull», med opphavsmannen selv bak spakene, blir han bare en yngre utgave av Åge selv. 
For stemmene deres er svært like, og versjonene av kjente og mer ukjente Åge-sanger avviker altfor lite fra originalene. 
Derfor oppfattes denne platen fort både lite dristig og litt lettvint. 
Samtidig skal jo sangene fungere på en teaterscene, der uttrykket skal tekkes mange. 
Kanskje ligger styrken - og svakheten - her? 
