Jason på det jevne
Forutsigbart, men stilsikkert gjenopplivningsforsøk av mannen bak hockeymasken. 

HANDLER OM: 
Den solbrune bygutten Clay leter etter søsteren som sammen med gjengen sin var dumme nok å oppsøke Crystal Lake, åsted for grusomme massedrap mange år tidligere. 

Dit drar også pappagutten Trent med følge, for en helg fylt med sex, fyll og hasjrøyking. 
Ingen av dem er spesielt velkomne, for Crystal Lake er og blir mannen bak hockeymasken, Jason Voorhees' blodige tumleplass. 
DOM: 
Den har samme navn, men vi snakker ikke om en ren nyinnspilling av filmen genreentusiaster ynder å omtale som en klassiker fra 1980. 
Originalen får vi en «fast forward» - versjon av i løpet av filmens første kvarter. 

Overraskelsene kommer likevel ikke veldig tett, og annet var kanskje ikke å vente: 
«Friday the 13th» er gjennomkalkulert målgruppemat, men bedre enn et par andre og slasher-nyinnspillinger på 2000-tallet: 
«Texas Chainsaw Massacre» og «Halloween». 

Jentene har fått silikon i puppene og guttenes brystkasser er dobbelt så store som i 1980. 
Men urbane ungdommers verste mareritt later fortsatt til å være frykten for å møte styggen sjøl ute i den mørke skogen. 

Historien er forutsigbar, som alltid i denne type filmer, skuespillerne får sjelden mer enn en rekvisitt å fylle sine paddeflate roller med (geeken med GPS har selvsagt umoderne runde briller!). 
I det hele tatt: 
Leter du etter det lille ekstra, kan du bare fortsette å lete. 
Utføringen er likevel håndverksmessig habil med hyledosene passe jevnt fordelt og blodgørret mer begrenset enn man kunne frykte. 

Fjortis-par og genrefanstaster kan stille i popcornkø: 
Godteposten er levert, nøyaktig som bestilt. 

ØYSTEIN DAVID JOHANSEN 
