Bokanmeldelse:Torild Wardenær: 
«Passord: Kairos» 

Dypt originale dikt om den besværlige meningen med livet og forstandens smått komiske forsøk på å forestille seg det uforståelige. 

Dikt 54 sider Kr 279,- Aschehoug 

«Jeg forstår ikke, jeg har strandet igjen», medgir dikterjeget i Torild Wardenærs nye samling. 
Den analyserende, intellektuelt skolerte skarpsindighet faller stadig ut av rollen som troverdig fortolker i disse diktene. 

Og hvor pålitelige er egentlig våre forklaringsmodeller, fanget som vi er, mellom universets uendelighet, sanseverdenens uoversiktlige mangfoldighet og neuronenes ustyrlige kreativitet. 

Wardenærs dikt innkretser på mesterlig vis både fortvilelsen, nysgjerrigheten, angsten, komikken og det fantastiske ved en virkelighet som hele tiden sprenger våre kunnskaps- og forståelsesrammer. 

Også poesiens og metapoesiens skjøre tekstnett. 
Men medlidenhet, kjærlighet, sanselighet og spirituell åpenhet finnes også, som muligheter i en verden som er «kald og kjærlig på samme tid». 

Med årets samling fullfører Wardenær en bemerkelsesverdig poetisk trilogi som startet med «Psi» (2007) og fortsatte med «Mens Higgsbosonet gnager» (2011). 

«Arvestykker» kaller hun diktene. 
Men hva arver vi, dersom «den erfarne månen» får rett i at «romfart kan bli utgangen» for vår sivilisasjon? 
«Fortsett å være menneske!» sier poeten. 
Klart og tvetydig. 
