Overveldende orkesterklang fra Stavanger
Stående applaus og trampeklapp fikk de, velfortjent, de populære gjestene fra Stavanger som fylte Kildens konsertsal med velklang og sterke følelser fredag kveld. 

Dirigent: 
Christian Vasquez 

Solist på klaver: 
Simon Trpceski 

Kilden, Konsertsalen 

Det merkes godt at Stavanger symfoniorkester har et titallsflere strykere enn Kristiansand symfoniorkester har. 
Det blir en heftigere,fyldigere og også mer homogen klang av 26 fioliner enn av 20. 
Og i et såumåtelig verk som Tsjaikovskijs Symfoni nr. 6, der orkesterets ressurser iperioder utnyttes mer enn maksimalt, får musikken det løftet den trenger for åspeile de sterke følelsene komponisten har ment å skildre. 
Symfoni Pathetiqueble en, i inderlig positiv forstand, rystende opplevelse. 

Konserten ble innledet med to (nr.1 og 2) av fire«Symfoniske danser» av Grieg. 
De hører ikke til komponistens spenstigsteverker, overfylt av gjentakelser som de er. 
Dessuten holdt dirigent Vasquez etsvært rolig tempo. 
Det ble lyrisk inntil metningspunktet. 

Kjedsomheten var det imidlertid slutt på da pianist Trpceskientret podiet i Prokofievs Klaverkonsert nr. 1. Maken til gummifingre medekstra sprett er det lenge siden jeg har sett. 
Og her var det intet å utsettepå tempoet. 
Denne klaverkonserten hører neppe til de dypsindigste i sitt slag,skjønt slike konserter er vel oftest ment som underholdning. 
Og storunderholdning ble det, ikke minst når man observerte det glitrende samarbeidetmellom en ekvilibristisk pianist og en inspirerende dirigent. 
Raust gavpianisten to ekstranummer til beste, et av Chopin og en liten marsj avProkofiev. 

Men det var Symfoni Pathetique som gjorde kvelden. 
Spennendevar det å følge dirigent Vasques gjennom de fire satsene; ultraenergisk iførstesatsens kolossale klimaks, smidig i hoftene i andresatsens danserytmer,nærmest manende og besvergende i tredjesatsens tidvis jublende marsjtakt, og såtilbaketrukket, forsiktig, resignert – som musikken er det — i sistesatsen. 
Etuendelig tungt sukk avslutter det hele, som også komponisten gjorde – ni dageretter at han dirigerte urfremførelsen i 1893. 
Stavanger symfoniorkesters dyktigeog inspirerte musikere gav publikum en stor og sterk opplevelse, og også dennegang sier vi gjerne: 
Velkommen tilbake. 
