Bare big i Sør-Afrika
En lekkerbisken av en musikk-dokumentar. 
Møt Sixto Rodriguez fra Detroit som ble en fiasko i hjemlandet, men helt uten at noen visste det ble diger i Sør-Afrika. 

Jakten på Sugar Man 

(Searching for Sugar Man) Regi/manus: Malik Bendjelloul. 
Med: 
Stephen Segerman, Dennis Coffey, Willem Möller, Craig Bartholomew-Strydom, Sixto Rodriguez med flere. 
Storbritannia/Sverige 2012. 
1 time 26 minutter. 
Aldersgrense: 
Tillatt for alle. 
Egnethet: Ungdom/Voksen. 

Her kommer en lekkerbisken av en musikkdokumentar, så forunderlig, overraskende og rørende at du kunne tro det hele var oppdiktet. 
Men virkeligheten overgår som kjent ofte fiksjonen. 

Først synes filmen å bli ren mimring, dog av det mer merkelige slaget: 
Sixto Rodriguez het en solbrillekledd kar fra Detroit som tidlig på 1970-tallet ga ut plater på det amerikanske selskapet Sussex. 
Men til tross for at produsentene beundret gitarspillet og stemmen hans og sågar syntes han skrev sterkere tekster enn Bob Dylan, slo han overhodet ikke igjennom i USA. 

Med andre ord: 
Rodriguez var en fiasko i hjemlandet. 

Da inntreffer det første miraklet: 
En amerikaner besøker en kjæreste i Sør-Afrika. 
I bagasjen har hun med seg et eksemplar av Rodriguez' ferske plate, "Cold fact". 
Låtene fra Detroit virker så opprørske på unge, hvite, frihetslengtende sørafrikanere at de straks ville ha en kopi, alle som en. 
Snart spredde musikken seg som en præriebrann og ble elsket av tusener, men hatet av sensuren i det spissborgerlige apartheidregimet. 

Under over under: 
Fiaskoen Rodriguez antas å ha solgt 500.000 plater i Sør-Afrika, og fansen lærte seg tekstene hans utenat. 
Du store min, dette er filmen om artisten som ble mer populær enn Elvis, men bare blant hvite i Sør-Afrika. 
Selv visste han ingenting om det, for plateselskapet Sussex kvittet seg med ham da han ikke slo an i USA. 

Men dokumentaren har mer på lur. 
Snart er den svenske regissøren Malik Bendjelloul i gang med å skildre hvordan den sørafrikanske fansen en gang utpå 1990-tallet begynte jakten på den mystiske Rodriguez. 
Var det sant at artisten døde midt under en konsert fordi han satte fyr på seg selv? 
Eller var det snarere slik at han under en mislykket konsert takket for seg og satte et skudd for pannen – rett foran sitt publikum? 
Hvem var dette ikonet egentlig, og hvordan endte han sine dager? 

Man kan bli rørt av hvor utholdende plateforhandler Stephen Segerman og musikkjournalist Craig Bartholomew-Strydom, begge sørafrikanere, jakter videre på sannheten. 
Men enda mer bevegende er hva de til slutt fant ut. 
Slik fylles filmen med stadig nye, overraskende scener og menneskelige møter du nesten ikke tror på. 
Jeg sier bare: 
For en forundringspakke! 

Sjangeren dokumentar må ofte ty til "talking heads" som visuelt kan bli kjedelig, så også her. 
Men Bendjelloul er dyktig til å kontrastere fortellende ansikter med eksteriørbilder fra Cape Town og Detroit som gir en egen stemning og skjønnhet. 

Det er vel fortjent at "Searching for Sugar Man" (tittel på en av Rodriguez' mest populære låter) fikk Publikumsprisen for beste dokumentar og Juryens spesialpris for beste dokumentar under Sundance-festivalen i 2012. 
