Bygdas mann
Gaute Ormåsen burde tatt det folkelige imaget sitt helt ut. 

|||ALBUM: 
Du finner ikke Gaute Ormåsen på scenen når bransjetreffet Bylarm starter i Oslo i ettermiddag. 

Gaute er bygdas mann - når han da ikke er Idol-Gaute, «Skal vi danse»-Gaute, «Hotell Cæsar»-Gaute eller MGP-Gaute. 

Han var den eneste som sang på norsk i årets innledende Grand Prix-runder, og liker åpenbart å gå litt mot strømmen. 

Utypisk MGP-låtMen MGP-låta «Synk eller svøm» er utypisk for hans fjerde album, og samtidig det beste sporet på albumet - også fordi det musikalsk er så mye mer spennende enn resten av materialet. 

Låten er produsert av Kim Edward Bergseth, og han har andre musikere i ryggen. 
Det høres. 

Resten av plata er produsert av Gautes medlåtskriver Henning Hoel Eriksen, som har lagt seg på ei mer strømlinjeformet linje hvor det, blant annet på grunn av instrumentvalget og arrangementene, mer enn en gang høres ut som det er maskiner og ikke mennesker som spiller. 

Mange av disse låtene har pussig nok mer til felles med de mange pompøse bidragene som vanligvis gjennomsyrer Melodi Grand Prix enn hans eget bidrag. 

De er fengende, men framstår som det motsatte av organisk. 

Litt lettvintEt hederlig unntak er «Lykkeland», som har et snev av lekenheten du finner i «Synk eller svøm». 

«Oss imellom» er Gautes tredje album på norsk, og han skal ha ros for å holde seg til morsmålet i ei tid hvor alle skal bli verdensstjerner. 

Men det er umulig å komme bort fra at tekstene dermed også blir mer framtredende og tydelige, og det er langt mellom gullkornene her. 
Litt lettvint, kanskje? 

Hvorfor ikke ta «gutten fra bygda»-imaget helt ut og synge om livet slik du opplever det? 

Sjangermessig havner Gaute litt i klem mellom visesang, pop og dansemusikk, men hans myke og likandes stemme kler det meste. 

Med de rette tekstene og en mer kreativ produsent bør Gaute Ormåsen kunne nå så langt han vil. 
