Film:Godlynt gjensyn i snøføyka 

Gjensynet med Solan, Ludvig og Reodor Felgen er ganske enkelt en hyggelig opplevelse. 

Kjell Aukrusts Flåklypa-univers har fremdeles kreativ munterhet nok til å fenge flere generasjoner. 

Ok, dette er ikke akkurat et «Flåklypa Grand Prix», snarere et lokalt race i snøføyka. 
Selve historien i årets utgave er langt mer beskjeden både hva handling og persongalleri angår enn det som var tilfellet fra det animerte mesterverket fra 1975. 

Når det er sagt, så står «Jul i Flåklypa» utmerket på egne bein og har alle kvaliteter som skal til for å være en hyggelig og underholdende førjulsgave til alle med sans for barnlig glede. 
Det skyldes først og fremst at det urnorske Aukrust-universet er intakt; en miks der det trauste og gjenkjennelige veves sammen med kreative krumspring og lun humor. 

Her er ingen antydning til revolusjonerende nytenking, men et filmløp gjennomført med respekt og dyktighet som garantert fremkaller smil og latter. 

Det sentrale persongalleri, Reodor Felgen, Ludvig og Solan er de samme som før, utstyrt med samme aura, og med stemmer som i stor grad minner om originalversjonen. 
I særlig grad gjelder det Trond Brænnes godslige stemme, og Trond Høviks engstelige, stadig pessimistiske Ludvig. 
Kari-Anne Grønsund har gitt sin Solan er noe røffere tone. 

Fortellingen spinner rundt bygdefolkets ønske om snø til jul, målbåret av lokalavisens geskjeftige redaktør Pløsen og hans avis' gjentatte krigstyper «SNØ TIL JUL!». 
Han er villig til å gjøre det meste for å tilfredsstille leserne, selv om det innebærer å tilrane seg Felgens mystisk snømaskin. 
Bladfyker vil definitivt finne mye lattervekkende i beskrivelsen av livet i «Flåklypa Tidende». 

Storyen flyter lett, oppfinnsomheten er god, replikkene har snert, og en liten sårbar undertone synliggjøres mellom virvlende snøføyk, muntre episoder og enkel spenning. 
Både regissør Sivertsen og Qvisten Animation har de siste årene markert et solid fundament i nyere norsk animasjonsfilm. 
Den nye Flåklypa-historien føyer seg pent inn i rekken, selv uten freset til «il tempo gigante». 

Og nok en gang er det den saktmodige sjelen Ludvig som opptrer som helt. 
En underdog med mot, er alltid noe en ung tilskuer verdsetter! 

Filmen har norgespremiere fredag 8. november. 
