Går det an å gi sjuer?
Ikke hørt om Janelle Monáe? 
Kortversjonen er: R’n’b-pop-utskudd fra Kansas som ifølge The Guardian ga ut fjorårets beste album. 

Hot, hot, hot, HOT! 
En av dem vi hadde blinket oss ut på forhånd. 
Og hun leverte 100 prosent. 
Fullt, grisefønki band, forsterket med blåsere og strykere, fire dansere og en energi som ingen – absolutt ingen – jeg har sett, har vært i nærheten av. 
Hennes helt utrolige blanding av r’n’b, soul, pop, gospel og gammal rock fikk folk til å gå fullstendig av hengslene. 
Strålende vokal, fantastisk band, et heidundrende show, farget i strengt svart-hvitt, der til og med strykekvartetten og blåserne var koreografert. 
Detaljplanlagt, og likevel så løst og ledig at det hele virket som et spontanantent fyrverkeri som åpnet i hundre for så å øke i 55 minutter. 
Ved ett tilfelle fikk hun flerfoldige tusen voksne folk, med til dels kompliserte hårfrisyrer, fast inntekt og stolthet, til å gå ned i en slags twist. 
Vi var fullstendig i hennes makt. 
Jubelen ville ingen ende ta. 

Janelle Monáe er alt det coole som har skjedd de siste 50 årene i én pakke. 
Dette er sånn Jackson 5 ville høres ut i 2011. 
Midtveis spilte også Monáe schlageren «I want you back», og da kokte det fullstendig over på sletta. 
Kanye var super på onsdag. 
Dette var enda bedre. 
Få med deg Janelle Monáe før du dør. 

Denne timen på Øya er kanskje de beste musikalske 55 minuttene jeg har hatt noen gang. 
Hvis ikke denne dama blir større enn Beyoncé, Rihanna, Lady Gaga og de andre pyntedokkene, da er det null rettferdighet i verden. 
