Morten Abel:Når livet ikke leker 

Det virker som om han ikke har det så bra, men det er gjerne da det beste blir til. 

Morten Abel: 
"Evig din" (Commercial Animal) 

"Andre goe daga", flørten med Morten Abels gamle Bodø-dialekt, er åpningskuttet. 
Vel, så er den unnagjort, og dermed kan vi hygge oss. 

De resterende åtte sporene er en variert samling sanger som sammen står støtt. 
Hadde du trodd at Morten Abel hadde skrevet sin siste fine sang, må du tro om igjen. 
Han er popens svar på Kjetil Rekdal: 
Han kommer alltid tilbake. 

"Lenkegjengen" er en frisk låt om å komme seg hjem etter en tur på byen. 
Taxikøen er lang, og regnet høljer ned. 
Kanskje han ikke tror nok på Gud? 

Strykere fra Stavanger symfoniorkester er med her og på seks andre kutt. 
Elgitaren setter også sitt preg på platen, enten den trakteres av Øyvind Blomstrøm, Bjarte Aasmul, Nikolai Grasaasen eller Abel selv. 

"Evig din" er skrevet til datteren, varm, men samtidig avmektig. 

Nyttårssangen "I år som i fjor" åpner slik: 

Hvis eg kikke ned på bunnen 

eg ser et kjent fjes 

og hvis eg snur meg opp mot himmelen 

så gjør eg det forgjeves. 

Deretter fortsetter den med svartsynt tekst og frisk instrumentering. 
Når ting går godt man bygge bare fallhøyde, 'kje sant? 

"Vil det for mye" smaker av oppbrudd. 
Det som er hat var engang kjærlighet, synger Abel mens strykerne fyller rommet. 

"Aldeles nydelig" er Beatles-frisk, mens "Apen kjenner ingen" beveger seg inn i et mer elektronisk landskap. 
En uvanlig, men vellykket sang der han utnytter stavangerdialekten med o-uttale i hjort: 

Opp som en hjort 

Ned som en lort 

Det er ingen ting eg ikkje angrer på 

av alt det som eg har gjort. 

Deretter tar han det musikalske helt ut i "Lenge leve kjærligheten", en sang for store scener. 
Teksten er ikke like optimistisk: 
Hadde en drøm, men så forsvant den. 

Sistekuttet "Våkn opp" har en melodi skrevet sammen med Arne Hovda, i likhet med tre andre sanger her. 
Det er en leken låt, men igjen handler det om ting som går i stykker. 

Uansett er det en flott plate med ett unntak. 

Beste spor: 
"I år som i fjor", "Apen kjenner ingen", "Lenge leve kjærligheten". 
