Film:Rystende ubehag 

Hudløs og utleverende beretning om kjærlighetens holdbarhet gjennom den dypeste avgrunn. 

Nils Malmros har i sitt liv som filmskaper boret seg inn i menneskelige relasjoner, ungdommelig søken og usikkerhet. 
Tidlig på 80-tallet viste han sin treffsikre nærhet i filmer som Kunnskapens tre og Skjønnheten og udyret. 

At han NÅ treffer så nært, intenst og vondt med «Sorg og glede», skyldes at det er hans eget liv det dreier seg om. 
Han har fortalt historien om da hans kone på 80-tallet tok livet av parets ni måneder gamle datter. 

Dette skjedde da han selv var på toppen av sin kunstneriske karriere. 
Malmros' film er et rystende drama med de klassiske greske tragediers nerve. 

Vi møter en vellykket filmregissør med sans for lekre møbler og en skolelærer som fra første møte kjenner på følelsen av intellektuell underdanighet. 
I tillegg har hun en psykisk belastende diagnose. 

Men samlivet går utmerket, helt til små mistanker og dråper av sjalusi sniker seg inn hos kvinnen. 
Hun får tilbakefall til sin psykiske lidelse og dykker dypt inn i depresjonens verden. 

Han ser tegnene, men er sauset inn i sin oppadgående kunstneriske suksess. 
Når katastrofen inntrer må han håndtere de grusomme fakta, og samtidig ta et oppgjør med omstendighetene rundt. 

Samspillet mellom Cedergren pg Fagralid er nyansert og direkte, dialogen har elementer fra den psykologiske thrilleren, og historien bølger mellom avgrunn, fortvilelse, skyld, soning og håp. 
Det er sterk kost, i blant er det for tyngende å ta inn over seg som tilskuer. 

Som i en klassisk tragedie er det også her snakk om katarsis, renselse. 
I alt det vonde er dette en ærlig fortelling om kjærlighetens evne til å overleve de mørkeste dyp. 
