Anmeldelse av IndiSpice:Krydder i tilværelsen 

Signaturrettene på IndiSpice skiller restauranten fra mange konkurrenter. 

Det indiske kjøkken i Oslo har de siste årene gjennomgått et forsiktig skifte. 
Der peppern gror har introdusert både hipp gatemat og egne varianter av klassikere. 
Holy Cow, Mantra by Mister India har justert sine konsepter, og Pink Elephant har laget sin egen indisk/norske fusion. 

Sist vi besøkte IndiSpice, ble vi imponert over hvordan stedet hadde laget sin egen vri på klassiske retter. 
Hvordan klarer det seg mot de trendy nykommerne? 

Aftenpostens har tre faste matanmeldere som anmelder tre restauranter i uken. 
Alle anmeldelsene kan du lese på restaurantguiden.osloby.no hvor du også finner over 60 matguider til alt fra beste pizza og burgere til thailandske godbiter og søndagsåpne restauranter. 

Lokalet er ikke all verden og minner oss på at det tidligere var en gresk restaurant her. 
Likevel har de greid å skape en hjemmekoselig stemning i lokalet. 

Det skyldes ikke minst den overstrømmende vennlige servicen – du får følelsen av å bli ønsket velkommen inn til familieselskap. 

Sprø inngang 

Vi er plassert ved et hyggelig vindusbord, og poppadums med frisk salat og dressing kommer sammen med drikkevarene. 

Bordvenninnen har lyst til å teste vegetartilbudet og begynner med Pyaz ke pakora, fritert løk med kikertmel, før Dal bukhara, en linse- og bønnegryte. 

Jeg starter med Allo tikki chat før kylling jalfrezi, mens Spisevennen tar Sarcon ke phool og kebabvarianten Barrah kebabs. 

Potet med sting 

Forrettene lever opp til forhåpningene: 
Allo tikki chat består av butterdeig med ternede poteter. 
Løk og annet smågodt er en lekkerbit av en forsmak. 
Bordvenninnens Pyaz pakora har også et delikat kryddersting, mens Spisevennens Sarcon ke phool består av marinert brokkoli med en touch sennep før den har vært i tandooriovnen. 
Retten er spenstig på smak og har god tyggemotstand. 

Forrettene serveres på fikse brikker. 

– 
Da kommer hovedrettene på steinplater, mumler Spisevennen. 

Ikke bare kebab 

Det gjør de, nesten: 
Spisevennens Barrah kebabs kommer på en glohet jernplate med «dobbeltmarinert» lam. 
Kjøttet har vært i eddik og salt før det er lagt i en yoghurt- og krydderblanding. 
Resultatet er en smaksrik rett med et friskt, småsyrlig sting. 

– 
Et godt alternativ til shish kebaben man får de fleste andre steder, mener han. 

Min Murgh jalfrezi er kylling og poteter i masalasaus toppet med strimler av frityrstekt løk. 
Kyllingbitene er møre, og krydderstinget i sausen varmer godt. 

Bønnhørt 

Bordvenninnens Dal bukhara er en mørkbrun gryterett som består av svarte linser og røde bønner langkokt med tomat og hvitløk. 
Små «streker» av ingefær piffer opp det fyldige smaksbildet. 

– Indiske restauranter er generelt flinke med vegetarrettene sine, og denne er intet unntak, sier hun. 

Gjennomgående vellykket 

Vi har bedt om både raita og to typer nan til, vanlig og med hvitløk. 
Begge brødene er myke og med en lett smak av smør. 
Skorpen er boblende og sprø. 

Til maten har vi drukket indisk øl som er lett på smak og passer utmerket til denne typen krydret mat. 

Porsjonene har vært rause. 
Derfor ender vi med å dele en sorbet før vi ber om regningen. 
Den kommer på tilsammen 1700 kroner. 

Sett over ett er IndiSpice en restaurant i det øvre sjiktet i Oslo. 
Maten har et hjemmelaget og rustikt preg, og råvarene er godt kombinert med krydderet. 

Hit går man gjerne flere ganger. 
