Bokanmeldelse:Jojo Moyes: 
«Den ene pluss en» 

Jojo Moyes' «Et helt halvt år» topper fortsatt listene og har solgt 225.000 bøker i Norge, men nå er Moyes tilbake med enda en medrivende, rørende og romantisk roman. 

Det er bare å rydde plass på bestselgerlistene. 

«Et helt halvt år» av samme forfatter har toppet norske lister i to hele, halve år og solgt svimlende 225.000 eksemplarer. 

«Den ene pluss en» er kanskje ikke like magisk, men en trenger neppe være noen Nostradamus for å spå også denne sjarmklumpen et langt liv på norske bestselgerlister. 

En fattig småbarnsmor – en vaskekone! – møter en styrtrik datagründer med en dom for innsidehandel hengende over hodet. 
Sammen må de løse alle flokene i hverandres liv. 

Jo jo, Jojo Moyes' siste høres ut som en ganske så typisk underholdningsroman. 

Men det er noe som skiller boken fra mer tannløse underholdningsromaner. 
Nemlig Jojo Moyes. 

Hun skriver med en stor porsjon vidd, menneskekunnskap og intelligens. 
I likhet med suksessboken «Et helt halvt år» flommer «Den ene pluss en» over av snåle, syrlige skråblikk, vittige bemerkninger og et ganske så tilbakelent verdensbilde. 

Er dette chick-lit? 
Kanskje. 
Sannsynligvis. 
I så fall befinner Jojo Moyes seg helt i ytterkanten av sjangeren. 

Var dette en film og ikke en roman, ville den vel bli omtalt som en romantiske komedie. 
Selv har jeg et anstrengt forhold til romantiske komedier. 
Men gi meg en bok av Jojo Moyes, og jeg er bergtatt. 

Ok. 
La oss ikke forstille oss: 
Dette er ikke skjønnlitteratur i verdensklasse. 
Det er ingen bok for deg som synes at bokanmeldelsene i Morgenbladet og Klassekampen er overfladiske og at posisjonen til fransk eksistensialisme er underkjent i den norske litterære diskurs. 

Dette er en uforfalsket underholdningsroman, og den skjemmes ikke over det. 

Jojo Moyes har en litterær klo som – tross alle de fordommer man måtte ha mot sjangeren – gjør bøkene hennes givende å lese. 
Hun skildrer mennesker med psykologisk innsikt og troverdighet. 
Bøkene er litt morsomme, litt spennende, litt rørende – og med et dramaturgisk driv som skyver deg fra side til side. 

«Den ene pluss en» – oversatt av Elisabeth Haukeland – er stappfull av sjarm og mennesker du tror på og blir glad i. 
