Overlater enda mindre til fantasien
Mye raff elektropop, men så sklir Christina Aguilera ned i et boblebad av blasse ballader. 

|||ALBUM: 
«Someone call the doctor cus I've lost my mind», synger Christina Aguliera. 
Men så var det bare buksene hun hadde mistet, skulle det vise seg. 

Kvinnen med glassknuserstemmen har i årevis vernet om sitt meget avkledde image, og overlater med «Bionic» om mulig enda mindre til fantasien. 

Spor som «Woo Hoo» bør følges opp av en runde grønnsåpevann, men hun slipper unna så lenge frekkhetene er pakket inn i overraskende raff og elektrobasert klubbproduksjon. 

Vokalbriefingen er også tonet ned 
- Aguilera låter mer variert enn tidligere - og verken Madonna eller Lady Gaga er særlig langt unna. 

Dessverre ødelegger Aguilera for seg selv når hun etter hvert sklir ned i et velkjent boblebad av ballader som muligens skal oppfordre til malplassert ettertanke. 

«Bionic» er best med bukseløse kjærlighetsmetaforer. 
Og tiden for ettertanke er definitivt ikke nå. 
