Vinen imponerer, det gjør ikke maten
Restaurant Elysée på Park Hotel har en vinkjeller med 35.000 flasker. 
Maten derimot, er på et helt annet nivå. 

Innredningen minner om høyfjellshotellene jeg har bodd på i Dolomittene. 
Gulvet er kledd i rødt vegg-til-vegg teppe, og rommet er inndelt med tunge trekonstruksjoner som rammer inn og løfter opp et par av bordene. 
Det ser nesten kongelig ut å sitte der oppe, mellom søylene med utskjæringer og speil. 

Interiøret er like overdådig som forsiden av menyen, der to hender strekker seg mot hverandre, i ekte Michelangelo-stil, med en drueklase mellom fingrene. 
Stilen er unorsk og en blanding av elegant og utdatert. 
Menyene har også sett bedre dager, begge revet halvveis i to på midten. 

Maten på Elysée er i hovedsak fransk, krydret med litt norsk. 
Derfor passer det å begynne måltidet på ekte fransk vis, med en aperitiff i glasset. 
Servitøren forteller at vi kan velge mellom champagne og prosecco. 
På spørsmål om hvordan de smaker, forteller hun at champagnen fra Jean Milan smaker som champagne, mens proseccoen fra Signore Guiseppe nok har litt lavere kvalitet. 
Kunnskapen om de to vinene er skuffende lav, med tanke på at det tross alt er vinen som er Elysées spesialitet. 
Restauranten har en vinliste på 212 sider og en av Norges største vinkjellere. 

Til aperitiffen kommer det en liten smaksvekker fra kjøkkenet, en liten, rundt toast med laks, rogn, remulade og kruspersille. 
Ingenting nyskapende, men en velsmakende og representativt munnfull for det tradisjonelle menyutvalget. 

Fisk- og skalldyrsuppen er allerede kald da den kommer til bordet, og forretten smaker overraskende lite annet enn fløte. 
Her er det ingen rik kraft i bunnen, fra verken fisk eller skalldyr. 
De stekte kamskjellene har mye motstand, og det ene har fått en grå, udelikat farge rundt kanten. 
Den andre forretten, en svineknoke og oksehaleterrine, er mye bedre. 
Den lett syrlige smaken tar meg rett til Lyon. 
Terrinen er laget med pistasjnøtter, og serveres med syltede beter, kalde biter av ovnsbakt sopp, en urteolje og tre buketter med kruspersille. 
Det er en rustikk og harmonisk rett, som hadde blitt enda bedre med et annet garnityr. 
Kruspersillen har ingen funksjon. 

Til hovedrettene av okse og and får vi anbefalt en flaske Brunello di Montalcino laget av huset Conti Costanti. 

– 2003 er en veldig spesiell årgang. 
På grunn av en intens hetebølge i Europa dette året, ble druene høstet rekordtidlig, sier vinkelneren. 

Han forteller detaljert om året, vinstokkene og om hvilken spesifikk dato druene ble plukket. 

Andebrystet er ikke like sprøtt som forventet, men er perfekt stekt på innsiden. 
Retten fremstår som en slags to-i-en variant, der kjøkkenet ikke har tatt et tydelig valg. 
På den ene siden av fatet ligger en løkkompott, rosiner og en luftig pastinakkpuré. 
Og på den andre siden en smørsaus med rødvin og appelsin, asparges og overkokte gulrøtter. 
Det er mange inntrykk på en gang, som ikke passer sammen. 
Vinen harmonerer nydelig med kjøttet, men på grunn av bitterheten passer den ikke med grønnsakene. 

Entrecôte med bearnés og pommes frites er en klassiker, og et bedre valg enn andebrystet. 
Også her er kjøttet mørt og tilberedt til riktig temperatur. 
Dette er kjøtt med generelt mye fiber, som krever en vin med både mye tanniner og en tydelig syrlighet. 
Brunelloen er en strålende anbefaling til maten. 

Den franske aksenten får også siste ord på menyen. 
Vi avslutter kvelden med sjokoladeparfait og ostetallerkenen «Norske oster». 
Servitøren forteller først at ostene er lokale, men må trekke det tilbake når det viser seg at de er franske og nederlandske. 
De serveres med tre kjekstyper, som kommer fra en eske med Sætres beste. 
Det er verken kreativt eller godt nok. 

Når det gjelder mat, bringer ikke Restaurant Elysée spesielt mye godt til bordet. 
Flere av ingrediensene er overbehandlet og sammensetningene av smaker er mangelfulle. 
Men er du på jakt etter noe spesielt i glasset, har du kommet til riktig sted. 
For Park hotell har et unikt utvalg av hvite og røde burgundere, og et rikt utvalg på glass. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
