Blackbird in the dead of night
I denne actionfilmen spiller Mickey Rourke en Johnny Cash-aktig by-indianer og leiemorder som heter Blackbird. 

Det er grunnen til å se den, for Rourke er både i overført betydning og reint fysisk en klassisk trivial-skulptur i den kollektive bevisstheten. 

Resten er egentlig vas. 
Elmore James har skrevet en historie om nesten-skilt dame (Diane Lane) uten sønn som sammen med nesten-eksen blir forfulgt fordi hun fikk se Mickey Rourkes ansikt, en opplevelse som egentlig er ille nok i seg sjøl om man ikke skal bli forfulgt i tillegg. 
Blackbird dreper alle han ser hele tida. 
Men han nøler dessverre med en av sommersesongens mest irriterende gnagsår, Joseph Gordon-Levitt. 
Det betyr at også de med allerede lavt blodsukker må holde ut med et ungdomsgnål som antakelig kan føre til epilepsi hvis man ikke holder seg fast i seks pakker eller snill stolarm. 
Men Blackbird hadde en enkel bror som han skjøt, og derfor lar han bagatellsprederen bli med på dødt kjøtt og brent flesk av sentimentale grunner. 

Jeg merket meg at det akademiske hundefjeset Thomas Jane spiller sprek slagsmål-mann. 
Utover det er filmen full av blod og undring. 

Denne actionfilmen er regissert av mannen som laget «Shakespeare in love», «Mrs. Brown» og «Kaptein Corellis mandolin», så jeg kan ikke helt skjønne hvordan den kan være dårlig. 
