Låtanmeldelse:Matoma feat. 
Astrid S: «Running Out» 

Tom for inspirasjon. 

LÅT: POP Matoma feat. 
Astrid S «Running Out» (Warner) 

Tom Stræte «Matoma» Lagergrens kreative topp så langt i karrieren kom for noen uker tilbake. 
Da lanserte han sitt første «album». 

Anførselstegnene markerer nyskapningen, det er ikke en tradisjonelt fysisk gjenstand, men en dynamisk sak. 
En spilleliste som hele tiden kan ombygges og endres. 
Altså en topp tilnærming til hvordan folk flest konsumerer musikk. 

Her er første endring: 
Et samarbeid med helgas P3 Gull-grossist Astrid S. 
Teknisk sett har de samarbeidet tidligere - flere opplever at Flisakarens «2AM»-remiks er bedre enn originalen. 
Dem om det. 

Dette, lansert på første dag i julekalenderen, er langt fra like interessant. 
Derimot leverer resultatet knallsterkt på den vanligste beskyldningen som blir kylt i Matomas retning: 
Ekkoet av Kygo. 

For så vidt egentlig, uten sammeligning for øvrig, like relevant som å beskylde AC/DC og Backstreet Girls for å ligne på hverandre; til sist er det låtene som er relevante. 

Og denne låten er ærlig talt ikke noe særlig relevant. 

Astrid synger bra. 
Teksten, om et forhold som holder på å gå i grus, er søt. 
Produksjonen er mykt forutsigbar og seigt, men vennlig uinteressant. 

Den har til og med en av de tommeste synthpanfløytesoloene som denne utkanten av EDM-sjangeren har gitt oss. 
(Godt gjort). 

Koringen i avrundingen er derimot rommelig, fantastisk og gledelig. 
Mer koring i elektronisk musikk, takk. 

Jordan-bygda Flisa kan, utover Matoma, skilte med verdens største tannstikke. 
«Running Out» uten Astrid S hadde vært som den irriterende greia i tennene man trenger en hel boks med tannstikker for å få has på. 

TOR MARTIN BØE 
