Insurgent
Virker ikke helt gjennomtenkt. 

Den andre filmen i Divergent-serien heter Insurgent, og fortsetter enerens spenning og intriger på et litt lavere kvalitetsnivå. 

Det forutsettes igjen at man glemmer alt om realisme, og godtar historiens fantasivirkelighet. 

Visst finnes det ting å sette fingeren på, blant annet ved historiens helt grunnleggende elementer, men Shailene Woodley er i alle fall fremdeles en god filmhelt med et stort register å spille på. 

På flukt i postapokalypsen 

Vi er igjen i en inngjerdet fremtidsversjon av et postapokalyptisk Chicago, der samfunnet er delt opp i ulike grupperinger. 

Utbryterne Tris (Shailene Woodley) og Four (Theo James) har søkt tilflukt hos en gruppe Fredsommelige, men blir funnet av soldater sendt ut av lederen for de Lærde, Jeanine (Kate Winslet). 

De jages inn i sentrum, der de slutter seg til en gjeng gruppeløse. 
Men Jeanines makt når langt, og Tris blir tvunget til å overgi seg. 
Da venter prøvelser som kan få store konsekvenser for hele samfunnsstrukturen. 

Insurgents beste kort, er Shailene Woodleys tilstedeværelse. 
Hun er en flink skuespiller, som greier å skape en ganske troverdig figur. 
Tris plages av dårlig samvittighet for all død og ødeleggelse hun har forårsaket i kraft av å være en divergent. 

Kjærlighetsforholdet til Four (Theo James) er dessverre like slapt som i eneren, og ødelegger historiens insistering om at de hører sammen, vil leve eller dø sammen, etc. 

Oppfølgeren mangler enerens mulighet til å score poeng med friske introduksjoner, og burde hatt sterkere personskildringer. 

Må godta svake elementer 

Det kan også settes stadig større spørsmålstegn ved hele universet dette foregår i. 
Gruppeinndelingen av byen virker som en idiotisk måte å skape et velfungerende samfunn på. 

Senere i filmen kommer en slags forklaring på systemet, som får det til å virke enda dummere. 

For å ha glede av Insurgent, må man godta flere svake elementer som ikke virker helt gjennomtenkte, blant annet dødelige slag som enkelt kunne vært unngått, og diverse figurer som skifter side frem og tilbake uten at det blir godt nok forklart. 

Insurgent er kanskje god nok til å behage fansen. 
Regissør Robert Schwentke har god kontroll på visuelle virkemidler, spesielt i en fantasisekvens med svimlende høydefaktor. 

Shailene Woodley er fremdeles en sterk Tris. 
Men den neste filmen i Divergent-serien, Allegiant, må ha en sterkere historie å fortelle om interessen skal holde seg, eller helst – heves! 
