Eventyrland uten kompass
«Tingeling og legenden om drømmebeistet» plasserer en fin relasjon mellom fe og beist i kaotiske omgivelser. 

FILM: 
Også for skapere av magiske verdener gjelder visse regler. 
Man kan bygge opp et univers med konsekvente lover og årsakssammenhenger, og tilpasse fortellingen til disse. 
Eller man kan gå amok og kaste inn nye naturkrefter nærmest etter innfallsmetoden, når man får lyst til å plassere, tja, et magisk beist eller en kosmisk storm midt i det nyetablerte fantasiriket, og trenger et påskudd. 

Det er et problem ved en rekke eventyrfilmer, deriblant «Tingeling og legenden om drømmebeistet», at nasjonsbyggerne bak dem tror de kan tillate seg litt for mye. 

Jentegjeng i sentrum 

Tingelings rike er et hjørne av Peter Pans Aldriland som synes å ha revet seg løs og erklært selvstyre for ikke så lenge siden. 
Tingelings gamle gjeng er forsvunnet, og Peter, som hun var så sjalu for, en ikke-person, nesten som en slyngelaktig ekskjæreste det er forbudt å nevne. 

Det som teller i «Tingeling og legenden om drømmebeistet» er den etnisk og gemyttmessig varierte jentegjengen, unnskyld, fegjengen, og friksjonen mellom dem, de krigerske vokterfeene og den moderlige dronningen. 
Menn er påfallende få og perifere. 

Om dømmekraft 

Perifer er også Tingeling selv. 
Denne gang handler det om Fie, pratmakeren med et hjerte som banker så sterkt og høyt for alle dyr at den iblant overdøver fornuften hennes. 
Det er hun som ved et uhell sneier borti et stort og skarptannet beist, og får lyst til å ta ham med hjem. 

Dette setter igang en diskusjon som «Tingeling»-filmene har ført flere ganger og med overrumplende grad av modenhet: 
Når skal du stole på din egen dømmekraft i møte med andre, når skal du lytte til alarmklokkene og dine venners advarsler? 

Disse vurderingene har virkelig innhold, og tempoet og underholdningsnivået er raskt og fint. 
Men selve universet er et roterom, der forskjellige seremonier og spådommer dukker opp tu av intet og går sammen til en helhet som virker påfallende lite organisk, det blomsterbaserte eventyrlandet tatt i betraktning. 
