Ikke helt maks, Egon
Olsenbanden Jr. tar oss med på eventyr til Østfold 

Olsenbanden jr. 
er tilbake i et nytt filmeventyr, til glede for ungene som er i målgruppen, og kanskje til litt irritasjon for de voksne som må være med å se filmen. 
I forrige Olsenbanden jr-film reiste de til Egypt for å redde Norges kommende oljeformue, denne gangen går turen til Fredrikstad. 
Egon får vite at han her en bestefar på et sykehjem i plankebyen, Eugen Olsen. 
Eugen har en skjult formue gjemt et sted, en formue som stammer fra et berømt ran av Norges Bank i 1835. 
Eugen trenger hjelp av Egon for å finne pengene — men da må de først komme seg unna de to onde brødrene som driver gamlehjemmet, de har nemlig fattet mistanke om formuen. 

At Olsenbanden jr. 
følger en kjent formel og har noen faste bestanddeler er ikke noe stort problem, slik har det vært med mye bra film. 
Problemet er når filmen ikke blir mer enn tomme fraser og innholdsløse varianter av den kjente og kjære oppskriften. 
Den viktigste scenen i hele filmen er vel når Egon sier «Jeg har en plan!», og de andre svarer «helmaks Egon!». 
Ved siden av har du Dynamitt Harry, han har ryggsekken full av eksplosiver og kan fortelle at hvis du tenner en lighter bak en ku når den fiser, da går flammen helt til månen. 
Akkurat det er jo forsåvidt litt morsomt. 

Det er et par ting jeg ikke får helt til å stemme i Olsenbanden jr-universet. 
Vi skal befinne oss på 60-tallet, men det ser nesten mer ut som 30-tallet. 
Denne ekstremt joviale Oslo øst-dialekten virker dessuten både overdreven og påklistret, den høres svært unaturlig ut i munnen på enkelte av skuespillerne. 

Jeg er stygt redd for at selv en syvåring vil synes at deler av «Olsenbanden jr. 
Mestertyvens skatt» er litt banal og overdreven. 
«Hallo, det e jo ingen så e så dum», hører jeg syvåringene si om de dumme politimennene og de «onde» brødrene. 
Olsenbanden jr-universet er som sagt ikke preget av komplekse fortellinger, men kanskje de skal få til å fortsette med det som har vært en suksessformel kommersielt sett. 
Og det er mulig jeg tar feil, kanskje syvåringene bare har lyst til å slappe av litt de og. 

KJETIL ULLEBØ 

Enig med vår anmelder? 
Si din mening. 
