InovixIPocket 

TEST: 
Den er nesten prikk lik en iPod Nano, men mye billigere. 
Den har dessuten innebygd både radio, videospiller, stemmeopptaker og Tetris. 
Hva i all verden er dette for noe? 

IPocket heter spilleren fra Inovix, og den har nøyaktig samme mål som en iPod Nano. 
I tillegg deler navnet de tre første bokstavene fra "iPod", og er ellers til forveksling lik sitt forbilde, med hvit front og speilblank sølvfarget bakside. 
Kun det patenterte hjulet mangler. 
Til og med esken den kommer i, ligner på originalen. 

Dette er kinesisk kopiering på sitt beste - eller verste, og neppe langt unna noen runder i rettssystemet. 

Billigere 

Inovix Technology Scandinavian importerer spilleren til Norge, og antyder en gatepris på 2 GB-utgaven på rundt 1.500 kroner inkl mva. 
Det er litt billigere enn iPod Nano, som med samme kapasitet koster 1.790 kroner (oppdatert). 
Billigere utgaver av IPocket, med kapasitet så langt ned som til 256 MB, finnes også. 

Til tross for lavere pris, er spilleren fullstappet med funksjoner som iPod Mini ikke har, som radio (med opptaksfunksjon), WMA-støtte, vidoestøtte, stemmeopptaker, tekster til musikkfiler, bare for å nevne noe. 

Lik langt fra, men langt fra lik 

På avstand skal du være ekspert for å skille den fra en iPod Nano. 
På nært hold derimot, er det tydelig at kineserne ikke har gjort seg like god flid som Apples dyktige designere. 
For det første er skruene på sidene godt synlig, men mer alvorlig: de stikker en halv millimeter utenfor kabinettet, og vi ser med ett faren for at de dermed kan hekte seg i hår eller i lodne gensere. 
Minijack-kontakten sitter dessuten også på siden, noe som ikke akkurat er praktisk når spilleren skal gli ned i en lomme. 

Skjermen ble også en nedtur. 
Den har lav oppløsning, dårlig innsyn fra sidene, og tydelige etterslep ved bevegelse. 
Knappene er harde og lager en ganske høy klikkelyd. 
M-knappen øverst brukes mest, og et kort trykk har en annen funksjon enn når den holdes nede. 

Menyene er fargerike (for ikke å si glorete), og den lille skjermen er stappfull av informasjon. 
Navigering, start, stopp osv tar tid å bli vant til, her har vi sett langt mer intuitive løsninger. 
Du kan for eksempel ikke hoppe fra et album (mappe) til et annet uten først å stoppe avspillingen. 
Deretter følger en rekke tasteklikk før du kan starte avspillingen igjen - av filer i en annen mappe. 

Enkel men treg overføring 

Spilleren har ikke støtte for ID3-tagger, den viser kun mappe- og filnavn. 
Så er da også overføringen basert på bruk av Windows Utforsker, og det spiller ingen rolle hvordan du ønsker å legge opp filstrukturen, bare dra & slipp. 
Av alle ting ved denne spilleren, er dette det enkleste. 
Men det tar tid, her støttes nemlig kun USB 2.0 FullSpeed, som i praksis er det samme som USB 1.1, med maks 11 Mbps overføringshastighet (1/40 av USB 2.0 HiSpeed). 
Vi brukte for eksempel 45 sekunder på å overføre 36 MB til spilleren. 

Kvalitetsvurderinger 

Hva så med kvaliteten? 
De medfølgende ørepluggene er under middels gode, og lyden blir noe boksaktig. 
Du har riktig nok en del forvalg (rock, pop, jazz etc) å velge mellom, men det gjør det ikke særlig mye bedre. 

Videofiler må først konverteres til et format (AMV) som spilleren takler. 
Programvare til formålet følger med. 
Vårt halvannet minutts videofil i MPG-format ble krympet betraktelig, både i piksler og megabytes. 
3 MB stoppet den på til slutt, og den dekket bare ca 50% av den lille og lavoppløselige skjermen. 
Avspillingen skjedde uten hakking og andre forstyrrelser, men de fleste detaljene var naturligvis borte vekk. 

Radiodelen er faktisk det beste ved denne spilleren, den er klar og fin i stereo, riktig nok midt i Oslo sentrum med optimale mottakerforhold. 

Stemmeopptak fungerer, men kvaliteten på opptakene blir ikke mye å skryte av. 

Dersom du stopper avspilling av en mediefil, slår spilleren seg av etter 30 sekunder. 
Du kan justere dette opp til 1 minutt. 
Før den tid slår skjermbeskytteren inn, det skjer etter bare noen få sekunder. 
Ja, til og med midt i en omgang Tetris slo den seg av, fordi vi hadde nølt med å trykke. 
Her har det tydeligvis gått litt fort i svingene under utviklingen. 

Konklusjon 

Så hva sitter vi egentlig igjen med til slutt? 
Siste setning fra forrige avsnitt sier det meste. 
Kineserne i Inovix skal ha honnør for at de har fått plass til så mye i en så liten spiller. 
Men der stopper da også vår positivitet denne gangen. 

Fra den norske distributøren Inovix Technology Scandinavian får vi imidlertid opplyst at butikk-klare modeller vil ha en del forbedringer i forhold til vårt testeksemplar, uten å gå i klare detaljer. 
Skjermen skal imidlertid være den samme. 

Funksjonsmessig imponerende, men vi er redd spilleren trenger mer enn en finpuss for å bli en reell iPod-utfordrer. 
Sluttkarakteren vipper mellom en sterk toer og svak treer, vi lander til slutt på førstnevnte. 
