Gode spøkerier for barn
Den aller første norske spøkelsesfilmen for barn er rett og slett meget god! 

HANDLER OM: 
12-åringen 
Liv er ikke helt som andre unger i blokka og nabolaget: 
Hun begynner å drømme nifse drømmer. 
Og nede i kjelleren får hun fornemmelse av noe, særlig når en tilsynelatende nifs svart katt viser seg for henne. 
Først blir hun så redd at hun blir syk. 
Ingen tror henne. 
Men gradvis tegner det seg et mønster: 
Liv har fått budskap om en katastrofe som kan skje. 
Men hvordan skal hun får foreldre og andre voksne til å tro på hva hun opplever? 
Heldigvis har hun bestekameraten Thomas! 
DOM: 
Det er skikkelig mye bra med denne filmen! 
Ikke bare er den passelig skummel og passelig skremmende. 
Men den beveger seg også så befriende ubesværet både gjennom det høyst konkrete familie- og vennelivet til Liv, og gjennom de overnaturlige elementene. 
Som likevel kanskje ikke er så overnaturlig (i en engletid som vår). 
Og dessuten er det helt ok datatriksingen ganske så kløktig utnyttet til å si noe om varhet for andres ulykke, om ungers kompromissløse villighet til virkelig å gjøre noe når det blir viktig nok. 
Samt om adskillelse og død, når tiden er inne for dèt. 
Skuespillerne er glimrende! 
Særlig Tiril Eeg-Henriksen er et naturtalent helt utenom det vanlige. 
Martin Mbugua følger godt opp. 
Mens «foreldrene» Anne Ryg og Christian Skolmen akkopagnerer akkurat så trygt og godt og sammensatt som de bør. 
Filmens minst sterke side kommer helt mot slutten, i noen actionscener. 
Det skal foregå på innsiden av et nytt, stort super-cruiseskip. 
Mens bildene delvis viser innsiden av en ordinær, sliten båt. 
Og det blir litt for hakkete og atspredt til å holde energien helt oppe. 
Men alt i alt: 
Meget bra film for en utsøkt, norsk filmstund på kino for famlien! 
