Finnes det overhodet ingen grense for hva slags vrøvl norske forlag kan finne på å utgi....?
I Brussel mottar en kvinnelig norsk byråkrat en underlig telefon og avtaler et møte med oppringeren. 
Som kort tid etter blir funnet død. 

Allerede samme natt setter noen fyr på leiligheten hennes. 
I Norge tilstår en elitesoldat med krigserfaring fra Afghanistan et drap på en ung kvinne. 

Etterforskerne Volden og Edvardsen går noe nølende inn i saken, siden det ennå ikke er funnet noe lik. 

Dette er opptakten i Stein Morten Liers thriller av året, og i begynnelsen ser dette helt greit ut. 
Men når forfatteren tar oss med til Rauøy utenfor Fredrikstad, går det aldeles galt. 

Jeg må spørre: 
Finnes det overhodet ingen grense for hva slags vrøvl norske forlag kan finne på utgi, bare etiketten «krim og spenning» kan hentes frem? 

På Rauøy hersker nemlig den sinnssyke dr. 
Herman Høyer. 
Her driver han en slags hemmelig konsentrasjonsleir, der han sysler med medisinske eksperimenter på førti psykotiske Afghanistan-veteraner. 
Som han allerede har klart å omdanne til maskinmennesker. 
Jeg stopper her. 
Jeg kan ikke bevege meg videre inn i dette vrøvlet. 
Jeg er en voksen mann, og jeg skriver i Norges største avis. 

I følgebrevet fra forlaget står å lese: 
«Nervepirrende om den ukjente baksiden av krigføringen i Afghanistan». 
Herman Høyer har visst vært innom Aschehoug en tur også. 

Visste du at... Stein Morten Lier (før oppholdet i konsentrasjonsleiren) har skrevet seks spenningsromaner, samt en bok om sin far, privatetterforsker og tidligere politiinspektør Leif A. Lier. 
