Film:Velsmurt stjernesmell 

Formelflørt du fortsatt vil være med på. 

«Star Trek Into Darkness» dundrer i gang med en jaktscene i blodrødt landskap på en fremmed planet, hvor Kirk (Pine) forsøker å unnslippe innfødte i god Indiana Jones-stil, kryssklippet med Spocks (Quinto) dykk ned i en ildsprutende vulkan. 

Fra første stund får vi altså både spenning, visuelt smågodt og den pågående sparringen mellom regelrytteren Spock og regelbryteren Kirk. 

Og siden denne innledende floken selvfølgelig ikke er nok, tar det hele av når ny superskurk John Harrison, spilt av Benedict Cumberbatch, igangsetter terrorangrep mot Stjerneflåten. 
Snart er Kirk og Spock og deres intergalaktiske kolleger på topphemmelig oppdrag i fiendtlig territorium, og vi får anledning til å tvile på motivene til opptil flere av dem. 

Oppfølgeren til J.J. Abrams revitalisering av Star Trek-føljetongen fra 2009 er ikke like frisk og spretten som forløperen. 
Men den er en fin formelflørt med en god miks av «kammerspill in space» og mektige actionscener. 

Du må riktignok ha sansen for sci-fi, men trenger ikke være ihuga «trekker» å ha utbytte av filmen. 
Det gigantiske Star Trek-universet refereres, men inngående kjennskap til det er ingen forutsetning for å henge med i handlingen. 

Vi kommer tettere på Spock-Kirk-dynamikken, hvor Pine er overbevisende impulsiv og blottet for ydmykhet, og Quinto solid som hans stoiske motpart som stoler på logikk. 
Trøbbel i forholdet mellom Spock og Uhura (Zaldana) gir også kledelig friksjon til den ellers glatte produksjonen. 

Best er Cumberbatch (kjent fra BBC-serien «Sherlock»). 
Hans skurk er uforutsigbar, intens og akkurat passe utenomjordisk - og får være med i de tøffeste scenene. 

Til tross for tittelen, er ikke «Star trek Into Darkness» spesielt mørk. 
Manusforfatterne fra «Star Trek», Roberto Orci og Alex Kurtzman, i tillegg til produsent Damon Lindelof, leverer også denne gangen en lett komisk undertone som aldri er langt unna overflaten. 
Og Simon Pegg som Scotty er igjen katalysator for mye av den. 

«Star Trek Into Darkness» når ikke opp på «Iron Man 3»-nivå i action/humor-miksen, og det er under tvil terningen lander på 5. 

Ferden med USS Enterprise har et glattere formelpreg enn sist, men den er fremdeles verdt å være med på. 

INGVILL DYBFEST DAHL 
