Bryllup med ironi
Litt, rå kvinnekomedie som bare ender med at det beste er å finne seg en mann. 

USA 2011. 
Regi: Paul Feig. 
Med: 
Kristen Wiig, Rose Byrne,Jon Hamm, Maya Rudolph, Ellie Kemper, Melissa McCarthy, Wendi McLendon-Covey,Michael Hitchchock, Annie Mumolo. 
Lengde: 
2 timer 5 min. 
Tillatt for alle. 

"Bridesmaids" prøver hardt å framstå som entøffere, og mer realistisk kvinnekomedie enn filmer som "27 dresses","Sex and the city" og "Bridget Jones". 
En feminin variantav "The Hangover", liksom: 
"Se, også jenter spyr, puler rundt ogblir dumme i fylla!" 
Men de våger selvsagt ikke å ta den helt ut. 
For ogsåher handler det (for) mye om brudepikenes kompliserte forhold til menn, ogselvsagt. 
de klarer ikke å la være å flette inn en tåpelig romanse forhovedpersonen Annie (Kristen Wiig). 
Etter å ha brukt over to timer på å"avsløre" hvor kjipt mannfolk og ekteskap er, er den endeligekonklusjonen fortsatt at den eneste veien til en lykkelig slutt er å finne segen mann. 
Blæh! 

Den dominerende hovedpersonen her er Annie (Kristen Wiig,norskættet Saturday Night Live-medlem som også har bidratt på manussiden), somdet meste har gått skeis for. 
Bakeriet hennes har gått konk, samboeren erforduftet, mannen hun liker utnytter henne, hun er blakk og snart hjemløs. 
Enlysning er det når barndomsvenninnen Lillian (Maya Rudolph) skal gifte seg, ogAnnie blir valgt som forlover. 
Men inn på banen kommer den rike, vakre ogglamorøse Helen (Rose Byrne) og et broket knippe andre brudepiker. 
Særlig Helenirriterer vettet av Annie, som får stadig større problemer med å oppfylle sineforloverforpliktelser. 
Verken utdrikningslag, kjoleprøving eller Las Vegas-turgår helt etter planen, for å si det mildt, og fasadene rakner rundt den eneetter den andre brudepiken underveis. 

Som komedie kaller "Bridesmaids" sjelden pågapskratten, men den har sine store øyeblikk. 
Filmen er befolket med en rekkeskrudde biroller. 
Stort sett er humoren mer av den underfundige typen, med myebittert alvor i bunn. 
Det er faktisk her filmen funker best, som en ironisk oganti-materialistisk iakttaker og kommentator til alle de latterlige og kostbareritualene rundt bryllup og tradisjonelt kvinneliv. 
Men uansett er den enhalvtime for lang. 
