Johnny Hide:«An Honest Try» 

(Certain Snært/Tuba) 

» 
Et ærlig og svært godt forsøk. 

Skal vi dømme etter Johnny Hides andre soloplate, hadde han overhodet intet å gjøre i den norske Grand Prix-finalen. 
Så er da også hans GP-bidrag, «Rewind Love», luket vekk her - gjennommarinert som den var av opphavsmannen, Julian Berntzen. 

For dette er noe helt annet. 
Hides stemme - med virkning som valium - troner forsiktig og flott over et knippe drømmende, melankolske og varme låter, ofte folkinspirerte, i spennet mellom Gram Parsons og Led Zeppelin (og kanskje nylig avdøde Alex Chilton - R.I.P.). 
En cover av en mindre kjent Morrissey-låt avslutningsvis er som sådan bare den siste lille pynten på kaka! 

BESTE LÅT: 
«It Wasn't Me» 
