Rotløs ungdom
Niko Fischer har en skikkelig dårlig dag. 
Den vrange psykologen nekter å gi ham sertifikatet tilbake. 
Minibanken sluker bankkortet hans. 
Faren skrur av pengekranen. 
På denne dagen blir selv det å skaffe seg en helt vanlig kopp kaffe til en uoverkommelig oppgave. 

Niko er ikke dum. 
Men han er en tenksom, plaget ung mann. 
Han sliter med å forstå om det er ham selv eller verden det er noe galt med. 

(Anmeldelsen fortsetter under bildet) 

Det er en hipp liten film debutanten Jan Ole Gerster har laget – kjølig på overflaten, men med et godt hjerte bankende like under. 
Den kjærlige fremstillingen av Berlin i svart-hvitt, bruken av cool jazzmusikk og den lakoniske humoren, fører tankene til Woody Allens "Manhatten" og de første filmene til Jim Jarmusch. 
Strukturen – én dag, ett liv, fra den ene morgenen til den neste – deler den med Joachim Triers "Oslo, 31. august". 

Blant mye annet er "Oh Boy" også en ny fjær i hatten for det kristiansandsbaserte distribusjonsselskapet Fidalgo. 
Å overbevise oss om at tysk film kan være både morsom og varm, er et kunststykke man ikke skal kimse av. 
