Alvoret kommer hjem
Vi er i Ken Loach-land, og det betyr at de som kom for å være med på festen, skal stå tidlig opp i all stillhet og sette seg på første tog, for her er det ikke moro. 

Loach har laget filmer om flere former for urett enn Wikipedia kan regne opp, og i hans filmer er alltid verdens undertrykte verdige og indignerte. 

«It's a free world» handler om rekrutterings-selskaper som importerer polakker til ugne forhold i England. 
Det er fort gjort å være enig med Loach. 
Sånn burde det ikke være. 
Men en film om det mest omtalte temaet utforbi seriestarten blir ikke nødvendigvis full av kunstneriske eller politiske overraskelser. 

Ange er blondine i skinn & leopardjakke, og hun ligger med klienten sin, hun misligholder den stakkars sønnen og hun starter sitt eget rekrutteringsfirma fordi den forrige arbeidsgiveren tok henne på baken. 
Kierston Wareing er ikke dårlig, men helt fra starten lurte jeg på hvorfor hun var framstilt så frynsete. 
Det viste seg: 
Hun manglet moral. 
Den afro-engelske venninnen derimot lå med ingen og sa fra da forretningen beveget seg på feil spor. 

På en eller annen overflødig måte viser filmen at alle kan bli bolighaier og useriøse arbeidsformidlere fordi samfunnet er sånn. 
Men det er jo ikke sant. 
Skurker er skurker, og de som driver menneskehandel kom antakelig ikke dit ved et uhell. 
