Ramones «Weird Tales Of The Ramones»
(Rhino/Warner) 

Ramones: 
Det enkle er ofte det beste 

Noen ganger skulle jeg ønske at California-plateselskapet Rhino Records ga ut alle samleplater i hele verden. 
Om rocken i en alder av rundt regnet 50 år allerede skal bli en museumsgjenstand, og det skal den åpenbart - også, som vi vet, her hjemme - trenger vi de beste kuratorer vi kan få. 
En Ramones-boks (3 CDer og én DVD med promovideoer) er i utgangspunktet en unødvendighet. 
Rhino har derfor tenkt kreativt i forbindelse med denne. 
Ikke så mye en boks med musikk, som et objekt for historikere og fetisjistiske esteter. 
Hovedattraksjonen er nemlig et drøyt femtisiders tegnseriehefte, komplett med 3D-briller, som på helt ideelt vis foredler Ramones-myten: 
Den om Queens-gjengen som reddet rock n roll fra kronisk selvhøytidelighet på midten av 1970-tallet, tok den tilbake til sine røtter i fargerik, vulgær 1950- og 60-talls B-kultur og ble punkens gudfedre. 
La gå, da, at denne, som alle myter, langt fra forteller den hele og fulle sannheten verken om Ramones eller rock n roll. 
«Don t print the facts, print the legend» - ikke sant? 
At selve musikken taper seg allerede på CD 2 et sted, er ikke så viktig når innpakningen, som her, føles viktigere enn innholdet. 
De som i første rekke trenger å stifte bekjentskap med Ramones musikk, kan kjøpe samme selskaps forbilledlige dobbeltsamling «Hey! 
Ho! 
Let s Go!» (1999) eller, aller helst, de tre førsteplatene deres. 
Viderekomne vil elske denne for det den er - et stykke rockhistorie opphøyd til råflott, hypervirkelig kunstverk. 

MORTEN STÅLE NILSEN 
