Urkomisk
Regi: 
Petter Næss. 
Norsk. 
Genre: 
Komedie. 
Aldersgrense: 11 år, egnet ungdom/voksne. 

Petter Næss skyter blink igjen: 
Tatt av kvinnen er glimrende! 

MED: 
Mariann Saastad Ottesen, Trond Fausa Aurvåg, Peter Stormare, Henrik Mestad, Anna Gutto. 

HANDLER OM: 
Han lever en sorgløs ungkarstilværelse, inntil Marianne finner det for godt å invadere livet hans. 
Storøyd og ikke lite tafatt blir han vitne til sin egen skjebne som kasteball for en kvinnes relativt uforutsigelig innfall. 
Hans største problem blir å overbevise seg selv om at det er slik livet og kjærligheten og meningen med livet skal arte seg. 
Til å hjelpe seg, har han svømmehallens mannsfellesskap - og særlig den mystiske selvoppnevnte vismannen Glenn. 

DOM: 
Tatt av kvinnen er en strålende god og meget underholdende film. 
Formmessig er noe av det aller, aller beste jeg har sett av norsk film. 
Innholdsmessig er det nesten like bra: 
Den evige mannsfommelen lunter saktmodig og omfattende pasifisert gjennom livets praktiske og følelsesmessig stormkast, skapt av denne tornado av et kvinnemenneske. 
Hun legger absolutt alle premisser - for alt. 
Mens han fortvilet forsøker å finne ut av hva som har rammet ham. 
Det er stykkevis urkomisk! 
Petter Næss er ikke bare ufattelig stø på regihånden - han leker seg i tillegg storartet med stundevis ørsmå - men alltid virkningsfulle - ekstrapåhitt. 
Så selv når det forventede inntreffer, får man alltid et uberegnelig ekstrapoeng med på kjøpet. 
Trond Fausa 
Aurvåg er HELT perfekt som Han. 
Denne rollen er han født til. 
Punktum. 
Mariann Saastad Ottesen har det litt vanskeligere, hun skal tross alt lage en slags galskapens relevante normalitet innenfor et mye videre handlingsregister. 
Det gjør hun meget godt, men ytterst kritisk sagt ville hun for denne anmelder fungert enda bedre med ytterligere en halv grad feber i sine villeste øyeblikk. 
Er det så noe i det hele tatt å innvende? 
Vel; det er, som allerede nevnt, utelukkende på detaljnivå. 
Og det blir at i små partier sånn midtveis gjør man seg en tanke om det dette stoffet også har vært teater; ørsmå antydninger til filmisk tomgang. 
Men aldri mye, aldri særlig merkbart. 
