Hei, de slår ihjel Pink!
Det er to poenger med denne grøsseren: 
Den er produsert av «Saw»-produsenten Peter Block og følgelig finnes det nesten ikke blod eller egentlig vold i den. 

Dessuten spilles filmen blant annet av synge-hybriden Pink, og følgelig finnes bare anti-fargen svart. 
For å gjøre anti-identitetene plagsomt fullkomne, handler filmen fra katakombene i Paris og spilles inn i Romania. 
Alle franskmennene er rumenere. 

Du skal heller ikke tro på noe annet du ser, for sagnet om at en tilbakestående Antikrist med geiteskinnsmaske går rundt i lik-gangene og dreper folk, har sine sider. 
Jeg røper ikke mer. 

Shannyn Sossamon spiller hypokonder på en måte som fremmer folkeopplysningen. 
Som hypo-er flest har hun kort collegehår og kan lese fransk. 
Hun skal besøke søster Pink i Paris, og innlemmes i en sekt av underjordiske stash-gothere som lever et trekkfullt liv som alltid fører til at helseorienterte mennesker brygger på noe. 

Derfor er det egentlig et antiklimaks når Sossamon jages av geiteskinns-narr i katakombene og blir sittende i mørket uten piller og resepter. 
Hva mer galt kan skje? 
Urolig mage? 
Vil læstadianerne dukke opp? 
Kanskje Linn Skåber på en blind date? 

La meg si det diplomatisk: 
Det skjer ikke mye her. 
Mørket har senket seg over en vandrende handling, og du myser masochistisk inntil vrien kommer. 

Men Pink er OK. 
Omtrent som Madonna. 
