Høyt og lavt med El Cuero
De høres ikke ut som om de kommer fra Kristiansund. 
Det gjør ikke noe så lenge El Cuero har laget en av de beste platene internasjonalt sett i år. 

Dette er nesten en sekser må vite. 
Og det er nesten vanskelig å tro at det er mulig å lage en så frisk og fengende poprocker som de gjør med åpneren «No seats at the Fillmore». 
Her legger de igjen en link til legendariske konsertscener i New York og San Francisco fra 70-tallet. 
Og El Cuero låter fortsatt litt 70-tall, men ikke så mye som på forgjengeren «A glimmer of hope», der de til tider hørtes ut som Neil Young & Crazy Horse i god elektrisk form. 

Lars Håvard Haugen, gitaristen i Hellbillies, har produsert «From mountains to sand». 
Han er med på å utvide uttrykket til El Cuero, og bandet har aldri vært så fokusert på den gode melodi som på dette tredjealbumet. 
«Footprints» er en av de rolige sangene. 
Nydelig og melodiøst. 
Den rolige «Did I know you» er også med å skape et behagelig pusterom på et album som oser av energi og spilleglede. 

Selve produksjonen, lydbildet og musikken – ja, hele pakken, er full av liv, sjel og nerve med en så stor intensitet at El Cuero kaprer oppmerksomhet fra begynnelse til slutt. 

Det er bare å gjøre dem store. 
El Cuero fortjener det. 
