Ikke meg imot
Punkband går for full tilgjengelighet med en smakfull blanding av Springsteen og Bad Religion. 

Against Me!: White Crosses 

Punkband går for full tilgjengelighet med en smakfull blanding av Springsteen og Bad Religion. 

Det holder å høre fem-seks sekunder av ”High Pressure Low” for å konstatere at det engang så skranglete Against Me! har hatt så utrolig godt av å få seg megalomane produsenter (i dette tilfellet Butch Vig (Nirvana) med hjelp av Alan Moulder (Smashing Pumpkins)). 
Ikke for dét, allerede på forrige, også Butch Vig-styrte New Wave tok de steget opp fra garasjekonserter til stadionlyd, men det er med White Crosses at det virkelig skrus til. 

Vokalist og posterboy Tom Gabel har samme hang til en Springsteensk/Pettysk livstrøtt lengsel i stemmen som The Gaslight Anthem og The Killers på Sam’s Town, men med en langt mer frempå punk-holdning i fremførelsen. 
Når de nå også lager låter som virkelig kler å fylle alle store festivalscener, gjør det at White Crosses står igjen som et av årets store rockutgivelser. 

”I Was A Teenage Anarchist” markerer hvor mye de ønsker å distansere seg fra punkscenen de sprang ut fra, og det er øyeblikk på albumet der de nok forsøker litt for hardt å bli mainstream: verset på ”We’re Breaking Up”, med sitt Keane-nikkende pianotema og teksten ”This is the only voice I know / these are the only words I have / this is the only way I know to say / we’re not in love any more” burde Gabel ha latt bli igjen i dagboksnotatene fra 1992, og det er svært viktig å ikke låne et eneste øre til bonussporet ”Bob Dylan Dream”, som er noe av det absolutt kleineste Spotify har å by på. 

Men i de aller fleste tilfeller er dette en riffsterk, pumpende rockplate det er vanskelig å rive seg løs fra. 
”Spanish Moss” ville ha vært en av storlåtene på Foo Fighters’ The Colour And The Shape, ”Rapid Decompression” fremkaller følelser jeg ikke har hatt siden Bad Religions Against The Grain, og helt i starten-nevnte ”High Pressure Low” har gått på repeat i flere dager nå. 

White Crosses backer opp et skamløst publikumsfrieri med låtskriveri i elitedivisjonen, og Against Me! bør fluksens inn i listen over band å sjekke ut – spesielt dersom du har hjertet i New Jersey. 
