Enda bedre enn den første
Den andre tegneserieromanen fra Kristian Landmark og Ole Bernt Tellefsen fra Kristiansand er enda bedre enn den første. 

Kristian Landmark og Ole Bernt Tellefsen har kommet med oppfølgeren til fjorårets tegneserieromandebut, en norsk serie om syv barn med hver sin superkraft. 
Én kan styre ting med tankene, en annen er supersmart, én kan forsterke naturfenomener, én har overlegen styrke, én har overfølsomme sanser og én kan gå tvers igjennom vegger og andre fysiske materialer. 
Den syvende kan besette mennesker og gjøre dem onde. 

Det handler om å redde verden og kjempe mot Den sorte orden, som denne gangen har dyrket fram et helt spesielt biologisk våpen, nemlig enorme mengder japanske monstermaneter, som de skal sette ut i Middelhavet, for å fordrive turister og dernest overta eiendommer og virksomheter til spottpris. 

Også denne gangen har de to serieskaperne valgt en relativt ukjent tegner til sitt prosjekt. 
Regine Toften Holst har lyktes i å videreføre det beste fra det tegnede universet til Kenneth Iversen i første bok. 
Skarpe konturer, intense farger og en eksplosiv stil. 

Det jeg liker særlig godt i denne boka, er en bevisst fargebruk, som både henger godt sammen med romanens fargetematikk, der hver energi eller superkraft er knyttet til hver sin farge, og som understreker dramatikken i handlingen og utviklingen i fortellingen. 
Selve historien beveger seg raskt mellom scener og fortelles gjennom flere ulike perspektiver. 

Debuten var interessant, men brukte naturlig nok litt mange av bokens sider på å gjøre leseren kjent med de syv karakterene historien bygger på. 
Nå er vi i gang. 
Og vi er meget godt i gang. 

Landmark og Tellefsen har skapt en spennende historie som både byr på motgang og helter med sprekker i lakken. 
Når historien i tillegg peker framover og antyder at det ligger mørke krefter og lurer under overflaten og at det ennå er mye vi ikke vet, er det bare å lene seg tilbake og glede seg til fortsettelsen. 
