C&C:Generals 

Endelig har Command & Conquer gjennomgått en skikkelig fornyelse, og vi er meget fornøyd med resultatet. 

Command & Conquer-spillene har vært med oss i mange år, og regnes, sammen med WarCraft-serien, for å være ansvarlige for populariteten til sanntidsstrategisjangeren. 
Kvaliteten på C&C-spillene; har likevel vært noe ujevn, med noen meget gode og noen skuffende titler, for å ikke snakke om det meget skuffende forsøket på et førstepersonsspill, Renegade. 

LES OGSÅ: 

Electronic Arts har tydeligvis bestemt seg for at det siste spillet i serien ikke kommer til å være en gjentagelse av gamle ideer  her skulle det tenkes nytt. 
Derfor er det et helt nytt team som har laget dette spillet  Westwood har ingenting med Generals å gjøre. 
Det synes: 
Generals omhandler nemlig ikke det velkjente C&C-universet;, her er det ingen GDI, ingen NOD, ingen Kane og ingen Tesla-våpen. 
Egentlig virker det som om EA kaller spillet for Command & Conquer bare fordi navnet selger  men det gjør ingenting, fordi spillet er veldig bra. 

Tre sider av samme sak 

Det er tre fraksjoner i Generals, og disse er mye mer realistiske enn tidligere. 
Du kan spille som USA, Kina, eller den Midtøstenbaserte GLA. 
Det var nok ikke meningen, men det er skremmende hvor godt spillet stemmer med dagens politiske situasjon 
 i et av brettene iverksetter USA et angrep på Baghdad, og GLA-styrkene inkluderer blant annet selvmordsbombere. 
Det hele er såpass humoristisk fremstilt at ingen bør bli støtt, men vi har allerede sett at Generals-diskusjoner på nettet utvikler seg til politiske debatter. 

De tre sidene er temmelig forskjellige, og krever varierende strategier. 
USA er den mest avanserte teknisk, har stort utvalg av våpen og mange luftbaserte enheter. 
Kinas styrke ligger i antall, og deres brakker spyr ut soldater to og to. 
Kinas tanks er svære og tunge, og de har i tillegg hackere som kan overta fiendens bygninger, stjele penger og slå ut deres tanks. 
GLAs utstyr er stort sett enkle kjøretøy, satt sammen av deler kjøpt på svartemarkedet. 
De kan også samle sammen deler av fiendens ødelagte utstyr og bruke dem til å oppgradere sine enheter. 
Mange av deres våpen er utstyrt med dødelig kjemisk gass, som like gjerne kan ramme deres egne soldater. 

Forskjellene til tross, vi ser at utviklerne har lagt mye arbeid i å holde de tre sidene balansert, og samtlige har styrker og svakheter som utfyller hverandre. 
Det er også gode muligheter for å oppgradere kjøretøy, installere nye våpensystemer og utvikle nye teknologier. 

Alle de tre sidene har også supervåpen til disposisjon. 
Disse rangerer fra Scud-raketter til stråler fra satellitter eller atomvåpen. 
I tillegg til å være svært destruerende, byr de også på flotte fyrverkerieffekter. 

Den største nyheten i spillet er general-systemet. 
Jo mer kamperfaring dine soldater får, desto flere poeng får du. 
Disse poengene byttes mot nye teknologier og oppgraderinger. 
Ideen er ikke ny i seg selv, men det er første gang noe slikt er tatt med i et Command & Conquer-spill. 

Masse variasjon 

Du kan velge selv hvilken rekkefølge du vil spille i. 
Alle de tre sidene er tilgjengelige fra begynnelsen av, så det er bare å kaste seg rett ut i konflikten. 
Det er ikke noe særlig bakgrunnshistorie å skryte av her, det eneste du trenger å vite er at både Kina og USA ønsker å stoppe GLA-terroristene, som på sin side prøver å knuse det imperialistiske herredømmet. 

Oppdragene er både originale og varierte. 
Noen er tradisjonelle (ødelegg fiendens base og deres styrker), men de fleste er fulle av gode ideer. 
Noen av GLA-oppdragene, for eksempel, handler om å stjele bistandsmidlene til FN eller lage opptøyer i kinesiske byer. 
Den taktiske tankegangen er blitt noe endret i forhold til tidligere C&C-spill.; 
Det er lagt mindre vekt på ressurssamling 
 det finnes alltid et svært lager av ressurser i nærheten, og disse blir hentet av helikoptre, lastebiler eller arbeidere, avhengig av hvilken side du spiller. 
Det er samtidig mer fokus på sniking og undercover-angrep, som for eksempel de kinesiske hackerne, eller diverse hemmelige agenter som usett sniker seg inn i fiendens baser. 

Det eneste som er litt synd er at hver av sidene har kun syv-åtte oppdrag, og mange av disse er relativt enkle å vinne. 
Enkeltspillerdelen varer ikke så lenge, men er i hvert fall over gjennomsnittet morsom. 
Dette er rett og slett sanntidsstrategi av høyeste kvalitet. 
Heldigvis er det langt fra over selv om du er ferdig med enkeltspillerdelen. 
Det solide flerspillerelementet er, som alltid, på plass, og det er fullt mulig å øve seg mot datamaskinen i skirmish-kamper. 
Disse mulighetene forlenger spillets levetid betraktelig og byr på vanvittige mengder underholdning. 

Grafisk fornyelse 

Generals er det første C&C-spillet; med fullstendig tredimensjonal terreng. 
Alle enheter og bygninger er nå polygonale, og du kan bevege kameraet fritt i alle retninger samt zoome inn for å få med deg alle detaljene. 
Da ser dessverre enkeltpersoner som soldater eller sivile ganske stygge ut. 
Men alt i alt er Generals et av de peneste strategispillene noensinne, med flotte animasjoner, detaljert terreng og noen vanvittig kule spesialeffekter. 

En ting vi savner litt er filmklippene fra de gamle C&C-spillene.; 
Selv om de riktignok var litt harry, ble de synonymt med Command & Conquer, og spillet er ikke det samme uten dem. 
Filklippene i Generals bruker grafikkmotoren, og selv om de absolutt er godt laget, er ikke stemningen helt den samme. 

Musikken er godt tilpasset spillet, med pompøse stykker som varierer avhengig av hvilken side du spiller. 

Konklusjon 

C&C; Generals er blitt et meget vellykket spill, med nok nye elementer, perfekt spillbalanse, flott grafikk og humor. 
Dette er Command & Conquer slik vi har ønsket å se det i lang tid, og spillet kan trygt ta opp konkurransen med WarCraft III eller Age of Mythology. 
Både C&C-veteraner; og strategispillentusiaster generelt bør definitivt skaffe seg Generals  det er verdt det. 
