B&W kommer sent, men godt.Veldig godt. 

Britenes første hodesett med trådløs støydemping låter rett og slett knallbra. 

Mens Bose i flere år fikk regjere alene på tronen over hodetelefoner med aktiv støydemping, har konkurrentene tatt igjen forspranget, og stadig flere kommer til. 

Dagens testprodukt har et befriende kort produktnavn, PX, og kommer fra britiske Bowers & Wilkins. 
Det er det første trådløse hodesettet med aktiv støydemping fra den fronten, og etter å ha tilbragt halvannen uke med disse på hodet noen timer hver dag, kan vi trygt konkludere med at B&Ws; første forsøk er meget, meget godt. 

Bedre over tid 

Verdt å merke seg med en gang, er at dette er et produkt som trenger noen timers bruk før det virker optimalt. 
De føles mer komfortable nå enn første gang vi satte dem på hodet, og de låter også merkbart bedre. 

B&W; opplyser selv at PX-hodetelefonene bør spilles inn 10-15 timer, og til å begynne med var det ganske upolert lyd vi fikk servert. 
Prøver du dem i butikk, kan det med andre ord hende at de ikke har fått gått seg ordentlig til ennå, så vet du det. 

Lekker design 

B&W; har valgt premium-materialer i alle bauger og kanter på disse hodetelefonene, med mye aluminium og såkalt «ballistic nylon» på utsiden av øreputene og på toppen av bøylen. 
Dette skal være et slitesterkt stoff som blant annet ble brukt av piloter under andre verdenskrig, kan Wikipedia fortelle. 

Den delen som hviler mot ørene dine er av ekte skinn og føltes litt harde til å begynne med, men det har blitt bedre. 
Hulrommet til ørene er relativt smalt (det er også selve putene), men når du får dem innenfor, er den passive støydempingen, altså selve isolasjonen fra hodetelefonene, meget god. 
Det gjør også at det blir svært lite lydlekkasje mot omgivelsene – vi har opplevd å spille høyt på kontoret uten å få et eneste blikk fra kollegene. 

Et par andre designdetaljer er at ledningen mellom høyre og venstre øre ligger utenpå den nederste delen av bøylen, og på innsiden ser man at de to 40mm-elementene i hvert øre er vinklet slik at de peker skrått, og ikke vinkelrett, mot hodet. 
Selve øreputene er festet magnetisk og kan derfor dras av – kanskje planlegger B&W; flere varianter? 

Litt hard hodebøyle 

Hva gjelder komfort mot hodet, kunne ha tenkt oss litt mer polstring i hodebøylen, som vi har følt oss nødt til å flytte på en gang i blant. 
Sveisen til undertegnede, eller mangelen på en, bidrar nok ikke positivt der heller. 

Øreputene er som nevnt ganske tynne målt langs kinnet og de klemmer over middels normalt hardt mot hodet, men etter en tids bruk synes dette å ha blitt et mindre problem enn det var til å begynne med; muligens fordi skinnet har myknet opp litt. 
Komforten er imidlertid ikke like god som du får for eksempel fra Bose QC35 og Sony MDR-1000X, som begge føles langt mykere mot hodet. 

Vekten er også relativt høy: 
PX veier 335 gram, som for eksempel er 100 gram tyngre enn Bose QC35. 
Bøylen som går på baksiden av øreklokkene gjør dem ganske baktunge, der en aldri så liten cowboystrekk i kontorstolen fort gjør at de glir av. 

Pauser når du tar dem av 

Bowers & Wilkins er blant produsentene som har valgt å bake inn sensorer som merker om du tar av hodetelefonene. 
Måten dette er løst på er rett og slett å basere seg på lufttrykket inni klokkene, som er ulikt når du har dem på og ikke. 

Løfter du på en øreklokke når du hører på musikk, pauses musikken, og det gjør den også om du tar dem av eller lar dem henge rundt halsen. 
Og tar du dem på igjen - ja, så er musikken i gang igjen. 

Lar du dem henge i mer enn to minutter rundt halsen (eller legger dem på bordet), går de inn i en strømsparemodus/standby-modus. 
Da kobler de seg først til siste enhet når du setter dem på, slik at det dermed tar litt lenger tid å starte musikken igjen, men det funker – og du trenger ikke å trykke på noe. 
Slik skal de visst kunne ligge i «månedsvis». 

Opplever du at det ikke fungerer hundre prosent, kan du via den tilhørende B&W-appen; justere hvor sensitiv denne funksjonen skal være; enten du opplever at musikken pauses mens de sitter på hodet, eller ikke starter når du setter dem på. 

Og nei, det fungerer ikke helt 100 prosent. 
Vi har opplevd begge de nevnte scenariene over, og da vi en dag satte oss inn i en kald bil og la dem rundt halsen, stoppet ikke musikken. 
Ei heller da vi la dem ned i setet. 
Det kan være at kulden gjør at hodetelefonene oppfatter lufttrykket feil, som selvsagt er litt kjedelig her til lands, og særlig på denne tiden av året. 

Trøsten får være at du kan skru av hele funksjonen om den skulle føre til irritasjon, men vi synes det jevnt over fungerer godt nok til at vi har valgt å ha den på i hele testperioden. 
90 prosent, får vi si. 

Betjening med knapper 

Mens noen produsenter har begynt å bruke touch-betjening på selve flaten på øreklokkene, følger B&W; i Bose' fotspor med knapper langs siden av den høyre klokken. 

Der finner du det klassiske triangelet med volum opp og ned på hver sin side av pauseknappen, der sistnevnte er litt opphøyet slik at det går greit å kjenne seg frem. 
Denne kan du dobbelt- og trippeltrykke på for å hoppe en sang frem eller tilbake i spillelista. 

Under den finner du knappen som slår av og på støydemping, og via appen kan du velge hvordan du vil at støydempingen skal fungere. 
I flymodus kuttes så mye som mulig av omgivelseslyden, mens det slippes inn mer omgivelseslyd i kontor- og bymodiene. 
På alle tre kan du dessuten justere hvor mye du vil slippe inn av stemmer fra omgivelsene. 

Den siste er en skyvebryter som du kan bruke om du vil slå hodetelefonene av eller på, samt pare med en ny enhet, som du gjør ved å holde denne inne et par sekunder. 

God batteritid 

B&W; PX har mulighet til å være tilkoblet to enheter samtidig, slik at du kan høre musikk fra PC-en og allikevel motta anrop fra mobiltelefonen. 
Som handsfree-klokker fungerer for øvrig PX ganske godt; i hvert fall om du selv befinner deg i ikke alt for støyfulle miljøer, siden mikrofonen har en tendens til å plukke opp litt mer enn bare din stemme. 

Og – de lades via USB-C. 
Det applauderer vi; noe svært få av konkurrentene kan skilte med. 
Batteritiden er for øvrig oppgitt til 22 timer med støykansellering og 29 timer uten. 
Med kabel fremfor Bluetooth øker den til 33 timer med støykansellering, og med kabel og uten støykansellering 50 timer. 

Akkurat det siste stusser vi litt over, siden kablede hodetelefoner uten støydemping normalt sett ikke har noe batteritid man må forholde seg til, men det beror nok på elektronikken i hodesettet, som oppskalerer samplingfrekvensen på all innkommende lyd til 768kHz. 

Du kan for øvrig høre musikk mens du lader, så du kan fint putte i en nødlader mens du er på farten. 
Det er det ikke alle konkurrentene som kan. 

Meget god støyreduksjon 

Så til det som for de fleste er ett av de to viktigste punktene når man kjøper hodetelefoner med aktiv støyreduksjon; nemlig støyreduksjonen. 

Den er faktisk overraskende solid. 
«Overraskende» fordi dette er B&Ws; første hodesett med aktiv støydemping, altså. 

Nevnt er at du kan regulere hvor mye du vil slippe inn fra omgivelsene og den slags - selv er jeg en enkel mann som enten vil ha alt eller ingenting, og når jeg går for alt på B&W; PX blir omgivelsene i stor grad dempet; også fordi øreputene isolerer en del i seg selv. 

Det er fortsatt et lite hakk opp til Sony MDR-1000X og oppfølgeren WH-1000XM2, spesielt på litt mer tilfeldige lyder, men det blir behagelig stille på toget når man trykker på knappen i det man setter seg i stolen. 
På et helt stille kontor blir det bittelitt egenstøy fra støyreduksjonen om du hører veldig lav musikk eller har pauset den, men i en slik situasjon er den passive skjermingen god nok i seg selv. 

Dessverre blir lydkvaliteten markant redusert når du slår på støyreduksjonen, der du får den typiske «suck-out»-opplevelsen med et trangere og flatere lydbilde som føles mer lukket. 

Blant de aller beste på lydkvalitet 

Som vi ofte påpeker - hva man synes låter bra blir i stor grad en smakssak, og nettopp derfor anbefaler vi alltid å lytte på dem i butikk når man kjøper lydprodukter. 
Noen liker det tørt og nøytralt, mens andre ikke kan få nok av bass, for eksempel. 
Og man foretrekker gjerne ulike musikksjangre. 
Derfor er det også vanskelig å være enstemmig om hva som låter bedre. 

Men i mine ører synes jeg B&W; leverer en aldeles strålende opplevelse med PX. 
Etter å ha fått spilt dem inn skikkelig, låter det veldig engasjerende. 
Bassen har fått et lite knepp opp, uten at det på noen måte blir for mye, og spesielt vokaler i mellomtonen kommer svært godt frem. 

I det refrenget dunker inn i Ina Wroldsens Strongest er det nesten så man blir litt glad inni seg – det låter så sprettent og samtidig så pent. 
Lydbildet er åpent, varmt og det låter veldig dynamisk og detaljert – til popmusikk og elektronisk leverer PX svært godt. 

Men ikke bare der. 
Sett på tittelåta til The Imitation Game av Alexandre Desplat (spilt av London Symphony Orchestra), så er dramatikken til å ta og føle på, med en uovertruffen nærhet, pulserende basslinjer i bunnen og flott separasjon av instrumentene, der fløytene kiler deg i øret på de høyeste notene, men uten å stikke. 
Og for en klang! 
Dette er ikke musikktypen jeg vanligvis hører på, men jeg må innrømme at har hørt unormalt mye klassisk med disse inne til test. 

B&W; PX låter rett og slett fantastisk bra. 
Men altså vel å merke når du ikke bruker støydemping, så her må du velge; noe du ikke i like stor grad trenger på for eksempel Sonys 1000X-hodetelefoner, som jeg dog vil plassere hakket bak PX lydkvalitetsmessig. 

For øvrig støtter PX både AptX HD og AAC-kodeker. 

Slik er appen 

De aller fleste hodetelefonprodusentene har nå apper til iOS og Android, og B&W; er intet unntak. 
Et minus med deres app er at det enkelte ganger tar merkelig lang tid å få kontakt med hodetelefonene - særlig når de allerede er koblet til telefonen og vi spiller musikk fra dem. 

Via appen kan du som nevnt regulere graden av støyreduksjon og gjennomslipp av stemmefrekvenser, og innstillingen du velger her, blir da den som slår inn når du slår av og på støyreduksjon med knappen på høyre øre. 

I tillegg kan du justere følsomheten med tanke på når du tar hodetelefonene av og på, samt oppgradere fastvaren på hodetelefonene, som vi ble bedt om å gjøre da vi fikk dem. 

Litt trøbbel i paradis 

Og det er enda godt B&W; har muligheten til å oppdatere disse på denne måten, for vår tid med PX har ikke vært helt uten problemer. 

Mens vi side-om-side-testet dem med Sony MDR-1000X gikk de som vanlig i standby etter to minutter, men da vi puttet dem på ørene skjedde det ingenting. 
Ei hjalp det å dra i power-bryteren – hodetelefonene var rett og slett døde. 

Tomt batteri? 
Nei, men vi puttet i laderen allikevel, og da kvakk de til liv igjen. 
Noen minutter senere skjedde akkurat det samme. 
Vi dro av den ene øreklokka og trykket inn reboot-knappen (!) med ei nål, men fortsatt ingenting. 
Laderen ble puttet i nok en gang, og da våknet de og har oppført seg som de skal siden. 

Men det tyder altså på at ikke alt er helt som det skal, og om dette er et problem flere har, håper vi B&W; får rettet det. 

Konklusjon 

Det har vært en glede å bli kjent med B&W; PX. 
Litt rusk i maskineriet har vi opplevd, spesielt relatert til den automatiske start- og stoppingen av musikken når du tar dem på og av, og de føles ikke like komfortable mot hodet som enkelte av konkurrentene. 

Men du verden, for en herlig lyd. 
PX er våre nye favoritter akkurat på den fronten, selv om kvaliteten avtar markant når du kobler inn støyreduksjonen, så her får du dessverre ikke i pose og sekk. 

For også på støyreduksjon er PX blant de beste og stenger mye av støyen ute. 
Og din musikk holdes godt på innsiden, slik at du kan kose deg med høy, spretten musikk uten å sjenere dem rundt deg. 
