Imelda May:Stemmen fra Dublin er tilbake 

Tre av hennes fire tidligere album har toppet listene i hjemlandet. 

Imelda May: 
"Life. 
Love. 
Flesh. 
Blood" (Decca/Universal) 

I England har platene klatret oppover, og "Tribal" endte på en tredjeplass. 
Tre år etter er hun tilbake med sin femte plate, og kanskje USA står for tur? 

42-årige Imelda May har en stemme som går fra mørk intimitet til ren kraft, og det er mulig at denne evnen til variasjon har vært en brems internasjonalt. 
Det er lett å bli usikker på hvor man har den irske sangeren når hun har gått fra rockabilly til blues, jazz, pop og soul. 

Det spriker her også, men T Bone Burnett er en produsent som evner å spinne trådene sammen. 

"Call me" er irsk soul, og "Levitate" kunne lett vokst seg fram til en Bond-låt. 
Mye er jazzaktig og bluesbasert, noe er gospel og folk. 
Men det spiller liten rolle hvor du kan plassere sangene så lenge de banker med samme puls som May selv. 
Sorg, savn og viljen til å kjempe videre fram til det hele ender, "When it's my time". 

Jeff Beck og Jools Holland er to av de mange hun har sunget med, og på platen gjør de en gjenvisitt. 

Beste spor: 
"Call me", "Should have been you", "Human", "Levitate", "When it's my time", "Leave my lonely". 
