Chip Taylor:Han trenger ikke å rope 

I fjor ble Chip Taylor innlemmet i Songwriters Hall Of Fame. 
Det var på tide. 

Chip Taylor: 
"A song I can live with" (Train Wreck/Border) 

Etter at hitmakeren fra 1960-tallet ("Wild thing", "Angel of the morning") tok en pause med blackjack og hesteveddeløp på 80-tallet, har han vært en trofast leverandør av plater. 

Det fortsetter mannen fra Yonkers i New York med i en alder av 76, og som vanlig er det førsteklasses vare. 
Han åpner akustisk og hviskende med "Crazy girl", pluss et piano. 
Norske Gøran Grini har vært hans faste pianist de siste årene, og han er også medprodusent. 

Chip Taylor skriver sanger etter innfallsmetoden, uten å legge planer. 
"Until it hurts" er skrevet dagen etter at David Bowie døde, og Taylor tenker tilbake på Lou Reed mens han høres ut som Johnny Cash' siste år. 

Her er sanger om kona Joan, egen alderdom og om en ny generasjon som vokser opp. 
Han avslutter med "Whisper amen" i så nær Cohen-stil at det gjør vondt. 

Beste spor: 
"Until it hurts", "A New York in between", "Young brooks flow", "Little angel wings", "Whisper amen". 
