Stemningsfull, spennende og klokt for barn
Det hele er stemningsfullt, med en nett innebygd spenningsstruktur og forstørrede uttrykk, slik det skal være i en animasjonsfilm innrettet mot barn, skriver vår anmelder. 

Denne filmens regissør har tidligere blant mye annet arbeidet som animatør på flere Walt Disney-produksjoner, der å nevne "Ringeren i Notre dame" og "Tarzan". 
Han er også tidligere Oscar-nominert. 

"Eventyrhuset" ble produsert i Frankrike i 2009. 
Filmen forteller om den sjuårige Daniel. 
Han og søsteren hadde et varmt og spesielt forhold til deres bestemor. 
Hun leste eventyr for dem fra gamle, tykke bøker. 

Da hun dør, viser det seg at hun har testamentert sitt mer eller mindre hemmelige bibliotek til Daniel. 
Da han trer inn i dette biblioteket i det gamle, mugne huset, oppstår det ren magi: 
Alle bøkene er nemlig førsteutgaver og personene i dem trer ut av sidene og snakker til Daniel. 
De er der alle: Alice, hun fra "Alice i Eventyrland", Pinoccio, Tannfeen, Kaptein Krok, Peter Pan, figurene i Jungelboken", mange flere. 

Men så: 
Om ikke Daniel leser høyt en inskripsjon øverst på veggen i bestemorens bibliotek innen et visst tidspunkt, vil alle figurene blekne og forsvinne. 
Eventyrfigurene tror Daniel er deres redningsmann. 
Men Daniel har store vanskeligheter med å lese. 
Og bøkene er allerede solgt til svinsk, slesk og svindelaktig antikvitetshandler. 
Dramatikken tetner til... 

Det tegnede — personer, situasjoner, rytme, fargelegging - er presist og smidig utført, mange scener ligger i uttrykk og rytme tett opp til roligere partier i Walt Disneys animerte langfilmer. 

Det hele er stemningsfullt, med en nett innebygd spenningsstruktur og forstørrede uttrykk, slik det skal være i en animasjonsfilm innrettet mot barn. 
Og med moderne, dagnære dialog/replikker. 

Eneste minus her er noen av de norske stemmene. 
Når en animasjonsfilm skal utstyres med norske stemmer, hender det ikke sjelden at det norske produksjonsapparatet henter inn eldre, hederskronede skuespillere fra Nasjonalteatret. 
All respekt og applaus til deres skuespillkunst, men det er ikke alltid at deres form, stil og tone passer i en moderne animasjonsfilm. 
Undertegnede har i tidligere anmeldelser uttalt at unge komikere eller revyskuespillere ofte passer langt, langt bedre til å bekle stemmer i fikse, moderne animasjonsfilmer. 
Så også her. 
