«Tully» er ingen god reklame for familielivets idyll
En film som bryter med Hollywoods glamorøse kvinneroller. 

Av og til får Hollywood en idé om at de skal prøve å skildre livet til ekte mennesker. 
Noen ganger blir resultatet totalt mislykket, som da Jennifer Aniston tolket en kvinne med kroniske smerter i Cake (2014). 
Andre ganger, som her i Tully, gjør de alt riktig. 
Charlize Theron er fullt ut troverdig som utslitt trebarnsmor. 

Theron er i trygge hender hos regissør Jason Reitman, som har skildret relativt normale liv tidligere i filmer som Juno (2007) og Up in the air (2009). 

Filmen starter med en høygravid Marlo (Theron), som allerede før fødselen er totalt utslitt. 
Hun har en mann (Ron Livingston) som ikke hjelper til, en vanskelig sønn og en datter som blir mer og mer usynlig. 

En reddende engel 

Tully er ikke en film som reklamerer for det perfekte A4-livet. 
Det er mer en skrekkplakat for hva som skjer når forventningene til det perfekte ikke samsvarer med virkeligheten. 
Å opprettholde fasaden er hardt arbeid. 

Da Marlos velstående bror (Mark Duplass) tilbyr seg å betale for en natt-barnepike, slår hun til. 
Inn i huset om natten kommer Tully (Mackenzie Davis). 
Hun tar seg av den nyfødte, vasker huset, baker cupcakes og har samtaleterapi med Marlo. 
Hun er med andre ord en reddende engel. 

Tully gjør alt det Marlo selv ikke orker. 
Marlo vil gjøre bare én ting; sove. 
Hun har gitt opp å forsøke å være en perfekt mamma. 
Som et motbilde til Marlo og ektemannen finner du broren og hans perfekte kone (Elaine Tan), som serverer barna litchi-frukt i stedet for kyllingnuggets. 

Charlize Theron er strålende 

Vi lever i et samfunn med et stadig økende press på å leve et perfekt liv. 
Tully er en film mange slitne mødre kommer til å kjenne seg igjen i. 
For den delen av publikum som lurer på om de skal ha barn eller ikke, kan nok filmen fungere som prevensjon! 

Tully går under overflaten. 
Marlos totale mangel på energi og overskudd er til å ta og føle på. 
Det krever en eminent skuespiller å formidle slike følelser uten å bikke over i det parodiske. 
Charlize Theron er en slik skuespiller. 

Bryter med de glamorøse kvinnerollene 

Tully er en film som bevisst bryter med filmens glamorøse kvinner, hvis hovedoppgave er å være et seksuelt mål for det mannlige blikket. 
Her er det ingen sminke, men strekkmerker, poser under øynene og ammesmerter. 
Scenen hvor Marlo er full på byen, får melkespreng og må skvise ut melken selv, er en sjeldenhet i amerikansk film. 
Bare derfor er Tully en film vel verdt å se – også for menn. 

Du kan alltids kritisere at Theron er en utrolig vakker kvinne, så hvordan kan hun være troverdig? 
Selvsagt er hun vakker, men hun er også en skuespiller som ikke er redd for å vise sårhet, menneskelighet og kroppslig forfall. 

Morsrollen fremstilles ofte som en perfekt idyll, og det er fortsatt ikke helt stuerent å skildre den som et slit. 
Tully er derfor ikke bare underholdende og morsom, den er også viktig. 
