TV-anmeldelse «Hjernekamp»:Splitter sansene 

NRKs nye kunnskapssatsning leverer underholdende hukommelseskonkurranser, på en lite minneverdig måte. 

Norsk kunnskapskonkurranse i seks deler 

NRK1, torsdager kl. 19.45 

Statskanalen har begitt seg ut på noe ikke mindre ambisiøst enn å skulle finne landets mest komplette hjerne. 

Programleder Solveig Hareide samler seks kandidater til svært ulike former for hjernetester, og tilsetter glimt av særegne hjerner fra andre deler av verden. 

Første episode testes blant annet hjernens evne til å gjenkjenne ansikter. 
Samtidig som vi introduseres for deltakere vi så vidt rekker å fange opp fornavnene til. 

Testene de blir utsatt for, som å gjenkjenne tre kyr i en flokk ut fra bilder, er absolutt engasjerende og får deg til å lure på om du kunne klart det samme selv. 
Innslagene som bryter opp testene, hvor andre folk med spesielle egenskaper introduseres og forklarer sin evne, presenteres også på en interessant måte. 

﻿Hareide som programleder fremstår som verdens blideste menneske, og bidrar til å få deg med på ferden med sin smittende formidlingsglede. 
Men spørsmålet er om du klarer å henge med. 

Mens de to dommerne blir presentert både muntlig og med tekst, og flere ganger etter hverandre, i starten, tar det nær ti minutter før vi ser navnet på den første deltakeren, og 42 minutter før vi har fått alle presentert visuelt – og da i en skrifttype du må ta et skritt tilbake for å se tydelig. 

Underveis lurer jeg på om NRK bare prøver å lure meg, at hele programmet egentlig er en test om jeg klarer å koble seks deltakere til seks navn på én time. 
Men som seer blir resultatet uansett forvirrende om du feiler. 

Det er ingen skam å gi seerne litt hjelp på akkurat den biten der de skal gjenkjenne og engasjere seg i deltakerne. 
For det er ikke lett å kjenne på sitringen rundt poengstillingen når du ikke husker hvem som er hvem. 
Men det problemet vil forhåpentligvis avta i de neste episodene. 

Delt dom 

Til tider ser «Hjernekamp» ut som et sinnenes «71 grader nord», både når det gjelder setting på Stokkøya i Sør-Trøndelag og det som ser ut som sponsede, matchende allværsuniformer fra Norønna. 

Programmet er både underholdende og spennende i perioder, og vi presenteres for en interessant samling folk. 
Men vi sitter også igjen med en del spørsmål: 
For hvordan har NRK valgt ut disse seks? 
Og når vi får vite at de konkurrer med en kort tidsfrist – hvorfor få vi ikke vite hvor kort denne er? 

Det er vanskelig å skjønne seg helt på programmet, men det har absolutt potensiale. 

I likhet med hjernen selv, fremstår «Hjernekamp» som todelt: 
Mye bra og noe uforståelig. 

Anmeldelsen er basert på én episode. 

INGVILL DYBFEST DAHL 
