Anohni:Nå sliper hun knivene 

Miljøkampen er en kjønnskamp, mener Anohni. 

Anohni: "Paradise" (Rough Trade) 

Anohni ble døpt Antony Hegarty i engelske Chichester i 1971, og ti år senere flyttet familien til California. 
Antony and the Johnsons debuterte i 2000 og fikk gjennombruddet fem år senere med "I am a bird now". 
Så fulgte "The crying light" (2009) og "Swanlights" (2010), før Anohni ble en av fjorårets store overraskelser med "Hopelessness". 

Det skyldtes ikke at Antony var blitt til Anohni, at "han" ville omtales som "hun". 
Anohni er en transperson, en som trosser kjønnskategoriene, og det var på høy tid at hun begynte å opptre offentlig slik hun hadde gjort privat. 
Overraskelsen lå derimot i samarbeidet med Hudson Mohawke og Oneohtrix 
Point Never, to yngre musikere plantet i elektronikken. 

Ross Matthew Birchard og Daniel Lopatin, som de egentlig heter, er med på denne seks kutt lange oppfølgeren også. 
I tillegg til den musikalske endringen, har Anohni løftet blikket mot verden. 
Forrige gang sang hun om global oppvarming i "4 degrees", og hun vakte oppsikt med "Obama", en bitter klage over alt den sittende presidenten ikke fikk til. 

Hun er ikke spesielt glad i den nye heller. 
I forbindelse med ep-utgivelsen, erklærer hun at Trump ikke er stand til å håndtere miljøkrisen. 
Anohni mener at mennene forbereder ecocide, et siste, ødeleggende angrep på skaperverket. 
Det er opp til klodens kvinner å forhindre det. 

Dette er tema i nesten skummelt vakre "Enemy", mens "She doesn't mourn her loss" handler om Moder Jords grådige barn. 

I stålkantede "Jesus will kill you" konfronterer hun kristne politikere og forretningsmenn om arven de etterlater seg: 
Burning fields in Iraq/burning fields in Nigeria/burning oceans/burning populations. 

Anohni har inntatt barrikadene, men det finnes en grense. 
I "Richohet" vil hun hate den guden som måtte reinkarnere henne. 
Ett liv er vanskelig nok. 

Beste spor: 
"Paradise", "Enemy", "Richocet". 
