Allegorisk totrinnsrakett
«Raketten» er en god barnefilm pakket inn i et haltende drama om Laos' nasjonale traumer. 

FILM: 
Helt siden ti år gamle Ahlo ble født har han blitt ansett for å være en forbannelse for familien og landsbyen. 
Da familien blir tvangsevakuert av myndighetene i forbindelse med bygningen av en gigantisk demning, omkommer Ahlos mor på veien mot deres nye hjemby, og hans overtroiske bestemor er ikke sen om å gi ham skylda. 

To for en Familien har blitt lovet nye moderne hjem, men ankommer en støvete jordslette som mest av alt ser ut som en flyktningeleir. 
Selv om livet i leiren er ugjestmildt finner Ahlo en venn i unge Kia, og snart tilhører både hun og hennes alkoholiserte, James Brown-besatte onkel Lilla hans utvidede familie. 
Sammen begir den nye storfamilien seg ut på reise gjennom Laos' frodige og utbombede landskaper, og da de støter på en stor rakettfestival, ser Ahlo sitt snitt til å bevise at han ikke er noen ulykkesfugl. 

Hvis verdensfilmen er en sjanger, er det slik den ser ut: 
Sentimentalt innsmigrende, beskjedent rettskaffen og fargerik i samtlige av ordets betydninger, beregnet på et publikum som ser på det å gå på kino som humanitært arbeid. 
Utover dette er «Raketten» en uvanlig film i det at den i liten grad signaliserer hvilken målgruppe den retter seg mot. 
Med et åpent blikk fortoner den seg som to filmer i én: 
Den er både en barnefilm om to barn og en rakettkonkurranse, og et allegorisk drama om de sosiale forholdene i Laos og de historiske traumene som ligger til grunn for dem. 

Eksplosiv finale 
Av disse to filmene er barnefilmen den klart mest vellykkede, og etterhvert som historien om Ahlo og Kia skyter fart, fortrenger den gradvis det mer voksne dramaet. 
De unge skuespillerne tilfører filmen en ukunstlet oppriktighet som bærer på en egen dramaturgi, og som står i åpenbar kontrast til regissør Kim Mordaunts mer kalkulerte og eksotiserende grep. 
Og når det omsider er duket for den avsluttende rakettkonkurransen, byr filmen på en serie visuelt spektakulære scener som overskrider alle sjangerdefinisjoner. 
