Spillanmeldelse:«Prison Break: 
The Conspiracy» 

(VG Nett) TV-serien «Prison Break» har blitt spill. 
Og det er noe vanskelig å begripe hvorfor. 

Da TV-serien «Prison Break» hadde sin debut i 2005, satt vi fjetret til skjermen og fulgte en ulidelig spennende rømning fra fengselet serien foregikk i. 

I de påfølgende tre sesongene ble den sitrende spenningen stadig mer utvannet. 
Men grunnkonseptet - det å rømme fra Fox River ved hjelp av kløkt og oppfinnsomhet - holder fremdeles vann. 

Derfor er ikke beslutningen om å lage spillet «Prison Break: 
The Conspiracy» helt bak mål. 
Her får du nemlig et gjensyn med den første sesongen av TV-serien, fra perspektivet til en agent for slemmingene i «The Company». 

Historien løper med andre ord parallelt med historien fra TV-serien, og spillbarheten veksler mellom sniking, puzzles, slåssing og interaksjon med de øvrige fangene. 

Så langt, så godt, som det heter, men veien til helvete er som kjent brolagt med gode intensjoner. 
Og stor mer enn gode intensjoner klarer jeg ikke å rose dette spillet for. 

Rent produksjons- og kvalitetsmessig befinner vi oss omtrent så langt unna spill som «Batman: Arkham Asylum», «Splinter Cell: Double Agent» og «The Chronicles of Riddick: 
Escape from Butcher Bay» det er mulig å komme. 

Skuespillerne fra TV-serien klarer heller på ingen måte å heve helhetsinntrykket, de må i steden håndtere et manus som er så pinlig at det får meg til å rødme. 

I tillegg er spillet krydret med fullstendig idiotiske sekvenser, som at hovedpersonen står og snakker om sine hemmelige planer i en diktafon ÉN METER fra vakter og andre fanger. 

Amatørmessig, er vel ordet jeg leter etter her. 

PS: PC-versjonen er testet. 
