Film:Hentesveisen svindel 

«American Hustle» er en film om å overleve, for enhver pris, «the american way». 
Det kan lett bli nokså komplisert. 

Løselig basert på en «sann historie» (de fleste amerikanske filmer synes å være dét for tiden), skal vi inn i et småslitent 70-tallsmiljø med et par småsvindlere, som plutselig befinner seg midt i et alt for stort plott. 
Det skal kreves noe nær genial middelmådighet å redde skinnet. 

La det være sagt: 
«American Hustle» kan være en smule vanskelig å følge. 
Særlig den siste timen får så mange tvister og plott, at det stundevis føles som man sitter med en nevefull løse tråder. 

På den annen side - og først og fremst - er filmen en herlig, løssluppen, uregjerlig bonanza av menneskelig dårskap, smartness, dumhet og innsikt. 
Det blir surrealistisk og heidundranes underholdning ut av det, fremelsket av en stilsikker og lekende regissør i spissen for et koppel skuespillere, som må ha hatt blant sine gladeste dager på settet. 

Christian Bale er det naturlige midtpunkt. 
Fet og krumbøyd og med et utstudert kretsmesterskap i hentesveis, skal det mye til før man fatter noen interesse for ham. 
Men det skjer, nesten mot formodning: 
Christian Bale har aldri - forsiktig sagt - vært en skuespiller som sprer varme rundt seg. 
Her har han våget å trå utenfor absolutt all forfengelighet, og beviser samtidig hva som bor i ham. 
Det er mye! 

Bradley Cooper er praktfull som den overivrige og livsudugelige FBI-agegnten; Amy Adams herlig presis og manipulerende som strevende eks-stripper med høyengelsk aksent og alias; Jennifer Lawrence ufattelig tarvelig og naiv som white-trash hjemmefrue. 
Og alle forstår at Satan sjøl sitter ved bordet når Robert De Niro trør til. 

10 Oscar-nominasjoner kan lett forsvares. 
Og en innholdsrik kinokveld garanteres! 
