Lady Gaga er bare så 2009
Plata er sånn passe, men i 2010 er det likevel Ke$ha som blir popfestens midtpunkt. 

|||ALBUM: 
Husker du «Where Is The Love»? 
Sangen Black Eyed Peas slo gjennom med i 2003, der Will.I.Am var politisk og Fergie bekymra. 
Det virker så lenge siden. 

Nå synger de om å feste mandag, tirsdag, onsdag, torsdag, fredag, lørdag, søndag og så gjør vi det igjen i hitlåten «Gotta Feeling». 
Politikk er for risky, kjærlighet oppbrukt. 

Sangene som var størst i 2009 handla om fest, enten det var Lady Gagas «Just Dance», Asher Roths «I Love College» eller David Guettas housepop. 

WhiskypussDerfor er det ikke så rart at når popstjerna Ke$ha lanseres, er det med en singel som handler om å pusse tennene i whisky. 

«Tik Tok» 

Kesha blir av denne anmelder frikjent for anklagen, for resten av plata står ikke i fare for å stjele noe inntekstgrunnlag fra Uffie og kollegene. 

SmurfeknappMed unntak av de remiksvennlige klubblåtene «VIP» og «Boots & Boys» er de resterende 11 låtene en rimelig ordinær samling av Max Martin-influert pop som tar vocoder, autotune og alle disse smurfeknappene til et nytt nivå. 

Det er nesten ikke naturlig vokal i det hele tatt, og de overlessede refrengene minner mer om Tokio Hotel enn halvtrendy bloggelektronika. 

Det skimtes en ru personlighet i stemmen til Kesha, og det hadde vært gull om denne kunne blitt stående som et slags hvileskjær i det oppjagede lydbildet istedenfor å bli manipulert og bidra til et i overkant masete og syntetisk lydbilde. 

Raver rundtDet som gjør at Rihannas «Rated R» funker, er jo nettopp stemmen hennes. 
Det er den som gir sjel til musikken! 

Et annet minus ved platen er dens tvil på eget konsept. 
Kesha gjør som Katy Perry, Lady Gaga og etablerer seg som en talsperson for girl power, post «Sex og singelliv». 
Visuelt og lyrisk framstår hun som den drita fulle, rundpulende skjøga som raver rundt slank og skamløs, og selv om det ikke er noe nytt over dèt, gir det hvert fall en mulighet til å skreddersy låter for jentevorspiel og dansegulv. 

«Your Love Is My Drug», «Take It Off», «Party At A Richs Dude's House» og «Blahblahblah» har alle hitpotensiale, men det er blant denne festkledde gjengen noen skikkelige festdrepere har sneket seg inn. 

«Stephen» og «Hungover» er slappe balladeforsøk uten troverdighet, og «Dancing With Tears In My Eyes» prøver febrilsk å repetere Kelly Clarksons fabelaktige Interpol-møter-Idol-låt, «Since U Been Gone», uten å lykkes. 

Litt av en festMed kritikerslaktede Lady Gagas suksess friskt i minne, skal man slett ikke kimse av selviscenesettende stjerner med et livsbejande låter. 

Plata er ujevn, hitpotensialet er enormt og selv om du heller bør investere i Little Boots, La Roux eller Annie, er det Ke$ha det blir mest interessant å følge med på i 2010. 

Jeg tror det vil bli litt av en fest. 
