«Knerten» knirker
En helt fantastisk barnehovedrolle redder dessverre ikke alt i filmen basert på Anne Cath. 
Vestlys barneklassiker. 

HAUGESUND (VG). 
Åpningsfilm, barnefilmfesten 2009. 

HANDLER OM: 
Lillebror og familien flytter fra byen til et falleferdig hus på landet. 
Det er 60-tallet, og fars undertøysagentur går slett ikke godt. 

Lillebror blir mye alene. 
Men ikke etter at Knerten faller ned fra et tre; en snakkende, vitende, småredd og trofast venn! 

DOM: 
To ting fungerer utmerket i denne filmen: 
Den animerte Knerten. 
Og Lillebror i Adrian G. Smiths helt utrolige skikkelse. 
Andrians innsats er den sterkeste og mest fenomenalt talentfulle norske barnerolle jeg overhode kan huske å ha sett. 
Knerten og Lillebror sammen er gull! 

Men det finnes dessverre også sterkt forstyrrende, svake elementer: 
Filmen ellers er relativt oppstykket. 
Den mangler den konsentrasjonsgivende, fortellende flyten. 
Noen innlagte sanger er riktig dårlige. 

(Da filmen ble anmeldt fra Haugesund i august, skrev jeg om vanskelig hørbar dialog. 
Jeg har sett filmen igjen på en bedre kino, og da var lyden helt i orden.) 

På den annen side: 
Filmen som helhet tar seg betydelig opp mot slutten. 
Så go`-følelsen sitter i alle fall igjen når man går ut av salen. 
