Osloduoen Lemâitre har beholdt sitt franskoppheng
Må fortsatt tåle å få Justice- og Phoenix-referanser slengt etter seg. 

EP: 
Osloduoen Ketil Jansen og Ulrik Denizou Lund er sikkert møkkalei av å få Phoenix, Justice og Daft Punk-referanser kastet etter seg. 
Men, de må nok stå i det en stund til. 

«Wait» har Justices durende synthbass i bunn og Phoenixs hardtarbeidende og funky gitarklimpring i front. 

Men det er egentlig underordnet hva man lar seg inspirere av så lenge sluttresultatet synger på en bra måte. 
Og det er ingen tvil om den disco-mettede elektropopen til Lemâitre gjør nettopp det. 

Finfine «High Tide» åpner med kalaset med funky elektrosoul, bakoverlente bassganger, fargesprakende lydornamentikk og trillende pianoakkorder, før dansefoten for alvor får noe å bryne seg på i nevnte «Wait». 

«Singularity» byr ikke på de mest originale vendingene, men materialet er godt håndverk og formålstjenelig i lange baner. 
