Anmeldelse:Emelie Schepps bestselgende krim er reinspikka vrøvl 

Svak oppstart på ny krimserie. 

Jana Berzelius er en vellykket jurist som arbeider som statsadvokat. 
Sammen med det lokale politiet skal hun etterforske drapet på avdelingslederen for Migrasjonverket. 
På åstedet finner de imidlertid få spor. 

Faktisk bare et par fingeravtrykk, som tydeligvis tilhører et barn. 
Et barn som gjerningsperson i noe som kan se ut som en ren likvidering? 
Også skuddvinkelen kan peke i den retningen. 

Slik er opptakten i Emelie Schepps første bind i en planlagt serie med Jana Berzelius. 
Vi får håpe det går bedre etter hvert. 

Håpløst plott 

Håpløst plott 

Noe så underlig, tenker statsadvokat Jena Berzelius, og blir kald helt inn i hjertet sitt. 
For har ikke også hun en liknende tatovering i sin nakke? 

Og slik blir jakten på drapsmannen også jakten på Jenas egentlige identitet. 
Hun har nemlig blitt adoptert som niåring. 
Med hundre prosent hukommelsessvikt. 

Verre og verre 

Og noe mer tror jeg rett og slett ikke jeg har å si om dette bokprosjektet. 
Det er jeg oppriktig talt lei meg for. 
Det ligger i ryggmagen min at debutanter skal oppmuntres. 
Det er sikkert en trøst for forfatteren at boka for lengst har blitt en bestselger i Sverige. 
