Tidenes skuffelse
Vi har ventet på oppfølgeren til «The 20/20 Experience» i fem år. 
Smakebiten «Can´t Stop The Feeling» gjorde ikke forventningene noe mindre, derfor er denne skuffelsen ekstra drøy å svelge. 

Åpningslåten «Filthy» er et bilde på slik albumet egentlig burde vært. 
Den er utforskende, futuristisk spennende og dansbar. 
Kanskje ikke en publikumsfavoritt, men et ekstra krydder i dagens musikkverden. 
Dessverre når ingen av de andre låtene opp til dette nivået. 

Tittellåten er et eksempel på hvor fryktelig galt Timberlake har tråkket i en suppe av sjangerblanding. 
Han ønsker å knytte sine sørstat-røtter og roots-musikk til sin metropolske, moderne sound. 
Resultatet er countrystemte melodilinjer, soul-orgel, funk-gitar og tidenes mest irriterende marimbalignende bass-sample som hjemsøker hele albumet – kanskje den dårligste fusjonen av sjangre til dags dato. 

Litt lenger nede på lista beveger han seg inn i tung hip-hop med låten «Supplies» – sendte låtskriverne denne sangen til feil person? 
Med unntak av tema som speiles i låtnavn som «Livin´Off the Land», «Flannel» og «Montana» mangler «Man of the Woods» en skikkelig rød tråd. 
Det virker som et desperat forsøk på å være nyskapende som går feil på alle mulige måter. 
