Kjære, hvordan skifter jeg kanal?
Egentlig skulle du jo tro at det var morsomt å drive en tv-kanal ei stund. 

Kjøpe inn filmer du liker selv, krydre med noen fete serier, fotball, selge reklame til lettlurte kunder, tjene lass med penger virkelig raskt, ta ut alle reklamemillionene før noen oppdager at alt drives med underskudd, siden alle regninger ennå er ubetalte, stikke av til en sydhavsøy under falskt navn og leve Boeing 777 på byttet, leende resten av livet. 

Men nå vet jeg hvordan det egentlig er. 
Det er bunnskrapende kjedelig. 

Et underbruk av RTL står visst bak dette spillet, der du skal forsøke å lokke seere og annonsører til din egen kanal. 
Jeg har ikke RTL lenger, men sist jeg sjekket var den full av tyskdubbede tv-serier fra slutten av 1980-årene, bayersk ompaporno og lederhosen-kledde mannfolk som dunket nedpå literkrus med øl og hadde allsang til Lieder som var schlägere da Limahls oldefar var ung mens de niglante på barmfagre eksemplarer fra Bund Deutscher Mädel. 
Altså god, gammaldags guttemoro, men kanskje ikke sånt som lokker veldig mange kjøpesterke seere under 71 år nord for Flensburg. 

Virkelighetens RTL er derimot hyperspennende i forhold til det tv-tilbudet du kan gi. 
Med kjipe serier og sur sjef er du tv-driver i Tellytown og omegn og må kjøpe inn nye tv-studioer, smiske med ordføreren, spionere på seere, hyre inn medarbeidere, flørte med sjefens sekretær, vel, egentlig ikke, sørge for at sjefen får viljen sin når han vil at du skal lage et show til om kokekunst, ikke sende voksenfilm midt på dagen, siden de pripne sensurfolkene da gjør det de kan best, du skal helst tjene masser av penger ved å reklamere for alle de tåpelige produktene folk reklamerer for i virkeligheten, skaffe plass til egenreklame og hvis jeg ikke slutter denne setningen, sovner jeg pigede selv. 
Nå har jeg ramset opp for mye. 

Tv er så klart en illusjonsfabrikk. 
Nyhetsoppleserne har kanskje dress— jakke og stramt slips, men går like gjerne i rosa surfershorts, siden du ikke ser den biten av dem likevel. 
Dorthe Skappel er nesten 45 år, skjønt virkelig yummy, også i virkeligheten. 
Filmer har bragt uvirkeligheten inn i folks liv siden før Roundhay Garden Scene. 
Det måtte da gå an å lage noe morsomt ut av alt dette? 
Men nei. 

Det er halvkronglete å finne frem. 
Sjefen din er et dass. 
Grafikken er på grensen til det akseptable, selv om det ikke er det viktigste i denne sjangeren. 
Men dette er ikke hovedinnvendinger. 
Det verste med dette spillet er at det er fryktelig, fryktelig kjedelig, og det trenger ikke videre utbroderinger. 
