Bergman går i reality-fella
Vi er mange som har fulgt og blitt glad i den sex-avhengige krimpsykologen Sebastian Bergman. 

Men i "Ikke bestått" kommer vår traumatiserte kriminalpsykolog Bergman ikke i mål. 
Av de fem bøkene om ham er det fortsatt "Den stumme jenta" som kommer øverst på favorittlista mi. 

Denne gangen virker det som om forfatterparet bak Bergman har hatt litt for dårlig tid og litt for mye agenda. 
Begge to har bakgrunn fra tv-bransjen, Hans Rosenfeldt har sågar skrevet manuset til "Broen". 

Vi snakker om en realitykjendis som blir drept i en nedlagt skole, skutt i hodet med en slaktepistol. 

Det første offeret blir fulgt av flere — og det viser seg at alle er mediekjendiser og at drapsmannen tester dem for allmennkunnskaper. 
Den som ikke består, dør. 

Så langt, så godt, kan man kanskje si. 

Men det blir for mye utenpå-aktig alvor her, og jeg greier ikke å ta verken Bergman eller teamet hans på alvor. 
Min helt blir den litt uvørne Billy, mens jeg kjenner at Sebastian Bergman ikke helt berører meg. 

Sex-avhengigheten hans blir mer en påstand enn noe jeg kjenner jeg kan ta inn over meg. 

Intrigen er heller ikke særskilt vrien å oppklare, slik at "ikke bestått" blir som en venstre-radikal og halvintellektuell og halvhjertet oppgjør med reality-seriene å regne. 
Og der slår forfatterne inn de berømmelig åpne dørene. 
