Radcliffe uten Humlesnurr
Daniel Radcliffe virker ubehjelpelig og rar når han ikke spiller Harry Potter. 

I det overtydelige australske barnedramaet «December boys» er han den triste pubertetsgutten i en liten gjeng med barnehjemsunger, men på tross av at Harry endelig debuterer seksuelt, ser han ut som om han venter på at Humlesnurr skal trylle ham bort eller at tannlegen skal trekke visdomstanna. 

Dette er en sånn film der jeg-stemmen forteller hva alle føler, og symfoniorkestets sympati-strykere smiler med buene sine på søndagsmåten. 
Fire barnehjemsgutter får sommerferie (desember i Australia) på et merkelig lite kyststed. 
Der kommer naken dame opp av vannet. 
Der bor en vakker motorsyklist. 
Der finner Potter ei troløs blondine med Heidi-fletter og Annika-shorts, og de fleste forsøker å konkurrere om vertskapets gunst for å kunne bli adopterte. 

Filmen er egentlig uenergisk og sutrete og fæl, men den kan komme til å hygge for de ekstremt tålmodige. 
Radcliffe er imidlertid en skuffelse for alle. 
