Duft av død kvinne
Magisk, morbid, skremmende og spennende. 

«Parfymen: 
Historien om en morder» er en sterk filmatisering av den tyske forfatteren Patrick Süskinds bestselger fra 1985. 
Eneste innvending er at sluttsekvensen blir i overkant magisk. 
Her mister regissør Tom Tykwer (kjent for «Løp Lola Løp») taumene. 

«Parfymen» forteller om Jean-Baptiste Grenouille, spilt av ukjente Ben Whishaw, som mot alle odds overlevde fødselen på fisketorget i Paris i 1744. 
Til gjengjeld ble han utstyrt med en uvanlig sterk luktesans. 
Og en lei evne til å etterlate seg død i sitt kjølvann. 

Jean-Bapitste vokser opp under harde vilkår, men får etter hvert jobb hos parfymemakeren Baldini (Hoffman). 
Her lager han helt nye, dånende dufter, og Baldinis skrantende butikk blomstrer igjen. 
Jean-Baptiste er besatt av tanken om å kunne preservere duften av alt rundt seg. 
Han interesserer seg ikke for noe annet i livet. 
Kanskje skyldes det at han selv er luktfri. 

Etter hvert tar han seg til parfyme-hovedstaden Grasse i Provence. 
Her smalner han seg inn mot vakre, unge kvinner, men kommer aldri over at han ikke fikk tatt vare på duften fra den første kvinnen han drepte. 

Snart han han imidlertid funnet sin metode: 
De drepte kvinnene iføres dyrefett og tylles inn i et klede. 
Ut av dette koker han sin magiske kvinne-ekstrakt, den ultimate parfymen. 

To og en halv time fyker avgårde. 
Regissør Tykwer har alt på plass; flott tidskoloritt, gode skuespillere og musikk som kler og utdyper handlingen. 
