Etter hvert er det som om han mister interessen for å lage et ordentlig plott
Frølich er tilbake i Kjell Ola Dahls nye krim om Scandinavian Star. 

Natt til 7. April 1990 ble det påsatt branner om bord i bilfergen Scandinavian Star. 
159 mennesker omkom. 
De egentlige årsakene til brannen har aldri kommet fram, og mange har kritisert både etterforskningen og behandlingen av de etterlatte. 
Kjell Ola Dahl er en av dem. 
Han har omtalt katastrofen som det største massedrap i etterkrigstida, og sammenliknet den med et nasjonalt traume på linje med 22. juli. 
Gjennom dokumentarene «Dødens seilas» (2012), og fjorårets oppfølger «Scandinavian Star, katastrofen og skandalene», påviser Dahl et elendig politiarbeid, manglende politisk vilje og mulig forsikringssvindel. 

Hensynsløs asylpolitikk 

Dette er åpenbart et tema Dahl ikke kan glippe, og nå har han bakt skipskatastrofen inn i en kriminalroman. 

Det er en frittstående oppfølger til serien om Gunnarstranda og Frølich, som Dahl egentlig satte punktum for i 2011 med «Isbaderen». 
I denne boka har Frølich hovedrollen, med Gunnarstranda i en mer perifer rolle. 

Frølich er nå en ikke særlig suksessrik privatetterforsker, som overlever på småoppdrag. 
Et av dem bringer ham i kontakt med smellvakre Mathilde. 
Hennes venninne jobber på et asylmottak i Hobøl. 
Der bor en ung traumatisert irakisk kvinne, som er på desperat jakt etter sin søster. 
Frølich påtar seg å finne søsteren, men blir oppsøkt av forfatteren Fredrik Andersen, som ber Frølich droppe oppdraget. 
Andersen sier ikke hvorfor, og dagen etter blir han drept. 

Hvor kommer så Scandinavian Star inn? 
Jo, den drepte har, i likhet med Dahl selv, skrevet en kritisk dokumentar om skipskatastrofen, som i denne boka går under det fiktive navnet Sea Breeze. 
Spørsmålet er om mordet er knyttet til See Breeze eller asylsaken. 
Et nytt drap tyder på det siste. 

Mister konsentrasjon 

Dahl har blitt omtalt som en litterær krimforfatter. 
Han skriver med korte, klare og presise setninger uten svulstigheter og klisjéer. 
Åpningen på «Søsteren» er da også slående god. 
Den har driv, action, tidskoloritt og litterær sjarme. 
Men så sklir det ut. 
Dahl vil både si noe om en hensynsløs asylpolitikk og om Scandinavian Star alias See Breeze. 
I bunnen ligger en ramsalt kritikk av norsk politi, her i form av den til dels korrupte og hevngjerrige Bjørn Thyness. 

Problemet er at Dahl ikke klarer å forene de to sakene på en litterært overbevisende måte, og etterhvert er det som om han mister interessen for å lage et ordentlig plott. 
Det blir mange løse tråder og episoder som ikke fører noe steds hen. 
Oppklaringen framstår skuffende uforløst og lettvint. 
