Test:Rimelig og dugelig Hyundai i40 

Vi har allerede konstatert at Hyundai i40 er en solid kandidat i mellomklassen. 
Men duger også den rimeligste dieselversjonen? 

Da vi testet i40 første gang på norsk jord i fjor ble vi imponert. 
Da dreide det seg imidlertid om en dyrere modell. 
Nå har vi kjørt den rimeligste dieselmotoren for å finne ut om den er god nok i en bil som ellers imponerer på mange områder. 

Fra 280.000 kroner 

Motoren i vår testbil er en 1,7-liter med 115 hester og 260 newtonmeter. 
Det er på nivå med hva de fleste konkurrentene også har som innstegsmotorer i denne klassen. 
Denne finnes også med 136 hester, men da må du ut med 27.000 kroner ekstra, med samme utstyrsnivå. 
115-hesteren er imidlertid også tilgjengelig i en enklere utstyrsutgave, og da er prisen 280.000 kroner, mot 335.000 for billigste utgave med 136 hester. 
Prisene er for stasjonsvogna. 

Du kan med andre ord spare en god del penger på å velge den svakeste utgaven. 
Og 280.000 kroner er en rimelig innstegspris i denne klassen, og en del tusenlapper under mange av konkurrentene. 
Forøvrig finnes det en bensinmodell med 135 hester som er enda et par tusenlapper billigere, men de fleste vil nok velge dieselmotoren i en bil som dette. 

Moderat, men tilstrekkelig 

Spørsmålet blir da om motoren er sterk nok i en såpass stor bil som i40 tross alt er med sine 477 lengdecentimeter og 1.485 kilo. 
På papiret er ytelsene moderate. 
0-100 tar 12,9 sekunder, også det omtrent som tilsvarende motoriserte konkurrenter. 

I praksis oppleves motoren helt grei under vanlig kjøring. 
Den føles ikke spesielt svak på lavere og middels høye turtall. 
Også med litt last går dette helt greit. 
Men det merkes at effekten tross alt er ganske beskjeden når du trenger det lille ekstra og lar motoren få litt høyere turtall. 

Fra om lag 3.000 omdreininger og oppover føles motoren en smule seig, og det blir tydelig at dette ikke er noen utpreget sprinter. 
Men i hverdagen tipper vi det er sjelden du vil merke så mye til dette. 

Følelsen er også fullt på høyde med det du kan regne med sammenlignet med konkurrentene. 
Så er da også motoren et lite hakk sterkere enn den som eksempelvis sitter i tilsvarende Volkswagen Passat. 

Billigst er gjerrigst 

Forbruk og utslipp er også på høyden. 
Den billigste utgaven har et CO2-utslipp på lave 113 gram CO2 og et forbruk på 0,43 liter per mil. 
Dette blant annet takket være et start/stopp-automatikk. 
De dyrere utstyrsutgavene har ikke dette og bruker 0,50 liter per mil og slipper ut 131 gram CO2. 

En sekstrinns manuell girkasse er standard, og denne passer bra til motoren og norske kjøreforhold. 
Sjaltingen mellom de ulike girene går rimelig kjapt og smidig og utvekslingene er et godt kompromiss mellom akselerasjon i lavere hastigheter og komfort og forbruksoptimering i høyere hastigheter. 

God komfort 

Ellers oppleves i40 som en relativt komfortabel bil. 
Den kjennes forholdsvis stor på veien, noe som blant annet skyldes et rimelig mykt fjæringsoppsett. 
Det gir god fjæringskomfort, spesielt der veien er av god kvalitet. 
Også støynivået er rimelig komfortabelt. 

Kjøreegenskaper 

Kjøremessig kan det kjennes som Hyundai har hatt Ford Mondeo som referanse. 
Den byr på klassens kanskje beste kompromiss mellom kjøreegenskaper og komfort. 
Hyundai har også lykkes rimelig godt her, selv om de ikke er hundre prosent på nivå med Ford. 
Det mangler en liten smule på presisjonen i kjørefølelsen, men dette er likevel mer enn godt nok for de fleste. 
Ikke minst bidrar balansen i bilen, som er litt mindre understyrt enn i mange av konkurrentene, til at du kan ha det litt morsomt på svingete veier. 

Dersom man provoserer, er det ofte hekken som slipper først, men vi opplevde ikke dette som dramatisk siden det skjer gradvis og fordi vi opplevde at ESP-systemet rettet bilen effektivt opp igjen. 

Vellykket interiør 

Blant de tingene som har imponert oss med i40 tidligere er de gode plassforholdene, spesielt i baksetet, og høy kvalitetsfølelse. 
Her er det slettes ingen grunn til fordommer. 
I40 holder høyt nivå i klassen også innvendig. 
I tillegg burde designen utvendig også være godt tilpasset det europeiske markedet. 

Relevant alternativ 

Alt i alt mener vi derfor at i40 er blant de aller beste bilene i klassen. 
Og selv om denne minste dieselmotoren ikke har voldsomt imponerende ytelser, er den sterk nok til å dekke de praktiske behovene til mange. 
Når prisen da i tillegg er såpass rimelig, er den absolutt verdt å tenke på dersom du skal ha en bil i denne klassen. 
