Spillanmeldelse:«MAG» 

Tanken er fantastisk, men i praksis er «MAG» en umulighet. 
Inntil videre, i alle fall. 

«World of Warcraft» og «Modern Warfare»-serien er noen av de mest økonomisk innbringende underholdningsproduktene i nyere tid. 
Så det er jo egentlig ikke så rart at Sony prøver å lage en blanding av de to. 

Okay, dette bringer «MAG» til torgs: 256 spillere møtes i enorme kamper online, og ved å bruke tradisjonell militær befalsorden, skal man kunne koordinere hele krigen. 

Nøkkelordet er en jevn strøm av kommunikasjon. 
Kompanilederen snakker med tropplederne, tropplederne snakker med laglederne, og laglederen snakker med deg - fotsoldaten på denne enorme slagmarken. 
Eller, sånn burde det i alle fall vært. 

For «MAG» avdekker primært én stor svakhet i Playstation 3 som en onlinespillmaskin. 
Det følger ikke med noe headset når du kjøper konsollen (som det gjør til Xbox 360), så PS3-eiere flest har ikke mulighet til å prate sammen når de spiller. 
Og dermed er det kanskje litt meningsløst å lage et spill hvor hovedingrediensen er samarbeid og kommunikasjon? 

Men kommunikasjonsbrist til tross; «MAG» er en teknisk milepæl. 
Det å spille 256 spillere online samtidig på et enormt kart burde ikke være mulig - i alle fall ikke med jevn bildeoppdatering og helt godkjent grafikk. 
Det er noen bugs her og der, og et noe lavere tempo enn i for eksempel «Modern Warfare 2», men jevnt over er den tekniske utførelsen spillets sterkeste side. 

Kontrollen er imidlertid ikke så god som den burde vært. 
Vi har mer eller mindre kommet frem til en universell standard for hvordan styringen i slike spill burde være, og det er ikke noe poeng å flytte rundt på knappene bare for å gjøre det. 
Det verste eksemplet er når du skal kaste granat. 
Den er minst to knappetrykk og tre-fire sekunder unna. 

Et annet problem er settingen. 
Innledningsvis må du velge side i denne konflikten, «Skyggekrigen». 
Valor er de erketypiske amerikanske soldatene, Raven er den teknisk overlegne europeiske fraksjonen, og S.V.E.R. er en blanding av østeuropeere, russere og kinesere som stereotypisk nok ser ut som terrorister hele gjengen. 
Den siden du velger, skal du kjempe for resten av spillet. 

Utvikleren prøver åpenbart å lage en tilhørighet, en lagfølelse - kanskje til og med en ansvarsfølelse ovenfor fraksjonen du velger, men det er rett og slett ikke godt nok. 
Konflikten blir bare overfladisk oppsummert i noen minutter, og det er ikke gjort noen ting for at jeg skal føle noen spesiell tilhørighet overfor fraksjonen jeg velger. 

Og denne mangelen på tilhørighet finner vi igjen på slagmarken. 
Fordi folk ikke kommuniserer blir det ikke noe lagfølelse, og det igjen gjør det vanskelig å finne akkurat sin rolle på slagmarken ved siden av 255 andre. 
Dine prestasjoner føles så små og meningsløse i det store bildet, og det gjør noe med motivasjonen. 

antonsen_86: 
Dette var traurige greier. 
Alt virket så platt og stivt. 
Må store forbedringer til for at jeg i det hele tatt skal vurdere dette. 
Diskuter MAG her! 

Et annet opplagt problem er selvsagt å skrape sammen nok spillere til de største kampene. 
Tenk bare når du skal spille et hvilket som helst annet onlinespill. 
Du sitter i lobbyen og venter på at begge lag skal fylles opp. 
La oss si at det er 16 spillere totalt. 
Du blir utålmodig når du har venta i to-tre minutter. 
Se for deg at du skal vente på 255 andre spillere. 
Da er det bare å smøre seg med tålmodighet... 

Jeg er helt åpen for at «MAG» kan vippe opp ett og kanskje til og med to terningkast i fremtiden. 
For det er et spill som må modnes. 
Akkurat som med SOCOM-spillene, så tar det antagelig noen måneder før man sitter igjen med en hard kjerne som faktisk vil kommunisere og spille «MAG» slik det er ment å spilles. 

Men basert på det vi har testet, føles foreløpig «Battlefield: 
Bad Company 2» som et klart bedre spill om du vil ha et noe mer strategisk alternativ til «Modern Warfare 2». 

PS: 
«MAG» er kun tilgjengelig på Playstation 3, og kan kun spilles online. 
