Treg smørje om fri vilje i «Divergent»
Når det endelig skjer noe i «Divergent», er filmen snart slutt. 

I Harry Potters univers blir elevene delt inn i skolehus av en magisk hatt. 
I Divergent blir alle mennesker delt inn i fraksjoner etter lynne: 
De uselviske, de fredsommelige, de sannferdige, de fryktløse og de lærde. 
Vi blir enklere å kontrollere på denne måten, er mantra i denne dystopiske filmen. 

Vår heltinne er Tris (Shailene Woodley), hvis prøveresultater er uklare. 
Hun kan passe inn i flere forskjellige fraksjoner, og det kan ikke lederne ha noe av. 
Hun ender opp med å velge de fryktløse, som ikke fremstår som særlig modige, men mer som en gjeng rampete punkere. 

Fri vilje og den menneskelige natur er et yndet tema i science fiction. 
Skal du først stjele, bør du i alle fall ha respekt nok til å lage en god film. 
Dessverre er Divergent en sidrumpet og langdryg affære. 
Det er synd, for anslaget er godt. 
Skildringer av et samfunn delt inn i kaster, er spennende. 
Men idet Tris tar sitt valg, går historien i stå. 

Altfor lang 

Filmen varer i 2 timer og 20 minutter, og det er minst 45 minutter for lenge. 
Historiens midtparti varer og varer, men det skjer ingenting! 
Vi får se endeløse scener med slåssing, skyting, trening og mentale øvelser som former vår hovedpersons psyke. 
Historiens fremdrift og handling stopper opp. 
Personutvikling er vel og bra, men en klar, narrativ struktur er viktigere. 
Å se på folk trene i timevis, er faktisk ganske kjedelig. 

Når det lille som er av plot blir avslørt, tar filmen seg betraktelig opp, men da er det plutselig slutt. 

Det er synd at en film med et godt anslag faller sammen. 
Det er ikke skuespillernes feil, de gjør det beste ut av sine stereotype karakterer. 

Kate Winslet leverer en iskald tolkning av den manipulerende lederen. 
Woodley er god, men litt anonym, mens Theo James er solid, og ikke minst sexy, som den mystiske treneren. 
Han kommer nok til å få mang en tenåringsjentes hjerte til å banke litt raskere. 

Filmen føles også som et kynisk markedsprodukt laget for å tjene penger. 
Fansen får nok det de kommer for, men regissør Neil Burger kunne laget en film som fanget utenfor den harde kjerne. 
Det har han ikke greid. 
