Clooney i TVNorge-bolle
Familie-dramaet "The descendants" er blitt en forslitt standard-historie av den sorten som blir laga for å selge Kleenex, og poengene er verken mange eller spesielt gode. 

Amerikansk drama. 
2011. 
1 time, 55 minutter. 
Tillatt foralle. 
Regi: 
Alexander Payne.Med George Clooney, Shailene Woodley, Amara Miller, Nick Krause, MatthewLillard. 

Amerikanere lever inne i ei boble som hindrer dem i å severden. 
Inne i denne pseudo-virkeligheten er Newt Gingrich politiker og GeorgeClooney skuespiller. 

Det er ikke alltid lett å ta dem alvorlig. 

"The descendants" er en Hawaii-pakke med enkeltukeblad-innhold. 
De overatlantiske Oscar-erogenene blir pirra av mangenærbilder med tårer og sorg, og så lenge folk griner på film, er det ingen sombryr seg om at det ikke finnes en skikkelig handling, en holdning eller etpoeng. 

George Clooneys ukontrollerbare kone ligger i koma, ogGeorge skal takle den mannsfjerne oppdrager-rollen som om den var atomfysikk.Han skal også ordne en av disse evindelige business-dealene som plageramerikansk film med sine finanstekniske uvesentligheter. 

Clooney ser ut omtrent slik Tom Selleck gjorde i"Magnum". 
Han illuderer følsomhet ved å se langvarig forvirra ut, oghan går rundt i allmenn-menneskelige shorts. 
Over bildene durer hans monotonefortellerstemme: 
God aften, mitt navn er Cox. 

Den sinte tenåringsdattera røper at den døende dama var utro(med Matthew Lillard fra "Scooby Doo" av alle ting), og så handlerresten av filmen om at George (fremdeles i shorts, og fremdeles med forvirrafjes) skal finne damas elsker sammen med de to sinte døtrene sine og enkarikert dude som heter Sid. 

Det blir mye triste fjes. 
Det blir mye Fretex-brukteresonnementer. 
Det blir klimprende Hawaii-musikk som klistrer seg til huden somsvovelsyre, og det blir en følsomhet som liknertarmgass når den bobler i badekaret. 

Før fantes noe som vi kalte TVNorge-filmer. 
De var billigeTV-greier om familieting, og de ble laga for å selge Kleenex. 
Her er en medkrem. 

Jeg skal si noe om George Clooney. 
Kvinner har lett for åforveksle virkningen på egen seksualitet med filmkunst, slik menn gjorde medMarilyn. 
Det er OK. 
"ER" var laga for det. 
Men det var aldri meningenat Clooney skulle få Oscar for grining. 
