Le Bureau sesong 3: fransk spionsensasjon |Anmeldt av Asbjørn Slettemark 

En fransk agent er fanget i dypeste IS-territorium. 
Spionserien Le Bureau får deg til å glemme Homeland. 

Dypt inne i et vaklende IS-okkupert territorium sitter en franskmann fanget. 
Han påstår han er læreren Paul Lefebvre, enten han snakker med andre fanger eller den russiske IS-soldaten som avlegger traumatiserende besøk på den varme, skitne cellen. 
Paul Lefebvre er egentlig Guillaume Debailly, kjent i den franske etterretningstjenesten DGSE under kodenavnet Malotru. 

Overlevelsessjansene blir mindre minutt for minutt 

Gjennom to sesonger av Le Bureau har vi fulgt ham som agent i Damaskus, hjemkalt spion i Paris og nå altså som verdifull, sannsynligvis dødsdømt IS-fange. 
Hans hjemlige tjeneste benytter seg av alt som finnes av bakkanaler og kontakter, de vet at for hvert minutt som går av denne tredje sesongen av Le Bureau blir overlevelsessjansene hans stadig mindre. 

Som seer følger vi både Pauls desperate kamp for å overleve og ikke falle for IS’ psykologiske triks, samtidig som vi blir med inn i de pregløse kontorlandskapene til DSGE-avdelingen Le Bureau des Legends, hvor den snart pensjonerte Henri Duflot styrer en liten gruppe sylskarpe agenter og analytikere. 

Minner om kultserien The Sandbaggers 

Dette gir serien en ganske så perfekt balanse mellom svett og tett rømningsdrama ute i IS-land og computertastende nerderi med GPS-overvåking og kodeknekking som 9-4-jobb. 
Kontorscenene minner ikke så rent lite om den glemte kultserien The Sandbaggers, hvor Ray Marsden leder en gjeng etterretningsbyråkrater som styrer Englands kontraspionasje, mens de dampende ørkenscenene sender tankene til Hatufim, også kjent som den israelske originalen Homeland ble basert på. 

Dramaversjonen av utenriksnyhetene 

Referansene til tross, Le Bureau står bredbeint og støtt som en ny seriestormakt. 
Etter tre sesonger er det så man rent glemmer at Homeland en gang var det mest spennende man kunne se på TV. 
Mathieu Kassovitz er glimrende som Paul Lefebvre/ Guillaume Debailly, og omgir seg med solide skuespillere som spiller både tydelig drama og subtil kontorthriller. 

Seriens store stjerne er likevel det tett nøstede plottet. 
Alle mulige moderne seriekrav til fremdrift og rollefigurutvikling møtes, samtidig som historien blir så nær og aktuell at det fremstår som dramatisering av siste års utenriksnyheter. 
Jeg hadde ikke blitt overrasket om Al Jazeeras egen Bilal Abdul Kareem hadde dukket opp i bakgrunnen mens snikskytterkulene fyker rundt. 

Uoversiktelig og kaotisk 

Allianseglade krigsherrer, konspirerende mellomledere, politikere som skitner til hendene, desperate IS-frilansere og tause kurderkrigere – sammen lager de Irak og Syria til det uoversiktlige og kaotiske området Raqqa og omegn var frem til IS-bastionen falt nå i oktober. 
Le Bureau er da også delvis basert på fransk etterretnings egne historier, og skal etter sigende ha fått tommelen opp fra DGSE for sin fremstilling av byråkrati, krig og spionasje. 

Frankrike har levert spennende innhold til det internasjonale seriemarkedet de seneste årene, med det stemningsfulle spøkelsesdramaet Les Revenants som en av flere minneverdige fortellinger. 
Når NRK nå omsider får etterretningsserien Le Bureau ut på nettspilleren sin, er det ikke noen tvil: franskmennene lager per dags dato det mest gripende, spennende spiondramet du kan se. 
Ikke gå glipp av dette. 
