Det store vendepunktet
Er det helt sikkert at kjærligheten overvinner alt? 

Hva ville du gjort hvis kjæresten din brått ble dypt troende og endret livsstil helt? 

Det er utgangspunktet for en film som både ser på situasjonen i etterkrigstidens Bosnia, og tematiserer en allmenn, hyperaktuell og samtidig tidløs konflikt. 

Luna (Zrinka Cvitesic) og Amar (Leon Lucev) er et ungt, moderne par i dagens Sarajevo. 
Den norske tittelens dobbeltbetydning spiller både på parets ønske om å få barn — eventuelt ved hjelp av assistert befruktning - og endringsprosessen Amar går gjennom da han etter å ha mistet jobben trekkes inn i et fundamentalistisk muslimsk miljø. 

Filmen åpner med at Luna, kledd i undertøy, studerer kroppen sin gjennom mobilkameraet. 
Det stanser ved navlen. 

Scenen er betegnende for Jasmila Zbanic' naturalistisk-poetiske filmspråk — i en annen, vakker scene ligger Luna i sengen og ser på den fraværende Amars sovende ansikt på hodeputen ved siden av - via en filmsnutt på mobilen. 

Samtidig er scenen karakteristisk for Zbanics filmatiske metode, måten hun gradvis avdekker sår, traumer og polariseringer i en befolkning fortsatt merket av krigen. 
Slik sett bedriver Zbanic en slags bosnisk navlebeskuelse. 
Men den er nødvendig, og den er alt annet enn innadvendt. 

Karakteristisk er også Zbanics tilnærming til islam. 
I stedet for å tegne opp et fiendebilde, viser hun et mangfold som strekker seg fra Lunas familie - der de feirer Id med mat og alkohol - til Amars saudiarabisk orienterte trosfeller, der kvinnene er kledd i chador og niqab, og det praktiseres flerkoneri. 
Noe Luna reagerer på med raseri. 
Med enkle, men virknings- fulle grep gis vi også mulighet til å forstå Amars tiltrekning og valg. 

Som i debutfilmen «Grbavica» greier Zbanic å formidle såre, gjennomgripende øye-blikk - mennesker på bristepunktet - uten å bli melodramatisk eller sentimental. 
Tonen er neddempet, tidvis humoristisk. 
Filmen er fasettert og kompleks og likevel ukunstlet. 
Det skyldes ikke minst særdeles godt skuespill i alle ledd, særlig mellom Cvitesic og Lucev. 

Nydelig foto og fargebruk gjør dette til en vakker og fascinerende film man også kan bli litt klokere av. 

BRITT SØRENSEN 

Enig med vår anmelder? 
Si din mening her. 
