Ujevn Kaizers-kopi fra Janove
Leter fortsatt etter en retning. 

ALBUM: 
«Alle gjekk og sang på 'Ompa til du dør'», synger Janove (Ottesen) på avslutningslåten på «Hengtmann», «Drittsekk». 
Det kan ikke være lett å bli sammenliknet med og målt opp mot en av norsk rocks mest overraskende norske - og internasjonale - suksesser, Waits-inspirert sigøynermusikk fra Jæren. 
På dialekt. 

Men Janove kommer ikke utenom det. 

Kaizers 

Og nå er det ikke sånn at Janove distanserer seg fra ompa-orkesteret. 
Bandet har tatt en pause etter en omfattende avskjedsturné i 2013, og det er uvisst om de kommer sammen igjen. 
Men det er ikke så viktig, for var du fan av Kaizers er det lett å være fan av Janove også. 

Lydbildet er ikke like tungt, men det er rett og slett ikke så lett å skille Kaizers fra Solo-Janove - og omvendt. 
Det har selvfølgelig også mye med stemmen å gjøre. 

OnklP og Ane Brun 

En låt du kan ha hørt fra «Hengtmann» er singelen «Drittsekk», med OnklP som gjest. 
Det funker sånn passe, kanskje fordi de har lite til felles. 

Da har han mye mer hell med samarbeidet med Ane Brun på «Våpen», som er albumets beste spor. 
Det er en ballade, og derfor ganske utypisk for dette albumet. 

Det skyldes både Anes deltakelse og det faktum at Janove ikke «stresser». 
Janove utnytter også stemmen bedre enn på de øvrige låtene, og de to kler hverandre godt. 
Dette sporet burde han fulgt i større grad. 

«Våpen» har dessuten en tekst som er til å forstå. 
Det er ikke alltid tilfellet med Janove, om det er et mål. 

Fire gode og fire svake 

Janove har slitt litt med å finne sin plass og sin egen «stemme» etter suksessen med Kaizers Orchestra - som måtte ta slutt en dag. 
Åtte studioalbum ble det fra 2001 til 2012. 

At Janove var frontmann betyr ikke nødvendigvis at han kan surfe over i en vellykket solotilværelse. 
Det står og faller på låtene, og «Hengtmann» er et godt eksempel på hvor viktig det er. 

Kort fortalt kan vi si «Hengtmann» åpner med fire gode og avslutter med fire svake låter. 
Det holder ikke. 
Minst vellykket er «Klappjakt», og «Øyeblikkfanger», som bare blir masete. 

Famler 

Janove solodebuterte med engelskspråklige «Francis' Lonely Nights» (2004) mens han var med i Kaizers Orchestra, så solokarrieren ble først alvor med den noe pretensiøse «Artisten og Marlene» i februar i fjor. 
Marlene-figuren dukker for øvrig opp igjen i første spor på «Hengtmann», «Engel». 

Kaizers Orchestra hadde en retning. 
Janove famler litt i rommet mellom Kaizers og mer tradisjonell pop. 
Han hadde vært en mer interessant artist om han hadde frigjort seg mer fra sitt gamle band. 
