Guitar Hero
SPILLTEST: 
Uten tvil det mest rocka spillet i historien er også blant de mest underholdende. 
Uansett om du liker rock eller ikke. 

Vi innrømmer det like greit med en gang: 
Vi er ikke noen store rockeentusiaster. 
Det er andre sjangere undertegnede foretrekker. 
Men når vi forstod konseptet med Guitar Hero, var det fullstendig logisk at dette var partyspillet vi ventet på, rock eller ikke. 
Guitar 
Hero treffer våre primære behov med sitt testosteronfylte grensesnitt, det graver frem vår underbevisste, fornektede ønske om årocke. 

LES OGSÅ: 

Bare fordi spillet kommer med en liten plastgitar som kontroller. 
Helt liten er den altså ikke, den henger komfortabelt rundt halsen, og føles robust nok til å tåle et par fuktige fester. 

Utviklerne Harmonix er mestere av rytmespill, noe alle som har spilt FreQuency eller Amplitude kan uttale seg om. 
Og Guitar Hero beveger seg faktisk ikke nevneverdig langt fra rammeverket. 
Det handler tross alt om å trykke på riktige knapper til riktig tid. 

Verdens feteste kontroller 

Selve gitaren er verktøyet til å utføre disse spektakulære musikksekvensene. 
Der hvor en normalt ville berøre strengene, er det en slags plastknapp vi kan trykke oppover og nedover. 
Og helt ytterst er det fem knapper som brukes til å trykke inn grepene eller enkeltnotene. 
Det geniale er at det sitter øyeblikkelig. 
Har du en anelse om hvordan en gitar fungerer, kan du spille Guitar Hero. 

Det er oppsiktsvekkende at en så stor del av spillet er viet til enkeltspillerdelen, og at denne er meget bra gjennomført også spillbarhetsmessig. 
Guitar 
Hero er definitivt et spill du kan like godt nyte alene som med venner. 

Enkeltspillermodusen lar deg altså bevege deg oppover karrierestigen. 
Du kan velge mellom en del personligheter som skal representere deg, og spiller låt etter låt i varierende vanskelighetsgrader. 
Etter hvert som du kommer deg gjennom de forskjellige låtsamlingene, låser du opp større og mer imponerende konsertlokaler. 

På høyere vanskelighetsgrader tjener du også penger, noe som kan brukes på å kjøpe mer musikk, nye gitarer og andre kuriositeter. 

Ukomplisert, men krevende 

De enkleste sangene krever ikke stort mer enn grunnleggende rytmekunnskaper. 
Men når du beveger deg nærmere og nærmere Expert-nivået, kreves det mer og mer. 
I stedet for å trykke inn generelle riffs, må vi spille enkeltnoter, og det i vanvittig tempo. 
De letteste sangene bruker også bare tre av grep-knappene, mens på høyere vanskelighetsgrader brukes alle fem. 

Låtutvalget er imponerende bra. 
Harmonix har gravd frem dinosaurer som Deep Purple og Black Sabbath, og krydret de med nykomlinger som Franz Ferdinand (riktignok er alle sangene coverlåter, det var tydeligvis vanskelig å klarere rettighetene til originalsangene). 
Det er 30 sanger til sammen, med herlig variasjon i vanskelighet og spilleteknikk. 
Og du kan kjøpe mer musikk, dessverre kun fra ukjente, lokale musikere (det hører med til historien at flere av utviklerne i Harmonix spiller i bandene selv). 
Låtene er delikat remixet, slik at gitarsporene er en anelse høyere enn resten av instrumentene. 

Og for å optimalisere testosteron-produksjonen, er det til og med lagt inn funksjoner som å løfte gitaren opp i luften for å sanke inn ekstrapoeng. 
Rock! 

Spillbarheten til Guitar 
Hero har funnet den herlige balansen mellom å være simplistisk og sofistikert. 
Spillet krever mer og mer, men gir så utrolig mye tilbake. 
Det er sånn et sosialt partyspill skal lages. 

Best med flere 

Og partyspill er det. 
Du kan koble til en ekstra gitar (det er en investering  spillet koster over 800 kroner), og to personer kan rocke mot hverandre. 
Hver deltaker har da oppgaven med å spille hver sin del av sangen, og den totale poengsummen kan i etterkant sammenlignes. 
Vi anbefaler virkelig å prøve dette i større forsamlinger. 

Guitar Hero er timesvis med fantastisk underholdning. 
Både alene og sammen med andre. 
Det er et unikt konsept, som ikke bryter grenser når det gjelder konsept, men har en utførelse som er bedre enn forventet. 

Vi tør påstå at det er et må ha spill til PlayStation 2, selv om du ikke er en rocker, selv om du ikke er musikalsk av deg. 
Underholdningsverdien er uendelig høy her, og er det ikke det spill skal handle om, når alt kommer til alt? 

For å oppsummere: 
Vi har vondt i fingrene, men i kveld skal vi på en Guitar Hero-fest. 
Og på lørdag på enda en. 
Vi er frelst! 
