Mira Craig:«Mira Mira» 

(Homemade/Bonnier Amigo) 

(I salg mandag) 

Høyenergisk crunk-heksebrygg fra Norges mest originale debutant på en lang stund. 

Det har gått gjetord om Mira Craigs platedebut en lang stund, helt uavhengig av hennes herostratisk berømte opptreden før Fugees-konserten som førte til knust kneskål før jul. 

Mira holder hva hypen har lovet, iallfall på klubbsiden. 
«Mira Mira» - med sjarmerende hjemmesnekret sound - har en første halvdel som syder av liv og ekstrem dansbarhet. 
Her boltrer hun seg i rytmer fra de fleste verdensdeler, fra Afrika via Karibia, USA, Japan og Midtøsten, før hun vender helt tilbake til den norske folkemusikken på låter som «Trouble» og «Huldra». 

Her har Mira allerede funnet sin helt spesielle og originale form - en eggende, småskummel og fantastisk funky miks av allehånde stilarter som sender tankene over både på arabisk magedans, karibisk voodoo, svett sørstats-crunk, norsk huldrelokk og indiske slangetemmere. 
Dessuten har hun en rå og høyst selvbevisst kant i stemmen som kler uttrykket perfekt. 
Men Mira er noe overivrig i å vise frem alt hun kan på en gang, ikke uvanlig for boblende kreative debutanter. 
Blant annet holder ikke låtene samme mål mot slutten av platen, hvor helheten taper fokus samtidig som tempoet roes. 

For det er som forførerisk klubbdronning Mira Craig fremstår på «Mira Mira», og som debutant regnet er hennes førsteplate til tider oppsiktsvekkende. 
Kanskje ikke rart at platetittelen - oversatt fra spansk - også kan bety: 
«Se her! 
Se her!»... 
