Restaurantanmeldelse:Middels prima 

Prima Fila er en sentralt plassert italiensk restaurant i Oslo, men maten er ikke noe å skryte av. 

– 
Ikke rart det er mye turister her, sier spisefølget. 
Vi har labbet forbi troll, nisser og strikkegensere i flere souvenirbutikker, og fått oss en fin plass ved vinduet på Prima Fila, få meter unna Oslo rådhus. 
Her er det både japanere, tyskere og amerikanere, i tillegg til noen par og venninnegjenger. 

Prima Fila 

Adresse: Fridtjof Nansens Plass 5. Tlf. 
22420104. 
primafila.no 

Hva vi spiste: 
Gratinert avokado og bruschetta al pomodora til forrett. 
Kyllingbryst fylt med parmaskinke, hjortefilet og tagliatelle med skalldyr til hovedrett. 
Pannekaker med mascarponeost til dessert. 

Hva det koster: 
Forretter 89–149 kr. Hovedretter: 
Pasta: 
159–189 kr. Dessert 85–135 kr. 

Hvem passer det for: Par, vennegjenger og barnefamilier. 

Vegetarretter: 
Bruscetta al pomodoro og grønn salat. 

Rullestolvennlig: 
Nei. 
Toalett i kjelleren. 

Lydnivå: 
Behagelig. 
Her trenger du ikke heve stemmen. 

Innsidetips: 
Det går kjapt med maten, så her rekker du en kjapp middag før teater eller kino. 

Miljø: 3 

Meny: 4 

Mat: 3 

Service: 4 

Verdi for pengene: 
3 

17 av 30 poeng 

Lunt og hyggelig lokale 

Variert meny 

Trivelige servitører 

Tamme smaker 

Vi sitter og blomstrer uten tilbud om vått eller tørt en god stund, før en trivelig italiener deler ut menyer. 
Vi er tre stykker ute denne kvelden, og starter med å dele to forretter, en kald og en varm. 

– Klassisk, men denne har jeg smakt mye bedre andre steder, sier spisefølget. 
Den kalde forretten, bruschetta al pomodoro, kommer på få minutter, og består av ristet hvitløksbrød med løk, tomater og basilikum. 
Retten koster kun 89 kroner, men er veldig liten. 
Smaken er også tam. 
Vi kjenner lite til hvitløken og tomatene burde smakt mer. 

Say cheeze! 

– 
Denne er mye bedre! 
Den varme forretten er god. 
Biter av perfekt modnet avokado bader i en hvitvinssaus sammen med bitte små reker og kamskjell, ikke noe ferskt her, champignon, hvitløk og masse smeltet ost over. 
Det smaker mest av den gratinerte ost, men retten er god, litt salttung, og gir mye mat for pengene. 

Den trivelige servitøren byr på seg selv, men må gjerne fortelle om maten vi får. 
Det er også fint om man venter i to minutter med å bære ut hovedrettene. 
Nå får vi veldig samlebåndfølelese, for det er stas om middagen varer lengre enn 20 minutter. 

Hjort må bort 

– Prima 
Fila er et hyggelig og lyst sted om du sitter ved vinduet, men lengre inne er det litt mer kantinepreg og flere dårlige plasser. 

Hovedrettene byr på varierende kvalitet. 
Mest skuffende er hjortefileten. 
To kjøttbiter er alt for tørrstekte, og hverken soppkremen, den tamme viltsausen, potetene eller de strimlede grønnsakene innfrir. 
En stor skål med tyttebærsyltetøy frisker opp den salte porsjonen, men kan ikke redde hjorten. 

– 
De har en variert meny med mange retter, men bør kanskje kutte ut enkelte. 
Greit at man er et turiststed og skal tekkes mange, men 299 kroner for denne hjorteretten bør man snarest kutte bort, mener spisefølget. 

Stort, men for tørt 

Kyllingbrystet er bedre, men heller ikke en vellykket rett. 
Det er fylt med litt parmaskinke, mozzarella og soltørkede tomater, men det hjelper ikke det litt for tørre brystet. 
Grønnsakene til er de samme som til hjorten, men de er for myke og kjedelige og løfter på ingen måte retten. 
Totalopplevelsen blir også her for salt. 
Når man i tillegg har en smaksløs kyllingfondsaus, føler man at 269 kroner er å ribbe gjestene, selv om brystet er stort og porsjonen mettende. 

God pasta 

– Vinen er i det minste deilig. 
Vinkartet på Prima 
Fila er ikke stort, men vi har valgt en meget god Nittardi Chianti Classico Riserva 2012. 
Vinen fra Toscana er full av den deilige druen Sangiovese, dufter av kirsebær, er frisk og fyldig og har en herlig, lang ettersmak. 

Pastaretten er kveldens vinner. 
Tagliatelle alla scoglio består av båndspaghetti med skalldyr i en tomat- og hvitvinssaus. 
Det står at retten skal inneholde hvitløk og chilipepper, og her holder restauranten det den lover. 
Retten sparker skikkelig ifra og pastaen er perfekt kokt. 

– Hadde man hatt ferske skalldyr hadde denne retten vært virkelig god. 
Dessverre er det mye frossenvare fra den italienske restauranten, og det er de samme mikroskopiske kamskjellene og rekene fra den gratinerte forretten, som følger med her. 
I tillegg er det noen greie blåskjell og små krepsehaler, som går litt i oppløsning. 

Tullefrukt 

Det er en stor restaurant, med mange turister som skal fôres kjapt, men det bærer også maten preg av. 
Sjokoladefondanten burde vært saftigere og kommer med en kjedelig kule vaniljeis og tullete frukt. 
En eplebit, en melonbit med skall og en appelsinbit med skall piffer opp fargene på asjetten, men har ingenting der å gjøre. 
Noen jordbær i biter eller blåbær hadde vært et mye bedre valg. 

– Prima 
Fila fungere greit hvis du vil ha maten raskt før en kino eller teater i byen, men dette er ikke stedet for en skikkelig italiensk aften. 
Da går du heller på Trattoria Popolare, Baltazar eller Ruffino. 
