Helt ekte spenning:Bokanmeldelse: 
Jonas Bonnier: 
«Helikopterranet» 

Det er medrivende hele veien når historien om det såkalte Helikopterranet blir til en veldreid krimbok. 

Høsten 2009 fant et av de mest spektakulære ranene Sverige har sett sted i Västberga ved Stockholm. 
Maskerte menn landet med helikopter på taket til tellesentralen G4S, og tok seg inn i bygningen der det ble oppbevart enorme mengder kontanter. 
Ransutbyttet ble nærmere 40 millioner kroner, og gjerningsmennene kom seg i første omgang unna med pengene. 
Det var like mye et politifaglig kjempenederlag som det var et kriminelt mesterstykke at ranet overhodet lot seg gjennomføre. 

Lest? 
Slik skjedde giga-kuppet 

Syv menn ble senere dømt for medvirkning til ranet, og det er fire av disse som har vært Jonas Bonniers hovedkilder i arbeidet med denne boken. 
Forfatteren selv er ingen hvem som helst, 53-åringen var frem til 2014 sjef for familieforlaget med samme navn. 

Intervju med Bonnier: 
Les om hvordan han jobbet med ranerne om boken (VG+) 

Det er ved første øyekast litt som om Aschehougsjef Mads Nygaard skulle skrive en krimbok om Nokas-ranet. 
Men bare ved første øyekast – i Nokas-saken gikk menneskeliv tapt og ranerne ble på ingen måte beundret eller respektert. 
Ganske annerledes med helikopterranet. 
Ingen kom fysisk til skade, og mange måtte nok innrømme at de misunte gjerningsmennenes blanding av handlekraft, frekkhet og flaks. 

VGTV: 
Her laster ranerne om bord millionene 

Selv om han lener seg tungt på kildene sine, er det ingen dokumentar, men en ekte krimbok Jonas Bonnier har skrevet. 
Hovedpersonene er fiksjonalisert, og han har også diktet til en rekke andre litterære figurer. 
Deriblant en egenrådig og litt Lisbeth Salander-aktig politikvinne, og andre personer som bidrar til en smidig og underholdende intrige. 

Les også: 
- Mafiaboss hjernen bak helikopterranet 

Det er nok av action når vi kommer til selve ransnatten. 
Men før det bruker forfatteren godt med tid på å skissere interessante persontegninger og troverdige relasjoner hovedpersonene imellom. 
Han kryssklipper elegant mellom bokens delhistorier, og sørger for at alt føres sammen til sist. 
En del elementer som etter hvert nesten er blitt obligatoriske i krimlitteraturen hører også med. 
Det gjelder prestisjekranglingen innad i politietaten, og det gjelder hvordan ledelsen i politiet tar flere politiske hensyn enn godt er i sine prioriteringer. 

Spenningskurven er i de beste hender, og etter hvert som det telles ned til 23. september 2009, blir det misforståelser, rot og nervepirrende forsinkelser i mengder. 

Legg til en herlig tvist helt mot slutten, og du er garantert spenning, underholdning og en god leseropplevelse. 
