Konklusjon & karakter
Tilhører du riktig kundegruppe, kan dette være et meget godt valg. 

Det positive med denne TVen er det gode bildet fra TV-sendinger og ved DVD-avspilling. 

Den gjør også en utmerket jobb ved konsollspill, og med 2000-siders tekst-TV-minne går zappingen over fotballresultatene langt kjappere enn hos de fleste konkurrentene. 
Det er også enkelt å bla i undermenyer om du skulle bli tvunget til det. 

Vi setter også pris på de norske skjermmenyene som er med på lette den daglige bruken. 
Fjernkontrollen må også nevnes. 
Den gjør nemlig jobben godt, og kan i tillegg styre VHS/DVD-spillere fra Panasonic. 
Dessverre gir den litt plastikkfølelse, og står ikke helt i stil med resten av pakken. 
Som du ser i bildespesialen er jo TVen en nytelse å se på. 

Ulempen er at den er litt for enkel for mange kunder. 
Er du på jakt etter en TV med mange finesser, kan du hoppe over denne: 
Her får du automatisk avslag etter bestemte intervaller, og kan fryse bildet 
 noe særlig mer er det altså ikke å få. 

Vi savner 

Det er imidlertid ikke til å legge skjul på at vi savner PC-inngang og minnekortinngang. 
Tatt i betraktning at dette var tilgjengelig på forrige generasjon er dette en irriterende begrensning. 
Vi mener også at Panasonics veiledende pris på 30.000 kroner er alt for høy. 

Sett ut fra spesifikasjonene og dagens prisnivå tipper vi den kommer til å havne på rundt 23.000 kroner i butikken, dermed vil den også havne i direkte konkurranse med Sonys KE-P42M1. 

Begge TVene vil gi deg godt bilde på TV og DVD, men i motsetning til Sonyen kan altså Panasonicen friste med at den takler HD-signaler i 720p og 1080i via komponentinngangen. 
For mange kan dette være det avgjørende momentet. 

Minispesifikasjoner: 

42-tommers plasma-TV, oppløsning på 852x480 piksler. 
Kontrast = 4000:1, Innganger: 
Komponent, 3 scart (2 = RGB), 2 S-video 
Mål: B = 107 cm, Høyde = 70,1 cm og dybde = 9,7 cm. Vekt = cirka 33 kg. 
