Bokanmeldelse:Odd W. Surén: 
«Den som skriver» 

Surén har skrevet en kjempegod bok. 
Hvis du savner det litteraturen gjorde med deg som barn, skal du lese denne boken. 

Roman 240 sider Kr 349,- Aschehoug 

Odd W. Surén er både forfatter og kritiker og ble i 2012 kåret til Årets kritiker av Norsk Kritikerlag. 

«Den som skriver» er en roman som ikke ligner noe annet. 
Dette er fabelprosa - for å låne et uttrykk fra Bringsværd - med svært mange innganger, skrevet i et språk som er så fint at du tenker at språk er en ny oppfinnelse. 

Corr bor i Blokk, der Byggerne bor. 
Han er den som skriver. 
For alt som skjer må skrives ned i Bøkene i Blokk, og alt må være sant. 
Uten skrift, ingen eksistens. 
Den som skriver må ikke synes i teksten. 
Men er det mulig, når Corr samtidig finner ut hvem han er ved å skrive? 

Utenfor Blokk er Mørket, og når livet tar slutt, sendes man i Sjakten. 
En dag kommer det en mann fra Mørket, han snakker med nye ord, og plutselig vil alle til noe som heter Ute. 

Det er ikke mulig å gjengi denne bokens innhold i en kort anmeldelse, du kan si den handler om språk og identitet. 
Men den handler også om makt og myter. 
Her er det samfunnskritikk, kunstfilosofi, historieskriving og kanskje også tanker om truede minoriteter. 
For å nevne noe. 

Sammenlignet med annen fantasy og fabelprosa er Surén fattet og dempet i uttrykket, men svært gjennomført helt ned på setningsnivå. 

Alt fra insekter og mat til sex og død får et annet og svært gjennomarbeidet språk som gjør leseropplevelsen til noe du kanskje husker fra du var mindre og leste bøker som fikk deg til å tenke helt nye tanker. 

For det er akkurat det Surén gjør i denne romanen; bruker andre ord og betegnelser på det vi kjenner. 
Når vi blir kjent med Blokks univers, ser vi vår egen verden litt på nytt. 
Akkurat det tenker jeg den beste litteraturen gjør. 
