Bare bedre og bedre
Restaurant Bare inviterer til en gjennomført eksklusiv opplevelse. 
Her får du smaker som overrasker og imponerer. 

– Skal det være en aperitiff i baren? 

Baren til Bare er så vakker at det ville vært et dobbelt tap å si nei da restaurantsjef Morten Båtbukt lokker med en magnumflaske fra champagnehuset Taittinger. 
Bartenderen har en lett bringebærfizz som kveldens anbefalte drinkalternativ. 
En frisk og fruktig sommerdrikk som sparer sulten til appetittvekkerne som er på vei. 

Men først rene hender. 
Servitøren kommer med to dampende servietter. 

Menyen på Bare er av typen der du legger skjebnen i kokkenes hender. 
Kveldens reise på tolv trinn begynner med små «snask». 
To minikonvolutter av kålrot og eple er fylt med milde ingredienser, som flatøsters, søl og kamskjell. 
De erter skånsomt smaksløkene før to salte biter med kyllingskin og lever og potetlompe med silderogn, treffer tungen som en bombe. 
Buljongen laget av røkt svineknoke, vekker matlysten og etterlater en spenning om hva mer som er i vente. 

Spisesalen er elegant og mer nedtonet enn den ekstravagante speilbaren. 
Det er høyt under taket, kritthvite vegger, og en avslappet kaféstil med klassiske buer rundt vinduene. 
Beige gardiner henger ned fra taket og saueull hviler på stolene. 
Det gjør rommet lunt, mens de grønne plantene gir liv. 

Det eneste som slår sprekker i den visuelle idyllen, er overflaten på de brune skinnbordene. 
Bordet vårt er flekkete og oppskrapt, og tyder på at det er vanskelig å holde dem rene uten å ødelegge materialet. 
Dette er riktignok en bagatell, men det er nok på tide å bytte dem ut. 

På første fat gjemmer en lysing seg under syltet kål og grønne surblad. 
Sausen er laget av fermentert kål og pepperrot, som gir en frisk smak av sommer. 
Den baner vei for en av signaturrettene. 
Sandkaken har vært på menyen og under konstant utvikling i ett år. 
Varianten som serveres i dag, er den syvende eller åttende i rekken. 

– 
Jeg har kommet ut av tellingen, innrømmer kjøkkensjefen, Fred Owe Tofting. 
Kaken er laget med stekt fløte, raspede flak av fenalår fra villsau og brunet løkkrem. 
Kontrasten mellom det intenst søte og det modne kjøttet gjør denne til den beste av de tre variantene jeg har smakt. 

Både sandkaken og det nystekte mysebrødet med fermenterte frø og emmer står for gamle mattradisjoner. 
Her kjerner de til og med sitt eget smør. 
Men retten av ullgris viser også et moderne kjøkken, som flytter tradisjonen fremover. 
Mangalitsasvin, som det egentlig heter, har ikke vært utbredt på norske menyer før de siste årene. 
På Bare brukes dyret i en leken rett når de serverer svineterrine «på pinne» – med røkt svinesvor og en syrefrisk solbærrømme til å dyppe i. 
Grisen serveres med en saftig beaujolais fra Domaine Mathieu & Camille Lapierre. 

Vinkjelleren er fremdeles under konstruksjon, men har hovedvekt fra Burgund og Piemonte. 
I glasset får vi likevel både portugisisk og tysk vin, i fin harmoni med maten. 
Og det beste av alt: 
Du finner alle i bestillingsutvalget til Polet. 
Den alkoholfrie menyen med egenkomponerte blandinger, er like spennende som vinpakken. 

Osteretten er også kreativ og ser ut som en krysning av snøball og pinnsvin. 
De søte «piggene» er laget av fjorårets granskudd, og viser hvordan restauranten bruker nærområdene i jakten på nye smaker. 
Det kommer også frem av menyens eneste stygge rett. 
Isen av rognebærskudd ser ut som en halv avokado, men smaker som Norges svar på pistasjis. 

Blå flammer blafrer i det en av kokkene øser eplebrennevin fra Nordfjord over nougat og tenner på. 
Servicen er et velfungerende samspill mellom servitørene og kjøkkenet, og er uhyre veltimet. 
Det glipper kun på et forsinket vinglass. 

Kveldens siste smak har fått det kleine navnet «Happy ending» og viser at det er plass til humor i serveringen. 
En skjør, liten firkant med skall av kakaofett sprekker i munnen, og fyller hver minste krok med svart te med krydder. 
Den bitre blandingen smaker som en god versjon av Fernet, med mindre sting, og gir en fyldig avslutning på et spennende måltid som utfordrer. 

Menyen på Bare er en tursti gjennom norsk natur. 
Serveringen er detaljert ned til minste Skaugum-skje. 
Her serveres det lokale råvarer med omtanke for miljøet, av et voksent og faglig tungt team. 
Det er bare å lene seg tilbake og nyte. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
