Bokanmeldelse:Ida Hegazi Høyer: 
«Fortellingen om øde» 

Alt stemmer i Ida Hegazi Høyers nye roman - som bygger på det historiske mordmysteriet kjent som Galapagos-affæren. 

Med fire romaner på like mange år har Ida Hegazi Høyer på kort tid etablert seg som en selvstendig stemme i den unge norske samtidslitteraturen. 
Årets roman, med den merkelige tittelen «Fortellingen om øde», viser hvorfor. 

Det begynner med dr. 
Carlo Ritter, en tannlege fra Tyskland som i mellomkrigstiden forlater storbylivet i Europa for å leve i ensomhet på Galapagos. 
Han vil bli naturist og vegetarianer, og er overbevist om at han kan bli 140 år. 
Fordi han aldri mer skal spise kjøtt, trekker han ut alle tennene før avreise. 

Ritter er en av disse ur-hippiene som det fantes mange av i første halvdel av det 20-århundre. 
Fritenkere og anarkister som søkte seg til fjerntliggende øyer og innbilte paradis langt unna det moderne livets åk og mas. 

Men det er ingen spøk å komme til en ensom øy, riktig nok med et yrende dyreliv, men karrig og vulkansk og prisgitt naturens lunefullhet. 
Etter en trøblete start, begynner Ritter å skrive hjem til Europa. 
Han blir kjendis, og snart kommer et ektepar til øya, som også vil søke lykken der. 

Og med menneskene kommer problemene. 
Ritter er ikke lenger alene. 
Men verre skal det bli når en eksentrisk baronesse slår seg ned på stranden med sitt lille harem av elskere. 
Djevelen har kommet til øya, slik oppfattes det i alle fall av dem som kom dit først. 

Høyer skriver med en uvanlig autoritet i denne djerve og unorske fortellingen basert på virkelige hendelser, med et språklig driv og overskudd som er sjeldent. 

Om forfatteren: 

Historien er fantastisk i all sin absurditet. 
Og den er sann! 

Vel, i det store og det hele. 
For det er klart at Høyer også har diktet videre på sitt forelegg og vridd på detaljene, men avvikene synes gjennomtenkte. 
Skjønt, hvem vet hva som er sant og ikke i dette historiske mordmysteriet kjent som Galapagos-affæren. 

Det forfatteren vil frem til er uansett en annen, større sannhet. 
Om mennesker som søker ensomhet, om vanskelighetene ved å leve ut sin idealisme og naturens påvirkning på menneskesinnet. 
For Galapagos blir selv en karakter i boken som med jevne mellomrom kommer til orde, og i likhet med et gresk kor dømmer og kommenterer sine merkelige innflyttere. 

«Fortellingen om øde» er en usedvanlig god roman. 
Historien, språket og menneskene som befolker den. 
Alt stemmer. 
