BOK:Fattigmanns dødsbo 

BOK: 
Birgit Alm ser fortsatt livet fra undersiden. 

Birgit Alm: 
Ensom planet. 
Roman. 
108 sider. 
Tiden. 

Birgit Alms (1967) første voksenroman «Endelig skal vi le» (2016) tok med sitt underklasseperspektiv og sin uprentensiøse, lettleste hverdagsrealisme leseren inn i vårt samtidige fattig-Norge, der gapet mellom velberget og fattig er i ferd med å vokse seg uoverstigelig, slik det her oppleves av en alenemor på avklaringspenger der hun forsøker å berge seg, sønnen og verdigheten gjennom dagene. 

I «Ensom planet» er fortsatt perspektivet de underprivilegerte og forfordeltes. 
Den vel voksne, enslige og barnløse jeg-fortelleren Karianne delte i sin tid do og dusj med Boris i en falleferdig bygård i Oslo, men nå har hun karret seg til en plass på arbeidsmarkedet (på Nav, for ekstra ironi) og egen leilighet i et bedre strøk. 
Mens uføretrygdede, alkoholiserte, skittenferdige og uflidde Boris fortsatt gror inne i en kommunal forfallsgård på Sandaker. 

De to har hatt minimal kontakt de siste årene, men for Boris’ del ørlite mer enn med hans nordnorske slekt eller uforbindtlige, tilfeldige omgang i Oslo ellers. 
Så da han ved romanens begynnelse på en lang utenlandsferie plutselig dør, får Karianne jobben med å rydde opp i etterlatenskapene hans. 
Det blir dager i selvransakelse og nye innsikter. 

Det er ikke bare at hun underforstått har kjent seg overlegen Boris, hun er en prippen smittehysteriker som egentlig vemmes ved Boris, men som har vært grei med ham av sin «godhet». 
Nå er Karianne ingen tosk, men tvert imot et redelig menneske, så i løpet av dagene hun surrer rundt i leiligheten hans, erkjenner hun at hun etter at deres adresser skiltes, også har holdt avstand til Boris for ikke å bli involvert, og også – nå med egen jobb og leilighet - for å holde avstand til den hun for ikke lenge siden selv var. 
Men, som leseren skjønner, fortsatt er ensom og isolert, med en økonomi som ikke tåler stort. 

Alt dette gir tiltrengt spenst til en fortelling som truer med å bli kjedelig med sitt hverdagsspråk fra grå ryddedager, men som også gis en ordentlig snunad i det Karianne får innsyn i datafreaken Boris’ herjinger på hackernettet. 
Det skipler leserens syn for hvem han var – og Kariannes syn på både seg, ham og forholdet deres, mens Birgit Alm har skrevet enda en sår og spenstig roman fra underklassesynsvinkel. 
«Arbeiderlitteratur», het det før. 
