Vinglete og vakker såpeopera
«Tulip Fever» er et elegant kostymedrama med flere romantiske forviklinger og færre tulipan-økonomiske forviklinger enn godt er. 

Tulip Fever 

Sjanger: 
Romantisk drama. 
Nasjonalitet: USA 2017. 
Regi: Justin Chadwick. 
Manus: 
Tom Stoppard (basert på Deborah Moggachs roman). 
Skuespillere: Alicia Vikander, Christoph Waltz, Judi Dench, Cara Delevigne, Zach Galifanakis. 
Dane DeHaan, Zach Galifianakis, Holliday Grainger, William Brok. 
Lengde: 
1 time 45 min. 
Aldersgrense: 12 år. 

Tulipanmanien som har gitt filmen tittel, er blitt et begrep innen økonomisk teori. 
Den nådde toppen i 1637, regnes som verdens første finansboble. 
Etter at tulipanen ble introdusert i Nederland, ble folk som besatt av blomstens skjønnhet. 
Løk for de sjeldneste og vakreste flerfargede variantene ble solgt på børs og auksjoner for eventyrlige summer, og «alle» trodde at prisene ville stige inn i himmelen. 
Det gjorde de selvsagt ikke, plutselig kom noen på at tulipaner visner. 

Dette markedspsykologiske temaet blir etter hvert et bakteppe i «Tulip fever», som først og fremst dreier seg om kjærlighet, begjær og forviklingene som følger i kjølvannet. 

Begjærer portrettmaleren 

Den yndige, foreldreløse Sophia (Alicia Vikander) og hennes søskenflokk vokser opp i et kloster. 
Den rike handelsmannen Cornelis Sandvoort (Christoph Waltz) nærmest kjøper Sophia som sin kone. 
Det varer ikke lenge før han frustreres over at hun ikke blir gravid. 
Da hans forfengelighet får ham til å bestille en kunstmaler til å male et portrett av ekteparet, forelsker Sophia og maleren Jan van Loos (Dane DeHaan). 

Samtidig, i Sandvoort-familiens husvære, forelsker tjenestejenta Maria seg i fiskehandleren. 
Da han forsvinner og etterlater henne gravid, starter forviklingene for alvor. 

Mye penger og kjærlighet er lagt ned i kostymer, tidskoloritt og kulisser. 
Du kjenner nesten stanken fra Amsterdams kanaler og de sørpete gatene rundt i utendørsscenene. 
Bildene fra stranden er som de mest utsøkte akvareller. 
Tandre Alicia Vikander er et syn i overdådige kjoler og smykker, interiørene likeså. 

Farse eller såpe? 

Samtidig føles det svært ofte som å se en sceneoppsetning. 
Og når de romantiske forviklingene starter for alvor, går tankene til den utskjelte farsen, med alle sine intriger og misforståelser. 
Men uten humor. 
Og da nærmer vi oss vel såpeoperaen? 

Mens kameraet først og fremst følger Sophie, fortelles historien av tjenestepiken Maria. 
Hun og hennes fiskehandler er et mye saftigere og interessant par enn Sophie og kunstmaleren. 
Det skyldes både at rollefiguren Jan van Loos er svært dårlig utviklet, at Dane DeHaan er for puslete og veik, og fordi det ikke finnes noen form for kjemi mellom ham og Vikander. 

Derimot gjør Vikander og særlig Christoph Waltz en strålende innsats. 

«Tulip fever» har ingen skurk, «det onde» her er løgnen, markedskreftene og drukkenskapen. 
At den legendariske tulipanmanien plutselig får en liten birolle i historien, skyldes drømmen om å bli rik i en fei for å gjøre kjærligheten mulig. 
Det virker ærlig talt litt påklistret og søkt. 
