Ray LaMontagne And The Pariah Dogs - «God Willin' and The Creek Don't Rise»
Til gårds! 
Ikke med nok med at han har både hatten og skjegget til Levon Helm. 
På sitt fjerde album har LaMontagne begynt å lage plater som Helm også. 
Hjemme i låven, uten tidligere produsentmakker Ethan Johns. 

Det blir mer «rural» musikk av slikt, og mer «shit-kicking» tekster. 
Dylan kunne ha saksøkt over akkordprogresjonen i «Old Before Your Time» (en halv «Chimes Of Freedom» der, gitt), og han kløner det noen ganger til for seg i metaforbruken («Like Rock & Roll And Radio»). 

Likevel sementerer LaMontagne sitt ry som en av vår tids beste «singer / songwritere», den karakteristiske ruheten i stemmen smått temperert av landlig idyll. 

BESTE LÅT: 
«New York City's Killing Me» MORTEN STÅLE NILSEN 
