Visuelt slående tullefilm
«Mortal Engines» ser bra ut, men er det ikke. 

«Mortal Engines» er skrudd sammen av teamet bak «Ringenes Herre»-filmene. 
Likevel er det lite annet enn det visuelle som fungerer. 

Vi blir ikke engang nok kjent med noen av karakterene til at vi bryr oss det minste om at de står i fare for å dø. 

I en postapokalyptisk verden er de gjenlevende menneskene samlet i byer på hjul, og må kjempe om de få ressursene som fremdeles finnes. 
De store byene konsumerer de små. 

Hester Shaw (Hera Hilmar) ønsker å hevne seg på en av Londons mektigste menn, Thaddeus Valentine (Hugo Weaving), som har fått tak i et farlig våpen. 
Når Hester kastes av London og møter historikeren Tom Natsworthy (Robert Sheehan), går de sammen for å stoppe ham. 

Regissør Christian Rivers’ tidligere meritter er fra arbeidet med visuelle effekter på en rekke Peter Jackson-filmer, og Jackson er med på denne både på manussiden og som produsent. 

Det er altså ingen overraskelse at det visuelle her er spektakulært. 
«Steampunk» er en egen type science fiction som er bygget på bruken av digre dampmaskiner og komplisert mekanikk. 
I denne filmen er steampunk-faktoren høy, og actionsekvensene er svære. 

London by er en slags krigsmaskin på hjul, men ennå med gjenkjennelige landemerker. 
På toppen av den mobile byen står St. Paul’s Cathedral, i front store løvestatuer. 
Det ser utvilsomt ganske heftig ut når den gigantiske maskinen jakter på, og sluker, en mindre by. 

Dessverre er ikke det visuelle nok til å gjøre karakterer som mangler troverdig utvikling interessante. 

To karakterer går fra å mislike hverandre, til å forelske seg, på et blunk. 

Nye karakterer, som den etterlyste piloten og opprøreren Anna Fang (Jihae), buser inn underveis i historien. 
Med henne følger nye subplot om vennskap og romanser, som ikke utvikles nok til at de burde være med i det hele tatt. 

Også skurken, Valentine, er todimensjonal. 
Motivasjonen for hans grusomme handlinger, virker bare å være et ønske om å ødelegge. 
Hugo Weaving kunne vært god i denne rollen, men får lite å spille på. 

I tillegg til Valentine, er det også en morderisk robot (Stephen Lang) som er ute etter å ta Hester. 
Dette er, overraskende nok, den mest interessante karakteren i hele filmen. 

Her gjøres et forsøk på å skape dybde, men det går fremdeles for fort i svingene til at vi føler med den hjerteløse skapningen. 

Det må også sies at plottet er totalt uoriginalt. 
Forestill deg en typisk, dystopisk film eller bok for ungdom, og du vil sannsynligvis forutse store deler av handlingen i «Mortal Engines». 

Det eneste som føles nytt her, er det visuelle universet. 
