Omsorgssvikt og kjærlighetslengsel
BOK: 
God debut om to generasjoner uønskede barn, og det som binder dem sammen. 

Ellen Emmerentze Jervell: 
Fjellfolk. 
Roman. 
288 sider. 
Gyldendal. 

Den velskrevne debutromanen ”Fjellfolk” av Ellen Emmerentze Jervell (f. 1990) er dels en fortelling om en kjernefamilie som av ulike årsaker går til grunne, og dels en beretning om dens rester, om uønskede barn, psykiske lidelser, rusmisbruk og fjellet som medisin. 

Katrine arbeider i et forlag, Fredrik er lærer og politiker, sammen har de lille Frida. 
Men alt går på tverke for dem etter at han skriver en innvandringskritisk kronikk, deretter fryses ut av Arbeiderpartiet og så blir borte under en fjelltur. 
I romanens nåtid ligger Katrine hjelpeløs i sykesengen, ødelagt av piller og alkohol, der det avgjørende nederlaget kom med barnevernets omsorgsovertakelse. 
Fredrik skriver ned gode råd til datteren om fjell og friluft i Den lille blå boken: 
”Ønsker du å finne ut om en kar er noe å spare på, ta ham med til Hardangervidda”. 

Frida er romanens hovedperson og omdreiningspunkt. 
Hun er Katrines uønskede barn, og bærer selv på et uønsket barn, som hun venter med en drittsekk av en liksompoet som får henne til å føle seg ”attraktiv og ubrukelig om hverandre”, og svak og råtten, ”som en klut noen har slengt fra seg”. 
Selv når han åpent innrømmer at ”Hele jeg er falsk!”, er det som om hun avfinner seg med sin offerrolle. 
Hun er redd ham, men trenger ham. 

Når han utsetter henne for seksualisert vold, går hun til den aldrende Edvard, romanens kanskje såreste skikkelse, som en gang var en viktig mann i oljebransjen, men nå bare har selskap av hunden Petra. 
Det mest dyrebare han eier, er et bleknet stykke papir som knytter ham til Hardangervidda. 
Siden 1966 har han skrevet brev til Berit, som han ennå håper skal dukke opp på Finse når den første snøen har falt, som de avtalte den gangen. 

”Fjellfolk” er en raffinert komponert, sammensatt, velskrevet og til dels intrikat roman med kryssende skjebner, der mening og sammenhenger gradvis avdekkes og åpenbares, en på mange måter praktfull, mørk og gripende fortelling som antakelig best egner seg som haustlesning. 
