Meg og kammeraten min er kammeraten vi alle ønsker oss – små som store
Ethvert hjem bør slippe disse folkene over dørstokken og la seg begeistre. 

Denne duoen er uimotståelig, der de kombinerer popteft, leken humor og reflektert alvor med sin musikalitet, inkluderende væremåte og avvæpnende sjarm. 
Etter tre flotte album klarer de kunststykket å overraske. 
Her er ingen lette snarveier, kun kvalitet i alle ledd. 

De gjør oss alle til barn igjen, og det er noe å tenke på i disse tider. 
Slipp barnet i oss fri og bli med på leken. 

Storslått innpakning 

Endelig er de tilbake, Meg og kammeraten min – med nye sanger, mer moro og i et enda større format enn noensinne. 
Stikkord: 
KORK, stort jentekor og noen vel utvalgte hjelpere. 
Meg er fortsatt Martin Hagfors, mens kameraten er Erik Johannesen, fra bl.a. Jaga Jazzist og Trondheim Jazzorkester. 

Snydelig er arrangert for orkester, og dermed får disse lekne, underfundige og spretne sangene en overdådig innpakning som ikke er hverdagskost for barneplater. 
Vel, det blir kanskje litt misvisende, selv om det er riktig å sette merkelappen barneplate på dette overskuddsfenomenet. 

Dette er musikk for alle, små som store, som liker å dele en god sang, la seg forføre, nynne med, danse litt og synge i lag. 
Det krever litt ekstra når man pakker ting inn slik, men det er det som gjør at dette fungerer så bra – sangene og melodiene tåler dette formatet. 

Det er ganske enkelt – snydelig. 

Tar barn på alvor 

Som i litteraturen, så også i musikken krever det noe ekstra å skrive eller komponere musikk for barn slik at de tar det til seg. 
Når man lykkes, som denne duoen gjør, kan alle på tvers av aldersgrenser dele den samme gleden. 

Knutsen & Ludvigsen klarte det, og nå er Meg og kammeraten min på vei til å gjøre det for en ny generasjon. 
Når de gir ensomheten en egen sang, går de rett i kjernen på hva mange barn, og selvsagt også oss voksne kan kjenne på og forholde seg til. 

Kjenn på denne: 
«Du er ensom/Du er en som jeg liker godt/Du kan være en som ser meg nå». 
Så enkelt og vakkert. 

Det er så mange flotte små øyeblikksbilder i denne forundringspakken av ei plate. 
Det er også tilsvarende mange flotte musikalske godbiter, som tromboneavrundingen på «Tabbe #9», eller når de hyller hele ensemblet i «Bølger». 

Orkesteret er som en eventyrverden av klanger, og akkurat her viser duoen og alle involverte hvorfor dette er blitt så utrolig vellykket. 
Alt er gjennomtenkt og skapt for at det skal låte best mulig, samtidig som overraskelsene står i kø. 
Anbefaler et eksemplar i alle hjem for gledens skyld. 
