Milde forviklinger, søte løsninger
Crazy, Stupid, Love 

Regi: 
Glenn Ficarra, John Requa 

Manus: 
Don Fogelman 

Skuespillere: 
Steve Carell, Julianne Moore, Ryan Gosling, Marisa Tomei, Emma Stone, Kevin Bacon 

Sensur: 7 år 

Kona (Julianne Moore) i et vellykket, gift par midt i førtiårene, med en ultraamerikansk livsstil, forlanger skilsmisse. 
Hun har en midtlivskrise og er blitt sengeliggende med en kollega under firmaets julebord. 
Han (Steve Carell) flytter ut, barna kommer på besøk. 
Og så starter han det som mange i den samme situasjonen gjør: 
Han begynner å gå på bar. 
Der snakker han om seg selv og sin skjebne. 
Mange klassiske elementer til stede her, som du skjønner. 

Vel. 
De erotiske forviklingene, sammentreffene, frustrasjonene og lykketreffene utvides til barna, til gamle venner, til nye venner, til kolleger, til sist har vi en meget livlig andedam, der alle lengter, sukker og/eller skriker, der alle er triste og leie, sinte og forvirrede, psykologiserende eller helt hjelpeløse. 

Til tross for mange vittige ord, mye velmenthet og et morass av følelser, er i bunn dette ganske mildt, med søte løsninger, uten at vi på noen som helst måte vil eller skal gå i detaljer om dét. 
Regien er behendig og anonym. 
Julianne Moores innsats fortjener en helt annen film, faktisk. 
Ryan Gosling er kløktig og troverdig. 
Men: 
Vi likte Steve Carell bedre da han «bare» var morsom. 
Det er som om han mister en dimensjon når han skal spille følsom og frustrert, i stedet for å utvide seg. 

Kjedelig bekjentskaper? 
Nei, vi sier ikke det, men iblant kan det ligne … 

Se trailer her: 
