Allmuen er fortsatt et kupp
På Allmuen får du folkelig mat fra hele verden, til priser som gjør at du kan stikke innom så ofte du vil. 

Da Allmuen åpnet i 2017 representerte de noe eget på matscenen i Bergen: 
En musikalsk bar og bistro med en frigjort innstilling til mattradisjoner og en intens urteglede på kjøkkenet. 
Få restauranter har like mange kulturer i gryten som kjøkkenteamet på Allmuen. 
Den korte menyen har en grønn bunnlinje, med vegetarretter som beter, grillbrød og falafel, og uformelle hverdagsklassikere som spekepølser, plukkfisk og fiskesuppe med curry. 
Åpen mat er navnet på den faste menyen, en forundringspakke på minst seks retter. 
Her vet du verken hva du får eller nødvendigvis hvor mye. 
– For man skal jo bli skikkelig mett, sier servitøren mot slutten av måltidet og sjekker om vi har plass til en grillet svinenakke på toppen. 

Sondre Dyrdal er kjøkkensjef på Allmuen. 
Han kommer bærende på to små tallerkener med kremet makrell, sprø chipsbiter, skivede reddiker og raspet pepperrot. 
I ekte Allmuen-stil er retten dynket med hakket kjørvel. 
Dette er typiske sommersmaker som har fått en ny tvist. 
Den klassiske potetsalaten er demontert og gitt en saltere profil ved å fritere potetene. 
Rømmen er plassert rundt fisken i stedet. 
Det er en lett start på en meny spekket med ujålet mat, der maten serveres nøkternt med knappe beskrivelser. 
-Nudelsuppe, nikker servitøren i det rett nummer tre treffer bordet. 

Kanten på skålen er drysset med noe som smaker tang og nederst i den rosa plastbollen, under den klare suppen, ligger et stort mørt stykke oksebryst med rikt fett. 
De pappardelle-liknende nudelbåndene har en egenart som gjør dem til mer enn magefyll, og den nøytrale smaken er fint balansert mellom syrligheten fra grønnsakene, tonnevis av koriander og frisk vårløk. 
Denne bør du spise, og du bør spise den med pinner. 
Det ser servitøren i sidesynet. 
Pinnene kommer flygende inn fra siden halvveis ned i suppen. 

Vinene skjenkes med en setning eller to om hvor de kommer fra og hvordan de smaker. 
Men også her er serveringen nedpå, strippet for viderekomne begreper som skallmaserasjon og spontanfermentering. 
Med mindre du ber om det. 
De tidsriktige pét nat-dråpene, som er navnet på boblende vin uten tilsetninger, serveres med ærlige ord. 
– Jeg har ikke helt bestemt meg for om den er tørr eller søt enda, men den er skikkelig god, sier servitøren om den ferskenfargede vinen fra California som dufter av markjordbær og rabarbra. 

– 
Denne rødvinen er fra samme produsent som den forrige, forteller hun om kveldens tredje vinanbefaling, som skal passe til en kantarellpizza med mozzarella, parmesan og sjalottløk. 
Flasken fra tyske Martin & Georg Fusser kommer med en liten historie. 
Vinmarken pleide nemlig å tilhøre kirken og det er her navnet «Herrgottsacker» kommer fra. 
Den fruktige spätburgunderen har et bittert hint av skogbunn og urter, som kler både soppen og den grillede bunnen med sprø-seige kanter. 

Dette er første gang jeg har fått pizza i en flerretters meny. 
Men den er liten nok til at det ikke blir for mektig, og retten er god nok til at det oppleves som et spennende valg. 
Alt i alt er menyen så sprikende i opprinnelse og stil at mangelen på en rød tråd ender opp med å bli en rød tråd i seg selv. 
Maten matcher dessuten den lovløse sammensetningen av servise også, som strekker seg fra Kardemommeby-krus til japansk dekor, og 90-tallsskåler som enda ikke har rukket å bli retro. 

Det finnes kun en dessert på spisekartet. 
En melkeis med solbær og krokan på solsikkefrø som serveres i en iskald keramikkskål. 
Sammenliknet med desserter jeg har spist her tidligere er denne mindre kreativ og enklere sammensatt. 
Den er også dyrere. 
Men renheten i smakene av frø og bær er briljant i all sin enkelhet. 
Og prisen på 600 kr for seks retter av dette kaliberet er et kupp. 

Allmuen er et varmt sted for folk flest, både når det kommer til lommebok og gane. 
At det også er hyggelig å sitte her og se på bylivet som suser rundt, er en ren bonus. 
Her vil du finne deg til rette enten du er i humør for en matbit alene, eller for full pakke med vennegjengen. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
