Filmanmeldelse:Brannmann Sam: 
– Action uten handling 

«Brannmann Sam» er som en barnevennlig demonstrasjonsvideo i sikkerhet og beredskap: informativ og kjedelig. 

Barnefilm / Animasjonsfilm 

Brannmann Sam. 
Besøk fra verdensrommet 

Storbritannia. 
Tillat for alle. 
Regi: 
Gary Andrews 

Med: Alex Lowe, Harriet Kershaw, Jo Wyatt, David Carling, David Tennant. 

En barnefilm som nesten utelukkende handler om sikkerhet og beredskap gir assosiasjoner til totalitære regimer med strengere indoktrineringspraksis enn Storbritannia – opprinnelseslandet til den folkekjære og hjelpsomme brannmannen Sam. 
Heldigvis er filmen med undertittelen «Besøk fra verdensrommet» såpass budskapsløs at det aldri vil være fare for noen hjernevasking dersom du lar barna dine se den. 

I den knøttlille landsbyen Pontypandy har innbyggerne tilgang på alt man kan drømme om av toppmoderne redningsutstyr. 
De har et splitter nytt helikopter, velutstyrte brannbiler, droner, en racer-luftputebåt og en høyteknologisk operasjonssentral. 

Les også: 
Brannmann Sam-karakter tråkket på Koranen - episode tatt av luften 

Det påkostede redningsutstyret kommer godt med når lille Georg faller i elva etter å ha blitt overrasket av en flygende tallerken. 
Alt tyder på at grønne marsboere har inntatt Pontypandy, og dagliglivet i byen blir snudd på hodet av det mystiske utenomjordiske besøket. 
Innbyggerne kappes om å få tatt et bilde av de grønne romvesenene. 
Dette for å bli intervjuet av stjernereporteren Buck Douglas, fra tv-programmet som jakter på romvesener, i beste «Åndenes makt»-stil. 

«Brannmann Sam» passer godt for barn som er opptatt av utstyr og motoriserte kjøretøy. 
For de som ikke bryr seg like mye om nærbilder av helikoptre, firehjulinger og vannscootere, er det lite å hente. 
Vel handler historien om kommersielle krefter og sensasjonspregede medier som prøver å tjene penger på naive landsbyboere. 
Men handlingen i filmen blir forutsigbar og gjentakende, selv for en femåring. 

Hva angår selve brannmann Sam er det ikke mye vi får se til ham. 
Filmen forutsetter fullt og helt at barna kjenner til legendestatusen fra før av, og hans bidrag til filmen er noen veldig få replikker og et mimikkløst ansikt. 
Sam er kanskje et slags forbilde fordi han klarer å tenke kritisk når «alle» andre er sikre på at det foregår en rom-invasjon. 
Ellers er det lite som gjør verken ham eller noen andre i Pontypandy-universet til noen særegne eller spennende karakterer. 
