Sykt bra!
Michael Moore tar tempen på det amerikanske helsevesenet. 
Det står dårlig til. 

HANDLER OM: 
Dokumentaristen Michael Moore tar denne gang for seg det amerikanske helsevesenet: 
Et helsevesen som antakelig er verdens beste - for dem som har råd. 
Problemet er "bare" at nærmere 50 millioner amerikanere ikke har skikkelig sykeforsikring. 
I et gjennomkommersialisert helsesystem, kan dette lett bety forskjellen på behandling/ikke-behandeling. 
Eller liv/død. 
Provokatøren Moore er betydelig nedtonet denne gang. 
Men han setter fingeren på en virkelig verkebyll, når han tar med seg skadede redningsarbeidere etter World Trade Center-tragedien til Cuba, der de får all den behandling de aldri ville fått dekning for i USA. 
DOM: 
Ingen kan beskylde Michael Moore for ikke å ta standpunkt! 
Han er en effektiv propagandist; en av de mest effektive. 
Men samtidig er han en sann humanist. 
Hans ideal for et helsevesen er vel omtrent noe slik vi har i Norge. 
I mange kretser i USA vil dette bli kalt renspikket kommuisme. 
Moore går til røttene: 
Han har fått tak i lydopptaket fra begynnelsen av 1970-tallet, der Richard Nixon godt fornøyd snakker om privatiseringen av helsevesenet. 
Nixon fikk det som han ville. 
Helsevesenet og den farmasøytiske industrien er lønnsom industri i USA - og bringer rikdom til mange. 
De som er fattige, får elendighet. 
Mye elendighet. 
Moores eksempler er gode. 
Men selvfølgelig diskutable - tildels svært diskutable. 
Han skjønnmaler blant annet andre lands helsesystemer. 
Likevel er hans "Sicko" systemkritikk på et meget høyt nivå. 
De hatefulle utfallene mot ham, er bare ett bevis på dèt. 
(Amerikanske tollmyndigheter innledet etterforskning mot ham for brudd på handelsembargoen mot Cuba, etter at han tok med seg pasienter til Castros sykehus). 
Moore er denne gang ikke på langt nær så personlig konfroterende som han var, for eksempel i «Farenheit 9/11». 
Det kler stoffet. 
Men hans propaganda for menneskelighet, er filmskaping på meget høyt nivå; opplysende, underholdende og meget, meget avdekkende. 
Han bruker sin ytringsfrihet, han han er en av samtidens viktigste garantister for at også filmskaping spiller en rolle som ytring i samfunnsdebatten. 
