Vellykka på Løkka
Food Story på Grünerløkka ble på rekordtid et av Oslos mest populære lunsjsteder. 
Robinson og Fredag stakk i stedet innom på kveldstid. 

-Jeg trodde dette var en kafé, sier Fredag idet spiseparet stopper opp foran Food Story i Thorvald Meyers gate på Grünerløkka i Oslo. 

Stedet er en populær kafé på dagtid, kjent for å satse på lokale råvarer og ikke minst for spis-så-mye-du-vil-søndagsbrunsjen. 
De byr også på en kveldsmeny, og det er denne spiseparet skal teste. 

-Treretter for 350 kroner, leser Robinson. 
-Da er det naturlig å sammenlikne med restauranter som Sult og Arakataka. 

Spiseparet blir tatt imot av to blide servitører, skummer gjennom menyen og bestemmer seg for dagens treretter. 
Forretten og desserten er satt, men gjestene kan velge mellom fisk og kjøtt til hovedrett. 

Til bordet kommer speltbrød med gresskarkjerner og gulrot fra Kolonihagen bakeri. 
Brødet serveres sammen med restaurantens egen hvitløkmajones. 

-Jeg synes flere og flere restauranter slurver med brødet. 
Food Story får pluss i margen. 
Både majonesen og brødet smaker aldeles fortreffelig, sier Fredag. 

Det er god utsikt både ut til livlige Thorvald Meyers gate og inn i det åpne kjøkkenet. 

-Jeg liker kokken. 
Han sender jevnlige blikk mot bordene, som for å forsikre seg om at alle er fornøyde - og følge med på spisetakten. 

Første rett er andeleverparfait servert med grønn pepper, karamelliserte rosiner, eple og frisk salat. 

-Andeleveren er romtemperert og fløyelsmyk. 
De søte rosinene og de syrlige eplene gir fin balanse mot den fete leveren. 
Teksturmessig savner jeg kanskje noe som knaser enda litt mer enn den friske salaten, men dette er virkelig godt, sier Robinson. 

Til leveren har de fått en lett musserende vin: 
Saracco Moscato d'asti fra Piemonte i Italia. 

-Fruktig og fint valg, sier Fredag. 

Robinson har bestilt urtebakt torsk. 
Til bordet kommer et raust ryggstykke servert med ristede kantareller, spinat, rødbeter og potet- og klippfiskmos. 

-Torsken er respektfullt bakt. 
Tilbehøret og den lett syrlige smørsausen er ypperlig, roser Robinson. 

I glasset duver italienske Barbera d'asti asinoi, også fra Piemonte. 

-Helt ok vin, men den står ikke helt i stil til kvaliteten på maten. 

På andre siden av bordet er Fredag fornøyd med valget av barolo til hjortesteken. 
Filetene er servert med hvitløksristede aspargesbønner, portvinssyltet rødløk, bakte rotgrønnsaker og viltsaus med tranebær. 

-Kjøttet er rosamørt, grønnsakene knaser og tranebærsmaken riktig, konkluderer Fredag. 

-Det er en helt spesiell stemning her, behagelig og avslappet. 
Hva skyldes det, mon tro? spør Fredag. 

-Kanskje det er fordi klientellet er så variert og ujålete: 
Venninner, par og familier - i alle aldre. 
Dessuten er restauranten full, noe som gjør den livlig. 
Og de to servitørene gir inntrykk av å ha full kontroll, sier Robinson. 

Fredag peker opp i taket. 

-Jeg gir også takplatene noe av æren. 
Selv om det er høyt under taket og gjestene sitter tett i tett, så er støynivået behagelig dempet. 

Spiseparet er gode og mette av de rause porsjonene, men desserttilbudet blir likevel for fristende. 

Kveldens dessert er sjokolademousse med karamell og peanøtter. 

-Mmm...mørk sjokolade med salte nøtter. 
Perfekt vinterdessert, smiler Fredag. 

På nabobordet er et par i ferd med å avslutte måltidet. 

-Dette var en god idé, sier mannen til kvinnen. 

Robinson og Fredag kunne ikke vært mer enige. 

-Et raust kvalitetsmåltid til en snill pris. 
Dette er definitivt en sterk konkurrent til Sult og Arakataka, sier Fredag. 

-Men neste gang ber vi om oppgradering av vinpakken, avslutter Robinson. 
