Internasjonal klasse over juleballett
Kildens Nøtteknekkeren er skjønnhet i dans og musikk og en milepæl i byens kunsthistorie 

Kan vi begynne med Blomstervalsen? 
Det var da det virkelig tok av under premieren på Nøtteknekkeren i Kilden lørdag ettermiddag. 
For første gang produserer Kilden en helaftens ballettforestilling. 
Hele symfoniorkesteret er i graven, og på scenen 26 profesjonelle dansere fra Balletto di Milano og 11 ungdommer fra Sharrons Dansestudio i Kristiansand. 

Vi er et stykke ut i andre akt. 
Hovedpersonen Clara har fått sin magiske nøtteknekker-dukke i julegave og sover. 
Det myldrer frem av vakre danser, og dansere, fra mange verdenshjørner. 
Det danses spansk, arabisk, russisk og kinesisk. 
Og så begynner selv blomstene å danse. 
På det tidspunkt fikk jeg opplevelsen av noe uvirkelig. 
Dette skjer her. 
På Silokaia i Kristiansand. 
Musikken flommer opp av orkestergraven og danserne gir oss tåspiss og strutteskjørt og stram trikot slik det gjøres på de største scener på det kontinentet vi så vidt er en del av takket være ei hurtigferje. 
Skjønnhet for øye og øre beleirer publikum og når inn til hjertet. 
Men det stopper ikke der. 
Det kommer en pas-de-deux, en duett-dans, altså, og så solodanser, og deretter flere ensembler, de eksotiske er tilbake igjen, og før Clara våkner av juledrømmen sin har vi fått demonstrert klassisk ballett av høy internasjonal standard. 

Første akten er løsere i kantene, for den saks skyld i snippen. 
Det er juleselskap hos familien Stahlbaum, og onkel Drosselmeyer kommer med en nøtteknekker formet som en soldat-dukke, og den skal vise seg å ha magiske evner. 
I denne avdelingen medvirker de unge dansere fra Kristiansand, og de gjør det utmerket. 
De er ikke minst med på å gjøre scenen mangfoldig og rik, og de er intenst til stede i den koreografi de har fått øve inn. 

Scenebildet er enkelt og nesten tidløst. 
Kostymene, designet i Italia, er holdt i stil fra 1920-tallet, ikke 1800-talls stil som ellers så ofte. 
En kan komme til å tenke at forestillingen som helhet savner en frodighet og en ekstravaganse som en ellers ser i større produksjoner. 
Men når det er sagt; dette er stort for Kristiansand og enestående i norsk sammenheng; at et produserende teater- og musikkhus utenfor hovedstaden kan frembringe en så storslått forestilling med dansere av internasjonalt format og fullt orkester. 
Giordana Roberto og Federico Mella som danser hovedrollene er helt til å få bakoversveis av. 
Så jeg tenkte med meg selv at det er godt mulig jeg vil se dette mer enn en gang, hvis det er mulig å få billetter utover i desember. 
