Musikalanmeldelse:Ekte musikalglede 

TRONDHEIM(VG) 
Og der var Julie Andrews gjenfødt som Silje Lundblad… 

Iallfall etter norske forhold. 
Jeg kan i hvert fall ikke tenke meg en bedre Maria-rolle enn den Lundblad viste på Trøndelag Teater lørdag kveld. 
En gjennomspilt musikal får nytt liv med en så sprudlende hovedrolle! 

Silje Lundblad er en god og naturlig skuespiller og hun synger kanskje enda bedre. 
Hennes samspill med abbedissen (Helle Ottesen) og spesielt sin syv ste-barn gjøres med en spilleglede som smitter over på publikum. 
Lundblad vet åpenbart godt hvor langt man kommer ved å etterstrebe troverdighet i rollene. 

Det smitter dessuten temmelig kjapt over på kaptein von Trapp (Øyvind Brandtzæg) også. 
Han får vist forsvinnende lite kaderdisiplin på ungene før han blir sjarmert i senk av Maria… 

Men så er det da også nødvendig å ha muligheten til å sprute liv inn i en klassiker som «Sound Of Music», ikke minst når forestillingen er så tro mot originalen som det er mulig å komme. 
Men ofte er det enkle det beste. 
Og det er en slitesterk - og sann - historie som presenteres med både fremdrift og på en måte som gjør at hele familien forstår den. 
Den politiske bakgrunnen for stykket er også fint balansert; den blir aldri fortrengt til skyggene, men får heller aldri en dominerende plass. 

Ideelt sett kunne denne utgaven av «Sound Of Music» vært kortet ned litt, men i den enkle scenografien er det scener som uansett skiller seg sterkt ut fra andre. 
Helheten som nonnekoret skaper fra begynnelse til slutt er forestillingens største pre - det skader heller ikke at koret er så vokalt samkjørte at de faktisk gir det hele en klar, musikalsk ekstradimensjon. 

De syv barna i alderen fem til seksten imponerer voldsomt, det samme gjør Helle Ottesen når hun virkelig får kjørt seg i hymnen «Climb Ev’ry Mountain» («Se over fjellet») - den er eksepsjonelt vanskelig, men Ottesen fullfører godt forbi godkjentstempelet. 

«Sound Of Music» er en musikal som handler om glede - glede ved å leke, glede ved å synge, glede ved å ha det godt med seg selv, spesielt i vanskelige tider. 
Det er et tema som er erke-amerikansk og av den grunn lett kan bli i overkant søtt og overfladisk. 
Likevel er ikke denne utgaven rent sukkertøy for familien, selv om scenografien tar godt vare på overklassekulissene (inkludert en herlig supersnobb i Max, spilt av Hans Petter Nilsen). 

Det er sanglek med mening de kommer til å bedrive på Trøndelag Teater de neste ukene. 
