Livet, døden og bussen
Generasjonsdrama til å gråte over, som livet selv. 

FILM: 
Tenk deg Bob Dylans «Make You Feel My Love” som gjennomgangsmelodi i fem forskjellige historier som alle er forbundet med kjærlighet, død og tragedier. 
Kjenner du tårekanalene åpne seg allerede? 
Det er meningen med filmen om det såkalte Livet Sjæl. 

Dan Fogelman er mannen bak den populære TV-serien «This Is Us» om livet til to amerikanske familier i flere generasjoner. 
Filmen «Life Itself» bygger på samme lest med en salig blanding av nåtid og flashbacks i adskilte kapitler, alle bundet sammen av en trafikkulykke. 

Trafikkulykke 

Dramaturgien kan minne litt om Paul Haggis’ film «Crash» (2004) der en spesiell ulykke fortelles fra ulike ståsteder. 
Her handler det primært om det unge paret Abby (Olivia Wilde) og Will (Oscar Isaac) og deres korte kjærlighetshistorie med Dylan-låter, hunden Fuckface og en baby som vokser i magen – helt til en buss meier ned Abby og Will skyter seg selv i en time hos psykiateren (Annette Bening). 

Babyen overlever, får navnet Dylan (selvsagt) og vokser opp hos besteforeldrene, som dør tidlig. 
Dette ikke nevnt for å spoile, men hele filmens premiss er en nokså sentimental røre om at mødre dør og at livet byr på tragedier som man kan overkomme hvis bare … osv. 

Traumer i Spania 

Bussulykken kommer om igjen flere ganger, og etterhvert legger man merke til en liten gutt som står ved siden av sjåføren, og man aner et frampek. 
Gutten er spansk, og et av kapitlene tar oss med til et gods i Spania der Antonio Banderas spiller en rik, men ulykkelig olivenfarmer som legger an på lille Rodrigos mor og betaler terapitimene hans etter traumene han er påført som vitne til en viss bussulykke i New York. 
Rikingen sørger også for at gutten kan studere i USA, og snart er vi i stand til å nøste opp flere tråder. 

For sikkerhets skyld er der en voiceover som kan hjelpe å holde styr på utviklingen, som ellers er overtydelig nok. 
Om noen skulle være i tvil, dette er en feelgood til å gråte over. 
