Bokanmeldelse:Elia Barceló: 
«Lange skygger» 

Syv venninner hjemsøkes av hemmeligheter fra fortiden. 

Roman 446 sider 379 kr. Gyldendal 

Året er 1974 og syv venninner drar på klassetur til Mallorca. 

Det er siste år på gymnaset, og alle har store forventninger til fremtiden. 
Men så skjer det noe forferdelig. 

33 år senere, like etter at de gjenforenes, blir en av dem funnet død under merkelige omstendigheter, og en politietterforskning innledes. 
Det er duket for det endelige oppgjøret med fortidens lange skygger. 

Nesten 450 sider med syv spanske skravlekjerringer - unnskyld uttrykket damer - er ikke å anbefale. 
Når prosaen i tillegg er så uinspirert og gjennomsnittlig som i denne romanen, blir det for mye av det meste: 
«Den lange benete hånden til Candela la seg på skulderen til Rita, og hun merket et elektrisk støt fra hånden hennes som spredde seg i hele kroppen.» 

Er det snakk om statisk elektrisitet eller et mislykket litterært bilde? 

Nei, dette er en overlesset og uttværende roman, en slags krim, men uten fremdriften og drivet som kjennetegner krimmen. 
Selv plottet må knele under vekten av for mange ord. 

Forlaget beskriver Barceló som en av Spanias meget talentfulle yngre forfattere. 
Forfatteren er født i 1957! 
Mildt sagt optimistisk altså. 
På flere plan. 
Oversatt av Halvor Kristiansen. 
