Savnet:Spenstig TV om hus og hjem 

TVNorge kårer Norges flotteste hjem med Bonytt-TV. 

TV: 
Vi nordmenn er gale etter bolig, enten det handler om kjøp og salg, interiør eller oppussing. 

Den voldsomme interessen har ikke gått TV-produsentene hus forbi, og de tradisjonelle interiørprogrammene har etter hvert fått selskap av et bredt utvalg boligrelaterte konsepter — fra «Sinnasnekker'n» og «Skjulte skatter» til «Boligjakten» og «Solgt!». 

Nå skal TVNorge og programleder Birgitte Lund Nakken etter to sesonger med «Herlige hjem» kåre landets «mest inspirerende og personlige hjem». 
I hvert program presenteres tre boliger og menneskene som bor der, før en eksperttrio får se seg om og til slutt stemmer fram en finalist. 
Hvem som ender opp med tittelen «Årets hjem» og 100 000 kroner, avgjøres av seerne i finaleprogrammet. 

Mer folkelig enn trendy 

Det blir fort tydelig at det ikke er D2-segmentet som skal fenges av «Årets hjem». 
Selv om både dommerpanelets arkitekt Knut Hovland og tidligere «Norway Says»-designer Andreas Engesvik representerer en trendriktig, ren smak, har interiørdesigner Maria Erlingsdotter Neerland rollen som gispende begeistret tilhenger av det sjarmerende, hjemmekoselige, prangende og detaljrike. 

Og det er det siste vi får mest av i første program, enten det er i sveitservillaen restaurert med tidsriktig, tungt 1800-tallsinteriør, eller det jordnære 30-tallshuset med egentegnet, moderne tilbygg. 

Langsomt sveipende vidvinkelbilder viser lyse, mennesketomme og pertenlig ryddige rom og eksteriører, som hentet rett ut av en boligannonse eller et boligmagasin. 

I avslappet tempo slår Nakken av en prat med eierne om hva de liker med huset sitt, før ekspertene like avslappet rusler rundt og diskuterer seg imellom. 
Noen drypp av faglig opplysning er det, men hvor ofte panelet tyr til meningsløst tøys seg imellom er talende for savnet etter en strammere framdrift. 

Strømlinjeformet 

«Årets hjem» er nemlig utelukkende basert på opptak på location, som regel med en reportasjetilnærming der «det som skjer, får skje». 

Men historikken i både bygninger og interiør pirrer nysgjerrigheten langt mer enn programmet utnytter. 
Hva med litt infografikk om kjennetegn for en periode eller stilart? 
Eller intervjuer med ekspertene der de får fortelle om det? 
Det hadde gjort underverker, ikke minst for tempoet. 

I stedet får vi et program som er pent og pyntelig på overflaten, men mangler substansen til å engasjere. 

Og det er klart, for et program som skal kåre «hele Norges...» er det kanskje riktig å gå for det strømlinjeformede. 
Men det hadde vært befriende å en gang få se et boligprogram som så og hørtes litt mer ut som SVTs «Kobra» og litt mindre som tv-versjonen av Bonytt. 
