Filmanmeldelse:«En affære»: 
Dessverre en bagatell 

Sjangerflinkt, men forutsigbart om Tarjei Sandvik Moes overgang fra «Skam» til skam. 

THRILLER: 
En affære MED: 
Andrea Bræin Hovig, Tarjei Sandvik Moe, Anneke von der Lippe, Carsten Bjørnlund, Lea Meyer REGI: 
Henrik M. Dahlsbakken 

«Jeg heter Markus og har stor kuk», introduserer Tarjei Sandvik Moe sin karakter seg i Henrik M. Dahlsbakkens andre film av året. 

Tidligere har den produktive regissøren og manusforfatteren blant annet vært innom thriller i «Cave» og testet roadmovie i den finfine «Rett Vest», hans første film av året. 
Her prøver han seg på retroformatet «erotisk thriller». 
Historien innholder alle de riktige elementene: 
Farlig begjær, dunkel lyssetting og en hustren blanding av frustrerte følelser og kroppsvæsker. 

Den følger Anita (Bræin Hovig). 
Gymlærer og fungerende klassekontakt for en ny videregåendeklasse . 
Hennes eldre, danske advokatmann (Bjørnlund) er marginalt fysisk imøtekommende, og etterlater kona i kronisk erotisk underskudd. 
Med en 16-årings forståelse for grensetesting og konsekvensrekkevidde, klarer Markus i løpet av overraskende få steg å forføre gymlæreren sin. 

Derfra pøser 
Dahlsbakken på med klisjéer, sjangerparodier og veldige banaliteter: 
Erobringer på steder man kan bli oppdaget av feil folk, merkelig oppførsel på en kammerkonsert, en leseklubb med Bjørneboes «Uten en tråd» og noen venninner som skal på en Almodóvar-film (med en tittel som ikke finnes). 
Den har gode og ubehagelige øyeblikk, som ødelegges av irriterende grep fra læreboka. 

Andrea Bræin Hovig spiller kontrollert overdrevent usikker og berøringssavnende lærer med magisk parkeringsplass rett utenfor skolen. 
Overbevisende og sømløst snur hun fra å være den avvisende, til den som på ingen måte vil si stopp. 
Samspillet med Sandvik Moe er akkurat så dampende som kameras dveling med kroppen hans insinuerer. 
Den tidligere Skam-skuespillerens rolle lar kokende hormoner boble og benytter seg effektivt av mulighetene som ligger foran ham. 
Han mestrer denne forvirrende alderen med få, men effektive ansiktsuttrykk. 
Begge løser de vanskelige rollene avdempet og tydelig. 

De andre rollene virker det ikke å være så farlig med. 

Opptil flere ganske store navn sluses inn og ut uten å ha noen åpenbar funksjon, inkludert Dahlsbakken-gjenganger Benjamin Helstad i en rolle med samme navn som i «Rett Vest». 

Historien har lyst til å være «Farlig Begjær», men kan i grunnhistorie minne mer om Bo Widerbergs «Lust och Fägring stor». 
Men der Widerbergs film på sitt tross alt krøkkete vis handler om det å bli og være voksen, klarer ikke Dahlsbakken å fortelle om annet enn konsekvensene av forbudte følelser og lite gjennomtenkte handlinger. 

Og at all karma biter tilbake, var vel egentlig ikke noe nytt. 
