Bokanmeldelse:Nikolaj Frobenius: 
«Mørke grener» 

Frobenius´ tiende roman vil holde deg våken gjennom natten. 

Roman 276 sider 379 kr. Gyldendal 

Forfatteren 
Jo Uddermann står foran det store gjennombruddet etter å ha lansert en selvbiografisk roman om mørke hendelser fra fortiden. 

Forventningene er høye både i forlaget og i mediene, men etter en opptreden i Bokprogrammet begynner fasaden å slå sprekker. 
Anonyme brev, barbiedukker med avkappede hoder og døde ekorn på trappen utenfor huset. 

Tilværelsen med kone og datter på Grefsen i Oslo føles ikke lenger like trygg. 
Noen er ute etter å hevne seg. 
Men hvem og hvorfor? 

Romanen stiller en rekke ubehagelige spørsmål om hvor galt det kan gå hvis en forfatter bruker materiale fra sitt eget liv. 
For hvem eier egentlig sannheten om fortiden: 
Forfatteren som skriver eller menneskene han skriver om? 

Tankene går til Edgar Allan Poe, som Frobenius har skrevet en svært god roman om tidligere, men også til filmregissører som Alfred Hitchcock og Michael Haneke, som begge beveger seg i spenningsfeltet mellom normalitet og kaos. 

Frobenius mestrer kunsten å kombinere en drivende handling med et intelligent innhold. 
Dette er en bok der ubehaget kommer snikende, der det velkjente blir fordreid til noe grotesk og ukontrollerbart. 

Språket flyter lett og uanstrengt, men i en roman der de litterære virkemidlene er turnert med så stor selvsikkerhet, burde forfatteren ha sløyfet et par metaforer og kanskje tillatt seg mer språklig oppfinnsomhet. 

I forbindelse med lanseringen har Frobenius uttalt at han har skrevet om de verst tenkelige konsekvensene av å skrive selvbiografiske romaner. 
Størst inntrykk gjør denne boken likevel som spenningslitteratur, med et tett og troverdig plott. 

Det er blitt en helstøpt og ikke minst intelligent thriller som overgår det meste i sjangeren her til lands og nærmest skriker etter en filmatisering. 

GABRIEL MICHAEL VOSGRAFF MORO 
