Skur i særklasse
Beliggenheten er prima, maten det samme. 
Det er bare å legge turen til nyåpnede Skur 33 - hvis du får bord. 

- Beklager, vi har helt fullt i kveld. 

Hovmesterens stemme var blid, men bestemt. 
Den samme tilbakemeldingen hadde Robinson fått flere ganger før. 
Men når nøden er størst, må man ta sjanser. 
Så Robinson og Fredag bestemte seg denne dagen for å møte opp uanmeldt og se om ting ordnet seg. 
Det gjorde det. 
For etter et kvarters ventetid i baren - som ga dem god tid til å studere det røffe, men samtidig elegante interiøret - ble de plassert på et par høye barstoler ved et av de runde bordene langs veggen. 
Kanskje ikke ideelt for en lang aften med italiensk-inspirerte delikatesser, men som Fredag bemerket: de var ikke der for å teste møblementet. 

Beliggenheten til den tidligere lagerbygningen på tuppen av utstikkeren på Festningskaia er fantastisk, perfekt for utepils når det er solskinn og medvind. 
Men folka bak Skur 33, for øvrig de samme som driver den italienske suksessen Baltazar på Kirkeristen, satser på helårsdrift, noe denne delen av byen kan trenge. 
Spesielt hvis det ligger alvor bak truslene om å gjøre solsiden av havnebassenget til en reell Aker Brygge-konkurrent. 

Pasta og pizza er godt, men denne kvelden ville Robinson og Fredag prøve noe annet. 
Fredag gikk for krepsehaler med chili og ingefær til forrett, og «Bistecca Østhagen» til hovedrett. 
På typisk italiensk vis må tilbehør bestilles ved siden av, og etter å ha konferert med servitøren, valgte Fredag kryddersmør og tomatsalat. 
Robinson gjorde det enkelt for seg, og valgte dagens treretter (kr 455): carpaccio av kveite med nypoteter og skivede rotfrukter, skinnstekt ishavsrøye med kantareller, ymse grønnsaker og en mos på hvite bønner, og pannacotta med stikkelsbær og nøtter til dessert. 
Til oksekjøttet valgte Fredag en rød chianti av type Tenunta di Valgiano, mens Robinson koste seg med Malvira Roero Arneis Trinita, en fruktig og frisk hvitvin fra Piemonte. 

- Hvis jeg ser bort fra at kveitecarpaccioen åpenbart manglet litt smaksmotstand - litt pepperot hadde for eksempel gjort seg - så er dette veldig bra, mente Robinson, som også ga den skinnstekte røya med sopp høy karakter. 
Fredag var også godt fornøyd. 
Ja, så fornøyd at hvis noe skulle gjøres om igjen, så måtte det være å bestille et par sjøkreps til. 

- Sjøkreps slår scampi, reker, hummer, krabbe - ja, alle andre type skalldyr på flat mark. 
Og de blir ikke dårligere når de får følge av chili og ingefær. 
Nydelig. 

- Hvordan var Østhagens biffstek? 

- Den var det ikke noe å utsette på. 
Saftig smaksrikt kjøtt, med karamellaktig stekeskorpe. 
Entrecôte kan sjelden bli feil, når den blir tilberedt riktig. 

For å avrunde det hele, valgte Fredag en lett og frisk sitronsorbé. 
God den, men det var nok Robinsons pannacotta som gikk seirende ut av dessertkonkurransen. 

- Mye sødme uten å bli for søt, og rikelig med syre. 
Frisk og deilig, lød dommen. 

Etterpå var det bare godord å spore. 

- Med Skur 33 har Oslos restaurantflora fått et forholdsvis rimelig og svært sympatisk tilskudd. 
Å satse på en sjømatdominert italiensk meny, synes å være et smart valg, sa Fredag. 

- Selv om kokken åpenbart også kan behandle kjøtt etter alle kunstens regler. 

- Enig. 
Når det gjelder service, unngår de problemer av typen for få ansatte og for mange gjester, som ofte rammer nyåpnede restauranter med øyeblikkelig suksess. 
Kommer du til å huske dette besøket? 

Fredag svarte kontant. 

- Ja. 
I hvert fall en stund. 
Og skulle hukommelsen begynne å svikte, stikker jeg gjerne innom en tur for å friske den opp. 
Og det kan godt skje ganske snart. 
robinson&fredag;@dagbladet.no 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
