Mellom kjöttbullar og kebab
Oversatt av Andreas E. Østby 212 s., kr. 299,- Gyldendal 

Ungdomsskoleeleven Halim vil ikke lenger la seg «svennifisere», han har sett seg lei på at omgivelsene ønsker å fjerne araberen i ham. 

Planen er å bli en «tankesultan» som setter en stopper for hele den store «Integreringsplanen» som gjør at slike som han begynner å like fiskepinner og snakker flytende svensk. 

Han vil bli: 
«Sveriges smarteste revolusjonssvartingfilosof». 
Halim vil være tøff og har klokkertro på sitt prosjekt, samtidig er han ensom, en smule misforstått og ikke så rent lite håpløs i sosiale sammenhenger. 
Teksten er formet som en dagbok, og språket er Halims eget, det vil si at han har fjernet seg fra vanlig svensk, og kjører på med innvandrer lingo. 
Det betyr snurrige bøyninger og temmelig sprø ordsammensetninger, som virker veldig godt ivaretatt av den norske oversetteren (en spinn-off av oversettelsen er boken «Kebabnorsk ordbok»). 
Dette er en del av Halims prosjekt, det kan virke litt umulig i starten, men man kommer fort inn i det, og da gir det boken en fantastisk rytme og en mengde nyord som er herlig beskrivende: 
«Før de forbydde det var røykeplass her og mange niendeklassinger pauseklinte i buskene.» 
Halims far skjønner ikke helt hva sønnen driver med, og nevner at selv om begge foreldrene er marokkanske, så er han født i Sverige, og for ikke lenge siden snakket han knirkefri svensk. 
Halim tolker dette til at faren har gitt opp kampen, og blir bare mer motivert. 

Det har blitt en tankevekkende bok, den handler om vanskelige og virkelige problemstillinger. 
Halim søker etter aksept for den han er, eller kanskje riktigere, tror han er, samtidig så gir boken klare indikasjoner for at fanatisme ikke er en særlig god løsning. 
