En av de mest snurrige krimfortellingene jeg har lest på lenge
Truls Hagbarth Grimstads debutbok er det motsatte av hva den hevder å være. 

Det er sider ved «En forutsigbar historie» som tenderer mot det rene vås. 
Truls Hagbarth Grimstad skriver likevel så skarpt og sikkert og humoristisk at jeg gjør som med Thure Erik Lund: 
Velger å tro at forfatteren selv vet hva han driver med, og at det er jeg som kommer til kort. 

Grimstads blanding av sleivete muntlighet, komikk og alvor er dessuten så underholdende og overbevisende at bare formen i seg selv er leseverdig. 

Komisk politietterforsker 

Per 
Hågå er en enkel mann med enkle behov. 
Han pakker fisk på en frossenfiskfabrikk, går lange turer i skogen, og har alltid med seg en blå notisbok. 
Der nedtegner han smått og stort fra sitt begivenhetsløse liv; hvor mye fisk han pakker, hvor mange skritt han tar i løpet av en dag, detaljrike gjengivelser av strukturene på et blad eller en bille. 
Dette er ikke formulert i ord, men i diagrammer. 
Hensikten er å finne en underliggende struktur i det som former livene våre, og etter hvert begynner han å diagrammere samfunnets strukturer, fortida, framtida og selveste Vårherre, kalt Gamlegubben. 
Vakre Ada fatter interesse for både ham og diagrammene hans. 
De flytter sammen, men en dag forsvinner hun sporløst. 
Hågå blir mistenkt. 

På sitt skakke vis er dette en kriminalroman, og vekselvis møter vi den overvektige politietterforskeren Roy Bast. 
Portrettet av Bast er noe av det mest komiske jeg har lest. 
Han tilbringer dagene med å kladde disposisjoner til politirapporter, overspise, sove, om han da ikke sleper seg på jobb og står og henger ved kaffemaskinen litt før han drar hjem. 
Bast aner at det er noe som skurrer med forsvinningen til Ada, men ethvert forsøk på handling strander. 
Inntil han oppdager at hans heroiske politisjef-far ikke var så heltemodig, og at det er noe rart med morens død. 

Harselas over kunstlivet 

Denne boka er først og fremst veldig vittig. 
Grimstad skriver i en sleivete muntlig tone, og ved siden av å være en karikert krimroman, er det også en harselas over kunstlivet. 
Hågås diagrammering går ham til hodet når viktige mennesker fatter interesse for diagrammenes verdi. 
Han satser på et liv som diagrammatiker, med en kurator som er en forsoffen sykkelreparatør og et galleri som egentlig er et sykkelverksted. 
Dette fortalt med kunstspråkets pompøse alvor. 

«En forutsigbar historie» – mer misvisende kunne knapt tittelen vært - er likevel ikke bare vås. 
Gjennom sine patetiske hovedpersoner, og en rekke underlige bifigurer, sier Grimstad på sitt snurrige vis noe viktig om både kunsten og kjærligheten og livet – og døden. 
Litt langdryg blir den riktignok, med sine over 400 sider. 
