Et lite stykke stavangersk kunsthistorie
Kjell Pahr-Iversens billedunivers gleder mange. 
Men er det glade budskap nok, spør kritiker Anne Therese Tveita. 

Kjell Pahr-Iversen: 
Jubileumsutstilling. 
Sølvberget galleri. 
10. juni - 20. august 2017. 

Som barn, en gang på 70 tallet, så jeg lyset, og det var Kjell Pahr-Iversen som holdt lyskilden. 
Riktignok ikke i noen religiøs forstand; jeg hadde allerede rukket å bli utvist fra søndagsskolen for all fremtid, men sjelsettende like fullt. 
Min åpenbaring hadde form av et stort fargerikt maleri, med en prangende gullramme og den forlokkende tittelen «Stjernene raser». 
Dette var min introduksjon til kunstens verden. 

Maleriet var signert Pahr-Iversen med sirlige bokstaver, og fra min faste utkikkspost på gulvet under salongbordet, eller stående på hodet i sofaen, ble jeg sugd inn i en reise i et kosmos av lys og farger. 
Maleriet bærer i dag preg av at ikke bare blikket mitt, men dessverre også fingrene, i årevis fulgte malerens tykke malingsstrøk, hans energiske gestikuleringer og brede penselføring. 

Livsbejaende 

Jubileumsutstillingen 2017 bærer vitne om en livsbejaelse som gjennom 60 års kunstnerskap har gledet et stort og trofast Stavangerpublikum. 
Det kunstneriske uttrykket med den fargerike paletten og de pastøse penselstrøk er gjennom de 34 utstilte verk umiskjennelig Pahr-Iversen. 

Kjell Pahr-Iversen er unektelig inspirert av europeisk etterkrigskunst. 

Særlig CoBrA bevegelsens (1949 –1952) intuitive form og sterke farger viser igjen i kunstnerskapet, dog uten CoBrA-kunstnernes politiske ideologier og konfronterende innhold. 
Et av utstillingens tidligste malerier fra Pinseserien (1968) markerer hans kunstneriske gjennombrudd, og Pahr-Iversens maleriske varemerke. 

Tro mot sitt uttrykk 

Utstillingen viser i helhet hvordan kunstneren gjennom hele sitt virke har vært tro mot sitt uttrykk, og viser et bredt utvalg av hans mest kjente serier. 
Nytt er at han etter en lang periode med variasjon i større eller mindre grad, over sine kjente ikonmalerier, har vendt tilbake til CoBrA inspirasjonen i sin Herbarium-serie. 

De 11 utstilte maleriene i denne serien er, med to unntak, malt i 2017. 
Presentert som de er vis-à-vis førnevnte «Fra Pinseserien» samt «HC Andersens inntog i himmelen bilde VI» (1967), er parallellene til hans tidlige inspirasjonskilde klar; dog er de nå utført uten like stor overbevisning som 50 år tidligere. 

Ekstatisk hyllest? 

Kjell Pahr-Iversen har maktet kunststykket å bli profet i eget land. 
I alle fall i egen by. 
Hans malerier høster lovord på grensen til det ekstatiske. 
Med sitt lettfordøyelige, friksjonsfrie og ufarlige uttrykk blir verkene like provoserende som en gladkristen konfirmasjonsprest. 

Jeg lar meg ikke henrykke til min barndoms opplevelse. 
Spiritualiteten i maleriene understøttes av titler med bibelske referanser. 
Og jeg spør meg selv om en sterk kristen troserfaring er en forutsetning for den ekstatiske opplevelsen. 
Når jeg ser bort fra de religiøse konnotasjoner står jeg igjen med fargerike malerier, estetiske men jeg verken provoseres eller berøres i nevneverdig grad. 

Det er likevel lett å se hvorfor Pahr-Iversen har blitt det lokale næringslivets Go-To kunstner når bygg skal utsmykkes, og en favoritt blant bedriftskunstforeninger og boligstylister. 
Hans billedunivers i guddommelig lys og klare farger gleder mange, men er det glade budskap nok? 
