True Grit- Et ekte mannfolk 

Morsom western på Coensk! 

Ethan og Joel Coen vil underholde deg, og du bør la dem gjøre det! 

True Grit – Et ekte mannfolk er en morsom western der brødrene leker med sjangerens kjente elementer: 
Tøffe helter, skitne skurker, skarpe dueller, skarpere whisky, menn som må beskytes og kvinner som må beskyttes. 

I form og innhold ligner dette en del på den fantastiske tv-serien Deadwood, der dialog og miljøskildring er viktigere enn seksløpere og kruttrøyk. 
Resultatet er kanskje ingen filmhistorisk bragd, men udiskutabelt morsomt! 

Jakter på morder 

Jeg liker ikke så godt historiens epilog, men alt i forkant er godkjent. 
14 år gamle Mattie (Hailee Steinfeld) vil hevne farens død. 

Hun leier US Marshall Rooster Cogburn (Jeff Bridges) for å jakte på morderen, Chaney (Josh Brolin). 

Samtidig møter de Texas Ranger LaBoeuf (Matt Damon), som har sine egne planer for Chaney. 
Hvem får tak i ham først? 

Herlig skrudde karikaturer 

Dette er Coen-brødrenes første forsøk på å lage westernfilm, men det er umiskjennelig westernsk. 

Kall det gjerne klisjeer, men noen må bare med for at det skal føles som en ordentlig western. 
Den stadige whiskeydrikkingen. 
De grusete stemmene. 
Håndbevegelser mot pistolbeltet. 

Samtidig er persongalleriet fylt av herlig skrudde karikaturer som føles veldig Coensk. 
Det er en heldig blanding! 

Satt i skyggen 

Jeff Bridges breier seg skikkelig ut som Cogburn, en sleip jævel av en gammel ringrev, men som samtidig har en viss æreskodeks. 
Matt Damons LaBoeuf er ærgjerrig og pliktoppfyllende, elegant og velkledd. 

Begge spiller godt, men blir faktisk satt i skyggen av fantastiske Hailee Steinfeld. 
Hun overbeviser som 14-åring med verdens største bein i nesa. 

Hennes overmot er kanskje ikke helt troverdig, men det er spennende og se henne ta opp kampen mot det som i utgangspunktet er sterke og farlige menn. 

Flotte bilder 

True Grit 
- Et ekte mannfolk er fabelaktig fotografert av kunstneren Roger Deakins, og har noen sekvenser som fkk meg til å ønske at kinosalen var utstyrt med en pauseknapp, så jeg fikk tid til å studere. 

Det får vente til filmen er på Blu-ray, og dette er heldigvis en film verdt å se flere ganger! 

Jeg har forresten ikke mye til overs for etterslengen på den norske tittelen, altså Et ekte mannfolk. 
Men det er i alle fall bedre enn originalens norske tittel i 1969, Jente med mannsmot 
