Montée «Isle Of Now»
(Strømland / VME) 

«They love 1982!» 

Hah. 
Lett å bli skeptisk i møte med Montée. 
Oslohipstere med sleiker, selvtillit og altfor store platesamlinger. 
Omslaget ser ut som en New Order-12" fra 1984. 
Sangene har «spennende», pretensiøse titler. 
Musikken er et møte mellom vestkyst-flinkisfusion og slik «intelligent» funkrock med afrobeat-islett som ble spilt i New York tidlig på 1980-tallet. 
Talking Heads, ja - «Secrecy» er som snytt ut av nesen på «Remain In Light» (1980). 
«Into The Open» smaker av Heads-makker Adrian Belew. 
Den der smatrende, rene Stratocaster-lyden! 

Ganske dansbart også. 
Litt LCD Soundsystem, men med kjølig Spandau Ballet-vokal på toppen. 
Musikktullingen i meg kunne ha fortsatt å droppe navn (Toto! Sen Roxy Music). 
Men i stedet noen ord om hvorfor «Isle Of Now» er et av årets fineste norske popalbum: 
Disse 11 sofistopopsangene høres kostbare ut, og renner over av arrangementsmessig stringens og detaljer. 
Det skjer noe minneverdig i hver eneste en av dem. 
Ofte mye. 

Et gigantisk kitschfalsum fra selvnytende hovedstadsspradebasser? 
Ja, takk! 

ANBEFALTE KJØP: 
«Amazona», «Entity», «Isle Of Now», «I Have Seen The Haven», «Secrecy», «Dreams Too Modern». 

MORTEN STÅLE NILSEN 
