The Prisoner
Hvordan det må være å miste forstanden 

Miniserien The Prisoner skildrer hvordan det må være å miste forstanden. 
Og som om ikke dét i seg selv er krevende nok å se på, gjør den det på en merkverdig rotete måte. 

«det finnes ikke noe annet sted enn her». 

‘Landsbyen’ 

James Caviezel spiller hovedrollen - en mann som plages av sanseinntrykk fra to forskjellige verdener. 

I den ene er han en fyr i en studioleilighet i New York som nettopp har sagt opp jobben og møtt ei tilfeldig dame på en bar - i den andre verdenen løper han rundt i sanddyner og ender opp i en landsby kalt 'Landsbyen' - et slags Plesantville. 

Landsbyen minner om en budsjettversjon av Palm Springs, et sted hvor folk er kledt for cricket eller golf og folkene gir inntrykk av å være hyggelige og fornøyde. 

Hovedpersonens problem 

Caviezels problem er at han ikke skjønner hvor han er og at han heller ikke skjønner hvordan han skal komme seg tilbake til New York. 
Folkene han møter kjenner ikke til noe annet sted enn 'Landsbyen' og ser bare rart på ham når han spør: 
«det finnes ikke noe annet sted enn her». 

7th Heaven møter Twin Peaks 

The Prisoner kan brukes som et bilde på så mangt - propagandasamfunnet, sinnslidelser, hjernens potensiale - men god underholdning blir det ikke. 
Til det er den for merkelig. 

Som om Joel J. Feigenbaum (7th Heaven) hadde regissert et David Lynch-manus. 

...god underholdning blir det ikke. 

Folk har ikke navn, de har tall. 
Caviezel er nummer seks. 
Sjefen i landsbyen er nummer to, og han spilles av en nokså skummel men også smått komisk Ian McKellen, kledt som en koloniherre. 
Disse to blir selvfølgelig bitre fiender, siden nummer to hele tiden kjemper med argumenter og psykologiske motangrep mot nummer seks' hårdnakkede påstand om at landsbyen og livet som leves der er en illusjon. 
Men samtidig omgås de to hyppig og snakker sivilisert sammen, nesten som en pasient og psykolog. 

En diger hvit ball 

Nummer seks' liv før og etter landsbyen skildres i raske klipp hvor mer og mer av seks' siste aktiviteter i New York avdekkes. 

Brått er jeg tilbake i New York og ser seks i en samtale med ei mystisk dame før jeg i det neste klippet ser en diger hvit ball komme hoppende mot seks ute i ørkenen. 

- Dette er galskap, tenker jeg da. 

Og det er kanskje dét The Prisoner forsøker å formidle? 
Altså hvordan hukommelsen fungerer? 
Og hvordan livet er i en totalitær stat, muligens. 
Og kanskje hvor koselig en totalitær stat kan virke fra innsiden. 

- Kanskje bor vi i en totalitær stat uten at vi har ant noe? 

Jeg vet ikke sikkert, og jeg har heller ikke sett den originale TV-serien fra '67-'68. 
Det er ikke sikkert det hadde hjulpet meg heller. 

Pussig sammentreff 

Som et sidespor kan jeg avsløre at jobben nummer seks nettopp hadde sagt opp i sitt New York-liv, var en jobb i et overvåkningsfirma hvor han så og analyserte CCV-opptak. 
Nøyaktig samme tematikk som i Caviezels kommende serie Person of Interest, hvor han spiller verdens råeste spesialagent som må avverge varslede kriser. 
Pussig sammentreff at Caviezel er med i to videoovervåkningsserier på rad. 

Dropp denne du, og gled deg til Person of Interest i stedet. 

The Prisoner er i salg fra 7.9.2011. 
