Mangfoldig om Collett Vogt
279 sider Kr. 398,- Aschehoug 

Nils Collett Vogt var en flittig forfatter av erindringsbøker. 
I sin alderdom skrev han ikke stort annet. 

Når man så får i hende en splitter ny biografi om ham, går man ut fra at mye av stoffet er hentet derfra. 
Det er det ikke. 
I sin biografi om dikteren trekker Jo Ørjasæter inn en mengde autentiske samtidsdokumenter - brev til og fra utallige venner, dagbokopptegnelser, etterlatte papirer, alt sammen ting som ikke har væt offentliggjort før, men ligget urørt i Nasjonalbiblioteket. 

Dette gjør lesningen spennende, også for dem som kjenner dikterens skrifter. 
Det utrykte stoffet åpenbarer nye sider ved mennesket Nils Collett Vogt og hans liv. 
Det var lite lykkelig. 
Men omskiftelig, hendelsesrikt og fullt av kulturelt betont arbeid. 
Det anmelderen har hatt mest utbytte av i så måte, er hans journalistikk og notater. 

Han skrev jo sprakende artikler i Dagbladet gjennom en menneskealder, og Ørjasæter gir fyldige utsnitt av dem - kulturradikale saker som i høy grad er leseverdige også i dag. 
De romanene og skuespillene dikteren skrev, er lite levende nå, og det lykkes ikke biografen å lokke oss til å lese dem. 
Det er nok bare enkelte dikt av Collett Vogt som vil bli stående etter ham. 
Det om Granen som stod i skoven for eksempel, det står jo i de fleste lesebøker. 

Hans sang til 1. mai blir brukt den dag i dag, landet rundt. 
Og i antologiene holder de beste diktene hans på sin hevdvunne plass - «April i Vestre Aker», «Poplene på Eidsvolls plass», «Josefines gate». 
Alt dette behandler Ørjasæter på en fin og innsiktsfull og dertil også lettlest måte. 
Det som må gjøre sterkest inntrykk i denne biografien, er etter mitt syn dikterens voldsomme svingninger i følelser og engasjement - og mangel på engasjement. 
Svingningene mellom håp og fortvilelse, svartsyn og lyssyn. 
Ørjasæter har et godt grep om dette, mange har innsikt og trøst å hente her, vil jeg tro. 

Mindre levende er skildringen av dikterens barndom, her burde det kanskje vært gravd dypere. 
Stor pris må en i alle fall sette på det overblikk over kulturlivet i Norge i tiden omkring forrige århundreskifte som boken gir. 
Det er mangefasettert, detaljrikt og interessant. 
En bok vel verdt å ta med seg. 
