Bokanmeldelse:Knut Ødegård: 
«Edda-dikt» Bind I 

Knut Ødegårds gjendiktninger av Voluspå og Håvamål er en etterlengtet begivenhet og en sann fryd å lese. 
Dette er norrøn visdoms- og visjonskunst, språklig modernisert for vår samtid. 

Gjendiktninger Kr. 379,- 230 s. Cappelen Damm 

To hovedrolleinnehavere i norrøn forestillingsverden møter oss i disse to diktene (som nok eksisterte lenge i muntlig form inntil de ble nedskrevet av islendinger på 1200-tallet): visdomskvinnen (volven) og visdomsguden Odin. 

I en poetisk lett tilgjengelig, manende stil fremfører volven sine visjonære historier fra tidenes opphav, om de tavlespillende æser på Idavolden, om Ask og Embla, livstreet Yggdrasil og skjebnemøyene Urd, Verdande og Skuld. 

Odins visdom og Tors stridsstyrke strekker ikke til for å redde den gamle verden; Balders død, beske helvetesvisjoner og dramatiske bilder av en svartnende sol over en jord som synker i havet, føres over i den avsluttende forvandlingen: en oppstigende jord og en ny sol som skinner over Gimles gulltekte tak. 

Presentasjonen av Voluspå og Håvamål i ett bind gir et flott brospenn mellom visjonær dramatikk og jordnær besindighet, mellom menneskehetens skjebnedrama og den gamle nordboerens kodeks for holdninger og atferd. 
Man nikker og fryder seg gjennom lesningen av Håvamåls kraftfulle strofer. 

Odins malmtunge formaninger, slik vi husker dem fra Ivar Mortensson-Egnunds klassiske gjendiktninger, har da også gått inn i språket som visdomsord og munnhell. 
Hvordan behandler Ødegård disse? 

«Di meir du drikk/di mindre vit/mun du i hausen hava», het det. 
«For hugfestet minkar/di meir ein drikk/og vitet renn vekk», sier Ødegård. 
For å nevne ett av utallige eksempler. 

Alderdommelige ord og bilder er forandret og nytolket, ordstilling og syntaks er lempet på, hele tiden i nærkontakt med originalens rytme og bokstavrim. 
Ødegårds klare, formsikre strofer letter tilgjengeligheten og øker lesegleden. 
Poeten, gjendikteren, språkforskeren og historikeren Ødegård har samarbeidet godt. 

Han har også forsynt boken med oppklarende kommentarer og et instruktivt etterord. 
Ellers merker vi oss at strofe-nummereringen på slutten av Voluspå avviker litt mellom original og gjendiktning. 
Det får så være, - vi gleder oss uansett til fortsettelsen. 

For Ødegård har mer på lager. 

ARNE HUGO STØLAN 
