I knipe
Med få virkemidler tegner «Locke» et minneverdig portrett av en mann som prøver å gjøre det rette. 

FILM: 
Ivan Locke er byggeleder. 
Han er vant å håndtere og organisere mennesker, men nå er han i knipe. 
Det er seint på kveld og grytidlig neste morgen skal 218 sementbiler ankomme byggeplassen med fundamentet for den 52 etasjer høye bygningen. 

Det er presisjonsarbeid og Locke må være der, men noe er kommet i veien: en fødsel. 
Locke hadde kontroll, men fødselen kommer to måneder for tidlig. 
Locke er faren, men det er ikke hans kone som skal føde. 

Sjonglør 

«Locke» er en slags road movie, siden hele filmen foregår på motorveien mellom Birmingham og London. 
Handlingen finner sted i «real time» og bilen stanser aldri, noe som betyr at Locke må ta en del telefonsamtaler, hvis ikke blir dette en biltur og ikke et drama. 
Strengt tatt er «Locke» radioteater, pluss Tom Hardys uttrykksfulle ansikt. 

Vi følger Locke mens han sjongerer de ulike delene av livet sitt via håndfri. 
Han prøver å organisere byggeprosjektet, der hundrevis av millioner kroner står på spill. 
Han ringer sin kone og to sønner, som tror han kommer hjem til kveldens fotballkamp på TV. 
Han snakker med Bethan, som ligger på fødestua. 

Et godt menneske 

Regissør og manusforfatter Steven Knight har tidligere skrevet gode manus for Stephen Frears («Dirty Pretty Things») og David Cronenberg («Eastern Promises»), men hans første regiforsøk, fjorårets Statham-thriller «Hummingbird», var ingen suksess. 

«Locke» er lavbudsjett og dessuten et minimalistisk eksperiment av typen enkelte regissører liker å utfordre seg selv med: 
Se hva jeg kan få til innenfor stramme dramaturgiske rammer. 
Tom Hardy klarer sin del av oppgaven med glans (og legger på en walisisk aksent for å øke vanskelighetsgraden). 
Vi forstår tidlig at Ivan Locke ønsker å være et godt menneske. 
Han har imaginære samtaler med sin far, en mann som sviktet da det gjaldt. 
Nå ønsker han å gjøre det rette, men det vil koste. 

«Locke» er ikke feilfri (mye betongprat i starten), men det strammer seg til. 
Når bilen svinger av motorveien og stanser, sitter man igjen med et minneverdig portrett av en mann som ønsker å handle riktig. 

(«Locke» er månedens film på Cinemateket i Oslo) 
