Bokanmeldelse:Peter Høeg: 
«Effekten av Susan» 

Peter Høegs nye roman er en jamesbondsk jakt på samfunnsfiender i et virtuelt Danmark. 

Den anerkjente fysikeren Susan Svendsen, hovedpersonen i Peter Høegs nye roman «Effekten av Susan», må ha «et visittkort på størrelse med et julekort» for å få plass til alle titler og utmerkelser. 
Dessuten besitter hun den egenskapen at ethvert menneske hun treffer, må avsløre sine innerste tanker for henne. 
Dette er Susan-effekten. 

Sammen med ektemannen Laban og tvillingene Thit og Anders, alle like sprengbegavede på hvert sitt felt, blir hun hentet ut av indisk fengsel hvor en hard dom venter, av en høyt plassert dansk statsfunksjonær, og lovet fritt leide og frafall av tiltale dersom hun vil stille talentet sitt til rådighet i jakten på lederen av en hemmelig gruppe eksperter. 

«Fremtidskommisjonen» er nedlagt, men dens undersøkelser har brakt opplysninger for dagen av største viktighet for hele den vestlige verden. 
Opplysninger som mørke krefter vil hindre offentligheten å få del i. 
Dermed ligger alt til rette for avsløringen av en typisk høegsk konspirasjon som involverer toppsjiktet i dansk vitenskap, politikk, forsvar og finans, med en operativ gren bestående av hardkokte kriminelle. 

Men dette er ikke bare en snedig konstruert røverhistorie. 
Ideen om at våre øverste ledere i lang tid har vært klar over konsekvensene av truende klimakatastrofer, overbefolkning, økologiske ødeleggelser, økonomiske kriser og voksende voldelig sosial uro, ligger som en klangbunn under Høegs undergangsfabel. 

Dramatikken består i at ingen makthavere ønsker slik informasjon lekket ut til offentligheten. 
Drivkraften til de mektigste er maktbegjær, jakten på økonomisk gevinst og personlig prestisje. 

Familien Svendsen tar saken. 
Susans hypnotiske evne til å lete frem sannheten blir en ledetråd inn i maktens sentrale kamre. 
Det oppstår livstruende situasjoner i fleng, men familiens snarrådighet og samlede analytiske kapasitet styrer dem klar. 

Selv fremstår Susan som noe av en Superwoman. 
Forfatteren prøver å dempe inntrykket ved å innføre en familiekonflikt, uten at det blir helt overbevisende. 
En kvinne som hevder at følelser i bunn og grunn bare er kjemiske reaksjoner på det mikrobiologiske plan, er vanskelig å plassere i en ladet erotisk situasjon. 

Høeg makter alltid å fylle sine høyst originale sujetter med en egen fengslende atmosfære og en uimotsigelig litterær substans. 
Dette er også i høy grad til stede i årets bok. 

Hans litterære verktøy, vokabular, stilsans, dramatiske overblikk og kontroll over mengder av fakta, imponerer igjen og igjen. 
Likevel blir historien om familien Svendsens ytre og indre liv blir aldri det skjebnedrama som det legges opp til. 

Høegs elitisme, hans beundring for det unike, eksepsjonelle menneske, gjør, sammen med fascinasjonen for naturvitenskap, at aktørene hans her kommer til å ligne stiliserte brikker i et spill om fremtiden i en virtuell, jamesbondsk versjon av Danmark. 
