Kameratfilmer stinker
Midlertidig hovedregel: 
Kameratfilmer er påståelige og utroverdige forsøk på å skape etnosentriske små verdener som ingen kan benekte, for de var ikke i gjengen. 

For å sitere A.A. Milne: 
«Hvor skal vi hen?» spør Ole Brumm. 
«Ingensteds,» svarte Kristoffer Robin. 
Og så gikk de dit. 

Denne filmen handler om at kamerater har rukket å bli voksne og mislykka, men de er selvsagt kamerater for det på et nivå som fortrenger gravide hustruer. 
Ved et uhell slår den ene i hjel han som leverer dyr til pornofilmer, og så skal de forsøke å bli kvitt liket. 
Av og til sier de vagina. 
Høhø. 
En ape klamrer seg til den ene kameratens fot. 
Høhø. 
Den utskjemte legen utøver keisersnitt på stuegolv og resten av tida snakker de. 
Jeg tror det står i Bibelen: 
Kamerater er fine mennesker enkeltvis. 
Så da må det være sant. 
