TV-anmeldelse «Patrick Melrose»:Skrekkelig bra 

Et menneskelig togkrasj du bare må se på. 

Amerikansk/britisk miniserie i fem deler 

HBO Nordic mandag 14. mai 

Regi: 
Edward Berger. 
Med: 
Benedict Cumberbatch, Jennifer Jason Leigh, Hugo Weaving, Anna Madeley, Blythe Danner, Prasanna Puwanarajah. 

«Patrick Melrose» er TV-versjonen av bøkene om nevnte mann skrevet av Edward St. Aubyn – bøker delvis basert på hans egne traumer. 

Vi møter Melrose mens han får beskjed om sin fars død over telefonen. 
Han smiler og ser nærmest salig ut, og vi skjønner først når han mister en sprøyte i gulvet og bøyer seg ned med en blodflekk på skjorteermet at han er høy som et hus. 

Og det forblir Patrick Melrose i store deler av den éne episoden som er tilgjengelig for anmeldelse. 
Det er lite å vurdere serien ut fra, men det vi ser lover svært godt: 

Historien starter i London på begynnelsen av 80-tallet, og følger Patrick til New York der han skal hente hjem sin avdøde far. 
Og slutte med dop. 

Benedict Cumberbatch ikke bare bærer, men sjonglerer og spinner rollen som den høytfungerende skakkjørte rikingen som er nær ved å slukes av sin mørke hemmelighet. 

Det er ingen lett jobb. 
Ikke bare fordi Melrose stort sett befinner seg i ulike stadier av rus eller abstinens, men også fordi han store deler av tiden fyller skjermen alene. 

Mangel på dialog løses delvis med fortellerstemme og delvis med Melrose som snakker med seg selv/fortelleren. 
Og det fungerer faktisk. 

Kameraet er nesten som en ekstra rollefigur som løper etter den nervøst travende Melrose og plasserer oss midt i handlingen. 
Fargeskalaen er preget av blått og turkis med lysende gule New York-taxier. 
Bildene til «Victoria»-fotograf James Friend er som en serie velkomponerte stilleben som kompletterer «Deutschland 83»-regissør Edward Bergers hypnotiske fortelling om en slags overklassens «Trainspotting». 

Cumberbatch har sterke støttespillere i skuespillere som Jennifer Jason Leigh og Hugo Weaving, som spiller hans foreldre, men «Patrick Melrose» er først og fremst Cumberbatch’ tour de force. 
Han er stjernen i dette suggerende universet der han når som helst kan vippe over og dra oss inn i et sort hull. 

Tilbakeblikk viser oss glimt av hva som har formet Melrose som han er, men vi får kun hint i første episode. 
Vi skjønner bare at noe skrekkelig må ha skjedd, for å få ham så knust, sårbar og spinnvill. 

Patrick Melrose er en sjarmerende fyr som stadig balanserer elegant sarkasme med aristokratisk angst. 
Øyeblikk av ren skrekk brytes opp av humor og surrealisme. 

Selv om britiske dekandense ikke skulle være din te-kopp, må du faktisk sette deg ned og nyte denne. 
