Forførende tenorer
Publikumsflørt og musikalske perler 

«Nytt show», Nordic Tenors og Sjur Hjeltnes, Logen 

I vår lekte Nordic Tenors seg med Finn Tokvam i rollen som quizmaster. 
Nå er det høst, og de fire scenekunstnerne er tilbake i sitt vante format – til vederkvegelse for dem som syntes vårens show ble mye morsom quiz og litt for lite sang. 

Anmeldelsen fortsetter under videospilleren... 

Vanen tro har trio-kvartetten dukket dypt ned i den musikalske skattkisten, for å hente opp et bredt utvalg perler og rariteter fra de fleste sjangre, presentert med overskudd og vidd. 
Aldeles ubesværet beveger de seg fra italienske operasvisker via blues, Beatles, Taube og Lillebjørn Nilsen til ellevill jodling og Grieg. 
De er croonere og gjøglere, lett og ledig plassert foran regissør Tore Nysæters lekre scenograf og med hyppig direktekontakt med salen. 
Scenografien kler de fire og deres elegante flørt med både publikum og sjangre. 

Innimellom leker de seg også verbalt, som når Aasmund Kaldestad demonstrerer en av tenorenes fremste fordeler – at de kan innynde seg hos damene på sitt «morsmål», italiensk. 
Eller når pianist (og danser!) Sjur Hjeltnes forteller om bestemoren eller sin ungdoms interrailtur. 

Som scenekunstnere har de bøtter av lun sjarm, som sangere utfyller de hverandre, og som komikere har de mye å spille på, pluss ett talent som utmerker seg: 
Jan-Tore Saltnes. 
Han utfolder seg på stort lerret med en Elvisparodi der makkernes innsats som korister overskygger selv de mest grandiose Grand Prix-korister. 
Han snakker tungeknekkende gælisk, oversatt av en ire fra Åsane, i et nummer som ender med både allsang og dans. 
Og som bifigur legger han legger alen til moroa med sin mimikk. 
Så her er et tips: hold et særlig øye med ham. 

Også denne gangen er det rom for en liten quiz og betraktninger rundt fotball. 
De har funnet plass til en vakker Michael Jackson-hyllest – og en hyllest til de ordentlige pingvinene de drømmer om å bli i sitt neste liv. 
Nydelig. 

De av publikum som ikke allerede hadde smeltet, gjorde det i alle fall da det hele rundet av i en forførerisk versjon av Puccinis Nessum dorma. 

Om det måtte ekstranummer til før publikum ga seg? 
Ja. 

BRITT SØRENSEN 

Var du på showet? 
Bruk kommentarfeltet. 
