Lite minneverdig
Selv om filmen byr på to stjerneskuespillere, blir den aldri mer enn middelmådig. 

«Hampstead» er løselig basert på den sanne historien om Harry Hallowes, men i stedet for å fortelle hans David mot Goliat-historie har det blitt til en romantisk komedie uten de helt store høydepunktene. 

Emily (Diane Keaton) har mistet sin mann og drukner i gjeld. 
Hun føler seg fremmed i sitt eget liv, og vet ikke hva hun skal gjøre. 
Så møter hun Donald (Brendan Gleeson) som har bodd i parken Hampstead Heath i ei lita hytte laget av materialer han har funnet, uten å betale så mye som ei krone til landeier i 17 år. 
Han dyrker sin egen mat og bader i dammen hvor han også ulovlig fisker middagen sin. 
Så skal det bygges luksusleiligheter der han bor, og Emily hjelper Donald med å ta opp kampen mot utbyggerne. 

Filmens største svakhet er kjemien mellom hovedpersonene. 
Karakterene blir også noe endimensjonale, og filmen flyter bare på overflaten i stedet for å utforske dybden i personenes historier og liv. 
Dette fører til at jeg aldri blir ordentlig engasjert. 
Filmens styrke er den lette, sjarmerende stemningen, som følelsen av å ligge i gresset en varm søndag. 
Skuespillerne leverer også noen fine scener innimellom, men det går fort i glemmeboken. 
