Nøktern avkledning
Hvordan kunne intelligente tyske studenter på 1970-tallet bli så forkvaklet at de røvet banker, utførte sabotasjeaksjoner og myrdet for fote? 

Filmen «Baader-Meinhof» gir et godt innblikk i den politisk motiverte galskapen. 

I dag virker det aldeles vanvittig at unge, oppegående mennesker kunne bli så voldelige. 
Da kunsthistorikerdatteren Ulrike Meinhof (født i 1934) ble arrestert i 1972, ble hun anklaget for fem mord, 54 mordforsøk, flere bankrøverier og attentater. 

Det filmen får godt fram, er hvordan den venstreradikale studentbevegelsen sist på 60-tallet var en masseprotest, ikke bare mot USAs krigføring i Vietnam, men også mot et autoritært tysk etterkrigssamfunn. 
Under et besøk av den undertrykkende sjahen av Iran, denger politiet løs på demonstranter med batonger og skyter en student. 

Ut av en slik stemning vokser det syke villskuddet Rote Armé Fraktion (RAF) fram. 
Selv om Meinhofs navn knyttes til terrorgruppen, var kjæresteparet Gudrun Ensslin og Andreas Baader (født 1940 og — 44) de mest innflytelsesrike, ifølge historikere. 

Tolkningen deles av regissør Uli Edel. 
Baader framstilles som en aggressiv villmann, utmerket spilt av Moritz Bleibtreu. 
Ensslin (Johanna Wokalek) er en naiv, hjernevasket hippie. 
I kontrast til de to blir Meinhof (Martina Gedeck) en tenksom type som går seg vill i teoretiske og politiske utlegninger. 

Er da filmen en romantisering av Røde Armé Fraksjon? 
Jeg opplever det ikke slik. 
De bortskjemte bybarna latterliggjøres snarere under oppholdet i en treningsleir i Jordan: 
Under dekke av kvinnefrigjøring soler de tyske jentene seg nakne foran sjokkerte palestinske geriljasoldater. 

En interessant figur er politisjefen Horst Herold (Bruno Ganz) som leder jakten på RAF-medlemmene. 

Interessant historietime fra tysk regissør. 
