Filmanmeldelse:«Annie» 

Omfattede sjarmløs modernisering av folkekjær musical. 

«ANNIE» USA. 
Regi: Will Gluck. 
For alle. 
MED: 
Quvenzhane Wallis,Cameron Diaz, Jamie Foxx, , Rose Byrne, Bobby Cannavale, Adewale Akinnuoye-Agbaje. 

Jada, dette handler på sett og vis om tegneseriefiguren Annie, som senere ble musikal og nå har gått gjennom rytme- og moderniseringsboksen til folk som Jay-Z og Will Smith og kommet ut som en nesten ugjenkjennelig, karikert og meget strevsom filmversjon anno i dag. 

Om Annie selv (svarte krøller denne gang, ikke røde) beholder en nesevis slags ro, virker det som hele resten av gjengen - foran og bak kamera - har inntatt sine daglige doser speed. 
Med et slags håp om at overdrivelser, hakkende riff, dårlige sammenhenger og et par virkelig gyselige rollepersoner (Cameron Diaz på et lavpunkt i karrieren) passer dagens unger. 
Jeg tror ikke det. 

Musikken er delvis gjenkjennelig. 
Signaturlåtene, i alle fall. 
Resten av musikkstoffet er samplet i stykker. 

Annie er stadig foreldreløs. 
Og leter stadig etter sine foreldre. 
Hun bor i et helt forferdelig fosterhjem. 
Og via en helt ubegripelig tilfeldighet havner hun innenfor veggene til den iskalde milliardæren, bakteriehateren og ordførerkandidaten Jamie Foxx. 
Bare for å hjelpe hans politiske karriere, selvfølgelig. 

Resten kan vi tenke oss. 
Og alle hjerter smelter til slutt. 
Selvfølgelig. 

Produksjonen er merkbart påkostet. 
Her og der slenger det underholdende elementer, så man tramper takten. 
En sentimental tåre eller to kan endog forekomme. 

Men ellers? 
Relativt katastrofalt. 

JON SELÅS 
