Arctic Monkeys:«Favourite Worst Nightmare» 

(Domino/Playground) 

Mørkere «monkey business». 

Sheffield-kvartetten har fortsatt en snittalder på under 21, og her er de allerede i gang med runde to etter at de i fjor leverte tidenes raskest solgte britiske debutplate. 
De burde strengt tatt gå på snørra, i det minste slik at alle vi som ikke hadde gjort noe av betydning i samme alder kunne følt oss litt bedre. 

Men det gjør de ikke, selv om «Favourite Worst Nightmare» er litt vanskelig å få hull på, og ikke har noen ny «I Bet You Look Good On The Dancefloor» i ermet. 
Et band som låter «umiskjennelig» på sitt andre album har selvsagt noe spesielt ved seg, og Arctic Monkeys' muskuløse attakk er allerede et solid varemerke, i likhet med Alex Turners ekkobelagte stemme og glimrende lyrikk - «like a search for murder clues in dead man's eyes». 

Platen går hardt og kompromissløst ut, men mykner opp midtveis, og viser i sum et band som med ett låter like klokt erfarne som ungdommelig sultne. 

ANBEFALTE KJØP: 
«Do Me A Favour», «This House Is A Circus», «505», «Fluorescent Adolescent» 
