Musikalske høydepunkter fra kjente Fløgstad-bøker
En trivelig samling med tekster og melodier, tonesatt av mange kjente komponister. 

«Sjølv har eg aldri hatt overdriven tiltru til mine musikalske evner, langt mindre sett på meg sjølv som ein født entertainer. 
Etter kvart som åra har gått, har eg til mi eiga forundring likevel oftare og oftare funne meg på scenen i selskap med, eller tolka av, strålande musikantar (...)». 

Dette skriver forfatter Kjartan Fløgstad i innledningen til «Sandharpesongar», som ligner en sangbok slik vi kjenner sjangeren. 

Notene til melodiene står i boken slik at de musikalske blant oss kan lære seg melodiene hjemme. 
Diktene er hentet fra kjente romaner, som «Dalen Portland, «Fyr og flamme» og «Grand Manila». 
Men også dikt fra andre av Fløgstads bøker er blitt tonesatt og funnet veien inn i «Sandharpesongar». 

Fløgstads dikt byr på finurlig bruk av rim og rytme, og at diktene appellerer til musikere, kan jeg godt forstå. 
Diktene rommer folkelige og jordnære følelser rundt lengsler, strev og drømmer. 
Typiske Fløgstadmotiver som skip og smelteverk dukker opp, tonen er uhøytidelig og mange dikt har åpenbart stor allsangappell. 

Noen dikt går igjen blant flere komponister. 
For eksempel har diktet «Svev» fra «Fyr og flamme» fått intet mindre enn fem forskjellige melodier. 
Dag Arnesen, Lars Klevstrand, Chris Eriksen, Henning Sommerro og vår egen bergenskomponist Gabriel Fliflet har alle tonesatt ett av Fløgstads fineste dikt, som i sin helhet lyder slik: 

«Ingenting å vera redd for 

Stemmene er mor som har forening 

Stilla kjem frå far som går på arbeid 

Slit og latter drøymer inn i deg 

Ingenting å vera redd for 

Ingenting å vera redd for 

Sengene har sprinkler ut mot verda 

Natta stikk mot himmelen med stjerner 

Byane har lys og gater som går ut 

Ingenting å vera redd for». 

Fløgstad har også skrevet en kort introduksjon til flere av diktene, ofte personlige bakgrunnshistorier der han binder sammen sangene med entertainerens sans for gode fortellinger. 
Historien rundt diktet «Nord og ned (E 76)», da Fløgstad opptrådte i den forbudte byen Norilsk i Sibir, er en av flere anekdoter som gjør boken trivelig å lese. 

Fløgstad har et langt forfatterskap å høste historier fra, som sikkert fungerer alle tiders «live» på scenen. 
Det hadde ikke gjort noe om disse introduksjonene hadde vært enda lengre i «Sandharpesongar». 

Diktene er ordnet kronologisk, og speiler på mange måter utviklingen i Fløgstads forfatterskap. 
De som tror at Fløgstad romantiserer industriarbeideren i forfatterskapet sitt, kan lese diktet «Voggevise (før femtiårene)» eller diktet «Sneaths Park», der en av strofene lyder: 
«Det var kjentfolk vegg i vegg/På bedriftens byanlegg/Der bor vi når du har fri/Ifrå tung tung industri». 

Fløgstads blikk på industriarbeideren og tungt kroppsarbeid er gjennomgående solidarisk, og vitner samtidig om en tid som er forbi uten å bli tilslørt av nostalgi. 

Gabriel Fliflet har tonesatt flere av diktene i «Sandharpesongar», slik han også har gjort med de nye bergenssangene som har vært fremført her i byen med formidabel suksess. 
Fløgstads samling med sanglyrikk er begynnelsen på en ny sangboktradisjon, skal vi se. 

De nye bergenssangene med Fliflets melodier er forhåpentlig også snart å finne i en sangbok nær deg, slik Kjartan Fløgstads «Sandharpesongar» nå gjør. 
