Sensasjonell fransk snø-krim
Debutromanen til franske Bernard Minier (56), er en av årets aller beste. 

Bernard Minier: 
Hvis helvete var av is. 
Krim. 
Oversatt av Christina Revold. 
639 sider. 
Aschehoug forlag. 

Kriminalførstebetjent Servaz blir kalt ut på spesialoppdrag: 
Det har skjedd et drap et øde sted i de snø-fylte Pyreneene. 
Men offeret er en hest! 
Hestens hodeløse kropp er vrengt og hengt opp i isødet på 2000 meters høyde. 
Men rasehestens eier er ingen hvem som helst: 
Eric Lombard. 
Han er en av Frankrikes aller rikeste menn. 
Han trekker i tråder og snakker med regjeringen, slik at de prioriterer hestedrapet høyt. 

Skummelt sinnsykehus 

Omtrent samtidig begynner en ung psykolog på en psykiatrisk institusjon for ekstra farlige kriminelle, i samme snø-område. 
Institusjonen er svært strengt bevoktet. 
Men politiet oppdager DNA-spor i nærheten av hesteliket fra en av de aller farligste pasientene - en massemorder. 
Få dager senere blir en mann myrdet. 
Marerittet har begynt. 

Atmosfæren er tung av snø og fortrengte traumer ingen vil snakke om. 
Noen år før opplevde området et skred av ungdommer som tok selvmord. 
Hevner drapsmannen de døde ungdommene? 

Kriminalførstebetjent Martin Servaz er slett ikke noen typisk politimann eller krimhelt. 
Han hater sport, 40-åringen er redd for fart, høyder, store folkemengder - og hester. 
Han er litt av en reddhare, elendig til å skyte, ganske liten, ikke noe god til å slåss, det stikk motsatte av en tøff actionhelt. 

Likevel er Servaz aldri redd for å si sin mening til sjefene, og han er en strålende etterforsker med sylskarpe instinkter: 
«De dystre forutanelsen Servaz hadde hatt helt fra starten, bredte seg nå utover lik en sky av giftgass». 

Jeg har møtt noen politimenn gjennom årene. 
Noen er sterkt plaget av yrket sitt. 
De blir nedbrutte av ondskapen, og de blir mistenksomme av å snakke med folk som lyger hele tiden. 
Servaz er en slik politimann. 

Bernard Minier ble født i Béziers, sør i Frankrike for 56 år siden. 
Som ung reiste Minier mye rundt i verden. 
Han leste Kerouac, Henry Miller og andre forfattere fra den amerikanske beat-generasjonen - og drømte om å bli som dem. 
Siden kom livet i veien, Minier fikk jobb i det offentlige, kone og barn. 
Først da Minier hadde rundet 50 år debuterte han med «Hvis helvete var is» - eller «Glacé» (is) som den heter på fransk. 

LES FLERE KRIMANMELDELSER: 

Bernard Minier har en litt indirekte stil, kanskje typisk fransk: 
«Delma forklarte for Cavalier i hvilken tilstand liket var i da det ble oppdaget». 
Forfatteren går av og til litt i sirkler, han vender tilbake til noe han skrev for et par avsnitt siden. 
Likevel blir det aldri uforståelig eller kjedelig. 
Jeg gledet meg alltid til å lese videre. 

Det skumle asylet og vannkraftverket i det snødekte landskapet skaper en uhyggelig stemning. 
Franskmenn er kanskje litt reddere for skauen enn oss nordmenn, som nesten bare tenker på naturen som vakker. 

Pris for beste kriminalroman 

Kriminalførstebetjent Servaz har sine spesielle meninger. 
Et sted hevder han at mediene kun formidler dumskap og idioti – aldri kunnskap. 
Han sier at media er smittekilden til galskap. 
Servaz en fascinerende og uvanlig helt, som jeg gleder meg til å lese mer om. 
To nye titler i serien er under oversettelse til norsk. 

«Hvis helvete var av is» vant prisen for beste franskspråklige kriminalroman på Krimfestivalen i Cognac i 2011. 
Fullt fortjent. 
Det er virkelig stort format over denne boka. 
Det er ikke bare en flott krimroman, men en virkelig god roman. 
Den stiller de fleste i skyggen. 

Det skal noe til å holde på spenningen gjennom 632 sider, men det klarer faktisk Minier. 
All killer no filler, som amerikanerne sier. 
Vi kan bare håpe at neste bok i serien, er like god! 

LES FLERE ANMELDELSER: 
