Dobbelt-blodig nåtids-fredag
Denne nyinnspillingen av klassikeren og serie-starteren «Friday the 13th» klargjør et viktig kultur-anliggende: 
Filmer som denne skal starte med at ei skrikende jente løper aleine i svarte skogen, mens okkulte seriemordere forfølger henne iført blodige hageredskaper. 

Det er ikke sånn at det er en pinlig klisjé. 
Det er kultur. 
Som suspen i klassisk ballett. 

Marcus Nispels moderne fredagskos har to mord-serier, og filmen er følgelig dobbelt så god som den opprinnelige. 

Handlingen beskriver hvordan den sympatiske mc-fyren med de små vokalene leter etter forsvunnet søster samtidig med at et slags Rimihage-avkom har weekend-fest med vennene sine i ei hytte som er større enn Ledaal. 

DVD-versjonen er director's cut, og jeg kan ikke helt se hva det betyr. 
Jeg forestiller meg at det er flere nakne bryster i dvd-versjonen, og de er nifse og trillrunde, som om de ble forma i ei bakebolle eller brukt som heliumballonger ved et spedbarn-tivoli. 

Ellers dør mange. 
Man skal aldri knytte seg til personer i fredagsfilmer. 
Sjansen for at de dør er like opplagt som muligheten for å få svineinfluensa på Madonna-konsert. 
Og siden det er nevnt: 
Ikke kjøp Tamiflu på bensinstasjoner. 
Ikke kjøp Tamiflu av tenåringer som ringer på døra kl. 11.34 søndag formiddag. 
Clas Ohlson har bra Tamiflu, oppblanda med Glava. 

Følg meg på Twitter: 
@arilabra 
