Du får «ælt du vil» og litt til hos Narum
Søskentrioen fra Toten går stille i dørene, men de trenger ikke bråke for å bli hørt. 

ALBUM: 
Narum har hatt stor suksess med sine to første album, fra 2009 og 2010, og er blitt hyllet av kritikerne. 
Det første albumet ble dobbelt Spellemann-nominert, det andre fikk en statuett i viseklassen. 

Prøysen og The Band Søskentrioen fra Eina på Toten har funnet en formel, et sted mellom Alf Prøysen og The Band, som har vært deres egen og som har funket glimrende - både på plate og live. 

Så spørs det da, når det kommer til «den vanskelige tredjeplata». 

Fra scratch Låtene på de to første albumene ble plukket fra flere års låtproduksjon, nå måtte låtskriver Lars Christian Narum begynne på scratch. 

Men åren var ikke tom. 

Tekstuniverset er i hovedsak det samme, med hovedvekt på «de nære ting». 
Dette er Narums verden. 
Det er en trygg og fin verden å være i - en som står litt stille og som det er lett å bli glad i. 

Låtsnekker Lars Christian har som Prøysen evnen til å se det store i det små. 

Dollar Brand 
Det betyr ikke at det bare er referanser til hjemlige Toten her. 
«Lyd i et gammalt piano» er for eksempel en ode til Abdullah Ibrahim, bedre kjent som den sørafrikanske pianisten Dollar Brand, han som «kænn spelle vækk mørket». 

I «Søafor» er det spanske Alhambra, eller marokkanske Casablanca eller Tanger, som lokker i det fjerne. 

Episk anlagt Trioen bygger videre på lydbildet vi er blitt vant til, men har også utviklet det noe. 
Det høres best i de om lag sju minutter lange - og smått episke - «Lyd i et gammalt piano» og «Oktober». 

De tar ikke de store sjansene, men hvorfor skal de gjøre det? 
Ved første lytting føler du kanskje at du har hørt det før, men så sniker den ene sangen etter den andre seg inn og fester seg. 

Igjen vokser sangene seg store i all sin tilsynelatende enkelhet. 

Varsomt Åpningen «Ælt je vil», om flyktig kjærlighet, starter varsomt med liflige og sommerlige munnspilltoner fra gitarist Jon Anders Narum. 

Countryinspirerte «Ælt som je får tenkt på» er «The Band på totning», med Jon Anders på «Robertson-gitar» og Lars Christian på «Hudson-orgel». 

Svensk gjestevokal Gjestevokalen til Eldkvarns Plura Jonsson på tittelsporet understøtter den milde brisen som kjennetegner hele albumet. 

Plura ønsket sjøl å gjøre en duett. 
Lars Christian er stor fan, og takker for tilliten med å lage noe som like gjerne kunne vært en Eldkvarn-låt. 

Det er et eller annet med norske artister og svenske duettstemmer. 
Denne sitter perfekt, og er allerede mye spilt på radio. 

Taffel 
«Et glass for ælt som fell» løftes av det taffel-forsiktige gitarspillet til Jon Anders. 
Men det som virkelig driver prosjektet Narum er, først og sist, den milde stemmen til Benedikte Narum Jenssen. 
Du tror på henne, rett og slett. 

Hele veien er det fine musikalske detaljer. 
Med seg i studio har trioen som vanlig hatt Håvar Gjestvang (trommer) og Lewi Bergrud (bass). 

39 minutter går utrolig fort i selskap med Narum. 
De har klart det igjen. 
