Arvingene
Engasjerende historie om nyvunnet frihet. 

Arvingene er hovedsakelig en paraguayansk spillefilm, men er delvis finansiert av det norske Sørfondet og med Hilde Berg i Norsk Filmproduksjon som co-produsent. 

44 år gamle Marcelo Matinessi debuterer faktisk som spillefilmregissør med denne filmen og har laget et stille, vakkert og kvinnedrevet drama med interessante rollefigurer i en engasjerende historie om nyvunnet frihet og personlig utvikling. 

Blir alene i huset 

Det godt voksne samboerparet Chela (Ana Brun) og Chiquita (Margarita Irún) havner i økonomiske problemer og må selge unna deler av innboet. 

Når Chiquita på toppen av det hele må i fengsel på grunn av gjeld, blir den forsiktige og hjemmekjære Chela plutselig alene i huset sammen med hushjelpen Pati (Nilda Gonzales), noe som gjør at hun opplever nye impulser for første gang på lenge. 

Hun tar på seg kjøreoppdrag for en gruppe eldre, rike kvinner, og blir kjent med datteren til en av dem, den åpne og energiske Angy (Ana Ivanova). 
Hennes nye tilværelse stiller også forholdet til Chiquita i et nytt lys. 

Når Chiquita må i fengsel, skildrer filmen godt hvordan Chela nærmest tvinges til å forholde seg til omverdenen på en åpnere måte. 
Hun oppdager en frihet hun nøler med å omfavne. 

Man ser store kontraster i holdning og innstilling til livet mellom Chela og hennes nye venninne Angy, som stadig prater og prater, hver gang med en ny selvopplevd historie, mens Chela lytter tilsynelatende stum. 
Det merkes at hun opplever en oppvåkning og finner en ny side av seg selv, noe filmen gir oss stadig flere drypp av. 

Kvinnedrevet film 

Som skrevet innledningsvis, er dette en kvinnedrevet film. 
Det er nesten ingen menn i historien, og når de dukker opp, er det helt i periferien. 
Det er nok av menn på film, og det føles befriende at kvinnene står helt og fullt i fokus for en gangs skyld. 

Regissør Marcelo Matinessi har også skrevet manuset til filmen, og virker å være god til å skildre kontrastene mellom paraguayanske samfunnslag sett fra kvinners perspektiv. 

Chelo og Chiquita kommer opprinnelig fra velstående familier, Chelos kunder av hennes taxiservice har mye penger, men når hun besøker Chiquita i fengsel, møter vi de som står nederst på rangstigen. 

Arvingene bygger seg opp mot et klimaks som egentlig ikke kan kalles et klimaks, fordi det foregår stille, rolig og forsiktig. 
Det er en høyst menneskelig konklusjon på konflikten som har bygget seg sakte, men sikkert opp, og som kan tolkes ganske åpent. 

Filmen er nydelig spilt av Ana Brun, Margarita Irún og Ava Ivanova i de største rollene, er sikkert og finstemt regissert av Marcelo Matinessi, og forteller en historie om frihet og kjærlighet, helt uten kliss og klisjéer. 
