Grafikk som folkeopplysning
UTSTILLING: 
Sommerens store satsing på Hå er for tilfeldig - selv om vår anmelder finner enkelte perler innimellom. 

Hå gamle prestegard: 
AVTRYKK – grafikk mellom kinesisk blokktrykk og dataprint. 
Kunst- og kulturhistorisk utstilling om grafikk. 
T.o.m. 26. august. 

Det er neimen ikke småtteri, det man forsøker ute på Hå denne sommeren. 
Med utstillingen «AVTRYKK – grafikk mellom kinesisk blokktrykk og dataprint» prøver prestegarden å dekke hele grafikkens utvikling og dessuten dens kulturhistoriske betydning, samt å forklare teknikkene og finessene innen de ulike grafiske retningene. 
Det blir nok en munnfull for stor. 

Om du først og fremst er interessert i å studere et nokså løst utvalg av grafikk, reiser du ikke forgjeves til Hå. 
Men leter du etter et solid faglig og kulturhistorisk fundament, og gode eksempler på dette, blir utbyttet langt tynnere. 
Hovedprinsippet for kurateringen synes å ha vært å skaffe seg kunstverk som er lett tilgjengelig. 
Resultatet virker nokså tilfeldig, og på enkelte felt blir utstillingen for tynn til å kunne gjøre krav på å være en kulturhistorisk gjennomgang av grafikkens posisjon og virkning i samfunnet. 
Helt fraværende er f.eks. tresnittet brukt som teologisk-politisk propaganda både av katolikkene og protestantene under reformasjonen på 1500-tallet – flygeblad trykket i store opplag for vid spredning. 
Her hadde grafikken en faktisk sprengkraft i samfunnet som vi sjelden har sett senere. 

Savn 

Jeg savner også en bedre dekning av den japanske tresnitt-tradisjonen; her er kun to relativt slappe eksempler, mens kunstnere som Hiroshige, Hokusai og Kuniyoshi er helt fraværende – selv om det hadde vært svært enkelt å skaffe seg trykk av disse, siden de finnes hos flere lokale samlere. 
At Nikolai Astrup, som bidro til fornyelse innen trykkteknikken for tresnitt, med praktfulle bilder som resultat, ikke er med i det hele tatt, er mer enn underlig. 
Savnet av metalltrykkene til Rolf Nesch er også påtagelig. 
Og noen blad fra Goyas satiriske Los Caprichos og hans antikrigs-serie Los Desastres de la guerra (Krigens redsler) ville ha utfylt det kulturhistoriske perspektivet vesentlig. 
Slik blir det store hull i de feltene utstillingen pretenderer å dekke. 

Så halter denne grafikkmønstringen seg forbi grafiske eksempler som kunne ha hevet både nivået i utvalget og publikums forståelse av emnet. 
Utstillingen konsentrerer seg i stedet om å forklare de ulike grafiske teknikkene, og her er den god: teknikk og håndverk, muligheter og begrensninger forklares enkelt og tydelig. 
Den røde tråden er hele tiden folkeopplysningsperspektivet; utstillingen har et klart pedagogisk tilsnitt. 
Men den pedagogiske viljen undergraves en smule av en svakere pedagogisk evne: i stedet for en katalog finnes en papirlefse med 22 utskriftssider. 
Den er ikke enkel å finne fram i, siden kunstverkene her ikke er nummerert fortløpende. 
Så må man bla fram og tilbake hele tiden i en uhåndterlig papirmasse (bilde nr. 1 er f.eks. plassert mellom nr. 53 og 39). 

Noen perler 

Her er flotte eksempler på alle de enkelte grafiske teknikkene. 
At grafikken, med sine krav til forenkling og stilisering, kan være et utmerket medium for karakterisering f.eks. av forfattere, ser vi i Tom Gundersens metalltrykk «Einar Økland», hvor det karakteristiske ansiktet, med hengende hår og alpelue, er skapt ved hjelp av enkle linjer og monotone sirkler. 
Og i Ludvig Eikaas’ tresnitt «Dikteren Sandemose», hvor ansiktet ser ut som en avskåret sitron. 
Arne Bendik Sjurs radering av et vingespent insekt er miniatyrkunst på sitt aller beste, mens Knut Rumohr viser den harde endevedens motstand og uttrykkspåvirkende begrensninger i to illustrasjoner av Kiellands Arbeidsfolk, utført som xylografi. 

William Blakes serie fra «Jobs bok» fra 1826 er representert med tre blad utført som kobberstikk – her får religiøse syner en fantasieggende men likevel stringent form, mens John William Edys Christiania-vista, en håndkolorert akvatintetsning, går motsatt vei, i sin nøkterne beskrivelse av et landskap. 
Interessant er også et gammelt kistetrykk utført som tresnitt, som viser veien til Himmelen og veien til Helvete, hvor synderne ender rett i Helvetes gap. 
