Konsertanmeldelse:Samme gamle Paska-pakke 

Den halvt-bulgarske trubaduren fra Ålesund lager folkesoul som stråler sterkere live enn på plate - men selv om opptredenen er innbydende, skriker den etter nye triks for å holde seg interessant. 

KONSERT: 
Mikhael Paskalev STED: Cross Road Club, by: 
Larm PUBLIKUM: ca 120. 
AKTUELT ALBUM: 
«What's Life Without Losers» 

I fjor var han en av by:Larms største retrospektive snakkiser. 
Ikke rart, med tanke på hvordan han målbandt hele John Dee med sin intime folkesoul og sjarmerende debutanthunger. 
Hove-konserten noen få måneder senere var dempet og ikke i nærheten så fengslende. 
På Cross Road Club i går var i det minste intimiteten tilbake. 

Bandet, bestående av blant andre by:Larm-debutant Billie Van, resonerte pent og pyntelig i veggene. 
Spesielt koringene i «Dust» lå i høydene. 

Mikhael selv besitter en lekende, på grensen til useriøst søt stemme, og viser seg som en rakker på strenger, trompet (i «Jailhouse Talk») og munnspill (du vet hvilken). 

Men opptredenene har begynt å bære preg av rigid rutine, blottet for improvisasjon. 
Han var en svær spilledåse med bart. 
Selv de små beskrivelsene mellom låtene har endt opp med å virke formelære. 

Framfor å gi et hint om hva Paskalev vil bidra med i år, føltes årets by: 
Larm-konsert mer som en bleknet reprise av 2012. 
Men sikkert en koselig affære for førstegangspublikummet. 
