På grunt vestkystfarvann
Moving Oos fra sørstatene til California. 

||| 
ALBUM: 
Låtskriver og kapellmester Per Borten har alltid seilet sin egen trønderrocksjø. 

Der han tidligere ankret opp Moving Oos-skuta i sørstatssumpene hvor de lempet på med rikelige mengder soul og The Black Crowes, har de nå satt kursen mot vestkysten og California. 

Den geografiske forflytningen er bare sånn delvis vellykket. 

Dyktige fagmenn 
Det begynner fint, «Revelations» smaker av lengselsfull vestkystpop med mye luft i kompet og et refreng spent opp på bred seilduk. 
«Rapunzel» er mørkere og tyngre i framtoningen, men drar veksler på den samme lekre og til tider subtile instrumenteringen. 

Det er likevel påfølgende «Diamond Eyes» som ender opp som det litt premature klimakset. 

Til et bakteppe av pulserende basslinjer og drømmende orgeltoner, får vokalist Frank Reppen for alvor vist at han er en fremragende los med sin uaffekterte, passe rustne og tilbakelente sang. 

Grunt 
Det skjærer dessverre brått over i grunt farvann. 

Etter «Heart of the Sun» daler engasjementet i høyt tempo. 

De påfølgende låtene mangler både nerve og de underliggende melodiske kvalitetene som gjør at de innledende låtene griper seg fast. 

Slikt liker man, bare synd at det står mer eller mindre på altfor store deler av platen. 
