Top of the Lake:China Girl – påskens skuffelse | 
Anmeldt av Asbjørn Slettemark 

Hater alle menn alle kvinner? 
Selvsagt ikke, men «Top of the Lake: 
China Girl» argumenterer insisterende for det. 

Første sesong av Oscar-vinner Jane Campions Top of the Lake var et forstyrrende bygdekrimdrama. 
Plotmessig skjøv den grensene for hva en serie kunne tillate seg og fremdeles få det til å henge sammen. 

Oppfølgeren Top of the Lake: 
China Girl går enda lengre, men blir i stedet en collage av lite troverdige figurer, tullete handling og et kjedsommelig behov for å rope at alle menn hater alle kvinner. 

Misogyni, gravide lik og gruppevoldtekt er bare starten 

Elisabeth Moss spiller fremdeles politikvinnen Robin Griffin. 
Hun har flyttet fra vakre, men bekmørke New Zealand til en trist, men like bekmørk, del av Sydney. 

Der forsøker hun å få politikarrièren gående igjen, men møter misogyni, hånlatter og overvåking fra kolleger. 
Stemningen blir ikke bedre når en koffert med liket av en gravid thaijente flyter i land på stranden. 
Det gir serien en grei unnskyldning for å utforske surrogatbransjen som snirkler seg rundt i Sydneys middelklasseundergrunn, men kopierer på lateste vis premisset fra sesong 1. 
På det personlige plan får Robin kontakt med datteren Baby, som var resultat av en gruppevoldtekt og som hun ga fra seg da Baby var to dager gammel. 

Parodisk og slapt skrevet guttegjeng 

17 år gamle Baby har fått seg en 42 år gammel kjæreste som påstår han er professor fra Øst-Tyskland, og Babys fosterforeldre skal skilles fordi mammaen – veldig nicolekidmansk spilt av Nicole Kidman – er blitt lesbisk. 

Resultatet er katastrofalt for alle involverte. 
I noen kaféscener møter vi også et parodisk og slapt skrevet rundebord av dustete nerder – med metalband på T-skjortene og leilighet i kjelleren hos mødre med skjelvende stemmer – som driver et nettsted som gir poeng til byens utvalg av asiatiske prostituerte. 
Puh! 

Top of the Lake: 
China Girl har altfor mye gående, men oppi all elendigheten og de insisterende historielinjene er det noen rørende bevegelser. 
Det gryende forholdet mellom Baby og Robin er hjerteskjærende og spesielt godt skildret, og i noen små glimt får Elisabeth Moss (The Handmaid’s Tale, West Wing, Mad Men) vist seg som en av de beste skuespillerne seriebransjen har akkurat nå. 

Det eneste som provoserer er hvor dårlig skrevet «Top of the Lake: 
China Girl» er 

Selve krimplottet er brukbart satt sammen, men overdøves av den bitre kranglingen fra figurer man overhodet ikke tror på: 
Den sleske politimannen som prøver å sjekke opp Robin midt under en obduksjon og den dataspillende tenåringen som blir forelsket i en prostituert. 
Til og med Robins eneste venn, rettsmedisineren, babler i vei om at han ville prøvd seg på henne om han hadde større penis. 

«Mannens skjebne er å gjøre kvinnen til slave», sier den østtyske professoren i et forsøksvis provoserende øyeblikk i første episode, og det faller så hardt til jorden at serien aldri klarer å reise seg igjen. 
Det eneste provoserende er hvor selvhøytidelig og pompøst skrevet Top of the Lake: 
China Girl er, og det gjør det lett til påskens store skuffelse. 
