Dvask rom-rev
Nintendo 64-spillet «Lylat Wars» er en kjær klassiker for mange. 
Nintendo DS-varianten vil neppe få samme status. 

«Lylat Wars» var et tidsriktig, friskt og delvis unikt spill da det kom ut i 1997. 
«StarFox: Command» er på sin side en pregløs og stundvis kjedelig actionopplevelse ti år senere. 

Akkurat som Gamecube-spillet «StarFox: Assault». 
Skillelinjen mellom retro-kult og smått pinlig er hårfin når man skal plassere fordums helter i en moderne spillhverdag, det som fungerte for ti år siden fungerer ikke automatisk i dag. 

Du styrer kampskipet til tøffingen Fox McCloud ved hjelp av stylusen på den nederste skjermen. 
Bomber og avanserte manøvre i luften fremkalles ved hjelp av ikoner på kanten av skjermen. 

Og flyvingen fungerer veldig bra. 
Det er lett å sette seg inn i hvordan alt fungerer, samtidig som du har alle muligheter til å øve og bli god. 

Før du kommer så langt, gjør du strategiske valg på et oversiktskart. 
Fiender må tas i en bestemt rekkefølge, og dette taktiske elementet er definitivt med på å gi spillet en velkommen variasjon etter hvert som krigingen blir gradvis mer og mer kjedelig. 

Hverken historien eller de velkjente rollefigurene vekker interesse eller engasjement. 
Miljøene og det du skal gjøre i dem er i tillegg en studie i repetisjon. 

Flerspillerdelen får leve som spillets kanskje største styrke - særlig hvis du har «StarFox»-interesserte venner. 
Kontrollsystemet er såpass velfungerende at den gir et solid grunnlag for kamp mot andre. 

Det er ingenting i «StarFox: Command» som er direkte dårlig. 
Men det er heller ingenting som er mer enn godkjent. 

Og da blir spillopplevelsen jevnt over forglemmelig. 
