Mer morbid monstermoro
Regi: 
Genndy Tartakovsky 

Manus: Dan Hageman, Kevin Hageman, Genndy Tartakovsky, Robert Smigel 

Skuespillere: 
Adam Sandler, Andy Samberg, Selena Gomez, Kevin James, Fran Drescher, Steve Buscemi, Molly Shannon, David Spade, Keegan-Michael Key, Mel Brooks 

Norske stemmer: 
Christoffer Staib, Selma Joner, Scott Maurstad, Oskar Fjeldstad-Bergheim, Anders Baasmo Christiansen, Admiral P, Anders Hatlo, Torbjørn Harr 

Musikk: 
Mark Mothersbaugh 

Noen år etter bruduljene i den første filmen, er vi tilbake på monsterhotellet som blir drevet av selveste grev Dracula. 
Han er blitt bestefar siden sist, og nå er spørsmålet om det lille nurket av et barnebarn — som har en vampyr til mor og en backpacker fra California til far - er monster eller menneske. 
Det er med andre ord duket for en ny leksjon i det å godta andre som de er. 

Selv om de i sine skildringer av voksen- barn-forhold har en del til felles med «Grusomme meg» (2010), er «Hotell Transylvania»-filmene verken smarte eller varme nok til å kunne måle seg med en moderne klassiker av det formatet. 
Heller ikke miksen av voksne referanser og barnlig humor treffer like klokkerent. 

Denne gangen er dessuten produktplasseringen så påfallende - våre venner monsterne sjekker mobilen minst like ofte som en gjennomsnittlig tenåring - at hele filmen får et unødig billig preg. 

Men, OK, monstergalleriet er fremdeles fargerikt og en del av de utallige påfunnene deres er unektelig festlige. 
Små kinogjengere som klarer å henge med i det høye tempoet - og ikke blir for skremt av de mest morbide karakterene - kommer neppe til å kjede seg. 

Anmeldelsen er basert på 2D-versjonen med norske stemmer. 
