Vi har kjørt Insignia 1.4
DARMSTADT, Tyskland (DinSide Motor): 
Opel Insignia er en stor salgssuksess i Europa, men ikke i Norge. 
Vil denne oppgraderingen hjelpe? 

Opel har foretatt tilstrekkelig med endringer på Insignia-modellprogrammet til at de anså det viktig å la pressen få prøvekjøre nyhetene. 
Dermed innfant vi oss ved Rhinens bredder for å stifte bekjentskap med de fornyede versjonene av mellomklassebilen som ble kåret til Årets bil i Europa 2009 - for snart tre år siden. 

Diskret oppgradering 

De helt epokegjørende endringene dreier det seg ikke om; blant annet er ikke designen blitt endret, med unntak av innføringen av en ny blåfarge (Luxor), nye felger og et nytt, eksklusivt skinninteriør (Indian Night, som supplerer fjorårets Indian Summer og som karakteriseres ved en ny nappa-kvalitet og "konjakkfargede" detaljer). 

Ny bensinmotor 

Viktigere er selvsagt oppgraderingene på drivlinjefronten og da hovedsaklig introduksjonen av en helt ny 1,4-liters bensinvariant, som vi har prøvekjørt. 
Videre har 2.0 turbo 4x4 fått 30 hester ekstra, og flere motorvarianter har fått start/stopp-system som bidrar til redusert forbruk. 

Les også: 
Hvordan er Insignia å kjøre med dieselmotor? 
Testen finner du her! 

Suksessmodell... 

Innholdsfortegnelse: 
Diskret oppgraderingNy bensinmotorSuksessmodell......men ikke herMer eksklusivtPlassutnyttelse under parBedre styringHelt ny 1.4-versjonMer punch, lavere forbrukBlir det bedre i Norge? 

...men ikke her 

I Norge, derimot fortsetter det å se labert ut på statistikken, selv om Insignia selger noe bedre enn i 2010. 
Allikevel: 
823 biler så langt i år ved utgangen av juli er ikke bra sammenlignet med konkurrenter som VW Passat (2.688), Toyota Avensis (2.396), Volvo V70 (2.158), Ford Mondeo (1.844) og nykommeren Peugeot 508 (1.141)... 

Mer eksklusivt 

Noe av det som kjennetegner Insignia-salget i Europa er for øvrig at en større andel av kundene enn hos konkurrentene velger dyrere utstyrsnivåer og mer av det dyre ekstrautstyret (navigasjon, store alufelger...). 
De velger også i større grad de sterkeste motorene som V6-bensinmotoren på 2,8 liter. 
Dette gjør at Opel mener å ha lykkes med å plassere bilen nærmere premium-segmentene i publikums bevissthet. 

Plassutnyttelse under par 

For vår del opplevde vi fortsatt Insignia som en attraktiv, men totalt sett ganske gjennomsnittlig mellomklassebil. 
Vi synes fortsatt plassutnyttelsen er dårligere enn hos konkurrentene - akselavstand på beskjedne 273 centimeter og generell avrundet design (som imidlertid gir inntrykk av soliditet og kvalitet) må ta skylden her. 
Bilen er tross alt hele 483 centimeter lang som kombi og sedan og over 490 centimeter lang som stasjonsvogn. 

Bedre styring 

Ellers er kjøreopplevelsen behagelig. 
Bilen går stabilt og bra på motorvei og har betryggende og samtidig tilstrekkelig kvikke kjøreegenskaper på svingete landeveier. 
I byen merkes imidlertid de store dimensjonene. 
I motsetning til tidligere føles nå styringen mer presis og tilstrekkelig direkte - vi fant den i letteste laget på testeksemplarene vi håndterte vinteren 2009. 
Insignia har fått en ny type elektrisk servostyring som vi synes fungerer bedre enn det meste vi har prøvd av den typen tidligere. 
Komfort- og støynivået er ellers meget bra; dette er en av de beste langtursbilene i segmentet på det planet. 

For øvrig gjelder kritikk vi har formulert tidligere når det gjelder ergonomien - det blir mange hjul og knapper å holde styr på, men som alltid er det et spørsmål om tilvenning. 
Kvalitetsopplevelsen er overveiende god. 

Helt ny 1.4-versjon 

Så var det trekkplasteret under prøvekjøringen - versjonen 1.4 turbo, som kommer til å koste fra rett under 300.000 kroner i Norge. 
Ecotec-motoren som tidligere har funnet plass i nye Astra driver altså nå den tyngre Insignia. 
I utgangspunktet høres det selvsagt lite ut med en 1.4 i en slik stor og tung bil, men det er tross alt en turboladet maskin som yter 140 hestekrefter vi snakker om. 
Dreiemomentet er på tilstrekkelige 200 newtonmeter og det er tilgjengelig hele veien fra 1.850 til 4.900 omdreininger. 
Dette gir svært lineær fartsøkning som gjør at motoren kan oppleves som noe tam, men samtidig gir det god brukskomfort og moderat lydnivå. 
Ytelsene viste seg i praksis å være fullt ut tilstrekkelige. 
Toppfarten med denne motoren er 205 kilometer i timen og 0 til 100 km/t tar 10,9 sekunder, hvilket er kjapt nok for en innstegsversjon med bensinmotor. 
Samtidig skal denne versjonen klare seg med 0,59 liter bensin per mil hvilket gir CO2-utslipp på 139 gram per kilometer. 

Mer punch, lavere forbruk 

Vi fikk også kjøre den mer underholdende 2.0 turbo med firehjulsdrift; en ypperlig kjøremaskin som vi tidligere har konstatert under vintertest. 
Nå har den fått 30 hester ekstra og fremdriften på Autobahn var upåklagelig; seigdraget er imponerende og fartsressurser har den i overflod selv under tyske kjøreforhold. 
Firehjulsdrift med elektronisk differensialbrems bak gir ypperlige kjøreegenskaper. 
Samtidig har forbruket også her blitt redusert; 0,85 liter per mil og 199 gram CO2 per kilometer er nøkkeltall her (henholdsvis 0,84 og 197 med start/stopp-system). 

Av annonserte nyheter for øvrig er forbrruk og utslipp på dieselversjonene blitt noe redusert, hovedsaklig takket være introduksjon av start/stopp, samt den nye elektriske servostyringen. 

Blir det bedre i Norge? 

Insignia ligger som nevnt svært dårlig an på den norske salgsstatistikken i forhold til hva tilfellet er nedover i Europa. 
Kommer da disse grepene til å hjelpe? 
Svaret er et betinget nei - dieseltrenden ser ikke ut til å skulle snus med det aller første, og når det gjelder det øvrige ved problemet, er det hovedsaklig salgsorganisasjonen som sitter med nøkkelen. 
