Kanonade mot psykiatrien
293 sider Kr. 
239,- Aschehoug 

Ikke spor av skjønnmalende og lovprisende perspektiver i historikken her, bortsett da fra at forfatterne later til å sette sykehusets grunnlegger og hans ideer, altså Herman Wedel Major, meget høyt. 
Stort sett hører vi om grove overgrep mot pasientene, om legenes utilstrekkelighet , faglige feiltagelser og nedlatende holdning. 
Om utstrakt bruk av lobotomi og elektrosjokk, overmedisinering og bruk av tvang. 

Det er slik redaktøren, forfatteren og den tidligere pleier Thorvald Steen har villet ha det. 
Han - og han alene - har bestemt hvilke forfattere som skulle med. 
Og bestemt godt. 
Historien om Juklerød er kanskje altfor lang og unyansert. 
Pasienten som sier hun ble innlagt 40 ganger i løpet av 20 år og som mistet 8 medpasienter og venner p.g.a. selvmord, virker noe overdrivende. 

Men alle artiklene er leseverdige, noen meget gode - skrevet med engasjement og indignasjon på bakgrunn av stor viten og mye innsikt. 
Spesielt må fremheves «øyenvitnene» Ingun Øye og Are Saastad. 
Den første presterer et sammenhengende smerteskrik over behandlingen hun har fått både av sykehus og ettervern. 

Den andre forteller om alle de overgrep han opplevde som hjelpepleier - han har virkelig vært vitne til «ekstrem behandling av pasienter» fra legenes side, og også til den iskalde, rent registrerende holdning til dem. 
Men, skriver han - det fantes også varme på asylet. 
Mennesker som gjorde så godt de kunne for å gi de syke en bedre hverdag - idealister, kreative typer, humanister. 
Derfor tror han på det forbedrede asyl og ikke på den moderne utskriving til lokalmiljøene. 

Ellers tas det opp viktige spørsmål som psykiatrien som vitenskap, hva psykisk sykdom egentlig er, bruken av tvang. 
Innlegg av Svein Haugsgjerd og Finn Skårderud står på en plass for seg selv. 
Her fremtrer dagens psykiatere. 
Behandlere med et menneskelig ansikt, psykiateren som medmenneske. 
Livgivende og inspirerende essays. 
I en tid da de psykiatriske helsetjenester er gjenstand for så stor oppmerksomhet som vår, må en slik bok som denne være ekstra velkommen. 
Les den! 
