Filmanmeldelse:Jakten på Berlusconi 

«Jakten på Berlusconi» er utvilsomt syltynt tullball. 
Men når det er sagt, er den faktisk ikke så aller verst i den av og til utprøvde sjangeren «syltynt tullball». 

Et sted langt inne i denne historien, finnes en hest. 
Det er den som heter Berlusconi; enhver sammenheng med italiensk politikk dermed utelukket. 

Berlusconi skal være en pokker til traver, en soleklar banker i et hovedløp på Bjerke. 
Hvis Berlusconi ikke vinner, blir dermed oddsene himmelhøye for nr. 2. Høye odds betyr store penger. 
Det åpner for kreativ neddoping av gampen. 
Og dermed er vi i gang. 

Kusken Bjarte Lem har kulemage og dyr og overkåt kone - og trenger pengene. 
Så har vi finske torpedoer, en uhyggelig grisk hesteeier, en skyteglad småskurk og hans velutstyrte men potenskleine medskyldige. 
Vi har passe dumsmarte politifolk, en lege/veterinær, en smerteelskende privatdetektiv. 

I det hele tatt: 
Et persongalleri fra møddingen, som altså skal forsøke å gi innhold til en forsøksvis sammenhengende historie. 
Uten at man lykkes i overvettes grad. 

Ser man logisk på det, er dette en film som mislykkes i faretruende grad. 
Det finnes roller, her, som må ha sett mye morsommere ut på papiret, enn de blir på film. 
Og dramaturgien, særlig når man skal forsøke å dra det samme mot slutten, er katastrofal. 

På den helt annen side: 
Man skal ikke se logisk på dette; overhodet ikke. 
Det tar tid å dra det helt sære «universet» (i mangel av et bedre ord) i gang. 
Men man kjeder seg aldri. 
Og her og der dukker det opp små gullkorn i søla, glimt av originalitet og både godt uttenkte og fint gjennomførte småtablåer. 

Regissør Ole Endresen er en sløy og erfaren TV-mann, med ting som «Lilyhammer», «NAV» og «Etaten» på rullebladet. 
Når filmen nærmer seg «Torsdag kveld på Bjerkebanen» fungerer den da også best. 

Den nylige, overraskende suksessrike komedien «Børning» hadde enorm starthjelp av det tallrike bilfolket landet over. 
Antakelig kan ikke «Jakten på Berlusconi» håpe på samme velvillighet fra hestefolket; miljøet kommer ikke pent ut av det, for å si det mildt. 

Men det er da heller ikke aldeles havre til død hest. 
Filmen lunter avgårde i sitt helt eget tempo. 
Men går heller aldri over i løssluppen galopp. 

JON SELÅS 

Atle Antonsen spiller en blid voldsnyter og privatdetektiv i «Jakten på Berlusconi». 
Selv synes han hester er kjedelig, men kan forsikre publikum om at det er lite hester i filmen. 
