Ville veier
Verken «De umoralske» eller regissøren deres har noen retning. 

FILM: 
Selv de mest vinglete blant oss bør være på vei et sted. 
I alle fall hvis det skal lages film om dem. 

Det meste du trenger å vite om Lars Daniel Krutzkoff Jacobsens «De umoralske» ligger egentlig i tittelen. 
Camilla (Hanne Bach Hansen) og William (Daniel Gjerde) klarer ikke, og vil ikke, beholde verken jobber eller leiligheter. 
De kjøpeslår, unytter og improviserer seg gjennom hverdagen. 
Den nær apatiske rikmannssønnen Anders (Kjetil Krogstad Skrede) siger beklagelig nok inn i livet deres, og snart har de to satt opp et bordell i huset der Anders er alene hjemme. 

Beklemmende 

Sex, kjærlighet og penger, hver for seg uuttømmelige kilder til konflikt, bobler opp innenfor rammen av fire vegger og koker snart over. 
Iblant springer tegnede blomster og hester frem på lerretet, som for å si at dette handler om en lengsel tilbake til et mer opprinnelig, spontant stadium, at det amoralske er en slags uskyld. 

Filmens undertittel er det ikke smålåtne «Tannlegens datter, blikkenslagerens sønn og den forlatte stormannsyndlingen. 
En skillingsvise fra vår tid», men som samtidsdiagnose virker «De umoralske» upresis. 
Det synes ikke å være noe tidsspesifikt ved grenseløsheten til hovedpersonene, og de utvikler seg ikke, eller åpenbarer ikke nye sider ved seg selv, i den grad at det er interessant å følge med dem. 
Snarere blir det mer og mer beklemmende. 

Uhygienisk 

Det håndholdte kameraet skaker som om fotografen står plantet i et jordskjelvområde, mens samleiene med stadig mer uappetittlige menn blir stadig hyppigere og kroppsekreter av ymse slag nærmest smøres utover linsen. 
Det skranglete lavbudsjettsprosjektet er ment å være en komedie, men halstarrigheten skygger for lekenheten. 
Det tarvelige møter det selvhøytidelige en en blanding som føles mest uhygienisk. 
Spillet er mest overspill. 

William, han med det intense blikket og den skamløse overtalelsesevnen, som overlever hverdagen nærmest ved å svinge seg fra liane til liane, er en potensielt spennende skikkelse. 
Han kunne vært et fint nav i en mer kontrollert film om det ukontrollerte, i en historie som faktisk var en historie. 
