Hjerteskjærende Oscar-kandidat
Et nytt drama om noe så fælt som det amerikanske slaveriet – trenger vi det? 
Svaret er ja, vel å merke dersom det er så godt laget som det briten Steve McQueen har gjort. 

Det er god grunn til å minne om at regissøren er britisk, da mang en amerikansk regissør kunne laget en sentimental tåreperse av det som for alltid vil forbli en skamplett i amerikansk historie. 

Sist høst endte eksempelvis "The Butler" i en dose sentimental hyllest til et USA som har fått sin første svarte president, noe som selvsagt er rørende, men likevel ikke gjør opp for den grufulle behandlingen av slavene og deres etterkommere gjennom hundreårene. 

"The Butler" var en slags historietime om afroamerikanerne på 1900-tallet, den fulgte mange skjebner, men berørte ikke så sterkt. 
Fortellingen som nå formidles, handler om én skjebne og er bygd på biografien til Solomon Northrup. 
Han ga på 1850-tallet ut boka om hvordan han selv – en fri, svart middelklassemann fra New York – plutselig ble kidnappet i 1841 og solgt som slave under navnet Plat i sørstaten Louisiana. 
Der levde han under forferdelige forhold gjennom 12 år. 

Rått og nakent 

Når det er blitt et så hjerteskjærende drama, skyldes det ikke at McQueen dynger på med tårer og musikk som forteller hva vi skal føle. 
Regissøren gjør som i den sterke spillefilmdebuten sin, "Hunger" (2008), der han rått og nakent viste hvordan brutale, britiske fangevoktere drev IRA-fanger til sultestreik. 

På sukkerrør— og bomullsplantasjer ved Mississippi-floden iscenesetter McQueen den ytterst nedverdigende behandlingen av svarte som var en ren refleks blant sørstatsfarmere. 
De hadde jo kjøpt slavene sine og så ikke på dem som likeverdige mennesker, men som en eiendom man kunne skalte og valte med. 

Paul Giamatti leverer et glitrende portrett av en nådeløs slavehandler, Paul Dano skaper en slavedriver så mentalt liten og inful at man får vondt. 
Samtidig er regissøren og hans manusforfatter nøye med å nyansere slik at det også dukker opp skikkelser med en mer humanistisk innstilling, som den vennlige slaveeieren Ford (Benedict Cumberbatch) og smått om senn også en tømrer fra Canada (Brad Pitt). 

I tidligere filmer har McQueen benyttet Michael Fassbender, en skuespiller med en ytterst kjølig framtreden. 
Her passer han utmerket som den onde Epps, en farmer som bruker Bibelen til å holde slavene sine nede, men sannelig ikke lever etter dens ord selv. 

Smertefylt og medrivende 

Midt i alt det vonde lyser det av det dempede spillet og de talende øynene til Chiwetel Ejiofor i hovedrollen. 
Som slaven Plat forsøker han å overleve ved å underordne seg, men eksploderer av og til i opprør mot den avskyelige urett som begås. 

Å se filmen er smertefylt og medrivende på samme tid. 
McQueen og hans manusforfatter har komponert en serie med sjeldent bærekraftige scener som viser hva det vil si å behandle mennesker som undermennesker. 
Noe av det sterkeste jeg har sett på lenge er en nesten-hengning av Plat og en piskescene av en ung slavejente. 

Filmen er nominert i en rekke Oscar-kategorier. 
Briten og hans team må gjerne få dem alle fem. 
