Et Soria Moria for sultne
Sult-imperiets nyeste provins byr på gamle tradisjoner og kontovennlig kvalitet. 

-Jeg har sett «Kokken anbefaler» på mange spisekart, men «Dagens Strøm-Larsen»? 
Du skal være veldig fornøyd med kjøttleverandøren når du flagger ham på menyen, bemerket Robinson og sendte et skrått blikk mot tavla som opplyste at Dagens Strøm-Larsen besto av lammeentrecôte med blomkålpuré, spinat, rødbeter og chèvre. 

-Ekte nabolagsånd, repliserte Fredag og nippet til servitørens anbefalte aperitiff-cava. 

-Strøm-Larsen, rett over gata, har drevet kjøttforretning her på Torshov i over 100 år, og bygningen vi sitter i har vært Oslo østs kulturelle slott i over 80. 
Merker du historiens sus, Robinson? 
Sult-folka som har drevet Soria Moria bar & bistro det siste året er sånn sett for noviser å regne. 
Men jeg synes de har hatt en god hånd med å kombinere restaurant og bar her, som en miks av brun bule, folkelig søndagsmiddagrestaurant og småhipt vannhull. 

-Soria med særpreg, nikket Robinson. 
-Og siden en del av særpreget består av ikke å ha noen egen forrettmeny, låner jeg gaspaccioen fra Dagens 3-retters, satser tungt på Strøm-Larsen som hovedrett og bestiller allerede nå pannacotta med frukt og flytende marengs som dessert. 

-Dagens treretter på meg, sa Fredag. 
-Gaspaccio, andebryst og jordbærsuppe. 
Kald tomatsuppe til forrett og kald jordbærsuppe til dessert, dét kaller jeg særpreg. 

Den «nye» Soria Moria-restauranten har fått blandet mottakelse for både mat og service, men Robinson og Fredag ble tatt godt hånd om av en blid servitør, og ventetida mellom rettene lå godt innenfor det akseptable. 
Gaspaccioen, servert i et glass med isbiter og stangselleristaver, kunne tålt mer smak enn den lille chiligløden, men sammen med grillede kamskjell og en luftig selleripuré utgjorde den en velsmakende og stilig anrettet forrett. 

-Og andebrystet er faktisk veldig godt; mørt, magert og smakfullt. 
Potetpureen er fluffy, og nydelig sammen med den mørke sausen, meldte Fredag et stykke ut i hovedretten. 

-Pureene seiler opp, svarte Robinson. 
-Blomkålpureen, som jeg tror egentlig er en blomkål- og potetpuré, er også en liten vinner, om enn svært diskré i smaken. 
Enda bedre er entrecôten; saftig og smørmør, og jeg har stor sans for rødbetsmaken i salaten. 
Poeng også for å tilby en så god vin som Chianti Classico Brolio på 37.5 cl karaffel; for oss Italia-besatte er sånne detaljer viktige. 

Soria Moria bar & bistro tilbyr enkle middagsretter på en egen bistromeny, og under tittelen Søtt figurerer pannacotta og sjokoladetrøfler. 
Fredags treretter opererte imidlertid med en tredje dessert, en velvoksen porsjon jordbærsuppe der de mosede bærene hadde selskap av hakkete pistasienøtter, skivet hvit sjokolade og et lite mascarponefjell. 

-Og best av alt: 
Suppa smaker like lekkert som den ser ut, frisk som en vårmorgen, søt som en sommerkveld, utbrøt Fredag. 
Robinson smilte overbærende: 

-Jeg tror likevel ikke den overgår denne pannacottaen, kom det. 
-Perfekt konsistens, fruktfriskhet og sødme i god balanse med en kanelspiss som uromoment. 
En snipp-snapp-snute et Soria Moria verdig, og alene verd en gjenvisitt. 
Uansett hva Strøm-Larsen måtte by på. 
