TV-anmeldelse «Camping»:Helvete er de andre (og TV-serier som denne) 

Nevrotiske narsissister på campingtur. 
Det er ingenting å le av. 

«Camping» 

Amerikansk komedie i åtte deler 

HBO, premiere 15. oktober 

Regi: 
Jennifer Konner 

Med: 
Jennifer Garner, David Tennant, Juliette Lewis, Ione Skye 

Kathryn (Garner) får Tårnfrid til å se ut som det amerikanerne kaller «a hot mess». 
Hun er et sånt menneske som ønsker å organisere alt – inkludert andre folks tid – ned til siste detalj, og løper rundt med et skjema for å sjekke at alle holder seg til det. 

«Det er syv minutter igjen av frokost, inkludert opprydding», utbasunerer hun. 
Alle krymper seg, ikke minst husbonden Walt (Tennant), hvis 45-årsdag de er på campingtur i skogen for å feire, sammen med sønnen Orvis. 

Walt er tålmodig som en engel, men ulykkelig. 
Årsaken kan være at han og Kathryn ikke har hatt sex på lang, lang tid. 
Kathryn måtte fjerne livmoren for noen år siden, og klager på at «rørene er betente». 
Walt ligger på nåler om nettene, mens kona leser Chrissy Teigens selvbiografi og sjekker tallene på Instagram. 
Hun har 11.000 følgere, men snakker som hun skulle hatt 11 millioner. 

Søsteren Carleen (Skye) er Kathryns myke, milde motsats. 
Hun er også med på tur. 
Det samme er mannen hennes Joe (Chris Sullivan), en alkoholiker som av og til er edru, og datteren hans Sol (Cheyenne Haynes). 
Walts bror George (en sedvanlig hetlevret Brett Gelman) og hans kjæreste Nina-Joy, som vi får vite lite om (men som spilles av Janicza Bravo), kommer rett bak. 

Nyskilte Miguel (Arturo Del Puerto) og hans ferske flamme Jandice (Lewis) er ikke invitert, men dukker opp de også – til Kathryns store fortvilelse. 
Det blir raskt klart at Jandice, et hippienaturbarn som presenterer seg som «DJ og healer», og har håndvesken full av piller, skal gi den stressede alfamoren Kathryn enda mer å bekymre seg over. 
Jandice liker nemlig å ha sex, bade naken og drikke shots midt på dagen. 

Tenk så forskjellige det er mulig å bli! 

Denne trette konflikten er det meningen at vi skal le av i åtte ganger tredve minutter. 
Det hadde vært lettere dersom serieskaperne Lena Dunham og Jennifer Konner hadde unte oss en vits eller to, kanskje – et gøyalt opptrinn eller noe annet artig. 
Eller i det minste en smule bevegelse i dramaet. 

Men det gjør de ikke. 
Selv til «svart» å være, må «Camping» være den grimmeste, mest umorsomme og gudsjammerlig stillestående «komedien» på mange, mange år. 
(Den er basert på en britisk original av Julia Davis, som forhåpentlig er bedre). 

«Camping» synes å forakte alle sine karakterer, og behandler spesielt Kathryn isnende kaldt. 
Det er ubehagelig å se den sympatiske Garner jobbe så hardt for sine kjipe sjefer. 
Skuespilleren prøver desperat å skape noe ut av de dårlige kortene hun er blitt tildelt, og skal ha respekt for forsøket. 
(Noen ganger kan man lure på om film- og TV-bransjen er ute etter å ødelegge Jennifer Garner. 
De kaster jo elendige roller etter henne). 

Det var selvsagt grunn til å tro at Dunhams og Konners første serie etter «Girls» (2012–2017) ville være verdt å være med i. 
Men i «Camping» er det bare meningen at vi skal hate Kathryn, og synes det er til pass for henne at hun gomler Ritalin i den tro at det er sovemedisin, og med det blir enda mer irriterende enn hun er fra naturens side. 

Juliette Lewis’ energi er forbigående oppfriskende, men også hennes Jandice er en pappfigur det er meningen at vi skal se tvers gjennom og synes er dummere enn dummest. 
Mennene i serien er umælende idioter, umulige å tro på, langt mindre å bry seg om. 

«Camping» er viddløs misantropi på sitt mest aktivt poengløse. 
Du hadde ikke orket å tilbringe fem minutter sammen med noen av disse miserable menneskene i det virkelige livet. 
Smusstillegg til alle som orker å følge dem til veis ende på TV. 

Anmeldelsen er skrevet på grunnlag av fire av åtte episoder 
