Tårer på scenen
Førstemann ut på scenen var «Mo», som leverte en emosjonell opptreden. 
Han tok til tårene da fremføringen var over. 

– 
Det var mye fordi teksten i sangen snakket til meg og det jeg har gjennomgått siden barndommen, sier Mo til VG. 

Dommer Mona B. Riise satt også med tårer i øynene etter artistens opptreden. 

– 
Jeg fikk en klump i magen, og det var vanskelig å holde igjen. 
Det ble emosjonelt, sier Mo om reaksjonen. 

Dommerne var unisont begeistret for artistens prestasjon. 

–– 
Det er et nydelig øyeblikk når du går inn i deg selv. 
Du lever deg inn i øyeblikket og jeg tror på det, sa dommer Thomas Felberg. 

Mo – When I Get Where I’m Going (Brad Paisley) 

Som en helt nykommer innen country-sjangeren gjør Mo det eneste riktige; å ta en dempet ballade. 
For samme hvor mye rytme 
Mo har i kroppen, tviler jeg sterkt på at linedance er hans sterkeste side. 
Men her trer 
Mo virkelig ut av skapet som en suveren entertainer gjennom å bevise hvor formidabelt han kan ta en slik utfordring på strak arm. 
Det er ikke mye country igjen i Brad Paisleys låt – til og med brekket i midten av låta klarer Mo å skape litt Michael Jackson ut av – men om man først skal snakke om klisjeen «å gjøre en låt til sin egen», er Mos versjon på klar pallplass. 
