TV-anmeldelse «Mosaic»:Plagsomt puslespill 

Grelt eksempel på at nybrottsteknologi kun gir ordinært TV. 

«Mosaic» 

Krimdrama i seks deler 

På HBO Nordic fra tirsdag 23. 

Regi: 
Steven Soderbergh 

Med: Sharon Stone, Devin Ratray, Garrett Hedlund, Beau Bridges. 

Her har vi endelig en nytenkende tilnærming til filmfortelling. 
Variable Steven Soderbergh skulle visstnok gi seg med filmproduksjon, men kom raskt tilbake til både kino og TV. 

«Mosaic» er ingen av delene. 
Det er nå det begynner å bli komplisert. 

Her får vi en interaktiv krim der man kan plukke ulike vinkler, personer og etterforske på egen hånd. 
For å til slutt ender opp med samme konklusjon. 
Det høres ut som en antikvarisk CD-ROM, men appen er visstnok en opplevelse. 

Visstnok, fordi den kun er tilgjengelig i USA. 
(Nei, det hjelper ikke med amerikansk iTunes-konto.) 

Dessuten er den gratis. 

Så for å få penger til prosjektet har Soderbergh fått med seg HBO. 

Mer presist: 
Lurt dem med seg. 
HBO-versjonen er en fem timer langdryg film fordelt over seks deler. 

Verken en opplevelse eller verdt å bruke tid på. 

Sharon Stone er Olivia Lake, barnebokforfatter mest kjent for historien om en bjørn og en jeger. 
Gimmicken er at bokas fortellervinkel kan snus alt etter om man vil sympatisere med bjørnen eller jegeren. 

Lake forsvinner. 
Elskeren hennes, svindleren Eric (Frederick Weller) blir fengslet for drap. 
Men hva var det egentlig som skjedde? 

Fire år senere setter søsteren til Eric, Petra (Jennifer Ferrin), seg fore å finne ut hva som faktisk skjedde. 

Dette nøstes opp som et true-crime drama. 
Devin Ratray (som spilte Macaulay Culkins storebror Buzz i «Hjemme Alene») blir politimannen som prøver å løse dette samme med Petra. 
Hans historie er det beste og mest menneskelige med serien. 

Soderbergh bruker ekstreme vidvinkler og umotivert nærbildebruk. 
Klippene er brå og tilfeldige. 
Det er kronglete og ganske uhjulpent presentert. 
Sannsynligvis fordi TV-serien er en sammenklippet lineær versjon av appen. 

I intervjuer har han innrømmet at HBO-versjonen eksisterer fordi han trengte finansiering. 

Perspektiver pusles sammen. 
Hva som egentlig skjedde, endres etter fortellerens hukommelse. 
Og spørsmålet blir ofte om det man husker samsvarer med det som faktisk skjedde. 

Grunntanken i Olivia Lakes fortelling er at enhver er helt i sin egen historie. 
I «Mosaic» virker det som om det er formatbruddet til Steven Soderbergh som er helten, mer enn selve historien. 
At måten det er gjort på er mer interessant enn det som fortelles. 
Til våren er han tilbake på kino med en grøsser, filmet med iPhone. 

Lykke til med det! 
