Rått godt
Hvorfor ødelegger vi hverandre, når vi egentlig og dypest sett vil det motsatte? 

Det er det gjennomførte og gjenomarbeidede temaet i denne glimrende og gjennomtenkte filmen - dramatisert gjennom to av samtidens aller fineste skuespillere: 
Michelle Williams og Ryan Gosling. 

De to spiller et typisk arbeiderklassepar nær en amerikansk storby. 
Vi følger dem gjennom forelskelsens søte utforskningstid - og møter dem igjen seks år senere, når alt ser annerledes ut. 
De to tidsepokene skifter stadig. 
Det gjør at man må konsentrere seg om å følge med. 
På den annen side viser den også de to skuespillernes eminente teknikk: 

Det er antakelig mye enklere å spille tidsepoker som ligger langt fra hverandre. 
Skal man være 22 og 62 i samme film, kan man få stor hjelp av kostymer og sminke. 
I dette tilfellet dreier tidsspennet seg bare om seks år. 
Derfor er det mer snakk om å skille tiden med mental tilstand enn med ytre hjelpemidler. 
Det klarer de to - med glans! 

Høres temaet traurig ut? 
Tro motsatt! 
Dette er nemlig en meget intelligent utforskning av dynamikken mellom mennesker, der ingenting er svart/hvitt, der det ikke er noen ondskap, der det ikke engang er et opprør. 

Men omstendighetene vil det likevel slik at disse to menneskene, som engang fant sammen, som har en datter, som dypest sett vil hverandre vel, har helt ulike behov. 
Og det som engang tiltrakk og sjarmerte, kan lett bli eksplosivt konfliktstoff. 

Denne filmen er verken enkel eller oppløftende. 
Men den oppleves som en dyrebar perle: 
Den søker, ærlig og kompromissløs, etter relevante sannheter. 
