Bokanmeldelse:Antony Beevor: 
«Ardennene 1944» 

Mesterlig skildring av nazitysklands siste krampetrekning i Ardennene på tampen av andre verdenskrig. 

Da året 1944 begynte å ebbe ut var spørsmålet når, og ikke om, nazityskland ville falle. 

De allierte hadde gjort store fremrykk på sine fronter, mens den røde hær beveget seg vestover dag for dag. 
Men i desember besluttet Hitler å gå på offensiven. 
Helt konkret var planen å nå ut til Antwerpen, men det var den taktiske motivasjonen som veide tyngst. 

Hitler var nemlig kjent med interne rivninger blant de allierte, og håpet at et slikt fremrykk kunne splitte nazitysklands fiender. 

I ettertid vet vi at han ikke oppnådde annet enn å få titusener av flere soldater og mange sivile drept. 

Dessuten krevde angrepet så store ressurser at det gikk på bekostning av forsvaret av østfronten. 
Beevor konkluderer følgelig med at den eneste seierherren ble Stalin, som klarte å kapre store deler av Tyskland før punktum ble satt. 

Militærhistorikeren bruker de hundre første sidene av boken til å skildre bakteppet for Ardenneroffensiven. 
Dernest følger han begivenhetene fra dag til dag. 
Perspektivet veksler fra soldatene i felten til offiserenes møter, både i de tyske, britiske og amerikanske styrkene. 

Sivilbefolkningens redsler er flettet inn. 

Vi får dessuten hilse på noen av de mest berømte deltagerne, forfatterne Ernest Hemingway, J.D. Salinger og Kurt Vonnegut. 
Beevor har skaffet til veie et enormt kildetilfang, og kan rekonstruere enkelttrefninger ned til detaljer. 

Om forfatteren 

At Hitlers halmstrå ikke var grepet helt ut av løse luften, blir svært tydelig i denne fremstillingen. 
Det gjelder ikke minst rivaliseringen mellom britiske og amerikanske offiserer, og Beevor får på mesterlig vis frem hvor avgjørende enkeltindividers personlighetstrekk kan være selv i et gigantisk militært maskineri. 

Bokens fremste styrke er kombinasjonen av historisk etterrettelighet og et levendegjort materiale. 
Krigens galskap trer frem i alle sjatteringer, fra tyske soldater som spiller storbandmusikk over høyttalere og lover amerikanerne pannekaker dersom de overgir seg, til grufulle nedslaktingsscener. 

En av historiene handler om en alliert soldat som vil skyte en tysk fange fordi det så ut som om han «gliste». 
En kompis grep løpet hans i siste liten, og forklarte at tyskeren mangler både lepper og øyenlokk, etter forfrysninger på østfronten. 

Beevors nærhet til soldatenes verden gjør dette til en uromantisk og sannferdig krigshistorie, som lukter krutt, død og djevelskap. 

Oversatt av Alexander Leborg 
