Konsertanmeldelse Karpe Diem:Kok i karpedammen 

Karpe Diem gjør det ingen har gjort før dem - og de gjør det helt perfekt. 

KONSERT: 
Karpe Diem STED: 
Oslo Spektrum PUBLIKUM: ca. 9000 (utsolgt) AKTUELT ALBUM: 
«Kors på halsen, ti kniver i hjertet, mor og far i døden» 

Allerede før Chirag og Magdi går på scenen er det en historisk begivenhet - første gang et norsk hip hop-navn fyller Oslo Spektrum. 

Om de er preget av øyeblikket? 
Ja. 
Men lar de seg skiple av stundens alvor? 
Overhodet ikke. 

Karpe gjør det de er aller best på, og lager en vidunderlig rørende, heidundrende fest. 

«Vestkantsvartingene» elsker det de gjør, de elsker fansen sin og de elsker byen sin. 
Alt dette understrekes til fulle. 

Scenen er praktfullt dekorert, lyden er fantastisk, og hovedpersonene flyter sjarmerende, tøft og uanstrengt over musikken. 

Ortodokst liveband i hip hop-sammenheng kan gå begge veier, men Karpes faste ryggrad Something Sally gjør funkrock-greiene sine perfekt denne kvelden. 

Og det er så til de grader hurrastemning at selv bass- og gitarsoloer glir ned på høykant. 

Repertoaret er det som i 2013 er en av landets sikreste hitrekker. 
Allerede på låt nummer to, «Jens», er stemningen elektrisk. 
Den skal følges av flere høydepunkter. 

For mange til å nevne alle, men: 
«Snøhvit» introduserer en strykeroktett, og står som et eksempel på hvilken opptur Karpe byr på selv med sanger som egentlig er ganske nedpå og introverte. 

Karpe passer imidlertid på at alvoret aldri skygger over humoren. 
Selv et tøysete pausenummer hvor Magdi messer «jeg fylte Oslo Spektrum!» og publikum svarer «ikke tro du er noe!», fungerer helt optimalt. 

«Vestkantsvartinga» nører spesielt godt opp under patriotismen. 
«Piano» er starten på et potpourri av gamle slagere, hvis respons understreker at de nå er for stayere å regne. 

Truls Heggeros trolske falsettinnhopp og seks fargesprakende indiske dansere er bare noe av krydderet som er lagt inn i den spektakulære produksjonen. 

«Spis din syvende sans» innleder en seanse hvor både band og rappere forflytter seg til midten av salen og lager godhjertet intimkonsert. 

«Her» forblir den fineste post-22. juli låten som er laget. 
Den innleder en sluttspurt som minner om rekord i norsk arenakonsert. 

På «Toyota'n til Magdi» stiller de selvsagt med nevnte bil til å hoppe opp og ned på. 
Publikum duellerer om allsangen, og plutselig gjør Karpe låten som om den var 2Pacs «California Love». 

Alle hopper. 
Hovedpersonene stagediver og kommer opp på tribunen. 
Konfettien spruter. 
Pyroen flammer. 
Guttene klemmer hverandre. 
Det er til å felle tårer av. 

Etter «Ruter» tror mange det hele er over, men så - et suverent proft grep - viser storskjermene bilder fra backstageområdet, hvor Karpe, åpenbart rørt av responsen, gjør seg klare til enda en ekstrarunde. 

Den består av «Sakte film» og «Stjerner», og det går av fyrverkeri på flere måter. 

Jeg ser kulturministeren danse. 
Jeg ser den forrige kulturministeren danse. 

I sannhet en kveld for historiebøkene. 
