Belle & Sebastian:Oppskriften på gull 

De overbeviste for 21 år siden, og de gjentar stuntet like bra nå. 

Belle & Sebastian: 
"How to solve our human problems" (Matador/Playground) 

I 1997 ga Belle and Sebastian ut en serie på tre ep-er kalt "Dog on wheels", "Lazy line Painter Jane" og "3.. 
6.. 9 seconds of light". 
Året før hadde skottene gitt ut sine to første album, og ep-ene understreket at noe stort var kommet for å bli. 

Bandet fulgte opp med to, nye flotte album, før ep-ene ble samlet og gitt ut som "Lazy line Painter Jane" i 2000. 

Stuart David, som dannet den opprinnelige duoen med Stuart Murdoch, sluttet samme år. 
Medvokalist Isobel Campbell hoppet av to år senere. 
Murdoch har hatt sideprosjektet God Help The Girl gående. 
Det har etter hvert gått lang tid mellom platene fra Belle and Sebastian, og spørsmålet har vært hvor lenge de ville holde på. 

Hva er da bedre enn å svare på dette med å gjenta den gamle suksessen? 
Tre ep-er er kommet på kort tid, før de nå samles på et album. 
Ep-stuntet har gitt dem tiltrengt oppmerksomhet, i tillegg til at de øser av samme kilde som i starten. 

Eller som det synges i åpningskuttet "Sweet Dew Lee" skrevet av Stevie Jackson: 
I didn't think after 20 years, I'd be right back in the self-same places. 

Murdoch hevder at han fortsatt har evnen til å la seg begeistre av popmusikk og viser det til fulle. 
De 15 kuttene inneholder alt som en gang var bra med bandet. 
Den bittersøte melankolien, de vakre melodiene, den underliggende nerven. 
Den intime vokalen og de ensomme treblåserne. 
Endringene underveis. 
Evnen til å føre ethvert utgangspunkt fram til noe bra. 

Sarah Martin har vært med siden album nummer to. 
Hun trer fram i "Fickle season" og har i tillegg skrevet "The same star", som går fra visepreg til full soulinnpakning. 
Gitarist Steve Jackson slipper til med "Cornflakes". 
En sammensatt sang med røtter til 60-tallet, men samtidig en del av pakken dominert av Murdoch. 

Platen er spilt inn i hjembyen Glasgow, og 15 kutt opprinnelig fordelt på tre ep-er gir dem mulighet til å skeie litt ut underveis. 
De tre sangene som ble plukket ut som singler, er vidt forskjellige. 

"I'll be your pilot" er en Belle-sang så vakker som du får dem, skrevet til Murdochs sønn Denny. 
Piloten er en referanse til "Den lille prinsen", akkurat som selve bandnavnet er hentet fra en annen fransk barnebok. 

"We were beutiful" er derimot bygd rundt en trommebeat med en markant bass og tilnærmet snakkesynging. 
Ingen typisk Belle-sang, ikke før refrenget stiger mot himmelen. 

"Poor boy" skiller seg enda mer ut. 
Den beskrives av bandet som r&b fra 80-tallet, og det er omtrent det den er. 
På Belle-vis, i det minste. 
London-produsenten Inflo (Kooks, Michael Kiwanuka) er involvert her og på friske "Show me the sun". 

Før utgivelsen av ep-ene ble fansen invitert til studio og fotografert av Murdoch, som brukte disse på omslaget istedenfor bandmedlemmene. 
Samtidig ble man bedt om å besvare spørsmålet: 
Hvordan løse våre menneskelige problemer? 
Det er hentet fra tittelen på en buddhistisk bok som Murdoch studerer, filosofiske betraktninger som kommer til overflaten i flotte "There is an everlasting song". 

Han kaller det en politisk plate. 
Ikke en som knytter neven i sinne, men som bevarer roen. 
Belle and Sebastian ønsker å gjøre verden til et bedre sted, men på mildeste vis. 
Det lyder kanskje naivt, men på den annen side har de gjort verden lysere for undertegnede siden 1996. 

Beste spor: 
"The girl doesn't get it", "I'll be your pilot", "A plaque on other boys", "Everything is now (part two)", "Too many tears", "There is an everlasting song". 
