Enorm energi
Noen konserter aksellererer som amerikanske Saturn bæreraketter: 
Det går bare raskere og raskere. 
I løpet av en halvtime er man halvveis til stjernene. 

Jackman er egentlig Pål Jackman solo — med broder Morten på trommer og sag samt John Lilja på bass. 
Og det startet tøft, men i forhold til hva som skulle komme, relativt forsiktig med den gamle Wunderkammer-hiten «In a blue bed» med sin myke «ba-ba-ba»-koring. 

Deretter ble det bare råere og råere. 
Punk goes to Balkan. 
Pål Jackman i front iført brunrutet dress og klakkende tresko er sjefen. 
Og han veksler mellom en kassagitar som ser ut som en brunskrukkete Moder Teresa, men som hviner som en krakilsk dommedagssekt. 
Det er visuelt og rått. 
Og det handler om et band som kontinuerlig svir av enorme mengder energi. 

Til slutt kom herlige «Are you ready» og monsterversjonen av DePress-klassikeren «Bo jo Cie kochom». 
Introdusert slik av Pål: 
- Me ska ta ein hyllest te han så brakte balkanpunken te Norge! 

Jada. 
Andrej Nebb. 
Bra gutter! 
