Anmeldelse:Christelle Ravnebergets debutroman innbyr til å leses fort 

Tempofylt om forhold på kanten av bardisken. 

«Kan man ta overdose på kjærlighet? 
Kan man dø av for mye kjærlighet? 
Wow. 
Jeg må slå meg sjæl for å sjekke om jeg drømmer, drømmer jeg, er det sant? 
Han kom, han så meg, han dro, og alt mellom nå og neste gang vi ses betyr ingen verdens ting!» 

Det er en vital og heseblesende forelsket hovedperson vi møter i Christelle Ravnebergets debut «Jeg gidder ikke leve uten deg». 

Fra det øyeblikket Annabel treffer Christian kjører livet hennes, og boka, inn på et spor det ikke finnes noen avkjørsler fra. 

Fartsfylt 

Fartsfylt 

«Jeg spyr som aldri før, og Lemmy sitter på dassen og veiver og gaper til meg, 

Tyv med stil 

fast forward 

Tyv med stil 

Det er derfor komposisjonen som gjør boka leseverdig, Ravneberget klarer å holde på intensiteten og spenningen hele veien. 
Du blir dratt inn og kan ikke stoppe før boka gjør det. 

Etter 168 luftige sider er det slutt, og da var jeg takknemlig for å kunne stige av. 
I det øyeblikket var det også fint å fastslå at Ravneberget heldigvis kan kunsten å begrense seg. 
