Støy og horror
Stor i England. 
Ikke særlig stor på Hove. 

Det var glissent ute på gressletta. 
Noen titalls fans stod der helt framme, og kjente tydeligvis til det The Horrors har levert av låter siden debutalbumet i 2007. 
Bandet så heller ikke så veldig interessert ut. 
I alle fall ikke vokalist Faris Badwan. 

Han hang over mikrofonen og mikrofonstativet stort sett gjennom hele settet. 
Han sa pliktskyldigst "thank you". 
Ikke noe særlig mer, bortsett fra å si låttittelen nå og da. 
Litt britisk arroganse, med andre ord. 

Stor i England. 
Ikke særlig stor på Hove. 

Låtene og det massive og støyete lydbildet fikk svalene på Tromøya til å holde seg unna denne timen. 
Låtene og innpakningen The Horrors ga dem var litt likelydende, og dette ble aldri noen stor konsert. 
Still Life og Changing In The Rain høres ålreit ut på plate. 
Her gled de inn i en slags middelmådig helhet som det ikke var noen grunn til å digge. 

Det var glissent ute på gressletta. 
Noen titalls fans stod der helt framme, og kjente tydeligvis til det The Horrors har levert av låter siden debutalbumet i 2007. 
Bandet så heller ikke så veldig interessert ut. 
I alle fall ikke vokalist Faris Badwan. 

Han hang over mikrofonen og mikrofonstativet stort sett gjennom hele settet. 
Han sa pliktskyldigst "thank you". 
Ikke noe særlig mer, bortsett fra å si låttittelen nå og da. 
Litt britisk arroganse, med andre ord. 

Låtene og det massive og støyete lydbildet fikk svalene på Tromøya til å holde seg unna denne timen. 
Låtene og innpakningen The Horrors ga dem var litt likelydende, og dette ble aldri noen stor konsert. 
Still Life og Changing In The Rain høres ålreit ut på plate. 
Her gled de inn i en slags middelmådig helhet som det ikke var noen grunn til å digge. 
