Til himmels med Gabrielle
Det går ikke an å stå stille når Gabrielle er i huset. 

KONSERT: 
Hun begynner å få en anselig mengde bangers, Gabrielle 
- Bergens mest kompetente leverandør av omfangsrik og effektiv synth-pop. 
Og du skal være ganske gretten på verden om du ikke lar deg sjarmere av dem. 

Gabrielle entrer Øya-scenen som en vaskekte diva, i dette tilfellet en ganske så sympatisk en. 
Kjærlighetserklæringene til publikum kommer på løpende bånd og når hun sier at hun har drømt i årevis om å stå på denne scenen, i denne parken, så tror vi faktisk på at hun på ekte kjenner sommerfugler i magen. 

Det skal ikke stå på humøret, innsatsviljen eller fremførelsen. 
Hun funkler om kapp med de lekre bildene som kledelig aksentuerer detaljene i musikken hennes i bakgrunnen. 
Lite skal overlates til tilfeldighetene, selv om hun til tider kanskje lar seg begeistre mer enn hun hadde planlagt. 

«Ti kniver» og «Vekk meg opp» får det til å gynge i det ugjestmilde underlaget foran Sirkus-scenen. 
Ja, såpass god tro har hun på sitt nye materiale at hun avspiser sin - kanskje største hit, «Ring meg», med ca ett minutts spilletid som en del av en medley. 
Som - fingeren i jorden, er en småklein øvelse. 
Allsangen er øredøvende, men Gabrielle hopper videre, vel vitende om at hun ikke har spilt ut sine siste kort. 

Når hun kommer til avslutningsduoen «Mellom skyene» og «5 fine frøkner» går hun ikke akkurat subtilt til verks heller. 
Sistnevnte introduseres av et trommebrekk som utfordrer Dire «Straits Money For Nothing» hva bombastiske introer angår. 
Og derfra og ut er det mer eller mindre bare å gi mikrofonen til publikum, da er både de og Gabrielle på god vei til himmelen. 
