Boka er ikke for sarte barnesjeler
Evolusjon for de minste. 

Den unge illustratøren og barnebokforfatteren Kaia Nyhus Dahle har en imponerende merittliste. 
Ved siden av å illustrere en rekke bøker for sin mor Gro Dahle, debuterte hun som 24-åring med kritikerroste «Vil du høre en hemmelighet» (2014). 
Hennes femte bok, Brageprisnominerte «Verden sa ja», skal representere Norge under Frankfurt i 2019. 

«Verden sa ja!» er en original, fargesterk og nokså brutal evolusjonshistorisk skapelsesberetning. 
Det vil si. 
Det er ingen skaper i Dahle Nyhus` univers. 
Verden bare var der. 
Så kom tida. 
Og sola. 
Og vannet. 
Og bølger og syre og gass: 
«Og i vannet var vi. 
For en gang ble vi alle levende». 
Siden går det av seg selv. 
Det ble fisk og trær og øgler. 
Noen løp fort, noen ble flinke til å gjemme seg, andre ble farlige. 
«Noen var ikke flinke i det hele tatt. 
De var uheldige, for de døde». 

Angstfylte bilder 

Darwin på en to tre, altså. 
Ved siden av de knappe billed- og faktabaserte tekstene, er Dahle Nyhus en begavet illustratør. 
Hun har et ganske hardt fargesterkt formspråk med store kontraster. 
Dyr og menneskeformene kan likne primitive hulemalerier og masker, mens andre gir assosiasjoner til Tove Jansons mest angstfylte bilder. 
Men det er også myke og mer sødmefylte motiv, spesielt av dyr. 

Alle vil ha alt 

Boka er ikke for sarte barnesjeler. 
Historien er brutal, slik livet er brutalt. 
Det kommer rotter og sykdom og krig. 
Eksos og regn og storm og is som smelter og dyr som må flytte på seg og dør. 
«Da sa vi huff, for det var pene dyr som forsvant.», skriver Dahle Nyhus med sitt enkle billedsterke språk. 
«Vi» er menneskene. 
Vi har en tvetydig rolle. 
Det er vi som står for utviklingen, på godt og ondt. 
Vi sier stadig at «Nå er vi vel ferdige», men så er vi ikke det. 
Vi klarer ikke å stoppe. 
«Alle ville ha alt». 
Avslutningen er et helt nødvendig framtidsoptimistisk postulat, nærmest et imperativ: 
«Vi kommer til å forandre oss. 
Og verden roper! 
Og verden sier ja!». 
