Ujevn lunting fra ville svin
Det går i svært ujevn lunting, humoristisk sett, når John Travolta og tre middelaldrende kompiser leker Easy Riders igjen. 

Man ler og gjesper om hverandre. 

Det begynner med en riktig bra, overrumplende åpningsscene. 
Men var det damene i salen som lo høyest? 
Det blir lett slik når voksne mannfolk mislykkes i å virke tøffe og ville. 

Men så blir det raskt langdrygt. 
Et firkløver av kjente mannlige skuespillere presenteres som figurer med hver sine særheter: 

Martin Lawrence er tøffelhelt, John Travolta er homofob, William H. Macy ekstremt klosset og Tim Allen arbeidsnarkoman. 

Jaja, så kjører de av gårde mot Stillehavet for å gjenfinne ungdommens frihet. 
Annenhver sketsjaktige scene vekker velvillig latter. 
Det går an å føle godhet for disse midt-i-livet-karene som strever med å leve opp til sitt navn: 
Wild hogs, ville svin. 

Men altfor mye er sånne hø-hø-hø-påfunn. 
Når Macy kommer bærende med sin egen avføring i plastpose bort til campingbålet (tydelig filmet i konstruert studiomiljø), blir det bare tåpelig. 

Så er endelig sketsjenes tid forbi. 
Regissør Walt Becker forstår at han trenger action og alvor. 
Dermed lar han Wild Hogs gå i klinsj med Del Fuegos, en fryktet motorsykkelgjeng fra New Mexcio, røft nok ledet av Ray Liotta. 

Slik får grisene prøvd villskapen sin. 
Filmen får litt slåssing og et klimaks. 
Det morsomste er at Peter Fonda (Easy Rider) entrer scenen og gir heltene gode råd på veien videre. 
Bare synd at regissøren lar ham si «ride hard» og snyter oss for et ordspill på à la «ride easy». 
