En av de beste norske platene i fjor kom helt på tampen av året
Full steam på en smeltedigel av et album. 

ALBUM: 
Hvor mange album får deg til å glemme at det ikke synges ett eneste ord? 
Ola Kvernberg får til det. 
Men det er vanskelig å bestemme seg for om «Caterpillar», «Black Lemon» eller «Go Up» er den beste låten. 
Eller er det den countryinspirerte «Above The Dance - Part II»? 
Eller er det alle? 
Det veksler litt fra dag til dag. 

Druknet 

Kvernberg-albumet «Steamdome» kom i begynnelsen av desember og fikk noen gode anmeldelser, men druknet også litt i oppsummeringene av musikkåret 2017. 
Ja, vi er seint ute, men vi kan rett og slett ikke gå videre i musikkåret 2018 før noe av det absolutt beste fra 2017 er anmeldt også i Dagbladet. 
Fordi det fortjener det - og fordi dette utrolige laget spiller på Røverstaden i Oslo, i de nyoppussede lokalene til Club 7, onsdag 31. januar. 

Større 

Det har vært morsomt å følge karrieren til felespilleren Ola Kvernberg, som har samarbeidet med en rekke artister i tillegg til egne prosjekter, gjerne innenfor jazz og spesielt swingjazz. 

Her håndterer han, ved siden av fiolin, både bratsj, orgel, Vox, harmonium, gitar, theremin og perkusjon. 
Og så er han fjerdemann i laget som er innom trommene, ved siden av Erik Nylander, Hans Hulbækmo og Børge Fjordheim. 
Rytmeseksjonen teller også créme de la créme på bass, Nikolai Hængsle Eilertsen. 

Større enn stort 

Det er vanskelig å sette ting opp mot hverandre. 
Men - jeg våger påstanden at Kvernberg aldri har gjort noe større enn dette. 
Samtidig har han vel aldri vært mindre til stede i sin egen musikk, uten at han på noen måte blir anonym. 
Men «alt for helheten og totaliteten» ser ut til å ha vært utgangspunktet her. 

I modus 

«Steamdome» er så riktig bygget opp. 
Det begynner veldig forsiktig med «Prologue», litt sånn for å sette oss inn i modus - for å foreberede oss litt på det som kommer. 
Den går sakte og er utypisk for resten av albumet, men han vinner prologen med hårfin margin. 

Tittelen på sju minutter lange «And Now» er velvalgt, som et varsel om at tempoet nå trappes opp - og med Kvernberg sjøl i en sjelden hovedrolle. 

Tre på trommer 

I nesten ni minutter lange «Caterpillar» introduseres de tre (!) «hovedtrommeslagerne» for fullt - i et nostalgisk progeventyr. 

«Black Lemon» følger opp den fine steamen, med et stadig gjentakende riff. 
Låten blir mer og mer intens, her med Daniel Bumer Formos. 
B3-orgel i en hovedrolle. 
Men den totale forløsningen for denne lytter kommer i «Go Up»., åtte og et halvt minutt med pur musikalsk lykke. 
«Go Up» glir nesten umerkelig inn i «Above The Dance - Part I», og her er det rom for «ettertanke». 

«Above The Dance - Part II» drar opp tempoet igjen, og er albumets mest «lyriske» - toppet med Øyvind Blomstrøms pedal steel og Kvernbergs fiolin. 
Sjefen er også mye til stede i «Through The Mantle», med fin oppfølging fra særlig gitarist Blomstrøm og organist Formo. 
Her aner vi en nærmest sakral stemning. 

«Credits» avrunder prosjektet fint. 
Nok en rytmefest, men med Kvernberg sjøl og en småaggressiv Blomstrøm øverst på «rulleteksten». 

Puh, dette var sterke saker! 
Musikkåret 2018 kan starte for fullt! 
