Panasonic DMC-FZ8
TEST: 
På tross av en svært beskjeden størrelse, har Panasonic laget et ultrazoomkamera med meget gode spesifikasjoner. 
Vi har testet! 

Denne testen inngår i en gruppetest av ultrazoomkameraer for TV2 Hjelper deg som sendes 12. april. 

Da vi holdt FZ8 i hendene for første gang, skjønte vi nesten ingenting da vi skjøv på av og på-bryteren og LCD-skjermen ble tent. 
Det var nesten absurd at modellen vi holdt i hendene hadde batteri, for vi var sikre på at lettvekteren ikke hadde batteri satt inn. 
Så feil kan man ta. 

Panasonic DMC-FZ8 er med andre ord det letteste kameraet blant gjengen med ultrazoomkameraer vi har testet i denne omgangen, og de ytre målene er også blant de minste, sammen med kameraet fra Olympus. 
Liten størrelse til tross 
- Panasonic har fått plass til et 12x zoom-objektiv merket Leica, som i tillegg er testens mest lyssterke: f/2,8 på vidvinkel og ekstreme f/3,3 på tele. 
Brennvidden tilsvarer 36-432mm og makronærgrensen er 5cm. 

Selv om kamerahuset er lite, får vi servert et godt utvalg av knapper. 
Huset fra Panasonic er også det eneste som har to sett med piler - en "vanlig" del, med fire knapper og OK-knapp, og en liten spak, som minner mye om den vi finner på Panasonics videokameraer, for eksempel NV-GS180. 

Zoomkontrollen ligger rundt utløserknappen på høyre pekefinger og har to hastigheter. 
På toppen finner vi også en knapp for å slå av og på bildestabilisering (alltid av, alltid på eller på når fokus er oppnådd) og en for å angi fokustype - makro, autofokus eller manuell fokus, der sistnevnte skjer ved at et område på skjermen forstørres opp og der avstandsintervallet med fokus indikeres på høyre side av skjermen. 

Intelligent ISO 

Funksjonshjulet er også noe utradisjonelt. 
En egen i-modus aktiverer det Panasonic har valgt å kalle "Intelligent ISO". 
Det går ut på at kameraet velger ISO-verdi i det du skal ta bildet, basert på tilgjengelig lys og bevegelse i bildet. 
Tar du bilde av et bygg i godt lys vil ISO-verdien holdes lav, mens du vil oppleve at kameraet velger en høyere ISO-verdi dersom motivet er i bevegelse. 

FZ8 har også en såkalt "easy mode", som fjerner det meste av funksjonalitet fra knappene, slik at kameraet blir mer "idiotsikkert", og en egen scene-modus der du kan velge blant 20 ulike motivtyper. 
Litt artig er baby mode 1&2 + pet mode, der du en gang for alle angir når barna/kjæledyret ble født, og så kan du få kameraet til å merke bildene med barnet/dyrets alder (dog støttes ingen datoer før 1/1/2000). 

De vanlige modiene (P/A/S/M) er selvsagt også på plass. 
Sistnevnte er utført veldig elegant ved å bruke den ekstra styrespaken, slik at piltastene beholder snarveiene sine. 
Selv om kameraet har en egen modus for bildevisning, er bildene også tilgjengelige direkte fra opptaksmodus via en egen knapp; dog med mindre funksjonalitet enn du får i avspillingsmodus. 

Vi liker også tanken til Panasonic om at knappene må holdes nede noen få tideler for at funksjonen skal aktiveres. 
Dette gjør at det ikke har noe å si om du så vidt kommer borti en tast. 

Flotte skjermer 

LCD-skjermen er 2,5 tommer stor med en oppløsning på 207.000 piksler, som riktignok er noe lavere enn det de beste kan skilte med. 
Den er ganske lyssterk i utgangspunktet, men du kan også holde en knapp inne for å justere styrken ekstra, med en egen funksjon for høy vinkel, altså dersom du har tenkt til å se veldig skrått på skjermen. 
Den elektroniske søkeren er også større enn hos de fleste konkurrentene; 0,44" i diameter, som bare Fujifilm S9600 klarer å matche. 

På baksiden finner vi også av og på-bryteren, som sitter ved siden av knappen for å bytte mellom LCD og elektronisk søker. 
Blitsen må du selv flippe opp på venstre side - den spretter aldri opp av seg selv. 
Vi setter et lite spørsmålstegn ved om ikke dette burde ha vært implementert, i det minste for "easy"-modusen. 

På høyre side av skjermen sitter den nevnte styrespaken, en knapp for å bytte mellom ulike visningmodi på skjermen og en knapp for seriefoto. 
I tillegg finner vi de vanlige piltastene på baksiden, som alle fungerer som snarveier til blits, selvutløser, eksponeringskompensasjon og "review", som viser bildet du tok sist. 
Det eneste vi egentlig savner er en dedikert knapp til ISO-innstillingen som vi finner på S3 IS. 

Minnekortet ligger i et rom på undersiden av kameraet sammen med batteriet, som på sin side er sikret med en liten tapp slik at bytte av minnekort ikke gjør at batteriene faller ut. 
For øvrig bruker ikke FZ8 AA-batterier som de fleste av konkurrentene, men et proprietært batteri. 

Som du sikkert har skjønt, er vi svært fornøyde med brukervennligheten på Panasonic-kameraet. 
Også menyene er lettleste og godt oppdelt, og via en rekke menyvalg har du mulighet til å påvirke ting som forhåndsinnstilt skarphet, kontrast og graden av støyfjerning. 

DMC-FZ8 kan også skilte med bilder i råformat, samt bildestabilisering som har ry på seg for å være den beste i klassen. 
Det er vanskelig å måle dette helt vitenskapelig, men vårt inntrykk er at Canon og Panasonic er de to fremste på dette punktet, mens Kodak, Sony og Olympus ikke er fullt så bra (Olympus har dessuten kun stabilisering med flytting av CCD-brikka, som ikke er like godt som optisk stabilisering). 
Under ser du et eksempel på bilder tatt henholdsvis uten og med bildestabilisering, håndholdt med et halv sekund lukkertid (!). 
Veldig imponerende. 

Ytelse 

Kameraet fra Panasonic scorer godt på våre ytelsestester. 
Kameraet har relativt god hastighet på seriefoto og klarer 12 bilder på 10 sekunder (hurtigmodus klarer 5 bilder i full oppløsning på 1,5 sekund), og kameraet oppleves som generelt raskt, med bare et par sekunder mellom hvert blitsbilde. 
I tillegg er batterilevetiden god med 380 bilder etter CIPA-standarden, mens autofokusen er middels god, selv om den ligger noen tideler bak de beste på dette punktet. 
Oppstarten kunne dog ha vært raskere. 

Her er våre ytelsesmålinger: 

Bildekvalitet 

Kvalitetsmessig er bildene fra Panasonic-kameraet en noe blandet fornøyelse. 
På den positive siden har ikke objektivet spesielt høy kromatisk feilbrytning og eksponerer stort sett svært godt der fargene kommer veldig naturlig frem. 
Hvitbalanseringen innendørs gjøres også bedre enn de fleste, og objektivet har lav fortegning. 

Det skal dog sies at bildene fra FZ8 er litt mer støyfulle sammenlignet med de andre, spesielt på lave ISO-verdier. 
Til og med på ISO 100 ser vi støy ved 100% innzooming på skjerm - selvsagt ikke noe du vil legge merke til på en 10x15-utskrift, og sannsynligvis ikke på A4 heller, men foretar du utsnitt eller forstørrer bildet til mer enn A4, kan bildet bli skjemmet av støy. 
På ISO 400 er det mer på det jevne med resten av kameraene i denne testen med noe redusert detaljnivå, noe du kan se eksempel på under. 
Det første bildet er tatt med ISO 400 og det andre med ISO 100 (100%-utsnitt): 

Annet enn det setter vi også en liten finger på at kameraet har en tendens til å blåse ut høylysene slik at de lyseste tonene i bildet (inkl mange himler) blir hvite. 

Konklusjon 

DMC-FZ8 fra Panasonic ble et gledelig møte. 
Til tross for den lette vekten og de beskjedne ytre målene skjuler det seg et godt og lyssterkt objektiv i dette kamerahuset, kameraet er meget brukervennlig og japanerne har tenkt smart i en rekke sammenhenger, blant annet med intelligent ISO-styring som selv sørger for å skru opp følsomheten dersom bevegelse i bildet vil gjøre bildet uskarpt på lave ISO-verdier. 

I tillegg er kameraet blant de raskeste, det har en meget god bildestabilisator og støtter også bildeopptak i råformat. 
Riktignok melder det seg støy i bildene allerede på de laveste ISO-verdiene, men for fremkalling i 10x15 opp til A4 vil ikke støyen på lave ISO-verdier være særlig skjemmende, noe vi antar vil være det mest aktuelle bruksområdet for de fleste som kjøper et slikt kamera. 
