GLIMRENDE «STAR TREK»!
En glimrende science fiction-film, som med stor dyktighet unngår sjangerens mange feller. 

HANDLER OM: 
En nytt, ungt mannskap skal ut i verdensrommet med U.S.S. Enterprise. 
Om bord befinner det seg to rivaler: 

James Kirk, en villbasse av en bodetamp fra Iowa - med et meget spesielt opphav. 
Den andre er den sylskarpe og alltid analyserende Spock, en «halvkaste» med far fra planeten Vulcan og menneske-mor. 

Ganske snart viser det seg at de to må kjempe sammen mot en grufull ondskap, som de begge to er sterkt knyttet til. 

Med andre ord: 
I denne ellevte «Star Trek»-filmen befinner vi oss tidlig i det kultdyrkede universet skapt på 60-tallet av forfatteren Gene Roddenberry. 
Seks TV-serier, et utall bøker, tegneserier, spill og annet hører også med. 

DOM: 
«Star Trek» inngår altså i en sammenheng et sted mellom kult, tilbedelse, beundring og religion. 
Disiplene kalles «trekkies». 
Jeg er ingen «trekkie»; livet har foreløpig vært for kort. 

Men en meget god film er lett å kjenne igjen, selv innenfor et så strengt definert univers. 

Denne filmen er skapt av J.J. Abrams, manne bak TV-serien «Lost». 
Abrams kan mye om drama. 
Blant annet den grunnlggende sannhet: 
Selv med verdens største leketøysskrin av digitale filmtricks (de er mange, de er spektakulære og de er ufattelig godt laget!), så må kjernen alltid være troverdige skapninger i sentrum. 
Det vi kaller menneskelige relasjoner (selv om vi her må snakke om menneskelige og menneskelignende... 
). 

Det er drama, det er følelser, det er humor - befriende og avlastende humor!, og det er svimlende action med typer man tror på. 

Dessuten: 
Filmen går ikke i noen av sjangerfellene: 
Overdreven mytetroskap, facts foran følelser, teknikk foran historien, bare bistre miner. 

Faktisk: 
Galaktisk bra! 
