Bokanmeldelse:Lars Kepler: 
«Kaninjegeren» 

Brutalt, blodig – og intenst spennende: 
Lars Kepler skriver ikke krim for pyser. 
«Kaninjegeren» er en forrykende thriller for hardbarkede lesere som tåler en støyt. 

Ved å kombinere klassisk krim med thrillerens heseblesende intensitet, har Kepler skapt en suksessformel av internasjonalt kaliber. 

En grusom hendelse for mange år siden utløser en serie brutale drap i vår egen tid. 
Politietterforsker Joona Linna, som soner i Kumla fengsel etter en voldsepisode, hentes ut for å bistå sikkerhetspolitikvinnen Saga Bauer og hennes kolleger i å stanse seriemorderen. 

En sentral litterær figur – og sannsynligvis morderens neste offer – er den alkoholiserte tv-kokken og rikskjendisen Rex Müller. 

Lag for lag avdekker Joona og Saga mulige sammenhenger. 
Men de kjemper ikke bare mot klokken og en ukjent gjerningsmann – de kjemper også mot sine egne sjefer i politiet. 

Lars Keplers språk er nedtonet og presist. 
Effektivt mer enn briljant. 
Kepler har forelsket seg i noen ord og fraser – som «øyekroken», «panikk» og hvordan det «smiles» over lav sko. 
Men dette er pirk som den jevne leser kan gi blaffen i. 

Kepler er en mester i å la uhyggen smyge inn i det tilsynelatende ufarlige. 
Her er mange fine, små hverdagsobservasjoner – som «klumpen av for mange ytterjakker på en og samme krok». 

Ikke alt er like troverdig. 
Sikkerhetspolitiets reaksjonsmønster står ikke helt til troende. 
Én av sexscenene er så absurd at en skulle tro den var hentet ut av en frekk erotisk fantasi – selv om Kepler gjør sitt beste for å rasjonalisere den. 
Flere av de dramatiske spenningsboblene – og de er spennende! – har fint lite med det bærende premisset å gjøre. 

Likevel: 
Kepler skriver med en stilsikker og sjangerbevisst eleganse og intensitet som imponerer. 
Hvis du er glad i krim og spenning, er ikke dette en bok du lett legger fra deg. 

OM FORFATTEREN 

Kapitlene er korte, sceneskiftene effektive og de nervepirrende cliffhangerne hyppige. 
Da er det lett å bære over med en og annen usannsynlighet – for ikke å snakke om enda en spik spenna gæern seriemorder. 

Noe av det viktigste med en spenningsroman, er at den er spennende. 
Og at vi tror på og bryr oss om personene som befolker boksidene. 
«Kaninjegeren» oppfyller begge kravene. 

Er du sart, følsom og lettskremt, er ikke dette noe for deg. 
For oss viderekomne krimlesere, er Lars Kepler en fryd å lese. 
