Underfundig samfunnskritikk
Oversatt av Kari og Kjell Risvik Aschehoug 208 sider. 
Kr. 299,- 

Denne tyske samtidsromanen balanserer fint mellom det lett komiske og det tungt alvorlige. 

Den lettere livsudugelige unge mannen Henry Neff synes selv han har funnet drømmejobben: 
På jernbanens hittegodskontor kan han leve en rolig tilværelse, en søvndyssende rutinejobb fri for karriereforventninger og trygt skjermet av skjemavelde og tungrodd byråkrati. 
Her finner han også selskap i sine eksentriske kolleger, og kan hengi seg til en flørtende forelskelse i sekretæren Paula. 
Dessuten er arbeidet på hittegodskontoret en grei måte å slippe unna kravene fra det store familiefirmaet, som han på ingen måte kunne tenke seg å overta ansvaret for. 

Denne nærmest indolente tilværelsen blir imidlertid raskt forstyrret. 
Det er samfunnet der ute som likevel trenger seg på. 
Strukturelt i form av strenge rasjonaliseringskrav og bemanningsreduksjoner - noe som truer med å sette hele den interne arbeidsplassbalansen i fare. 
Personlig i form av møtet med den unge russiske matematikkforskeren Fjodor og hans erfaringer som fremmed i det tyske samfunnet. 
Det viser seg at heller ikke Henry i lengden kan unngå å forholde seg til mer enn sin egen, lille verden. 

Siegfried Lenz (født 1926) er en usedvanlig finstemt forfatter, en mester i antydningens kunst. 
Hans skrivemåte kan best beskrives med ordet fingerspitzgefühl. 
Ikke minst ser man det i hans fremstillinger av den underliggende aggressiviteten, og tidvis de direkte voldsutbruddene, som preger så mange av relasjonene i denne boken. 
Selv om Henry Neff er en typisk «litterær» ung mann, er han også en skikkelse vi alle kan kjenne oss selv igjen i. 

SINDRE HOVDENAKK 
