God service og hjemmelaget is hos Fjellskål
Maten er både lokal og lekker. 
Det er fasilitetene og prislappen som trekker ned spiseopplevelsen. 

– 
Her er det alltid en som snakker kinesisk på jobb, forteller servitøren og ler. 

– 
Vi må være den eneste restauranten som organiserer vaktlistene etter språk. 

Det summer rundt bordene inne i Torghallen. 
Fransk på den ene siden. 
Litt tysk på den andre. 

– 
De nada, responderer en av servitørene da det takkes på spansk. 

Vi har for lengst kastet loss i Bergen og er på god vei inn i internasjonalt farvann. 
Med over ti personer på jobb, er Fjellskål klar for å ta imot hvem det skulle være. 
Selv om det er få gjester i lokalet da vi kommer i femtiden, tar det ikke lang tid før køen står innover langs baren i glassbygget. 
Fra bjelkene henger det tørket fisk. 
Bordene balanserer sjarmerende skakt på steingulvet. 

– 
Jeg er veldig glad i eiket vin til skalldyr, forteller den bergenske servitøren. 

– 
Da får du en feit og god avslutning sammen med de rene smakene. 

Hun snakker overbevisende og entusiastisk om vinvalgene, og deler en av sine personlige favoritter. 

– 
Denne her, sier hun med forelskelse i stemmen. 

Vinen fra Maison Roche de Bellene er fyldig som lovet, med smaker av både honning og treverk. 
Den har en behagelig eplesyrlighet, som egner seg perfekt både til forrettene og hovedrettene vi nå skal i gang med. 

Noen av råvarene på menyen er sprell levende. 
Andre er frosset. 
Restauranten gjør en bra jobb med å informere om bakgrunnen til de ulike ingrediensene, der valgene varierer fra supper og salater til kaviar og kongekrabbe. 
Vi bestemmer oss for å prøve de fire forskjellige variantene av østers. 

«Vesters», en flatøsters fra Bømlo, er første skjell ut. 

– Hvordan går det her borte, spør den smilende servitøren. 

– Hvilken er favoritten så langt? 

Vi peker simultant på den minste. 
Den franske østersen er intenst salt. 
Den leder lenge konkurransen, men dankes til slutt ut av en vill, norsk stillehavsøsters fra Sveio. 
Den er større og søtere, med en mindre kompakt tekstur enn den franske. 
En klar favoritt. 
Alle østersvariantene presenteres fint på is, med noen enkle grønnsaker og sitronbåter rundt kanten. 

De to gratinerte kamskjellene ser også delikate ut. 
De ligger pent i sine egne skjell, og er bakt med urtesmør, timian, parmesan og hvitløk. 
De smakssterke ingrediensene gjør at retten først og fremst smaker av dem, og ikke kamskjell. 
Dette er med andre ord ingen ren sjømatopplevelse sånn smaksmessig, men det er en velsmakende rett. 

Neste servering er mer smaksren, men forsinkes av et lite uhell. 
Et hår i salaten. 
Den ubudne detaljen oppdages akkurat i det retten treffer bordplaten, og servitøren trekker fatet lynraskt tilbake. 
Hun forsvinner bort mot det åpne kjøkkenet, der personalet flokker seg sammen for å finne en løsning på problemet. 
Kort tid etter er hun tilbake. 
Hun beklager inderlig, før et friskt fat kommer seilende. 
Som kompensasjon for ulempen, ønsker restauranten å slå av ti prosent på regningen. 

Hendelsen håndteres kjapt og effektivt, og den pinlige situasjonen reddes av et profesjonelt personale. 
Det tar ikke lang tid før hele håret er glemt. 

Skalldyrretten med kongekrabbe og sjøkreps er sjenerøs, og serveres med hvitvinsdampede blåskjell. 
På anbefaling fra servitøren får vi sjøkrepsen grillet og kongekrabben kokt. 
Råvarene er fint behandlet og har en behagelig konsistens. 
Det har også bitene av laks og torsk i fiskesuppen. 
De er store og saftige. 

– 
Dette er en av lunsjfavorittene, forteller servitøren om suppen. 

– Selv om den egentlig er oppført som forrett, er den ganske stor. 

Det finnes tre typer brød på menyen til Fjellskål, og det er ingen tvil om hvilket som er best: 
Rugbrødet. 
Det er mykt, saftig og tykt i midten, med en sprø skorpe. 
Smaken er mild og lett bitter til den forsiktige sjømaten. 
Bagettvariantene har derimot verken smak eller egenart, og er omtrent like spennende som de fire plastpakkene med smør som kommer i tillegg. 

Det er dyrt å spise hos Fjellskål, men den gjestfrie og personlige servicen gir meg følelsen av å ha fått valuta for pengene. 

– 
Du må prøve tyttebærsorbeten også, kommer det som et siste tips fra servitøren, etter at jeg har skrytt uhemmet av den hjemmelagde lakrisisen. 

Menyen er enkel med til dels kjedelig tilbehør, men alt er laget på gode råvarer. 
Det er synd at de forsømte toalettene og den intense lukten av slo, får trekke ned en god opplevelse. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
