Forbud kjærlighet og kjønnslemlestelse
Amal Aden har skrevet en klassisk, gripende og samfunnsaktualiserende kjærlighetshistorie. 

Amal Aden (et psevdonym) kom som analfabet og gatebarn fra Somalia til Norge i 1996. 
I dag er hun en prisbelønnet samfunnsdebattant, menneskerettsforkjemper og dokumentarforfatter. 
Hun har stått frem som lesbisk muslim, og lever med politibeskyttelse etter trusler og angrep fordi hun bryter tabuer. 
Nå debuterer hun skjønnlitterært i et vellykket samarbeid med forfatteren Håvard Syvertsen, som før har begått fine romaner og novellesamlinger. 

Amal Adens fortelling er hentet fra et Somalia anno 2015, der jenter bankes opp og sperres inne av familien hvis de forelsker seg. 
Et samfunn der jenter sys igjen og sprettes opp ved behov, for å opprettholde familiens ære. 

Den lille romanen, knappe 95 sider, med undertittelen «En fortelling», er basert på en virkelig historie fra Adens bekjentskapskrets. 
Det er en historie så sterk at en medforfatter antakelig var nødvendig for å opprettholde en distanse til stoffet romanen bygger på . 

Fortellingen om Sara og Mustafa starter og slutter i New York. 
Deretter forflytter historien seg ti år tilbake i tid og sted, til Nord-Somalia, der Sara er datter i en velstående familie, faren arbeider i New York og moren vokter datterens dyd, mens sønnene for det meste sitter på kafé og tygger khat. 
Rike Sara møter likevel fattiggutten Mustafa, som er muhaafid, hjelpelærer på koranskolen. 
De får øye for hverandre, søt musikk oppstår og problemene starter. 

Det er lett å referere til Romeo og Julie når det er forbudt kjærlighet som skildres, men Adens og Syvertsens roman går langt utover kjærlighetstragediens rammer. 
Den viser oss sider ved en kultur og et land der penger og klantilhørighet bestemmer over liv og kjærlighet, og der unge jenter kjønnslemlestes i hjemmet. 
Det skjer ikke på grunn av religion, men ifølge tradisjoner der kvinnen er mannes eiendom. 

Ifølge Unicef er det i dag mer enn 130 millioner kvinner som er omskåret, og, stadig ifølge Unicef, er det sosiale normer som holder den blodige praksisen oppe. 
De sosiale sanksjonene ved å bryte praksisen er for høye: et eksempel er at jenter som ikke er omskåret, ikke får gifte seg, dette ifølge forsker Frikk Nesje ved UiO. 

Historien om Sara og Mustafa formidles gjennom en direkte, litt naiv og meget sensuell fortellerstemme — slik en skolejente som Sara opplever verden med sansene vidåpne. 
Et eksempel: 
«…og det var som om det ikke bare var hans kropp hun kjente for første gang, det var sin egen også, som om hun ikke hadde visst at hun hadde hud før nå. 
Eller at huden var helt annerledes enn hun hadde visst. 
« 

I kontrast til den pliktoppfyllende Sara står Maryan, en kusine, som bor hos familien på nåde. 
Maryan er historiens motstemme som viser at det finnes et annet liv og andre måter å leve på, som trosser det undertrykkende regimet jenter som Sara lever under. 
Dette andre livet finnes utenfor, i USA, i Europa. 
Der ligger friheten for jenter som Sara og Maryam. 

Adens og Syverstens lille, store bok er en påminnelse om at ikke alle flykter fra krig og sult. 
Noen flykter også fra trusler og undertrykkelse i familien. 
