1.Jørn Hoel: 
«Jag vill vara din, Margareta» av Sten & Stanley 

– 
Det svingte fint dette her, fint låtvalg. 
Dette må jo være danseband, sier Thomas Felberg. 

– 
Jeg syns du leverte veldig bra, sier Rune Rudberg som berømmer Hoel for å ha «hele pakka». 

VG-anmelder Stein Østbøs dom: 

– 
En finfin låt, sterkt inspirert av den sene femtitallets rock-ballader, men Jørn blir både stiv i blikk og fremføring. 
Han vugger riktignok frem og tilbake som en danskebåt i rom sjø, men tar aldri eierskap på låten som krever en mer naturlig behandling av publikum enn hva en liksom-svenske fra Tromsø kan komme opp med. 
Her spiller Jørn en uvant rolle på nonsjalant vis – og nonsjalansen vinner. 
