Som et slag i mellomgolvet
En vond og sterk bok. 
Den førte til forfatterens umiddelbare gjennombrudd, til flere litteraturpriser, og er oversatt til 13 språk. 

Smerten oser av denne boka, skrevet med barnets språk, det observerte, uforklarte, uforståtte. 

Den er rett og slett vanvittig god; som et slag i mellomgolvet, der kraften ligger i den utradisjonelle formen; i brokker levert av et barn som ikke skjønner sammenhengene, som lever mellom voksne som gjør merkelige ting. 
Noen setninger skriker mot oss som egne avsnitt med store bokstaver. 

Boka er skrevet av en rumensk kvinne født i 1962, en sirkusartist som ble tatt med av foreldrene som flyktet fra hjemlandets terror og overvåkning da hun var fem år gammel. 

Boka er en type virkelighetslitteratur der stoffet er hentet fra forfatterens eget liv, uten å være identisk. 

Familien i boka er på alle måter dysfunksjonell. 
Ingen ting er normalt, vanlig eller sunt. 

Virkningen i boka ligger ikke i beskrivelsene av angst, rus, vold og misbruk, men i barnets blikk på det hele. 
Barnet ser seg omkring og beskriver nøkternt det hun ser og hører, faren som får fiskeblikk når han stikker hånden oppunder skjørtet hennes, og moren som febrilsk fastholder hjemlandets skikker og språk, et hjemland som ikke lenger er barnets, men som heller ikke erstattes med noe nytt. 

Sammen med søsteren, som er født gjennom stedatterincest, ekspederes hovedpersonen til et barnehjem i Sveits for å gå på skole. 
Møtet med den «siviliserte» verden viser seg å ha rigid orden og struktur, men mindre omsorg og varme enn den de kom fra. 
Her lærer jentene i det minste å skrive, noe forfatteren selv ikke kunne før hun ble 17. 

Det er en brutal verden som beskrives i boka, brutal hjemme og brutal ute. 

Mange lesere med flyttebakgrunn vil kunne kjenne seg igjen i rotløsheten, den manglende tilhørigheten og det enorme behovet for frigjøring for å kunne skape seg selv. 

Så er også den underlige tittelen blitt tolket slik: 
Barnets behov for å slippe løs fra en altoppslukende og definerende mor. 

Hvor mange innvandrerbarn kjenner ikke på det ønsket, å få slippe løs fra foreldrenes kultur og få definere sin egen! 

Smerten tok overhånd for forfatteren, som druknet seg i Zürichsjøen i 2002. 
