Poesi i ord og tone
Øystein Sevåg og Benedicte Torget har med dette særs vakre albumet gitt oss en personlig veiviser inn i Karin Boyes poesi. 

Det er noe vidunderlig vakkert, spenningsfullt og tilfredsstillende å oppleve en så vellykket forening av poesi og musikk som musikerne Benedicte Torget og Øystein Sevåg har fått til med albumet Karin Boye sånger . 
Duoen har brukt fire år på å nå inn til kjernen av diktene til en av Sveriges største poeter. 

Fortsatt like relevant 

Noen poeter treffer en nerve hos oss utenfor både tid og rom. 
Poeten Karin Boye (1900–1941) regnes i dag som en av grannelandets viktigste dikterstemmer. 
En myteomspunnet poet som aldri har mistet sin menneskelige relevans. 
Hennes dikt favner vidt i både uttrykk, søken og innhold, intensitet, eksistensiell undring og klokskap. 

Boye ble bare 41 år og var både omstridt og verdsatt i sin samtid. 
Hun var kjærlighetsdikteren, kvinnen som kunne sette ord på smerten, fange menneskets mest sårbare øyeblikk, vise livets ubotelige nyanserikdom og gjennom ordenes fantastiske rikdom gi et gløtt av håp. 

Varsom følsomhet 

Torget og Sevåg har med følsomhet gått inn hvert dikts univers og gitt hver enkelt et eget musikalsk rom der tonene ledsager ordene slik at noe nytt stemningsfullt oppstår. 
Det er som å gå på oppdagelsesferd i noe som er både velkjent og fremmed. 

Benedicte Torgets vakre, distinkte stemme betoner hvert ord krystallklart og følsomt, mens musikkens melodiske skjønnhet gir ordene forsterket betydning. 
Musikken formidles i ulike konstellasjoner av Øystein Sevågs renskårne pianotoner, en strykekvartett og Macedonian Radio Symphonic Orchestra. 

Nyanserikdom 

Her er elementer av så vel pop som av jazz og barokk. 
Sangene veksler fra det lavmælte og inderlige til det storslagne og lekende. 
Musikken oppleves aldri som kulisse for ordene, men heller som en vel integrert del av helheten. 
Et godt eksempel er sårbarheten som uttrykkes i «Allt, allt jag ägde» ved Benedictes virkningsfulle sang opp mot orkesteret dirrende og drivende skjønnhet. 

Når de tar for seg et av Boyes mest kjente dikt, «Javisst gör det ont» er det som om du føler smerten. 
Det er som om musikken følger ordene og ordene bader seg i musikken der begge deler taler for seg. 
Duoen tyr aldri til lettvinte dramaturgiske grep, men lar musikk og ord finne hverandre på et mest naturlig vis. 
Hver tone rettferdiggjøres. 
Hvert ord betones med varsom innlevelse. 

Kjærlighetsmøte 

De har tatt for seg 13 dikt fordelt på to CD-er der hver del utgjør en egen bølge av følelser. 
Man får lyst til å oppsøke resten av forfatterskapet etter dette. 
Da har de lykkes med sitt prosjekt, samtidig lever melodiene godt i samspill med Boyes mektige ord. 

Her finnes dirrende rytmikk, varsom enkelhet og store besnærende klangflater. 
Dette er et kjærlighetsmøte mellom tre kunstnere hvor hver især beriker den andre. 

Les også: 

Les også: 
