Lite lyd og mye varme
Odd Nordstoga har valgt en annen utgivelsesvri i år. 
På forsommeren ga han ut en EPen, "Mykje lyd", som han selv kalte for piggtrådmusikk. 
Nå er han ute med tre nye låter i dette prosjektet. 
Denne gangen er han nedpå stemningsmessig; litt som skapt for årstiden vi er inne i. 

Dette er musikk for mørke høstkvelder med tre ulike, ettertenksomme låter som det gjør fint å høre på med blafrende stearinlys i en avslappet atmosfære. 
Sangen, "Det fine som kan bli", er en nydelig ballade omtrent slik som bare Odd Nordstoga kan gjøre det med sin teft for den gode melodi og den sterke poesi. 
Harmonisk og fargerikt. 

På "Verda var ny" leverer han en nedstrippet folkevise med akustisk gitar der han går i duett og harmoni med den flotte og spesielle stemmen til Frida Ånnevik. 
Det handler om snø og vinter, og det hvite og det vakre teppet som legger seg over landskapet. 
Anne Grete Preus har kalt et lignende scenario for "Når himmelen faller ned". 
Dette er omtrent like flott og like gripende. 

Den tredje låten handler om et liljetjern ved hjemplassen satt i en naturkontekst der det nære er det nærmeste og beste i et stort og omfattende verdensbilde med klimprende gitarspill. 
Alt dette kan Odd Nordstoga bedre enn de fleste. 
Det er poetisk, fint og meningsfullt, og samtidig svært så folkelig. 

Odd Nordstoga kommer nok til å spille disse varme sangene når han gjør konserter på Kick scene 28. oktober og på Hunsøya dagen etter. 
