Bar Tjuvholmen:Stedet for deg som vil se og bli sett og er veldig glad i majones 

Søtt og fett i sommersola. 

Det var strålende sol i hovedstaden. 

På en av Tjuvholmens mange uteserveringer skålte en dresskledd gjeng i champagne. 
«Lukket selskap», sto det. 
En stor vimpel viste logoen til et selskap hjemmehørende i et karibisk skatteparadis. 

- Panama-papirene er nå en gang bare papirer, flirte Fredag. 

- Nå er det fest. 

Mat og bobler Ute på kaia var Bar Tjuvholmen fullt besatt, av businessfolk, et turistfølge fra Vestlandet, og venninnegjenger med musserende i bøtte. 

- Men kommer folk for maten - eller for boblene, undret Fredag. 

Seks år etter åpningen er det fremdeles delemat, eller såkalt «social eating» som gjelder på Bar Tjuvholmen. 
Menyen består av fire grøntretter, fire fiskeretter og fire kjøttretter. 

- Lammemørbrad og storfe er godt. 
Men jeg vil ikke anbefale pulled pork. 
Vi har hatt den på menyen i tre år. 
Den er litt kjedelig, sa vår utmerkede - og svært ærlige - kelner. 

Robinson og Fredag gikk for kokkens «All in social»-meny, åtte retter som skulle vise hva kjøkkenet står for. 

Kjedelig hovedrett 
I hvert fall på papiret: det viste seg at hovedretten i «All in social» var nettopp «kjedelig» pulled pork. 

- Rart, sa Fredag. 

Robinson og Fredag begynte med hver sin drink, en god start, før servitøren kom med de to første rettene: krabbetacos med guacamole og majones, og tykkskåret oksecarpaccio servert med rucola, pinjekjerner, parmesan og trøffelolje. 

Og søtlig sitronmajones. 
Tacoene smakte egentlig ingenting. 
Men carpaccioen var nydelig. 

- Trøffeloljen kunne kanskje vært droppet. 
Ellers flott, sa Fredag. 

Til aspargessalat, tunfiskcarpaccio og fritert softshell-krabbe foreslo servitøren en Dreissigacker Bechtheimer Riesling fra 2013. 

Et godt valg, men til over 3,6 ganger polpris. 

Kapersmajones og soyamajones 
Nå ble det også helt klart at kokken på Bar Tjuvholmen er veldig glad i majones. 
Aspargesen kom med kapersmajones, og tunfisken ble overdøvet av søtlig soyamajones. 

- Prøver de å kamuflere dårlige råvarer?, gryntet Fredag. 

- Vel, sa Robinson med munnen full av asparges. 
- Aspargesen er norsk, slik den skal - men både kjøleskapskald og smakløs. 

Det var mer smak i krabberetten. 
Dessverre mest av kryddermajones og frityr. 

- Hva synes du om tunfiskcarpaccioen? spurte Fredag. 

- Ofte er det ikke mye smak i tunfisken man får her til lands. 
Og med så smakssterkt tilbehør som dette kunne de like gjerne servert tofu, sa Robinson. 

Til hovedretten, pulled pork, anbefalte kelneren Noble Vines «667» 2012, en fin Pinot Noir fra Monterey i California. 
Første glass måtte Robinson og Fredag sende ut igjen - vinen var blitt for varm i sola. 

Kelneren brakte blidt bedre tempererte glass. 

- Skulle bare mangle når de tar 135 kroner for et glass, sa Fredag. 

- Ja. 
På Polet koster vel denne 159 for ei flaske. 
Og det gir ikke restaurantfølelse at det står markert «0,2 l» på siden av glasset. 

Søtt svin Pulled pork ble servert slik mange finner det for godt om dagen: 
Med lefser, syltet, sprø kål og myntedressing. 

- Dette smaker bare søtsaker, konkluderte Robinson. 

Fredag var mer positiv: 

- Her er amerikansk svin og Midtøsten-inspirert yoghurt. 
Dette smaker fred på jord! 

Fredag er sjokoladeelsker og kelneren byttet lett ut menypakkens dessert med sjokoladeganache med karamell, crumble og yoghurtis. 

- Vel. 
Dette minner litt for mye om Nugatti, sa Fredag. 

Rabarbrahøydepunkt Robinsons rabarbra viste seg å være måltidets høydepunkt. 
Servert med yoghurtmousse med vanilje og anis, var den både friskere og mer nyansert enn de fleste andre rettene. 

- Hva var best? spurte servitøren til slutt. 

Bar Tjuvholmen kan utseende og teksturer. 
Men det var ikke ofte råvarene fikk skinne. 
Det var fristende å svare «majonesen». 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
