Busk bobler over av energi
Hyller gitarmusikken med rockabillyplate, ispedd R&B. 

ALBUM: 
Vidar Busk (41) er riktignok mest kjent som bluesartist, men har også overrasket med å dra musikken sin i andre retninger - som hans tre plater i chill out- og popland på 2000-tallet. 

Reunion 
Han har alltid vært åpen for andre konstellasjoner enn det som forventes, og er for tida opptatt med ikke mindre enn tre bandprosjekter: 
Han er gått sammen med True Believers igjen, 14 år etter debuten «Stompin' Our Feet With Joy», han spiller i duo sammen med Daniel Eriksen og siden i fjor har han også spilt i trioen Vidar Busk & His Bubble of Trouble. 

Med seg der har han Alexander Pettersen (trommer) og Ole Evensen (ståbass), mens Dag og Silje Yri bidrar på henholdsvis piano og vokal. 

Rockabilly R&B; Mens True Believers er et mer tradisjonelt bluesband, spiller han her det han kaller rockabilly rhythm & blues. 
Det er to sjangrer som ikke nødvendigvis har så mye med hverandre å gjøre, men Busk klarer å mikse dem med den største selvfølgelighet - i tillegg til at han legger inn mye rock og litt surfrock. 

Trioen er Busks hyllest til gitarmusikken, åpenbart fortsatt inspirert av Brian Setzer og hans gamle band Stray Cats - og andre supergitarister. 

Herlig driv 
Og gitaren er selvfølgelig det ledende instrumentet her, og det er akkurat som om han blir varmere og varmere i trøya etter hvert som plata forløper. 

Da kommer også lekenheten hans fram. 
Det er et herlig driv hele veien. 

Busk stiller etter hvert i en egen klasse som gitarist, med en egen signatur. 
Det viste han ikke minst under sin fantastiske konsert med True Believers under Notodden Blues Festival i august og da han spilte med denne gjengen, Bubble of Trouble, i Oslo tidligere denne måneden. 

Full pinne Halve albumet består av coverlåter, og trioen gir full pinne fra åpningen «Are You With Me Baby». 
Du formelig føler at luggen legger seg bakover når intensiteten er på det høyeste, og det går så fort for seg at det føles deilig å roe ned litt med «Train Kept A-Rollin'». 

Med «Jeanie. 
Jeanie, Jeanie» øker tempoet igjen, og får sin foreløpige forløsning i platas høydepunkt, Jessie Mae Robinsons mer tilbakelente «Sneakin' Around» - med både Busk og gitaren hans i crooner-form. 

Rock Bottom «One Eye Open» er skrevet av Busk og David York, eller Rock Bottom som han kalte seg. 
Albumet er dedisert til den avdøde amerikanske bluesartisten, som ble Busks læremester da han reiste fra Langesund til USA for å spille i bandet hans som 15-åring. 

Busk står også bak «Alabama Bloodhound», med Teo i rollen som bjeffende hund, I den drivende tittellåten «Troublecaster», i eget arrangement - smakstilsatt litt verdensmusikk, inkorporerer han kjente låter som Will Rays «Constantinople» i en forrykende instrumental som åpner med elektrisk sitarspill av Jerry Jones «Baby» og avslutter med politisirener og bjeffing. 
Heftig. 

Også sistesporet «Danger Zone», signert Busk og Evensen, er en liten instrumentalperle. 

Vidar Busk bobler riktignok over, men det er lite trøbbel å spore hos disse gutta - navnet til tross. 

Så da er det bare å ønske en god blues- og rockabillyjul! 
