En fargeløs hyllest
Regi: 
Steven Soderbergh. 
Genre: 
Drama. 
Amerikansk 

STJERNER: 
George Clooney, Cate Blanchett, Tobey Maguire, Beau Bridges, Tony Curran, Ravil Isyanov. 

HANDLER OM: 
Berlin, juli 1945. 
Stalin, Truman og Churchill møtes i Potsdam for å dele etterkrigens Europa mellom seg. 
På plass: 
Krigskorrespondent Jake Geismer, erfaren pressemann. 
Som ikke bare finner stormaktsforhandlinger. 
Men også at hans sjåfør har et forhold til hans tidligere elskerinne/medarbeider; at alle har noe å sone og noe å tjene i Berlin denne sommeren; at bedrag skjuler bedrag; at all moral og all menneskelighet har forsvunnet; at ett mord knapt nok kan telle sammenlignet med utslettelsen av millioner. 
Eller? 

DOM: 
Filmen er en på mange måter stort gjennomført hyllest til dramatiske, store Hollywood-produksjoner som de en gang var, i svart/hvitt, på -40-tallet. 
(Les: «Casablanca», «Den tredje mann», «Notorious»). 
For så vidt interessant nok. 
Og filmen har utvilsomt sine betydelige stunder. 

Men alt i alt blir det langt fra virksomt nok: 
Dramaets innhold lever aldri opp til hva det lover i vaselinmyke motlysbilder av en litt for utstudert «uutgrunnelig» Cate Blanchett, en uniformskjekk Clooney vandrende i ruingatene, en altfor tidlig myrdet Tobey Maguire - filmens eneste virkelig interessante karakter. 

Man kunne kanskje ventet at filmens tema og undertoner ville belyse aktuelle politiske og moralske problemstillinger, for eksempel med USA i krig i Irak akkurat nå. 
Men: 
Nei. 
Det blir for fjernt, for uengasjerende og for påklistret til dét, også. 
Dessverre. 
