Ukul Theron som Hello Kitty
En blid stripper har skrevet en nedlatende film om hvor teite de pene jentene fra high school blir som voksne. 
Den er kjedelig og uinteressant. 
Charlize Theron er ikke noe særlig, hun heller. 

Amerikansk drama. 
2011. 
1 time, 34 minutter. 
5 år, egner seg ikke for noen under 15 år. 
Regi: Jason Reitman. 
Med: 
Charlize Theron, Patton Oswalt, Patrick Wilson, Elizabeth Reaser, Jill Eikenberry, Mary Beth Hurt. 

Dette er nok et tegn. 
USA kommer til å synke i havet. 
Ingen har bruk for det lenger. 

«Young adult» er overflødig på et nesten religiøst nivå, poengløsheten er i nærheten av høytidelig. 
Man kan sammenlikne det med den dagen da en whiskyselger tilbød en fjern Taliban-stamme i de afghanske fjellene gratis Playboy-abonnement hvis den kjøpte to kasser bourbon. 

Filmen er skrevet av Diablo Cody, ei 34 år gammel Chicago-dame som flytta til Minnesota for å være med internett-kjæresten. 
Da jobben på reklamebyrået krevde litt for mye organisasjonstalent, gjorde hun stripper-hobbien om til et yrke. 
Og så begynte hun altså å skrive. 

Charlize Theron spiller en forfatter av romantiske bøker for high school-jenter, og hun snakker og tenker som en tenåring enda hun er 37 år. 
En vakker dag i Minneapolis får hun det for seg at hun skal kjøre hjem til Mercury og ta tilbake skolekjæresten, som er blitt pappa. 
Det går ikke så bra, og i et slags eksistensielt bunndypp har hun sex med en krøpling og finner seg sjøl. 

Theron har gjort noen ålreite dramaroller, og hun spiller ikke dårlig, hun er bare så intenst uinteressant at du vil foretrekke å stirre ut i mørket. 
Hun er patetisk umoden, hun snakker et patetisk McDonald’s-språk, hun er stort sett dritings eller på vei til å bli det og hun sover i ei Hello Kitty-tskjorte. 
Og dette er bare noen av grunnene til at du bør bli hjemme. 

Patton Oswalt ivaretar den kyniske mannen med krykkene som om rollen er et korttids-vikariat, og Patrick Wilson er eks uten verken å bevege seg sjøl eller noen andre. 
