Motorsagmassakren
Dette er en historisk viktig skrekkfilm. 

Motorsagmassakren (The Texas Chain Saw Massacre) har 40-års jubileum og vises på 47 norske kinoer i restaurert utgave denne Halloween-helga. 

Dette er en historisk viktig skrekkfilm. 
Den er notorisk for sitt voldelige innhold, og har siden premieren i 1974 opparbeidet seg et rykte som film på sitt absolutt slemmeste. 

I Norge, og i flere andre land, ble den totalforbudt, og fikk ikke videoutgivelse før i 2001. 

Men ryktet er noe ufortjent, for selv om filmen er tidvis brutal og intens, inneholder den ikke alt det grusomme som folk kanskje tror de har sett eller hørt. 

Nå er Motorsagmassakren utstyrt med 15-års grense, hvilket betyr at 12-åringer kan se den med en foresatt. 
Tidene har jammen forandret seg. 
Men det har ikke filmen, heldigvis! 

Utstyrt med motorsag 

Filmen starter med et grotesk bilde av råtnende lik, som setter standarden for hva vi har i vente. 

Så blir vi kjent med fire venner i en grønn van på reise gjennom Texas. 
Sally (Marilyn Burns), broren Franklin (Paul A. Partain), Jerry (Allen Danzinger) og Pam (Teri McMinn). 

På bilradioen hører vi en endeløs rekke av grufulle nyheter. 
Nok en pekepinn på det som kommer. 

De tar opp en haiker, som viser seg å gi enda flere tegn på det forestående. 

De oppsøker et avsidesliggende hus som eies av faren til Sally og Franklin. 
Jerry og Pam oppsøker nabohuset for å spørre om bensin. 

Men der møter de en mann utstyrt med maske av menneskehud og motorsag. 

Det finnes utallige filmer med lignende utgangspunkt, men dette er originalen. 

Uten Motorsagmassakren hadde vi kanskje aldri fått Halloween eller Fredag den 13. 

Uten Leatherface, ingen Michael Myers eller Jason Vorhees. 
Kanskje ikke engang Freddy Krueger. 

Det er også godt å se at Motorsagmassakren holder som horrorfilm, 40 år etter premieren. 

Det er ikke blod og gørr som utgjør skrekken, det er det egentlig lite av. 
Grøssene forårsakes av intense scener, dystre stemninger og ubehagelig guffenhet. 

Når skrekken bryter ut, holder filmen både tempo og spenning til siste slutt. 
Spenningsoppbyggingen er forbilledlig. 

Oppnår maksimal effekt 

Det finnes ting i Motorsagmassakren som avslører både filmens alder og beskjedne budsjett. 
Først og fremst gjelder det alderssminke på en viss figur i filmens siste del. 

Det er også tilfeller av grovt overspill blant de inntil da totalt ukjente skuespillerne. 

Men som oftest får regissør Tobe Hooper maksimal effekt ved å utnytte omgivelser og dekorasjon til det fulle. 
Vi føler at vi virkelig er langt ute i bushen i et ugjestmildt område, og at det er langt fra folk og liten mulighet for redning. 

Motorsagmassakren er restaurert til dette 40-års jubileet, og ser og høres sannsynligvis bedre ut nå enn ved premieren. 

Men siden filmen ble skutt på billig 16 mm film, kommer man ikke unna en viss grad av billedstøy, noe jeg egentlig er glad for. 
Filmen kler sitt organiske, grovkornede preg. 
Det tilfører skrekken en dimensjon som jeg liker. 

Selv etter å ha sett hundrevis av skrekkfilmer med verre effekter og større grusomhet, er det imponerende hvordan Motorsagmassakren fremdeles kan fremskaffe en skikkelig uggen følelse. 
Det er en 100% gyldig sinnstilstand å søke seg til på kino 
