En tristvakker verden
Brødrene Andrew og Daniel Aged har snekret sammen tolv lidenskapelige og subtile r&b-melodier. 

Du finner knapt mer behersket og samtidig emosjonelt rik r&b enn dette. 
Fra lyden av et gruslagt forhold ("Black Wings") til antidepressiva-slørete øyne på ("Seventeen") - produsentduoen fra Los Angeles med det Google-fiendtlige navnet har hjertet utenpå skjorta ("Trust (Hell Below)") på oppfølgeren til 2011-utgivelsen 3EP. 

No World tar de tristeste toner og utfører dem elegant, ofte geleidet av knitrende skarptrommer og fingerknips ("The Place", "5 Days"). 
Albumet kommer til å runge følsomt langt ut i kalenderåret - brødrene Andrew og Daniel Aged har snekret sammen lidenskapelige melodier som er like forførende som den brente høstlukta. 

Invitasjonen til inc.s røykfylte verden byr på en reise som uten skjær driver over tolv spor. 
Det er en kjærlighetserklæring som aldri blir vulgær - ikke at det nødvendigvis er en negativ ting, tvert imot - og et album som veiledes av gentlemansprinsippet: 
Sofistikert, avmålt og stinn av selvtillit beiles det ("Lifetime"). 

Monotonien uteblir - gledelig nok, med tanke på nært beslektet disse sporene er. 
Det er snedig produsert r&b som svøper sporene med seig synth, fingernem gitarklimpring og skarptrommer gjerne fylt til kanten med klang. 
Albumet gjenspeiler et trendy lydbilde - ikke ulikt The Weeknd og How To Dress Well - men det er også ispedd en organisk følelse som brer seg over No World. 

Det kan virke kjølig og arrogant. 
Men de komplekse inntrykkene, som er et produkt av godt studioarbeid, lar seg synke lenger og lenger inn for hver gjennomlytting. 

Joda, Aged-brødrene er lavmælt pompøse med gråtende gitar ("Angel"), men det er smart formet. 
No World er underlagsmusikken til nyforelskelse med forbehold, reproduksjon og tap. 
inc. har - før vi har rundet årets første kvartal - servert en rekke strålende subtile og innbydende berøringer av totalt jævla mørke - og skisserer samtidig et lys i enden av tunnelen. 
