Gnistrende Tolstoi-film
Husker du Helen Mirren som dronning Elisabeth II.? 
Her er den eminente, britiske karakterskuespilleren tilbake og gjør det stort i rollen som Leo Tolstojs hustru. 
Det er blitt en heftig dødsdans mellom to som var gift i 48 år. 

Nå skal man heller ikke overse innsatsen til den drevne, 80 år gamle skuespilleren Christopher Plummer i rollen som den feirede, russiske forfatteren Tolstoj. 

Man kunne frykte at filmen om et aldrende ektepar – grev Tolstoj og grevinne Sofia Tolstaja – ble en tam skildring av en oldings siste leveår. 
Men du verden som Plummer og Mirren gnistrer! 
Sengescenen der hun lokker fram hans mandighet en sen aften på familiegodset Jasnaja Poljana, strutter av humør og kjærlighetskraft – som var den gråskjeggete forfatter ennå en fyrig hane. 
Kykeliky! 

Det strålende med filmen om Tolstojs siste stoppested i 1910 er at den har flere lag. 
Først det kompliserte spillet mellom mann og hustru. 
Mirren forsvarer grevinne Sofias synspunkt med hysterisk galskap: 
Hun har skjenket ham 13 barn, hvorav fem døde som små. 
Er det rart hun kjemper for at testamentet etter Tolstoj skal sikre henne rettighetene til livsverk som «Krig og fred» og «Anna Karenina»? 

Men rundt 1880 gjennomgikk forfatteren en omvendelse der han brøt med russisk-ortodoks kristendom, ble politisk radikal og forfektet askese. 
Regissør Michael Hoffman samler et kobbel av tolstojanere rundt forfatteren, mer dogmatiske og livsfiendtlige enn opphavsmannen, og disse kjemper for å sikre arven fra Tolstoj for det fattige russiske folk. 

Miljøskildringene virker gjennomført tidsriktige. 
Blant de sleskeste tilhengerne er Vladimir Tsjertkov, snedig spilt av Paul Giamatti. 

Møtene mellom ham og Mirren er rent eksplosive. 
Hvor Hoffmans sympati ligger, lar seg enkelt avkode. 

Samtidig kan vi bli lurt av perspektivet. 
Overklassens rikdom den gang kom ikke de fattige til del. 
Tolstojs avsky for privilegier uttrykte en viktig innsikt. 

Er det bare hat og rivalisering igjen i et 48 år gammelt ekteskap? 
Nei, svarer Hoffman, som har vært med på å skrive filmmanuset etter en roman av Jay Parini. 
Gjennom Tolstojs unge sekretær, Valentin Bulgakov, gis et medrivende utkikkspunkt til dramaets indre gåte: 
Er det mulig å elske tvers gjennom forsmedelige krangler og raseri? 

Unge James McAvoy gjør en meget god rolletolkning, særlig i scenen der han nervøst møter den store Tolstoj for første gang. 

Ikke gå før rulleteksten er over. 
Da vises dokumentarfilmsnutter av grev Tolstoj og hans grevinne. 
