TEST:BMW 420d xDrive 

Vi har testkjørt arvtageren etter BMW 3-serie Coupé med dieselmotor, automat og firehjulsdrift. 

Vi kjørte BMW 4-serie første gang under den internasjonale lanseringen i fjor sommer, blant annet med banekjøring på Estoril i Portugal. 
Vi stiftet da bekjentskap med versjonen som var toppmodellen helt til M4 ble introdusert, nemlig 435i. 

Vi så da frem til å få kjørt bilen under norske forhold og med en mer moderat motorisering. 
Det har vi nå gjort, uten at hovedpunktene fra den gang kan dementeres. 

4-serie er posisjonert i forhold til 3-serie som 6-serie gjør i forhold til 5-serie. 
Det betyr at vi både snakker om en hakket mer luksuriøs og mer sportslig bil. 

Dette er for øvrig også tilfellet med den nye 2-serien i forhold til 1-serien, i klassen under. 
Vi testet nylig 220i. 

Diesel, 4x4, automat 

Testbilen denne gangen var en BMW 420d xDrive Coupé med 8-trinns sportsautomat. 
Kombinasjonen sterk diesel, automat og firehjulsdrift høres jo ut som en vinnerformel her på berget, og er det ofte - men i dette tilfellet er baksiden av medaljen at bilen bare har to dører. 
Det er altså en kupé og det blir det ikke norgesbil av, men en bil som i utgangspunktet er for de mer spesielt interesserte. 

Bilen koster i utgangspunktet rett under 500.000 kroner, men som vanlig var bilen spekket med ekstrautstyr - til en verdi av vel 160.000 kroner. 

Sportslig eleganse 

Designmessig går det tydelig frem allerede av eksteriøret. 
4-serie er lav og har en tydelig sportslig stil med korte overheng, langstrukket kupéform og lav, men bred front. 
4-serie er 464 centimeter lang, 182,5 centimeter bred og bare 136 centimeter høy. 
Den har også en lang akselavstand på 281 centimeter. 
Dette gir blant annet bra med benplass for baksetepassasjerene. 
Klaringen over hodet er det imidlertid verre med. 
Allerede voksne som nærmer seg 180 centimeter i høyden vil synes det blir snaut. 

Vi har forresten kjørt 4-serie også som kabriolet. 
Det kan du lese om her. 

Klart premium 

Interiøret for øvrig er bra tenkt og det er ikke noen typisk sportskupé. 
Bilen bærer preg av å være kupé-versjonen av en premium-familiebil av mellomklassen, som 3-serien jo er. 
Med unntak altså av fravær av bakdører og den lavere takprofilen. 
Men førermiljøet er direkte hentet fra 3-serie, det betyr seriøst, oversiktlig og høyverdig. 

Setene gir god støtte, i det minste de i vår Sport-versjon, og som vanlig i en BMW kan man finne en sitteposisjon som passer omtrent uansett hvordan man er konstruert rent kroppslig. 
Adgangen til baksetene er overraskende enkel selv om man naturlig nok må ty til noen uvante bevegelser når bakdører glimrer med sine fravær. 

Lavtliggende 

Den nye 4-serien posisjoneres som en kjøremaskin med sportslighet i fokus i større grad enn de øvrige modellene. 
Det vil ikke si så lite, men vi kan gå god for at BMW-ingeniørene i München har lykkes med det. 
Vektfordelingen på 50/50 kombineres i denne modellen med det laveste tyngdepunktet av samtlige BMW-modeller - under 50 centimeter. 
4-serie er også senket med én centimeter i forhold til 3-serie, i tillegg til å ha en lavere profil. 
Man sitter dessuten en drøy centimeter lavere. 

Mer å velge i 

BMW tilbyr i tillegg til en basisversjon tre ulike nivåer: 
Sport Line, som har den mest dynamiske stilen, mens Modern Line vil fremstå som mer ungdommelig enn den mer klassiske og høyverdige Luxury Line. 
I tillegg til disse nivåene tilbys M-sport-pakken, som for andre BMW-modeller. 
Denne var vår testmodell utstyrt med. 
(Pris: 30.000 kroner). 

Interiøret er uansett premium som nevnt over, men også her tilbys det valgmuligheter mellom mer eller mindre friske fargekombinasjoner i henhold til nivåene vi nevnte ovenfor. 

Bra med futt 

Bilen veier halvannet tonn, men med en råsterk dieselmotor som den vi disponerer her, er ytelsene riktig så gode - det er ingen grunn til å klage på 7,3 sekunder fra 0 til 100 med en innstegsmodell som 420d (dette gjelder 420d xDrive med 184 hester), og enda mindre grunn til å klage over kraftutfoldelsen i mellomregisteret. 
380 newtonmeter er tilgjengelige fra 1.750 til 2.750 har man godt med krutt der det trengs til å foreta sikre og raske forbikøringer når det trengs. 
Med sportsautomatens åtte silkemyke og effektive trinn som utnytter kreftene på bortimot optimal måte, er dette en dieselbil det er en fornøyelse å kjøre. 

Når bilen også ved vanlig kjøring klarer seg med en snau halvliter diesel per mil (under vår testkjøring lå vi rundt 0,6, men det er klart mulig å komme lavere), har man en demonstrasjon i praksis på at BMW er gode på å lage effektive motorer. 

Det er i Eco Pro-modus på Selective Drive-modulen dette best realiseres. 
Man kan ellers velge Comfort, Sport og Sport +. 
Sistnevnte gir den mest dynamiske kjøreopplevelsen - og det hardeste oppsettet. 

Sportslig mer enn komfortabel 

Kjøreegenskapene overrasker ikke - heldigvis. 
Hadde vi kjørt i blinde (ikke at det er noe lurt, selvsagt), hadde vi etter få sekunder konkludert med at det var en BMW vi kjørte. 
Balansen er bedre enn hos konkurrentene, veigrepet så bra man kan forvente med vinterdekkene som fortsatt var på og styringen er blant de mest presise og direkte man kan oppdrive. 
Alt er blitt ytterligere skjerpet i forhold til 3-serie Coupé - som vanlig hviler ikke BMW på sine laurbær når en ny generasjon utvikles. 

Liker ikke dårlig vei 

Når veiens beskaffenhet blir dårlig og ujevn, får man til tider følelsen av en ikke helt fullkommen demping av understellet - noe av prisen å betale, tror vi, for sportslig estetikk og oppsett for øvrig. 
Det skal si at testbilen hadde M 
Sport-pakken som innebærer ytterligere én centimeter senket understell og i forhold til den mer komfortable 3-serien er innstillingene på chassiset stivet opp. 
Det vil nok merkes mer med lavere profil på dekkene - vi kjørte på vinterhjul på relativt moderate 17-toms felger, mens sportspakken egentlig inkluderer dobbelt-ekede M-19-tommere som er sommerutrustning. 

I det hele tatt er dette en bil som takler sommer og fin vei best, rent kjøremessig. 
Men den kommer seg frem også på vinterføre takket være xDrive firehjulsdrift, som vi ikke fikk anledning til å sette på de store prøvene denne gangen, men som vi vet fra tidligere forsterker fremkommeligheten betydelig under vanskelige kjøreforhold. 

Hvor mye bil for pengene? 

BMW er ikke billig, det visste vi fra før. 
Heldigvis får man også fra den kanten mer bil for pengene enn før. 
Det vil si at moderate prisøkninger fra generasjon til generasjon (om noen) inkluderer relativt sett høyere verdi i form av teknologisk fremskritt, sikkerhet og effektivitet. 
Så også her. 
BMW 420d Coupé med sportsautomat koster 500.000 kroner. 
Men det inkluderer ikke utstyr som M-Sportpakken (30.000 kroner ekstra), navigasjonssystemet til 19.000, Head-up Display HUD i farger (kr 10.000), aktiv farts- og avstandsholder (12.000) og så videre og så videre... 
Ja selv DAB+ må man betale ekstra for (2.750), likeledes ryggekamera (litt under 5.000 kroner)... 

Alt i alt hadde testbilen ekstrautstyr for 160.000 kroner - helt vanlig for en BMW i denne prisklassen. 

Likevel, alt tatt i betraktning, fremstår BMW-en som et bra kjøp hvis vi sammenligner med Mercedes-Benz C 220 CDI Coupé eller Audi A5 2.0 TDI quattro - de åpenbare konkurrentene. 

Dynamikk-mesteren 

Konklusjonen er ikke overraskende at dette er nok en BMW som overbeviser på det meste, det man kan ha av innsigelser vil for det meste gå på image, prispolitikk på ekstrautstyr og - mer konkret - at er det komfortabel reisemaskin man er ute etter, vil erkerival Mercedes oppleves hakket bedre. 
Men BMW er på topp når det gjelder kjøredynamikk. 
Også med dieselmotor. 
