På vei til å bli en av de største
Sondre Justad (27) gjorde det bra med sitt debutalbum, "Riv i hjertet". 
Dette er en veldig god oppfølger. 

De som har vært på konsert med ham, har god grunn til å tro at dette er en lystig og glad artist. 
Går du inn i tekstene, hører du en sanger og sangskriver som både er bekymret og urolig, og som også har noen livsglade oppturer. 
Trist og glad på samme album. 

Denne våren og sommeren har nordlendingen allerede solgt ut mange av de store scenene i landet. 
Tiden til Sondre Justad er nå, og med "Ingenting i paradis", vil antagelig suksessen rulle videre. 
For låtene her, og selve atmosfæren og uttrykket, er lett å bli revet med på. 
Han sang om det sist, "Riv i hjertet". 
Det river enda mer i hjertet nå. 

Ikke alle låtene har like stor appell, men det er noen høydepunkter her som er uimoståelige. 
Det gjelder ikke minst, "Ingenting", som er en kommentar til flyktningekrisen; om mennesker på flukt til Europa, om mennesker som ikke har noen framtid. 
Himmelen forsvinner, tida renner ut. 
De er ingenting. 
Ingenting fins lenger, synger en sår og oppgitt Justad. 

På "Gjør det igjen" får vi endelig noen gitarriff etter mange synthbaserte arrangementer. 
Flott låt! 
Den blir etterfulgt av albumets sterkeste. 
Den heter "Ilden", og høres ut som noe det svenske bandet Kent kunne ha gjort på sitt beste. 
Låten "Paradis" er også sterk sammen med den fengende, "Alt var mye bedre før". 

Det hele ebber ut med en sang om kjærligheten, "Ikke som de andre", og det er en flott exit fra en artist som både er modig og sårbar. 
En artist som både er trist og glad. 
Akkurat slik som livet er. 
