Fortreffelig forbindelse
Begavelse møter en sterk kommunikasjonsevne. 
Vel blåst, Nosizwe. 

Med fullt band og tre korister trer Nosizwe ut på scenen. 
Et inkluderende hyl fra hovedpersonen - faktisk - er startsskuddet på Øya-konserten. 
Oppmerksomheten er dermed, om man vil eller ei, rettet mot scenen. 

Afrofunk-inspirerte spor samt hennes alternative tilnæring til soula låter er i en egen klasse i Norge, noe som - heldigvis - blir tydelig på Klubben, den bortstuede Øya-scenen. 
Flankert av nevnte band og ikke minst blåserrekken, skinner artisten med den kraftfulle stemmen som en skyfri himmel i juli. 
Talentet er på plass, og utstrålingen til artisten gjør det tøft for enhver bortskjemt festivalgjenger å motstå. 

Hun kler groovepartiene og behersker sådan lavmælte sanger, som bryter med et ellers energisk show. 
Spor om kjærlighetssorg i lag med tonene til en saksofon slår sjeldent feil og virker som et befriende element for halvslitne Øya-deltakere. 

"Will you dance with me, Øya?". 
Oslo-artisten byr mye på seg selv, og jeg merker jeg blir glad for at vi har fått en tydelig, beklager uttrykket, fanebærer for soulsegmentet i kongeriket: 
Begavelse møter en sterk kommunikasjonsevne. 
Vel blåst. 
