Overvekt av fantasiløse halvballader
Askil Holm sliter med å finne formen. 

ALBUM: 
Det er ingen tvil om at Askil Holm har gjort det vanskelig for seg selv som artist. 
Etter fabelaktige tilbakemeldinger på debuten «Daydream Receiver», ble det kort tid etter gitarkameraderi og det artistiske stigmaet som medfølger. 

Ettertiden har han nemlig flakket hit og dit for å finne seg selv igjen. 

Siden forrige plate har det vært trønderrock med country- og folkelementer i bunn som gjelder. 
Dessverre gjør overvekten av fantasiløse halvballader nyplata til en i overkant platt affære. 

Overtydelige tekstlinjer av typen «Livet er kort, det er på tide å leva», «Grip kvert minutt før det tar slutt», pynter heller ikke på resultatet. 

Der han burde ha vært en norsk Tom Petty (han har tiligere bevist at han har det i seg), fremstår han mer som en resignert utgave av Terje Tysland. 

Holm er fortsatt en ung artist i den store sammenhengen og da er det litt synd at han allerede nå virker litt ferdigsnakka. 
Håndverket er det nemlig ingenting å si på. 
