Festlig kulturklæsj i Paris
Å for en herlig film! 

Julie Delpy ironiserer festlig og intelligent rundt kulturforskjeller idet en amerikaner og en fransk blondine skal ha det hyggelig sammen i Paris. 

I et par år har de to noen-og-30-åringene bodd sammen i New York. 
Nå er den tatoverte bamsen Jack på ferie i Europa med sin Marion. 
Turen skal bare avsluttes med to døgns besøk i Paris, der hun er født og oppvokst. 

Ikke før er de havnet i drosjekø ved togstasjonen, aner vi at oppholdet vil bli stormfullt. 
Han er en hysterisk hypokonder, hun en selvopptatt rundt sine greier. 

Hvem skulle trodd det var mulig å lage en så morsom film med to som krangler konstant. 
Kulturelle forviklinger oppstår når amerikaneren, hjelpeløs i fransk, havner i hus med kjærestens erkeparisiske familie. 
Innimellom krydres samtalene med små stikk til politiske makthavere både her og der. 
Legg for øvrig merke til Jacks t-skjorte: 
«Visit Guantanamo Bay»! 

Verst går det når Jack må følge Marion på fest med hennes tidligere ekskjærester. 
Det viser seg at franske og amerikanske kulturkoder sannelig er ulike når det gjelder sex— og kjæresteliv. 

Delpy huskes som hovedrolleinnehaver i «Før soloppgang» og «Før solnedgang» av Richard Linklater, der hun spilte mot Ethan Hawke. 
I sistnevnte film var hun medansvarlig for manus. 

Denne gang har hun - imponerende nok - skrevet manus, laget musikken, innehar den kvinnelige hovedrollen og regisserer det hele. 
Marions foreldre spilles av Delpys egne foreldre, begge erfarne skuespillere. 

Det er lettest å flire av den naive amerikaneren, men Delpy er heldigvis klok nok til å vri latteren selvkritisk mot sin blondinefigur. 
Før siste tango i Paris. 
