Tekstene er så speisa som man kan vente av et band som befinner seg i kosmos
Sløye lyder fra Disaster in the Universe. 

ALBUM: 
Jungeltelegrafen har lenge hvisket om trioen Disaster in the Universe, som gjennom konserter, festivalopptredener, singler (spesielt sommerhit'en «Beach House» fra 2012) har vakt stor forventning. 

I dag kommer den første langspilleren, i en sjanger de selv har døpt «psykedelisk-electropica-rock». 
Albumcoveret viser en øde øy med en bassengformet lagune, omkranset av palmer, snurrende rundt i solsystemet. 
Den eksotiske musikken bryter som skumfylte brenninger mot fristende strender. 

Den fyller horisonten fargerikt fra vegg til vegg; en blanding av klimprende rytmer, elektroniske lysglimt og gyngende driv, holdt på plass av energiske trommer og avslappet bass. 

Vokalisten Dosser Brandt har en lys stemme som smyger de bølgende melodiene ut i landskapet. 
Tekstene er så speisa som man kan vente av et band som befinner seg i kosmos. 
Helstøpt og gjennomført. 

Forførende toner, låter du bestiller i strandbaren, sammen med en høy drink, så kan du bruke tida under stråtaket til å gruble over universet, ledsaget av den finurlige, drømmeaktige, undrende poesien og la musikken suge deg «back to the ocean, everything open», som det lyder helt til slutt på denne lekre plata. 
