Lenny Kravitz:«Black And White America» 

(Roadrunner / Warner) 

Han har tatt seg litt sammen i det siste, Lenny Kravitz. 
Litt. 

Her er han i småtrivelig Curtis Mayfield- og Prince soullune. 
Problemet er at han i likhet med sistnevnte har mistet evnen til å skrive melodier. 

16 låter, og ikke én minneverdig «hook» å spore. 
Sangen som skiller seg ut, og den eneste som bærer noe preg av å være laget etter 1976, «Sunflower», skiller seg ut av en grunn: 
Den er så vidt mulig å mulig å huske etter at albumet er over. 

Tekstene er flaue. 
Generisk kåtskap og glede, programmessig tilsatt sliten brorskapsforkynnelse. 
Kravitz er dyktig til å konstruere musikk. 
Men er ellers blitt komplett uvesentlig. 

BESTE LÅT: 
«Sunflower» 

MORTEN STÅLE NILSEN 
