Spillanmeldelse:«Bioshock 2» 

Det er duket for gjensyn med det undersjøiske dystopiet Rapture i «Bioshock 2». 
Og for et gjensyn det har blitt! 

Hva om verdens fremste forskere, kunstnere, tenkere, forretningsledere, ingeniører, sportsutøvere, oppfinnere og entrepenører sa farvel til verden og etablerte sitt eget, lukkede samfunn? 

Et samfunn fritt fra omverdenens moral, lover og regler - et samfunn i utviklingens og individets navn, hvor målet var å eksperimentere seg frem til nye høyder for menneskeheten. 

Det dannet utgangspunktet for «Bioshock» fra 2007 (terningkast seks her på VG Nett), et spill lagt til den undersjøiske verdenen Rapture ved overgangen til 1960-tallet. 
Og spillet ga et utvetydig svar på spørsmålet: 
Rapture utviklet seg raskt til å bli et marerittaktig dystopi - ikke den perfekte verdenen grunnleggerne så for seg. 

Nå får vi et gjensyn med Rapture i «Bioshock 2». 
Det har gått ti år siden sist, og denne gangen styrer du et eksemplar av hovedfienden fra forrige spill, en «Big Daddy». 
En av de første, faktisk, med egen fri vilje og evnen til å få de samme overmenneskelige egenskapene som sørget for at Rapture løsnet i sømmene. 

Det skal sies at det skal litt til for å nå samme nivå som den geniale forgjengeren. 
Det første møtet med et av spillhistoriens mest interessante miljøer er naturligvis det sterkeste, og historien spillet fortalte står fremdeles i en klasse for seg selv. 

Det skal heller ikke skyves under en stol at «Bioshock 2» har et ørlite preg av «been there, done that» - en ny historie og nye miljøer til tross. 

DanganRunner: 
Jeg like det første Bioshock, men klarer ikke helt å hype meg opp for nr. 2. Klarer ikke helt å sette fingeren på det. 
Diskuter Bioshock 2 her! 

Men - og det vil nok overraske mange - «Bioshock 2» står allikevel bunnsolid på egne ben. 
Det å vandre rundt i Rapture er en fryd, du blir pepret med minneverdige scenarioer, miljøer og hendelser, og det blir raskt klart at det er flere sider av denne verdenen det definitivt er verdt å oppleve. 

Den spennende og filosofitunge historien er dessuten engasjerende denne gangen også, og akkurat som i forgjengeren blir du rikelig belønnet for grundig utforsking. 

På et viktig område er til og med «Bioshock 2» bedre enn forgjengeren: spillbarheten (særlig når du er i kamp) er merkbart forbedret, og det er både mer givende og mer intuitivt å blande de overmenneskelige egenskapene med mer tradisjonelle skytevåpen og kaste seg ut i kamp mot de groteske skapningene som nå regjerer i Rapture. 

Jeg vil fremdeles rangere forgjengeren et hakk foran, men «Bioshock 2» er uansett et av de beste, vakreste, mest spennende og mest interessante skytespillene på markedet i dag. 

PS: 
I salg fra tirsdag 9. februar. 
Xbox 360-versjonen er testet. 
En egen multiplayerdel, utviklet av «Unreal Tournament»-veteranene Digital Extremes, er også inkludert. 
Denne er ikke testet. 
