Inspirasjonsoverdose
Det alternative norske metal-bandet Solefald vil for mye på sin nye plate. 

ALBUM: 
Det er tydelig at Solefald er et band som nekter å snu kappen etter vinden. 
Over 20 år inn i karrieren er det fremdeles den samme musikalske rastløsheten som ligger i front. 

Det er også denne motviljen mot å la seg strigle som gjør at de for de fleste bare vil være et kuriøst innslag i den norske metal-sagaen. 
Prisverdig etikk rent kunstnerisk, men det hører også med at de mangslungne innfallene gjr at ambisjonen står i veien for resultatet. 
Kort fortalt, det blir fort anmassende. 

«Norr Naprogen» 

Tematikken er den nordiske naturen. 
De lyriske fremførelsene overlater ingenting til tilfeldighetene, det er deklamasjoner, kor, skaldesang og det som hører med. 
Det musikalske underlaget krenger fra metal, prog, folk, elektronika og støy. 

Best er de faktisk når Sturmgeist The Fall of Rome remikser «Norr Na Ljodet». 
Den saktegående og stemningsmettede støysaken har noen fascinerende og hypnotiske kvaliteter man gjerne skulle ha sett mer av. 

I sum blir det for mye å ta inn og som en konsekvens, mye som ikke fester seg. 
Kanskje del to, «Kosmopolis Sud» går enklere til verks? 
