PÅSKEKRIM:Valdres-krim på det jevne 

BOK: 
Jaran Dammann har skrevet en helt gjennomsnittlig grei krim fra villmarken i Valdres. 

Jaran Dammann: 
Dødstimen. 
Krim. 
350 sider. 
Cappelen Damm. 

Skoggangsmann og uteligger Claus blir vitne til at en tettbygd mann drar en ung kvinne gjennom skogen: 
«Mannen gikk baklengs med bøyd hode. 
Hendene var surret inn i håret på en livløs jente som han trakk etter seg». 

Claus griper ikke inn. 
Han er vant til å passe sine egne saker, overleve på søppel og det han finner i naturen. 

Et par dager senere blir liket av den unge kvinnen, Agathe, kastet foran Valdresekspressen, så bussjåføren mister kontrollen og kjører av veien, nesten alle passasjerene blir drept. 

Claus blir mistenkt for ugjerningene. 
På flukt fra politiet og en iskald leiemorder, rømmer han opp på fjellet. 

Her får vi altså to action-anslag: 
Først drap og så stygg bussulykke. 
Meget bra. 

Men i tillegg forteller forfatteren om den legendariske tyven Hulabaken. 
Han ble drept av en rasende mobb på 1700-tallet, og kastet en forbannelse over sine banemenn og alle deres etterkommere. 
Siden ble det mange mystiske dødsfall i Valdres, finner politiet ut - også Agathe er etterkommer av de som drepte Hulabaken. 
Lever forbannelsen? 

«Dødstimen» har to hovedpersoner: 
Uteliggeren Claus og lensmannen Georg. 
Georg har nylig vært sykemeldt fordi han ikke taklet presset i jobben. 
Han er i konflikt med Arild, som mener at han vært lensmann. 

Jeg syns ikke to likestilte hovedpersoner fungerte noe særlig. 
I tillegg var ingen av dem spesielt medrivende. 
Både Claus og Georg er litt grublende, usikre naturelskere, svake personer. 
Jeg syns forfatteren kunne gjort dem mer ulike. 

Myten om stortyven Hulabaken koblet med dagens situasjon fungerer ganske bra. 
Det er stilig med et sånt bakteppe. 
Denne fortellingen er hentet fra virkeligheten, det samme gjelder hulrommet i en stor stein der Hulabaken gjemte seg. 
Men alle skattene Hulabaken stjal, ligger fremdeles skjult i en hule et sted. 

Men konkurransen innen krim er beinhard og mangfoldig. 
Det fins bedre krimbøker, selv med handling fra samme område - for eksempel: 
«Døden kjem med bussen» av Vigdis Kroken og Ragnhild Kolden. 

FLERE GODE BØKER: 
