Frode Fivel:«Patience Will Win» 

(Honeymilk) 

Veldig fint, Fivel! 

Frode Fivel har på denne solodebuten beveget seg et realt stykke fra uttrykket til artrock-bandet Hello Goodbye, hvor han er låtskriver, gitarist og vokalist til vanlig. 
På «Patience Will Win» viser fredrikstadgutten at han også klarer å stikke seg frem i det etter hvert så «overbefolkede» singer/songwriter-landskapet. 
Først og fremst skyldes dette evnen til å lage enkle og innbydende, men samtidig helt friske melodier, og pakke dem inn i arrangementer som er stilfulle og akkurat passe skranglete på en gang. 
Og det beste er at det gjelder nesten samtlige av platens tolv spor. 
Tidvis kan Fivel minne litt om nylig avdøde Elliot Smith, f.eks. åpningen «Behind Clouds», andre ganger får man assosiasjoner til en oppstemt Ryan Adams («Sweeping the Dusty Corners»). 
Likevel er det de roligste låtene, f.eks. tittelsangen og den pianodrevne «Mountaineer», som virkelig hever dette albumet, og som burde gjøre Frode Fivel til et navn for fremtiden. 
