Mer hverdag enn fest for Valkyrien Allstars
Treffer best når de roer ned viraken. 

ALBUM: 
Valkyrien Allstars har begistret både rockere og garvede folkemusikkentusiaster med sin særegne tagning av nettopp uttrykksformene rock og folkemusikk. 

Hardingfeletrioen Tuva Syvertsen, Ola Hilmen og Erik Sollid fant sammen på stampuben Valkyrien i Oslo i 2005, og siden den gangen har det blitt to plater, hedersbetegnelser og omfattende turnering både i inn og utland. 

Noe som må sies å være imponerende for band med et såpass særegent uttrykk. 

Eksotisk 
Det er lett å la seg begeistre av klappende hender og anerkjennende nikk, og det er heller ingen tvil om at gjengen har truffet en nerve som pirrer de som søker det eksotiske og litt avsidesliggende. 

Men, det gir seg ikke selv at alt som er fremmed for smaksløkene nødvendigvis er det som gir de beste kulinariske opplevelsene. 
Og slik er det med Valkyrien Allstars tredje plate, «Ingen Hverdag» - den fungerer best når de holder seg mer til det ene eller det andre. 

Best i det lune hjørnet Ulmende «Det er ingen hverdag mer» og de mer melankolsk anlagte «Himmel og hav» og «Straffangens erindring» er kraftfulle innslag som er lett å ta inn. 

Det skjærer seg derimot når det legges opp til hurra-meg-rundt-låvedans med rullende ståbass og hektiske feleriff som i «Griner du» og «Mitt liv er sjukt». 
Fusjonen trad og rock i disse tilfellene føles bare masete og tilgjort. 

Tekstene er tradisjonen tro hentet fra norske ordsmeder som Olav H. Hauge, Gunvor Hofmo, Inger Hagerup og Andre Bjercke. 

Valkyrien Allstars vil gjerne lage fest, men jeg foretrekker dem uten Converse, godt trukket opp i godstolen med et pledd over knærne. 
