Energisk, vellaget – og tradisjonell
Regi: 
David O: Russell 

Manus: Paul Attanasio, Lewis Colick 

Skuespillere: 
Mark Wahlberg, Christian Bale, Amy Adams, Melissa Leo, Jack McGee, Dendrie Taylor 

Denne historien er basert på virkelige hendelser, virkelige mennesker: 
Halvbrødrene Dickie Eklund og «Irish» Mickey Ward fra Lowell, Massachusetts. 
Dicke Eklund ble kalt «Lowells stolthet» etter at han gikk i bokseringen mot verdensmesteren Sugar Ray Leonard. 
Halvbroren «Irish» Mickey Ward levde lenge i skyggen av storebroren, men kjempet seg på Rocky-manér inn i verdenseliten i weltervekt. 
Vi er på 1980-tallet. 

Crack, og derav kriminalitet, slo nesten knockout på Dickie Eklund. 
Han var halvbrorens trener, deres felles mor var Mickey Wards manager. 
Ikke før Ward brøt det profesjonelle samarbeidet med sin dysfunksjonelle familie ble det struktur over og oppdrift i livet hans, godt hjulpet av kvinnen han er gift med den dag i dag. 
Senere ble hans bror, som var blitt fri for stoffer, tatt inn igjen som medtrener. 

Det er en fengslende, men svært tradisjonell film. 
Vi har sett den type historie mange ganger før. 
Fra bokseringen, fra veddeløpsbanen, fra vanlige idrettsbaner. 
Filmer om mennesker som blir noe til tross for ussel bakgrunn, mangel på samhold, mangel på tro, eller handikap av ulike slag. 

Dypest er denne film om respekt. 
Om først å finne seg selv (det er en klisjé, men det er altomfattende viktig å finne sitt felt), deretter vinne selvrespekt, deretter oppnå respekt fra sine omgivelser og behandle denne respekten på en anstendig måte. 
Her kanskje mest om å vinne selvrespekt. 

«The Fighter» er regissert av David O. Russell (mest kjent for «Three Kings»). 
Han er smidig og poengtert og utviser masse energi, og vi uthever i så måte VM-kampen i weltervekt. 
Russell fanger skarpt inn den hete, nesten rasende stemningen og den meget høye pulsen. 

Mark Wahlberg er formbevisst og troverdig som den rolige Michael Ward. 
Christin Bale henter fram nyanser, kraft, lys og skygge som en ikke trodde fantes i denne skuespilleren, i sin rolle som den ustabile storebroren Dickie Eklund. 
Så er han da, høyst fortjent, Oscar-nominert for beste birolle. 
Filmen er blant annet Oscar-nominert for beste film og beste regi, samt at den har fått to nominasjoner for beste kvinnelige birolle. 
