Passe vellykket omskriving
Dette er delvis en ny filmatisering av Herman Melvilles berømte roman "Moby Dick", på den annen side et helt omskrevet epos. 

"Moby Dick" (1851) regnes som et mesterverk i amerikansk, for ikke å si vestlig litteratur og har vært filmatisert flere ganger. 
Det gåtefulle nå er hvorfor regissør Ron Howard bruker et manus som er fullt av endringer sammenlignet med romanen. 

Melville la inn en forteller, Ismael, som er med på hvalfangstskuta «Pequod». 
Den skjebnesvangre ekspedisjonen ledes av kaptein Ahab, en mann som går rundt med trebein etter å ha blitt skadet av en hvit spermhval – Moby Dick – noen år tidligere. 
Nå vil kapteinen ta livet av havets kjempe, men det hele ender i tragedie, og bare Ismael overlever. 

Ond eller god hval? 

At romanen ble en klassiker, skyldes ikke minst de mange tolkningsmulighetene: 
Er hvalen ond, eller er det kapteinen som er ond? 

I den nye filmen heter skuta Essex, og kapteinen er en veik overklassefyr som stadig kommer i klinsj med den langt dyktigere og helteaktige førstestyrmannen Owen Chase (Chris Hemsworth). 
Den svært motvillige fortelleren heter Tom, motvillig fordi han gjorde noe grusomt for å overleve turen, noe han skammer seg dypt over i ettertid.Ingen bør bli overrasket over at en Hollywood-film i vår tid gjør hvalfangst til en "ond" ting. 
Moralen tar parti med verdens største pattedyr, følgelig må hvalfangerne lære at naturen tar hevn over menneskene. 

Men trenger Moby Dick-historien en ekstra rivaliseringskonflikt mellom mannfolk for å fungere i 2015? 
Eller et innslag av kannibalisme for å sjokkere oss? 

Jeg tviler på det. 
Derimot skal Howard ha ros for å skape spennende scener ute på det frådende havet der hvalene bukter seg og slår med sine enorme halefinner. 
