Jentekomedie med krutt!
Regi: 
Paul Feig 

Manus: Kristen Wiig, Annie Mumolo 

Skuespillere: 
Kristen Wiig, Maya Rudolph, Melissa McCarthy, Ellie Kemper, Wendi McLendon-Covey, Michael Hitchcock, Jon Hamm 

Sensur: 
Tillatt for alle 

Noen filmer er det lov å definere som «Jentefilmer», uten å bli stemplet som trangsynt, antifeminist, mannssjåvinist eller verre karakteristikker. 

Men: 
Det finnes jentefilmer og det finnes jentefilmer. 
Og misforstå meg rett: 
I kategorien for virkelig groteske jentefilmer holder undertegnede fram «Sex og singelliv 2». 
Ikke den første, men nr. to. 
Det er en film som gjør mye skade for forholdet mellom kjønnene, for kvinners selvrespekt og for kvinners omdømme, rent generelt. 

Men se så: 
På den annen side, nærmest som et kontrapunkt til «Sex og singelliv 2» har vi en film som denne foreliggende komedien, «Bridesmaids». 
Den våger å være dønn ærlig i henhold til kvinners vesen, kvinners usikkerhet, kvinners behov, kvinners mot, kvinners vilje. 
Og til kvinners humor og fandenivoldskhet. 
Kvinner har fandenivoldskhet, den arter seg bare vanligvis noe annerledes enn mannens. 

Denne komedien har én replikk som er filmens moral og filmens dynamikk, faktisk: 
«Det er ikke verden som er problemet. 
Du er problemet, men du er samtidig også løsningen». 
Dette blir sagt av en venninne til en annen. 

Samtidig er «Bridesmaids» morsom. 
Til tider meget morsom. 
Med sine lune sjarm, sin hverdagsnære klovekomikk, sine snertne replikker, sine overrumplinger som sprudler, virkelig sprudler. 
Med en smidig, konsis regi. 

Det dreier i seg i bunn om to venninner som har hengt sammen siden barnehagen. 
Den ene skal inngå ekteskap, den andre, singel, skal være forlover. 
Og flere andre gamle venninner skal være «Bridesmaids». 
Men blant dem finnes det en ny venninne. 
En meget pen slange i Paradiset. 
Hun skaper sjalusi, hun skaper forviklinger. 

Hovedrolleinnehaver Kristen Wiig er også manusforfatter sammen med Annie Mumolo, begge er også filmens co.–produsenter. 
Hun kommer opprinnelig fra «Saturday Night Live». 
Som skuespiller er Kristen Wiig morsom, med en form for Marianne Krogness–sjarm, tilsatt nyanser som tolker ømhet, forvirring, sinne og frykt. 

Sum: 
Først og fremst for jenter fra sytten år og oppover, langt oppover, men ingen mann tar skade av å se denne. 
