Setter albuen under haken på deg
Jenny Hvals nye plate er mørk og underfundig vakker om hverandre. 

ALBUM: 
En ting er sikkert, multitalentet Jenny Hval gir ikke ved dørene. 
Hennes fjerde soloalbum, det andre under eget navn, er en tung og vekselvis mørk og styggvakker materie å trenge inn i. 

Man skal ikke lenger en til første tekstlinje i åpningslåten «Innocence is Kinky», før Hval setter albuen under haken på deg. 
«That night, I watch people fucking on my computer», proklamerer hun over en statisk rytme og fragmenterte gitarriff. 

Hval utfordrer de fleste parametrer innen konvensjonell pop- og rockmusikk, være seg tekstmessig, strukturelt og instrumentalt. 
Hun blander garagerock, vever pop med improvisasjon, spoken word og støykollasjer. 

Hval er utvilsomt en artist med en beundringsverdig kreativitet og gjennomføringsevne. 

De fleste vil nok finne dagens Jenny Hval hakket vanskeligere å knekke enn den smarte men mer strømlinjeformede popen hun serverte som Rockettothesky, men det gjør henne ikke mindre betydningsfull. 
