Uviktig bok om viktig tema
Nyansene mangler i denne boken om æresvold og æresdrap. 

Det handler om en kvinne med det fiktive navnet Sarah. 
En ung muslimsk kvinne, som måtte rømme og leve i skjul som 16-åring for å unngå å bli tvangsgiftet med en afghansk slektning. 
Nå er hun 27 år og lever fortsatt i skjul i Norge, etter at hun har fått drapstrusler av familien. 

Denne historien er utgangspunket for Wenche Fuglehaugs bok. 
Temaet er spennende. 
Nærmere 600 mennesker bor på hemmelig adresse i Norge, fordi noen ønsker å skade dem. 
Mange av disse er unge kvinner som utsettes for æresvold, sosial kontroll og drapstrusler, ifølge Fuglehaug. 

Hun vil vise hvor viktig det er å ansvarliggjøre foreldre og tydeliggjøre at æresvold er kriminelle handlinger. 

Så langt, alt vel. 

Temaet er viktig. 
Veldig viktig. 
Men - det er ikke mange nyanser å hente i denne teksten. 
Et viktig budskap drukner i utvalgt forskning som understreker hennes poeng, igjen og igjen og igjen. 

Problemet er at det dessverre blir unyansert om en svært kompleks og vanskelig problematikk. 
Setninger som «Alle muslimske jenter skal oppdras til å være lydige og dydige». 
Skal de det? 
Hvem sier det? 
Har hun virkelig snakket med «alle» muslimer? 
Finnes det virkelig ingen gråsoner, ingen kontraster, finnes det ikke motstemmer her? 

For det er nettopp motstemmer som mangler i denne boken. 
I stedet for å ha norske eksperter som moraliserer over muslimske kvinner som fremstår kun som ofre, så lurer jeg på hvor muslimene selv er. 
Hva synes imamer om dette? 
Hva synes velintegrerte muslimer i Norge om det? 
Kjenner de seg igjen? 
Og hva vil de skal gjøres med problemet? 

Ikke før på tampen av boken ramser Fuglehaug opp problemet med stereotypier når man omtaler muslimske kvinner, at de dekker seg til under burka, er undertrykte, sladrer, føder mange barn. 
Så sier hun at muslimske kvinner selvfølgelig er like ulike som kristne kvinner, jødiske kvinner og ateistiske kvinner. 
Hvorfor kommer ikke dette før på side 182? 

Før dette har hun bygd opp under de samme stereotypiene. 
Slik boka er løst nå, er det for lettvint skrevet om et svært viktig tema. 
