Lady Gaga:«Born This Way» 

(Interscope / Universal) 
Morsmonsteret er over oss igjen, ifølge coveret som en mutert, flashy motorsykkel. 
Hun er født slik, insisterer hun. 

Egentlig er det langt morsommere å følge Lady Gagas spinnville mediestønts enn å lytte gjennom en hel plate med henne. 
For der er ikke oppfinnsomheten like stor. 

Gaga fikk gigasuksess med debuten «The Fame», platen som satte henne på dronningtronen etter sin egen kvinnelige mentor - og fremdeles hennes åpenbare inspirasjon, Madonna. 

Likhetene er der ennå. 
Begge har en unik evne til å iscenesette sitt eget univers, men ingen av dem har egentlig hverken gode stemmer eller skriver gode tekster. 

Der debuten «The Fame» handlet om at hvem som helst kan bli verdensstjerne, oppfordrer «Born This Way» til å elske seg selv og alle andre gjennom å booste selvrespekten. 

Debuten inneholdt flere momentane klubbklassikere, og nok en gang avslører Lady Gaga og hennes hovedmedhjelper, svenske RedOne, at de kan kunsten å olje et dansegulv for deretter å sette fyr på det. 

Men hun vil også vise så uendelig mye mer. 

I et ekstravagant, tett og massivt lydbilde får vi hele spekteret - MGP-vennlig eurotrash («Marry The Night»), kamuflert country som minner om noe låtens produsent Robert John «Mutt» Lange i sin tid skrev for ekskona Shania Twain («Yoü And I») og lettvektige Pink-feilskjær («Hair»). 
På flamenco-infiserte «Americano» freser Lady Gaga på spansk, på «Scheiße» skifter hun til tysk. 
«Government Hooker» gir nostalgiske «Funkytown»-vibber helt til den kontrasterende brumlestemmen dukker opp. 
Er det Aqua, liksom? 

Mot slutten tar Lady Gaga helt av, men så er hun da også et selverklært morsmonster. 
Elgitarene på «Electric Chapel» er knapt passende i konteksten og har ingenting med rock å gjøre. 
Det har derimot saksofonisten som dukker opp på «The Edge Of Glory», nemlig E Street Band-legenden Clarence Clemons, som faktisk gir låta et fint løft. 

Likevel er det ingen tvil om at resirkuleringen av de gode klubbideene fra debuten, samt et overdrevet bredt og langt fra like godt sjangerspenn, betyr at Lady Gaga bør få et par bekymrede rynker i pannen for sin egen artistfremtid. 
Men hun kan jo alltids leve videre som twitterdronning og sjefdesigner i sitt eget freak-univers. 

BESTE LÅT: 
«Born This Way» 

PS! 
Albumet er i salg mandag, men strømmes på Spotify nå. 
