Ny låt:Sigrid fortsetter å levere 

Norges store pophåp med en lavmælt kraft vi ikke har hørt fra henne før. 

Det er sjelden vi anmelder singler, men for Sigrid gjøres det et unntak. 
Den unge popkometen har fremdeles ikke mer enn en håndfull låter ute, og hvert slipp blir viktig, både for å følge karrièren til en artist det settes mye håp til, og selvfølgelig for å opprettholde hypen. 

Derfor utgis hennes nye EP låt for låt utover våren, for å holde liv i flammen. 
Først ut er «Raw», som kom klokken ti onsdag kveld. 
Spørsmålet er naturligvis hvordan den står sammenlignet med vellykkede hits som «Don't kill my vibe» og «Strangers». 

Drar deg inn 

«Raw» er en låt fansen allerede har hørt, både på konserter og i en BBC-opptreden. 
Slik er det når man har så få låter ute og samtidig reiser land og strand rundt på spillejobber. 
Det er allikevel noe annet å høre den i ferdigstilt studioversjon med en rikere instrumentering hvor detaljene kommer tydelig frem. 

Det er en lavmælt affære hvor sparsom bruk av strykere, piano og en enkel beat danner et nedstrippet bakteppe for en intens sangprestasjon. 
Backingen er minimal, og vokalen står ofte nærmest alene, uten at låten mister kraft. 
Det hele åpner seg opp på refrenget, hvor tung bass blåser luften ut av rommet, og stemmen gir det lille ekstra. 
Det er lett å nikke med, og etter hvert som komposisjonen utvikler seg, blir man dratt lenger inn. 

Den vokser over tid 

Låten er kanskje ikke like umiddelbar som Sigrids tidligere hits, men den vokser over tid. 
Det er gøy å høre henne gjøre noe nytt. 
Dette er også en låt som gir godt spillerom for den særegne stemmen hennes. 
Her spiller hun på mye av registeret, fra spake ymt til de nå velkjente energiutblåsningene hvor hun knekker stemmen med imponerende presisjon. 

Det er mye attitude i fremføringen, og etter noen runder har fraseringene limt seg til hjernen. 
Jeg har også lyst til å være rå! 

Her får vi høre en ny side av Sigrid, og hun fortsetter å imponere. 
Dette er mer enn godkjent, og det lover godt for en EP (og etter hvert et album) det knyttes uhyre store forventninger til. 

Man kan spørre seg om det legges et for stort press på en ung artist, men hun later ikke til å slite. 
Hun har raket inn priser de siste månedene, turnerer for tiden i England og skal opptre på den amerikanske festivalen Coachella rett etter påske. 

Dette er ikke en boble, det er et reelt talent. 
