Jovial nytelse
Både mat og vin smaker fortreffelig øst for Akerselva. 

- Ingen hvite duker i sikte, observerte Fredag. 

- Høye hæler og joggesko i god forening. 
Dette blir jovialt og ujålete, men alt virker fortsatt proft og populært, fortsatte Robinson. 

Etter drøye 25 år i gamet, er det ingen tegn til at gjestene har gått lei av Grünerløkkas gourmetrestaurant Markveien Mat og Vinhus. 

En blid, norsk servitør viste vei til et forhåndsbestilt bord, med spørsmål om hva som kunne friste i glasset. 
Og mens Robinson nøt italienske bobler og Fredag smattet på en tørr Riesling, tok de et dypdykk ned i en meny med fristelser for de fleste ganer. 
Menyen skifter etter årstidene. 
Både rotgrønnsaker og sopp hadde fått god plass på et spisekart med priser i et høyere sjikt enn mange andre steder på Løkka. 
Uten å avskrekke helt. 

- Alle servitørene er menn, observerte Robinson, og mente bordets dedikerte uten vanskeligheter ville fått rolle i en amerikansk vikingfilm med sitt rødlige skjegg. 

- Dagens forrett, hovedretter og dessert ble grundig presentert før servitøren lot spiseparet tenke i ro med nybakt brød og geitesmør på bordet. 

- Jeg må passe meg for brødfella, gomlet Robinson, før avgjørelsen av forrett falt på carpaccio av kalv. 
Rørosfe, kunne menyen opplyse om, og da den kom med majones tilsmakt pepperrot, var dommen spontan: 

- Nydelig, supermørt. 
Og rødbeter tilfører sødme, pepperroten er mer som et hint og pinjekjernene kom i rikelig monn og ga tyggemotstand. 

Fredag fulgte kelnerens dagens anbefalinger, og endte opp med kalvebrissel med jordskokk-puré, ramsløksaus og rødbeter. 

- Sjelden jeg spiser disse kalvekjertlene. 
Innmat-konsistens under den sprø stekeflaten, men veldig godt - og tilbehøret smakte deilig høst, mente Fredag. 

På veggen henger diplomet fra Wine Spectator - «Best award of Exellence 2014». 
Det vitner om at vinkjelleren som restauranten er kjent for, fortsatt holder stand. 
Så er da også kartet innholdsrikt både hva produsenter og pris angår. 
Og med et rikelig utvalg vin på glass. 

—Her må det være trygt å overlate vinvalget til servitøren. 
Og la oss gå for glass, mente Fredag. 
Og fikk rett. 

Servitøren kunne mer om vin enn vikinger flest, og da Fredag ville ha fylde til sitt lammelår - med ratatouille og Anna-poteter — kom et sjenerøst glass Barolo på bordet. 

- Dette lammet er en fest og en fryd - og vinen? 
Jo da. 
Fredag smilte fra øre til øre. 

Robinson måtte innse å ha tapt i valget av hovedrett. 
Jølsterørreten var helt ålreit, pureen på grønne erter var mer spennende i farge enn i smak og stikkelsbærsausen kom uten nevneverdig smak av stikkelsbær. 

- Anonymt og ganske kjedelig, konkluderte Robinson og nøt mersault-vinen i stedet. 

Desserten løftet inntrykket igjen: 
Sjoklademousse på tertebunn med plommer i portvin og rømmesorbé. 

- Plommene og sorbeen var fantastisk, friske, spennende smaker, sa Robinson. 

- Ujålete, jovial og behagelig stemning, oppsummerte Robinson. 

- Oppmerksomme og kunnskapsrike kelnere. 
Og nydelig mat, minus en kjedelig hovedrett. 
Vi kommer tilbake, konkluderte Fredag. robinson&fredag;@dagbladet.no 

Velg en tag for type anmeldelse! 
En av disse: 
