Nydelige nyanser med Binoche
Iransk filmskaper har fått Juliette Binoche til den kvinnelige hovedrollen i en film fra Toscana der et par snakker om og opplever tapt forelskelse. 

Møte i Toscana 

(Copie conforme) Regi/manus: Abbas Kiarostami. 
Med: 
Juliette Binoche,William Shimell, Jean-Claude Carrière, Agathe Natanson, Gianna Giachetti medflere. 
Manus: 
Abbas Kiarostami.Belgia/Frankrike/Italia 2010. 
1 time 41 minutter. 
Aldersgrense: 
Tillatt foralle. 
Egnethet: 
Voksen. 

Nei, de har ikke vært gift, de to rollefigurene som regissørAbbas Kiarostami fører sammen i Toscana. 
Likefullt forvandler han dialogen demimellom til en sår samtale om svunnen kjærlighet. 

Det er første gang den prisbelønte filmskaperen("Smaken av kirsebær" Gullpalmen, 1997) filmer utenfor hjemlandetIran. 
Hvilken lykke at han har valgt Juliette Binoche til den kvinneligehovedrollen – hun viser igjen sitt mesterskap i å røpe følelser gjennom deørsmå nyansers mimikk. 

Samme utstråling har ikke William Shimell som Jamer Miller,en amerikansk forfatter som holder foredrag i Toscana om sin nye bok. 
Denhandler om verdien av original kunst og kopikunst. 
Men poenget er ikke at hanskal være en storsjarmør – gradvis aner vi at han er blitt en bister,desillusjonert middelaldrende mann som har mistet troen på kjærligheten. 

For en gangs skyld har filmbyrået giddet å oversettefilmtittelen, men dessverre forflatet den. 
"Møte i Toscana" bestårbare ytre sett av at en gallerieier (Binoche) gir den gjestende forfatteren(Shimell) en omvisning i idylliske kvartaler. 
I hollywood-dramaturgien pekerslikt straks mot forelskelse og romantikk. 

Men ikke hos Kiarostami. 
Tittelen "Copie conforme"– kopi bekreftet – gir en nøkkel til å tolke den pågående dialogen mellom hamog henne. 
Det indre drama som snart utfolder seg, kopierer et 15 år gammelekteskap. 
Forvandlingen mellom de to rolleinnehavere skjer gradvis og elegant –og bringer oss inn i de såreste følelser mellom to som en gang lovet hverandretroskap, akkurat som forelskede brudepar som står i kø for å gifte seg pårådhuset i nærheten. 

Det er avgjort Binoche som bærer filmen fordi hun så raustspiller ut sin lengsel etter at ungdommens kjærlighet skal være like brennendemens Shimell stadig har rollen som den avvisende, resignerte som forsvarer atde har nådd til "bladløshetens hage" ifølge et iransk dikt. 

Dette er en film for mennesker som har gjort noen erfaringerselv med samliv. 
Legg merke til de mange utsøkte kameravinklene, ikke minstbruken av speil for å fange inn Binoche også når hun er gått ut av bildet. 
