Stalins lille spurv
Vi velger ikke våre foreldre. 
De fleste av oss lever godt med det, men for Svetlana Allilujeva ble livet i skyggen av Josef Stalins navn og ettermæle knapt til å bære. 

Hennes livslange flukt fra sin herkomst og det politiske systemet som despoten skapte, ble også en reise fra seg selv. 
Hun var konstant på flyttefot, hadde tre ekteskap i Sovjet, ett i USA og ymse kjærlighetsaffærer. 

Med stor grundighet tar den kanadiske professoren Rosemary Sullivan (f. 1947) fatt på denne uvanlige menneskeskjebnen. 
Etter års arkivstudier og intervjuer med mennesker som stod Svetlana nær, ikke minst datteren Olga, tegner hun et portrett av Stalin-datterens omskiftelige liv som vekker medfølelse. 

Det begynte i 1927 med en trygg og beskyttet tilværelse i Kreml og lykkelige dager med en stor familie på sommerstedet. 
I gode stunder viste faren kjærlighet og kalte småpiken sin lille spurv og andre kjælenavn, men en voldsom smerte seg inn over henne da hun forstod at faren hadde ansvaret for at nære familiemedlemmer forsvant, at han var årsaken til at moren begikk selvmord da Svetlana var seks år, at millioner ble drept eller sendt til Gulag. 

Da det i 1967 lyktes henne å hoppe av under et opphold i India, utspant det seg en triller av stort format med CIA, KGB, advokater, diplomater og toppolitikere i mange land involvert. 

Ankommet USA var hun med sine bokavtaler en rik kvinne, men hun forstod seg ikke på penger og gav vekk eller tapte det meste. 
Hun oppholdt seg i England en tid, før hun døde av kreft i USA i 2011. 

Hun var endelig fri etter et liv datten mente hun ikke mestret helt. 
Hennes mor kunne overleve, men ikke leve, noe livsskildringen til Sullivan må sies å gi henne rett i. 
«Stalins datter» er en sterk og levende skildring i en stort sett flytende oversettelse, men det er ille at bastarden «bekymringsverdig» har sneket seg inn. 
Bekymringsfullt, spør du meg. 
