Manic Street Preachers 2.0
Britrocklegendene med akustiskorientert plate. 

ALBUM: 
Manic Street Preachers har forvaltet den britiske alternativrocken samvittighetsfullt, samtidig som de med sine stadionsvære melodier har gitt den bred lytterflate i hjemlandet. 

På album nummer elleve kan de derfor med lett hjerte tråkke noe meter uten for stien. 
Med en hjelpende hånd fra blant andre Richard Hawley og Lucy Rose, har James Dean Bradfield & co beveget seg inn i et mer akustiskorientert landskap. 

Med stort hell, får en si. 
Stinget er mer folk og en lun betraktende melankoli som brytes opp av små energibomber som «Show Me the Wonder». 
Det som er albumets store styrke er at selv om bandet har tatt nye arrangements- og produksjonsmessige grep, mister de aldri sine medrivende melodier av syne. 

Tittelkuttet kunne uproblematisk sklidd inn på en Mark Lanneagan-plate. 
Det låter vitalt og forfriskende, mørkt og lyst om hverandre. 
