Nok en film-indie-aner
Indie-regissører kommer til den vinterlige Sundance-festivalen i langt undertøy og beundrer hverandres kulhet som om de deltok i et rollespill. 

Men ingen lager så kjedelige filmer som frie filmskapere fra USA (just another word for nothing left to lose), og «Choke» er et eksempel på hvor galt det kan gå. 

Clark Gregg har laget film etter en roman av Chuck Palahniuk, og det blir jeg ikke imponert av resten av livet. 
Fortellingen om mannen som går på sexavvenningskurs er ikke mye mer sofistikert enn en American Pie-film, og den flater ut på så mange underlige klisjeer at jeg en stund lurte på om jeg var vitne til en masochistisk form for intellektuell sjølproletarisering. 

— Jeg kan ikke ligge med deg, for jeg vil like deg. 

En til: 

— Nå ønsker jeg å føle noe, men (fordi jeg lå med så mange kvinner før) jeg er helt nummen. 

De verste klisjeene i de dummeste romantiske komediene er kobla til de pinligste stundene i pubertetsfilmene. 
Filmen har hovedrollehaver Sam Rockwells mjuke stemme, og han forteller en typisk indie-aner-historie om en mann som bare vil ligge med alle kvinner fordi han har et rart avhengighetsforhold til sin mor. 
Hun spilles av Anjelica Huston med en fransk hoff-frisyre som får henne til å likne Mel Brooks på sitt mest jødiske. 
På mors sykehjem treffer han en kysk rødhåra lege som forteller ham at det i mors italienske dagbok står at han ble klona med DNA fra Kristi kors. 
Dermed forsøker han å bli snill. 

Men han vil fortsatt vite hvem han er, for mor lot ham ikke leke med de andre barna i parken. 
Kors og bevare oss vel! 
