Bokanmeldelse:«Bukkene Bruse vender tilbake» 

Bukkene bruse i badeland er blitt et fenomen. 
Nå vender de tilbake. 

Forhåpentligvis ikke siste bok fra paret bak gigantsuksessen «Bukkene bruse i badeland». 
Da bukkene bruse dro til badeland, var det nemlig over 110 000 som løp og kjøpte boken om dem. 
Velkjent eventyrstoff omskapt og fornyet med samtidskultur og fantastisk humor preger også oppfølgeren. 

Det er straks sommerferie, og Bukkene Bruse må legge planer. 
De prøver å tenke økonomisk, og bestemmer seg for å dra tilbake til setra, der har de jo både gode rømmevafler og et troll man kan stange ned fra broen. 

Men under broen er det tomt, og setra holder stengt. 
På en skuffet retur drar de innom bensinstasjonen og får vite at trollet har havnet på gamlehjemmet. 
Bukkene mener det er tid for et besøk, og det er duket for drama. 

De stakkars pasientene plages av det gretne, gamle brøletrollet i rullestol som har plassert seg under salongbordet og er klar til angrep. 

Moursounds illustrasjoner er mesterlige og gjennomtenkte, jeg får assosiasjoner til de tegningene man tegnet på barneskolen. 
De er innholdsrike, fargesterke og forteller sin egne historie som både forsterker og løper parallelt med teksten. 

Det er et veldig sterkt fellesskap i tekst og bilde gjennom humoren, det er omtrent som om denne fortellingen ikke kunne vært illustrert på en annen måte enn akkurat med disse bildene. 

Brekelydene er lagt inn slik at enkelte ord er oppdelt, det gjør høytlesningen mer levende og morsom. 
Variasjonen i skriftstørrelsen er imidlertid noe mer forvirrende og virker mer tilfeldig enn intendert. 

De kjente vendingene «tripp trapp, tripp trapp» og «nå kommer jeg og tar deg» holder på den gode metaleken som disse fortellingene driver med: en nyskapning der tradisjonen møter den moderne tiden. 

Det er som om vi hører det opprinnelige eventyret på nytt i bakgrunnen under lesningen. 
Dét er i seg selv et kunststykke. 
