Mesterlig norsk roman!Bokanmeldelse: 
Tore Kvæven: 
«Når landet mørknar» 

Tore Kvævens nye historiske roman om menneskene i middelalderen er så mesterlig og makeløst skildret at VGs anmelder måtte lese noen kapitler flere ganger. 

Grønland, år 1293: 
Tenåringen Arnar jakter hvalross i den iskalde fjorden ved Vesterbygda. 
Jakten blir dramatisk og farlig og skal få skjebnesvangre følger i årene som kommer. 

Men jakten munner også ut i unge Arnars møte med enda yngre Eir, som blir hans livs store kjærlighet. 

«Når landet mørknar» er ingen kjærlighetsroman – men den er dét også. 
Den er slett ingen krim – selv om mange ofre faller for øks og sverd. 
Spennende, ja, men ingen thriller. 

Kritikerrost debut: 
Storslått vikingepos! 
(VG+) 

Som historisk roman tegner boken et intenst og troverdig bilde av det harde livet på Grønland i middelalderen. 
Samtidig portretterer den en gruppe mennesker så nært og varmt at de paraderer på rekke og rad foran leseren – lys levende og fylt med alle de motsetninger som former hver og en av oss. 

Leken roman 

Å oppsummere handlingen er vrient, for romanen følger livets små og store tildragelser fra dag til dag, fra år til år. 
Den handler om alt fra å koke suppe på fiskebein til blodige slag der ætt står mot ætt og der rasende rivaler kjemper om en kvinnes gunst. 

Som et sentralt bakteppe for handlingen står rivningene mellom troen på de gamle norrøne guder og Hvitekrist – og motsetningene mellom bosetterne og skrælingene. 

Dette er en leken roman. 
Ikke bare følger vi tankene til hovedpersonene. 
Forfatteren besjeler også hvalross og hai, fugler og dyr. 
Et dristig grep, ja, men som leser tror jeg på tankene til en svømmende isbjørn og til haien som vurderer om bjørnen mon er et dugende måltid. 

Måtte lese flere ganger 

Selv grønlandsnaturen – isfjellene og breene, fjellene og fjordene, vinden og regnet – får sin egen, distinkte stemme. 

Kapitlene om et dramatisk forlis – og den videre ferden til skipets mastefisk – måtte jeg lese flere ganger, så imponert ble jeg. 

Kvævens research er formidabel. 
Det er ikke den ting han ikke vet om matlaging, klær, dyreliv, våpen, båtkonstruksjon og fangst- og fisketeknikker på Grønland for nesten tusen år siden. 

Språket har en egen verdi. 
Kvævens nynorsk er melodiøs og lyrisk. 
Språk og handling veves sammen til en helhet. 
I teksten aner jeg inspirasjon fra så ulike forfattere som Vera Henriksen og Trygve Gulbranssen, og selvsagt Sigrid Undset. 

«Velskrevet, spennende og fengslende,» skrev jeg i min VG-anmeldelse av Kvævens debutroman «Hard er mitt lands lov» i 2011. 
I årets roman har han tilført en litterær lekenhet og psykologisk dybde som imponerer meg stort. 

Anmeldt av: 
Tom Egeland 
