Et symbol på fertilitet
For mange barn? 
Frykt ikke. 
Renault Grand Scenic er redningen. 

nOSLO: 
Det er 80-tallet. 
Folk er stinne av gryn – for det meste lånte. 
Med penger kommer trangen etter å vise dem frem. 

Mens noen velger å snakke høyt i en murstein av en mobiltelefon på restaurant over et glass Cinzano og en rekecocktail, velger andre en mer naturlig måte for selvskryt: 
Å produsere barn. 

TV-serier som «Under samme tak», med Bob Saget i spissen, reklamerte sterkt for at et familieliv med tre eller flere barn ikke bare var trivelig, men uendelig morsomt. 

Pappa gikk med Mikke Mus-slips, begynte å leke med barna i det offentlige, og i 1984 kunne han bytte ut Ford Sierraen med det ultimate penge- og fertilitets-symbolet, en Renault Espace. 

Best i klassenn 

Espace finnes fortsatt, men er ikke lenger til salgs i Norge. 
I stedet har Scenic kommet i en større utgave, Grand Scenic, som dekker etterspørselen til de som vil ha syv seter. 
Dessuten taper MPV-segmentet stort til det langt mer fasjonable SUV- og crossover-segmentet. 
Dermed har Renault måtte dra på ekstra hardt for å friste de typiske kundene. 

Akillesen til MPV-er har vært at mange av dem har sett fullstendig kjønnsløse og uinspirerte ut. 
De er ofte ikke en bil man vil ha, men må ha. 
Det er her du ender opp når familien har tatt over styringa, og du selv har gitt opp. 

Designen til Grand Scenic er rett og slett best i klassen. 
Den er langt mer vellykket enn sin største konkurrent, C4 Grand Picasso. 
Grand Scenic er noe høyreist, med den samme frontdesignen som Kadjar, noe som betyr et crossover-preg. 

Samtidig har den fått «flytende tak», i form av å være sort fra over vinduene, pluss en frontrute som går nesten sømløst over i et langstrakt panoramatak. 

Resultatet er at bilen får en bedre fremtoning og oppleves visuelt som lavere og strammere. 
20-tommers aluminiumfelger er prikken over i-en og Renault har skapt en sjuseters MPV som faktisk skiller seg positivt ut på parkeringsplassen. 

Romslig 

På innsiden er alt som forventet i en MPV. 
Her får du fem fullverdige seter, men kun Isofix-fester på de ytterste setene i midtre rad. 
Skyver du denne raden fremover, får de som sitter i de to bakerste setene også god plass, selv voksne. 
Ankomsten er lett og krever ingen smidige ledd eller nevneverdig mye gymnastikk. 

Det er som forventet ekstremt romslig på innsiden. 
Det er vanskelig å tro at bilen deler plattform med Megane. 
Premium-følelsen er absolutt til stede i testbilen vår, som er en «Bose-edition». 

Dette betyr et kraftig Bose-lydanlegg, med høyttalere i nær sagt alle sidepaneler, pluss subwoofer. 
Du får også en 8,7-tommers berøringsskjerm for underholdningssystemet, navigasjon og full oversikt over forbruk, med mer. 
Videre har du head-up display og det nevnte panoramataket. 

Lite å klage på 

Funksjonaliteten på infotainment-systemet er intuitivt og krever ingen dypdykk i bruksanvisningen for å komme i gang. 
Bare kona fant noe å klage på, foruten kjørestilen vår, og det var mangel på en volumknapp. 
Sjåføren har betjeningsknapper bak rattet, mens passasjeren må benytte berøringsknapper som til tider er litt trege i reaksjonen og med grafiske knapper som er litt vanskelige å treffe under kjøring. 

Borte er kjipe stoffseter som er umulig å holde rene. 
Her er det fullt skinninteriør fra A-Å, med elektrisk betjening og massasje i førersetet. 
Tredje seterad felles ned elektronisk, og da får du hele 765 liters bagasjerom. 

Det er imidlertid ikke til å misforstå at Renault har laget en bil som er til for å frakte barn. 
Gulvmattene er i ett stykke, slik at de lett kan tas ut og spyles rene for bollesmuler og brus. 
Midterste seterad får klappbord og alle setene rikelig med koppholdere og oppbevaring. 
Faktisk har Renault lagt inn hele 63 liter med diverse oppbevaringsrom i interiøret, noen med kjøling, og med flere USB-ladepunkter. 
Genialt! 

Knirker 

En bil som er så romslig og åpen på innsiden, må betale en pris, ofte i form av støy. 
Her er ingen unntak. 
Du hører alt. 
Litt mer enn forventet fra understellet og veien, men mest irriterende er all knirkingen og smålydene fra interiørdelene. 
Med så mange seter, oppbevaringsplasser, og så videre, er det ekstremt vanskelig å unngå. 

Kjøreopplevelsen er heller ikke den store. 
Den føles imidlertid akkurat som forventet. 
Behagelig og lettkjørt, men ikke inspirerende. 
Girkassen gir noe treig respons fra stillestående og kan være en tålmodighetsprøve i byen. 

1,5-liters Energy dCi er sterk og samarbeidsvillig og kler bilen godt, spesielt på langtur. 
Kjørekomforten er god, bortsett fra returdempingen, som ikke alltid klarer å henge med, noe som gjør at hjulene mister grepet på dårlig underlag. 

Knallpris 

Så har vi spart det beste til slutt. 
Prisen. 
Alt dette får du for 402.000 kroner. 
Det er rett og slett et kupp. 
Prøv å stæsje opp en sjuseters Skoda Kodiaq til tilsvarende nivå. 
Da bikker du lett en halv million. 

Så gjenstår det bare å se om Grand Scenic kan redde imaget til MPV-segmentet alene. 
Renault har skapt en bil som får deg til å føle at du ikke har mistet kontroll over både antall barn og livet ditt. 

Vi frykter crossover-segmentet har fått for stort fotfeste i Norge til at Grand Scenic blir lagt merke til. 
Det er synd. 

Bob Saget ville elsket denne bilen. 
For her er det kuleste fertilitets- og suksess-symbolet på fire hjul, med plass til alle «Under samme tak». 
