Smart roman om kunstig intelligens
Umulig ikke å glede seg over denne romanens dristige grep 

Bår Stenvik har tidligere utgitt kritikerroste sakprosabøker om skitt, bløff og forstillelse. 
I sin debutroman fremstår han som en moden og dristig forfatter. 
Tematisk kan «Informasjonen» minne om Kraftwerks «Computer Love», Spike Jonzes film «Her» og Michel Houellebecqs roman «Muligheten av en øy». 
Vi har å gjøre med en ambisiøs og tankevekkende bok om menneskets forhold til kunstig intelligens. 

Framtida er nå 

Tradisjonelt har man sett på teknologiske hjelpemidler som forlengelser av menneskekroppen. 
I dag er vi klar over at moderne teknologi også har forandret oss på grunnleggende vis. 
Med sin roman tar Stenvik enda et steg lenger. 
Han inviterer oss inn i en verden hvor mennesket er et resultat av digital informasjonsteknologi. 
Det er elegant og realistisk gjort. 

At en slik verden ikke lenger er fjern framtid, er det mange eksempler på. 
I fjor fikk en humanoid robot statsborgerskap i Saudi Arabia. 
Her til lands fattes viktige byråkratiske avgjørelser av dataprogrammer. 

Upålitelig forteller 

Hovedpersonen i jeg-fortellingen er Sven Borg. 
Han er ekspert på sosial interaksjon og har fått den prestisjefulle jobben med å lære opp den kunstige intelligensen SAM, en forkortelse for dataprogrammet Synchronized Artificial Mirror. 
Ikke bare utvikler SAM og Sven et nært forhold, men snart vet SAM mer om Sven enn han selv gjør. 
Det gjør fortelleren til alt annet enn pålitelig. 

Sven pusher førti og er vellykket og velkledd. 
Han er eier av en selvkjørende Mercedes. 
Og den som holder orden på hans liv, er den digitale klokken iMentor. 
Likevel mister wonderboyen grepet på både jobben og privatlivet. 

Scener fra et samliv 

I årevis har han holdt kurs om kroppsspråk for næringslivet, men i senere tid har han vært plaget konsentrasjonsvansker. 
Det har ført til uforutsette hendelser under coachingen. 
På et tidspunkt spør sjefen om det går bra. 
Det gjør det definitivt ikke. 

Hans samboerskap med Nora er i ferd med å gå føyken. 
Hun drømte en gang om å bli skuespiller, men har endt opp som akademiker med interesse for Julia Kristevas teorier om kvinnelig begjær. 
Det blir ikke lenger tilfredsstilt av Sven, og med bruddet kommer det for en dag at han heller ikke er ekspert på menneskelige relasjoner. 

Han lever på en livsløgn og hjemsøkes av blackouts. 
Etter hvert som hans psykologiske drama drar seg til, får det fatale konsekvenser. 
På fornøyelig vis diskuterer de to med ibsensk alvor om det var Nora eller Sven som gikk. 

Spennende og intrikat 

Selv om romanen tidvis er litt pratsom, er det umulig ikke å glede seg over Stenviks dristige grep. 
Handlingen er spennende, tankene smarte og oppbygningen intrikat. 
«Narrativ kompilasjon» kalles beretningen innledningsvis, og den utspiller seg på flere tidsplan – i vår nære fortid og en ubestemt framtid. 
De mange høyteknologiske termene skaper en hypermoderne atmosfære i romanens univers. 

For meg er likevel karaktertegningen av den splittede Sven Borg bokas høydepunkt. 
Sakte men sikkert forstår man at det er noe galt med ham. 
Forskjellen mellom ham og SAM viser seg å være mindre enn man tror. 
Selv om han tror han er et menneske, blir han mer og mer lik en humanoid robot. 
