Hands of Steel
Alt en åttitalls actionfilm skal være! 

Jeg ser allerede av coveret at dette skal bli en reise i tid og skamvett. 
Pianomusikken i dvd-menyen høres ut som den har vært innom førti vhs-kopier før noen brente ut dvden, og med det sier jeg velkommen til dette som vil bli en studie i åttitallsfilmens drøyeste ingredienser. 

...en nær perfekt film for oss som liker skit 

Kontrollspørsmål: 

- Hva må en åttitalls actionfilm ha? 

- Jo: enorme gønnere, pupper, ufrivillig humor, ubehjelpelig dialog og akkurat nok blod og gørr! 
CHECK ALL! 

TRYKK PÅ BILDET ØVERST FOR Å SE VIDEOANMELDELSE! 

Hands of Steel er regissert av den italienske regissøren Sergio Martino, og er kjent under flere navn: 
Arms of Steel (Norsk VHS-utgivelse), Atomic Cyborg (Frankrike), Fists of Steel (UK), Manden med jernnæven (Danmark) og Return of the Terminator (Malaysia). 
Det er fristende å dra det gamle ordtaket, men du tenkte sikkert det samme selv. 

"You have no future" 

Jeg er i en amerikansk by, og jeg er i fremtiden. 
1997, står det på dvd-omslaget. 
Jeg ser uteliggere og folk som går til og fra jobb, i det hele tatt daglig storbyliv. 

Men her og der henger det store plakater med "You have no future" på - er dette et diktatur? 
Etterhvert skjønner jeg at det er noe luftforurensing på gang, og at noen aktivister jobber på spreng for å redusere utslippene mens andre jobber for å fjerne aktivistene. 

Inn kommer Daniel Greene som Paco Queruac, en kyborg som alltid er rød og svett og litt støvete i ansiktet. 
Han ser helt rusa ut, og det har nok både med skuespillertalentet og rollefiguren å gjøre. 
Litt av begge deler. 

Paco er skapt for å drepe med sine hands of steel, og han har kroppen til en ekte åttitalls actionhelt. 

Håndbakoppgjør i truckermiljøet 

Paco danser ikke helt etter de onde miljøsvinenes pipe, og han må gjemme seg på ei veikro hvor han havner midt oppi et håndbakoppgjør i truckermiljøet. 

Nå har Paco ordna seg bråk på flere kanter, og det er på dette tidspunktet i filmen at jeg virkelig begynner å kose meg. 

Den ondeste av truckerne heter Raoul Morales og kunne vært en av Morten Ramms figurer i Torsdag kveld fra Nydalen. 
En annen minneverdig slemming er Hunt, en fyr med khakijakke og pilotbriller som har blitt plassert i bakgrunnen i femti føkkings prosent av filmen, og jeg spør: er denne figuren Ricky Gervais' inspirasjon til Extras eller er paven muslim? 

Slåssinga er viktig i åttitallsfilmen, og Paco slåss som en Caprinofigur ville gjort det: armene rett ut eller i 90 graders vinkel mens hoftene gjør mesteparten av jobben. 
Det ser utrolig fett og originalt ut, og helt troverdig slik jeg setter pris på at kyborgslåssing skal være. 
Dessuten har han spesialslag som dobbeltfik, et helt hysterisk slag som selvfølgelig klipper ned hvem som helst. 

Anmeldelsen fortsetter etter bildet av kyborgdama med plastfolieskjørt. 

Fullstendig hysterisk 

En actionfilm fra åttitallet bør dessuten være ufrivilig morsom, sett med ettertidens øyne. 

Hands of Steel er fullstendig hysterisk, og samtlige sekvenser er morsomme selv om de er teknisk velgjorte: 

Når Paco innledningsvis må flykte, stjeler han en slags DeLorean-aktig bil og ruser i vei. 
Han passerer et "Danger: Acid Rain"-skilt og etterhvert begynner syren å dryppe gjennom taket og kupeen fylles med røyk. 
Men Paco bare gasser på og ser tv(!) mens han kjører. 

En annen fantastisk sekvens er den hvor bilen stopper helt uten forvarsel ute i ødemarka. 
Paco vrir om nøkkelen et par ganger, ser mimikkløst ut i horisonten og det neste jeg ser er en bil som triller utfor et stup. 

Andre syltynne, men herlige sekvenser er den hvor slemmingene truer med å ødelegge livsverket til en professor for å få ham til å snakke, og livsverket han gråter over som ser ut som en blanding av ventilasjonsanlegg og salatbar. 

Ekstramaterialet 

Det mildt sagt spesielle ekstramaterialet består av trailere for pornofilmene 

The Pig Keepers Daughter (gladporno fra den amerikanske midtvesten), 

The Italian Stallion (der klipperen på forhånd forklarer at de på grunn av det eksplisitte innholdet bare kan vise to sekvenser fra filmen, hvorav Sylvester Stallone løper rundt i snøen i den ene og danser med en sigg i kjeften i den andre), 

The Toy Box (hvor en stemme advarer om at de som ikke tåler ren terror og eksplisitt realisme må forlate kinosalen umiddelbart), 

Dirty Diaries (a collection of swedish feminist porn), 

Destrickted (warning: 
Contains strong real sex and strobe effects), 

Fantasm ("filmed in Hollywood by australians") 

og Viva (hvis Austin Powers hadde vært en pornofilm, eller som produsentene kaller det: 
"a new kind of cinematic experience"). 

Og sist, men ikke minst: en tolv siders TEKST som jeg kan bla i (i dvd-menyen) for å lese et intervju med regissøren. 
Himmel og hav. 

Anmeldelsen fortsetter etter bildet av datamaskina fra 1997. 

Essensiselt elending dubbing 

En del dubbing i Hands of Steel treffer ikke helt, og det anser jeg som helt essensielt for sjangeren. 

Filmen er en nær perfekt film for oss som liker å se det som andre vil oppfatte som skit: 

Dårlige sci-fi-effekter, rare skuespillere som tilfeldigvis fikk en rolle, strippere med ekte pupper og replikker som går rett i sitatboksen: 

- Maybe Paco Queruac never even excisted, sier Paco til ei dame og jeg holder på å le meg i hjel. 
Deretter følger en ekstremt kort rulletekst. 

Hands of Steel gir seg ikke ut for å være noe som helst annet enn en det den er, og det eneste den mangler er litt bedre slemminger. 
En klassiker! 

Hvis du likte dette, kan jeg informere om at jeg om et par uker skal anmelde regissør Martinos tidligere film 2019: 
After the Fall of New York. 
Med andre ord, følg med. 
