Ikke bry deg om at artisten er født hundre år for seint
Valerie June har uansett lagd et smykke av et album. 

ALBUM: 
Organic moonshine roots music, organisk hjemmebrent rootsmusikk, har Valerie June døpt sin egen sjanger. 
Det er ikke ueffent, bortsett fra at det er høyst edruelige saker hun presenterer på album nummer tre. 

Det er hennes første med produsent, et større plateselskap og med full distribusjon, og det bør bli hennes gjennombrudd. 

Kiler 
Av og til, heldigvis, dukker det opp album som står fram på en helt spesiell måte. 
Det kiler gjerne litt ekstra første gang du hører det, så sniker det seg ganske raskt inn i systemet - og sakte, men sikkert limer det seg fast og nekter å slippe taket. 

Sånn er det med «Pushin' Against A Stone». 

Memphis og Nashville Valerie June er fra Humboldt i Tennessee, halvannen time fra Memphis og to timer fra Nashville. 
Det speiler også styrkeforholdet i musikken - litt mer blues og soul enn country. 

June mikser delstatens DNA, country, soul og blues, med folk og gospel. 

Black Keys 
Ut kommer fantastisk musikk, full av følelser, historier og stemninger, framelsket av de tre produsentene Dan Auerbach (Black Keys) og Kevin Augunas, begge to også delvis låtskrivere sammen med June, og Peter Sabak. 

Sistnevnte står for én låt, til gjengjeld er den et av høydepunktene, den sugende åpningslåta «Workin' Woman Blues», med akustisk gitar og blåsere og følgende innledning: 
«I ain't fit to be no mother / I ain't fit to be no wife yet». 

PS. 
Unge Ms. June er allerede skilt. 

Feil århundre Akkurat som trioen Carolina Chocolate Drops fra North Carolina, skulle June vært født for 80-100 år siden. 
Men inspirasjonen spenner over et stort register, fra bluespionerer som Elizabeth Cotten og Leadbelly og country- og folkmusikkens første stjerner, Woody Guthrie og The Carter Family, til Whitney Houston, Dolly Parton og Joni Mitchell. 

Deler av materialet låter som noe folkloristen Alan Lomax kunne plukket opp på sine turer i USA for å spille inn musikk på 1930-tallet. 

Autoritet i stemmen 
Det første som slår deg er autoriteten og intensiteten i stemmen, distinkt, men myk, lett skjærende og insisterende - et hovedinstrument på dette albumet. 
Det neste er lydbildet, fra drømmende til energisk, fra akustisk og nedstrippa til catchy og - i ett tilfelle - tungt. 

Det er bare å slå fast: 
June er ypperlig i juli også! 
