Shelby Lynne & Allison Moorer:Omsider side om side 

Søstrene havnet godt oppi 40-årene før de endelig lagde en plate sammen. 

Shelby Lynne & Allison Moorer: 
«Not dark yet» (Thirty Tigers/Border) 

Søstre klinger ofte godt i lag, og det er nok av dem som har startet band sammen i ung alder. 
Også Shelby Lynne (48) og Allison Moorer (45) begynte tidlig å lage harmonier, men livet tok en omvei. 

De vokste opp i Mobile i Alabama, med en alkoholisert far som mishandlet moren. 
I 1985 tok hun med seg døtrene og flyktet, men året etter sporet faren opp familien og skjøt og drepte moren før han tok sitt eget liv, foran en 17 år gammel Shelby og lillesøsteren. 

Ikke lenge etter reiste Shelby Lynne Moorer til Nashville og fikk platekontrakt, mens Allison flyttet inn til en tante og onkel. 
Så snart hun var ferdig med skolen, fulgte hun etter søsteren og sang harmonier for henne, men vendte så tilbake til skolebenken. 
Deretter ble det Nashville igjen, der hun ble gift, skilt, gift med Steve Earle, fikk en autistisk sønn og så skilt igjen. 

Mens Allison har ni studioalbum bak seg, har Shelby rukket 14. 
Nå lager de for første gang en plate sammen. 
Ikke overraskende smelter stemmene vakkert sammen, som i Nick Caves «Into my arms» og i Bob Dylans «Not dark yet». 

De åpner med The Killers’ «My list», først stillferdig før de hever stemmene. 
En Louvin’ Brothers-sang slår sjelden feil, men «Every time you leave» er ikke noe opplagt valg. 
Det er heller ikke «Lungs» av Townes van Zandt. 

Jessi Colters «What’s happened to blue eyes» har derimot vært innom hitlistene, tilbake i 1975. 
Jason Isbells «The color of a cloudy day» er en vakker sang, i likhet med Merle Haggards «Silver Wings». 

Det eneste feiltrinnet er Nirvanas «Lithium», som likner en dårlig karaokeversjon. 

De avslutter med nyskrevne «Is it too much», som viser hva de er gode for sammen. 

Beste spor: 
«My list», «Not dark yet», «Into my arms», «Is it too much». 
