Tjener gode penger på dårlig mat
Egon på Kjøttbasaren har fantastisk beliggenhet og et brukervennlig konsept. 
Men her tjener noen gode penger på at du spiser dårlig mat. 

Torget bader i sol og uteserveringen foran Kjøttbasaren er proppfull. 

– 
Men dere kan få et bord inne med én gang, forteller servitøren med den strøkne hvite Egon-skjorten og radio i øret. 

Han veiver oss forbi køen som et ekte trafikkpoliti, og peker i retning av inngangen. 
Inne i den historiske mursteinskjelleren er det bare oss og et par turister. 

Det ljomer av Freddy Kalas’ jovialhit i et stort lokale pyntet med messingdetaljer og alpe-estetikk. 
Lokalet er praktisk med strøkne toaletter, og sett bort fra musikken, er atmosfæren behagelig. 
Men rundt bordet er det ikke rent. 
Det er strødd med smuler i vinduskarmen, og midt i utsikten ligger en død flue. 

Konseptet til Egon bygger på at du som gjest gjør det meste selv. 
På vei inn plukker du med deg menyen, og på bordet venter et skilt som informerer om at du bestiller og betaler ved bardisken. 

Spisekartet har over 100 alternativer, og er merket med misjonen for restaurantkjeden: 
Her skal alle føle seg som hjemme. 
Derfor er menyen designet for å tilby mat for enhver smak, med populære retter som italiensk pizza og amerikanske hamburgere, thaisuppe og mexicanske fajitas. 
I tillegg til nasjonalforankret mat som villfanget torsk fra Lofoten. 
Å finne et kjøkken som mestrer alt dette, skal godt gjøres. 

Bakte poteter har jeg ikke spist på en årrekke, så jeg lar meg rive med. 
Poteten er myk og varm, og serveres med mais, rømme og myke baconterninger som er badet i smør. 
Som tilbehør til poteten får du et rundstykke med en porsjonspakning smør. 
Brødet virker malplassert, og fremstår først og fremst som magefyll. 
Smaksmessig er dette en dårlig start. 
Både poteten og brødet har lite karakter, og spirene blir slappe i varmen fra poteten. 

Også forretten Tempura scampi er kledd med tilbehør som ikke passer retten. 
De seks små tempurabitene serveres med en søt mangopeanøttsaus, en halv grillet lime og en stangselleri. 
Limen tilfører den milde sjømaten en tiltrengt aromatisk smak, men sellerien har ikke noe på fatet å gjøre. 
Den nederste tempurabiten er også helt bløt. 

En servitør kommer susende inn fra siden og ber kjøkkenet, via mikrofonen, om å klargjøre neste rett samtidig som han selv plukker med seg fatene. 
Kort tid etter er en kollega på plass med hovedrettene og bestikk. 
Serveringen er effektiv og restauranten har et brukervennlig oppsett. 

Menyen har en QR-kode for allergener, og nettsidene er tydelig merket med at restauranten er egnet for bevegelseshemmede. 
Egon på Kjøttbasaren har også et eget barnerom, og et vinkart som er delt inn i soner, med tung, medium og lett smak. 
Men veiledningen hjelper lite når vinen ikke har spennende kvaliteter. 
Husets spanske rødvin, en Tempranillo fra vineriet Marqués De Copa Real, er kalkaktig, med lite kropp og en kort ettersmak som dunster bort. 
Den må vike til fordel for en rund og sødmefylt eplemost fra Egge gård. 

Det er lett å få høye forventninger til en hamburger kalt Ultimate burger. 
Dessverre blir retten en ultimat nedtur. 
Kjøttpucken er tynn og tørrstekt. 
Brødet er luftig, med en stor mengde majones som gjør bunnen bløt. 
Baconstrimlene er også myke og våte i søt bourbonglaze. 

Majonesen med søt chili viser seg å være en søt chilisaus med en klatt majones flytende i midten. 
Den er udelikat og smaker sukker. 
Verken denne retten, eller klassikeren biffsnadder med ananas og bearnés, gir mersmak. 
Kjøttstrimlene er omtrent like livløse som fluen i vinduskarmen, og brokkolien er helt myk. 

Trondheim-selskapet Egon Restauranter startet opp i 1984, har i dag over 40 avdelinger i Norge og Sverige og reklamerer med at de har over 5.000.000 spisende gjester i året. 
I 2016 omsatte Egon for svimlende 1,45 milliarder kroner. 
Samme år tok eierne ut utbytte på over 100 millioner, ifølge Dagens Næringsliv. 
Det ingen tvil om at konseptet til Egon både fungerer og appellerer. 
Men det kan umulig være maten som er grunnen til at kjeden gjør det så bra, for ved dette besøket blir selv ikke Oreo- og Snickers-dessertene spist opp. 

På Egon i Kjøttbasaren gjør du alt selv, akkurat som hjemme. 
Men du betaler det samme som på flere av byens bedre spisesteder. 
Du får for eksempel bedre hamburgere for omtrent samme pris på Royal Burger & Gin, Bien Snackbar og Mingel Gastrobar. 

Restaurantene vurderes individuelt og på bakgrunn av helhetsopplevelsen av service, mat, konsept, pris og atmosfære innenfor sin egen sjanger. 
Antall hjerter indikerer hvor vellykket opplevelsen var. 
En særdeles negativ opplevelse vil indikeres av ett hjerte. 
Seks hjerter viser derimot til en usedvanlig positiv opplevelse over all forventning. 
