Hvor mange tåremetaforer det er lov å presse inn i låttitlene sine?
Cheryl Cole får Rihanna til å fremstå som Simone de Beauvoir. 

ALBUM: 
Da Rihanna ga ut plata «Rated R» i fjor høst var det vanskelig å vurdere den uten å sette den inn i en første-utgivelse-etter-at-hun-ble-skambanka-av-ekstypen-kontekst. 

Det er nå to måneder siden tidligere Girls Aloud-medlem og nåværende «X 
Factor»-dommer Cheryl Cole ble formelt skilt fra fotballspilleren Ashley Cole, etter at han blant annet gledet et kobbel britiske «Page Three»-modeller med et utvalg av Kåre Conradi-inspirerte MMS'er. 

Men der Rihanna plent nektet å innta noen slags form for offerrolle, får Cheryl Cole sin barbadiske popkollega til å fremstå som sjefsfeministen Simone de Beauvoir. 

Det får da være grenser for hvor mange tåremetaforer («The Flood», «Raindrops») det er lov å presse inn i låttitlene og sutretekstene sine, samtidig som man på fulle alvor resirkulerer utdaterte Madonna-anno-«Confessions on a Dancefloor»-produksjoner. 

Men man aner vel hvor ambisjonsnivået for Coles musikalske kvinnekamp ligger når hun ikke en gang kan kvitte seg med etternavnet til mannen som svek henne. 
