Apple iPod Nano (4 generasjon)
Den har forandret form igjen, slanket seg, og har fått noen nyttige og mindre geniale nyheter. 
Vi har testet fjerde generasjon iPod Nano. 

Man kan si hva man vil om Apples etter hvert store iPod-familie, men at produktene fremstår som gjennomførte fra innerst til ytterst, kan de fleste være enig i. 

Og til tross for at rammen rundt, med proprietære programmer og formater fortsatt spiller sentrale roller, sitter Apple på markedsandeler alle konkurrentene kan se langt etter, selv om de hadde slått seg sammen. 

Tidligere denne måneden var det duket for en ny lansering av iPods, og selv om nyhetene denne gangen ikke var så store som mange ganger tidligere, inneholdt de blant annet en helt ny Nano, den mellomstore spilleren i iPod-familien. 

Forrige generasjon var litt ukonvensjonell i utformingen, nesten kvadratisk. 
Den nye har fått tilbake den avlange formen fra tidligere, men er blant annet tynnere enn noen gang. 
Og dessuten kommer den i nær sagt alle regnbuens farger, og med kapasiteter på 8 og 16 GB. 

Kan ristes på 

Nytt er det også at spilleren har fått innebygd bevegelsessensor. 
For eksempel merker spilleren om den holdes liggende eller stående, og endrer menyer, skjermbilder etc på bakgrunn av dette. 

Musikkbiblioteket vises for eksempel i såkalt Cover Flow-modus når spilleren holdes liggende. 
Sensoren kan også brukes i enkelte nye spill, der man beveger spilleren i stedet for å trykke på knapper. 
Og sist men ikke minst (hva sensoren angår), ved å riste på spilleren skifter den til et tilfeldig spor i spillelisten. 

Ikke så genialt 

Samtidig med lanseringen av fjerde generasjon iPod Nano, kom Apple på banen med en ny versjon av iTunes - den åttende i rekken. 
Dette programmet brukes blant annet for å overføre musikk, bilder og video til spilleren. 
En av nyhetene i iTunes 8 er Genius, en funksjon som automatisk velger ut neste sang basert på hva spilleren resonnerer seg fram til at du liker. 
Du kan lese mer om hva som ligger bak resonnementet i vår test av iTunes 8. 

Genius-funksjonen er også en del av nye iPod Nano, men vi vil foreløpig ikke omtale den som genial, ikke en gang i nærheten. 
Dette kan selvfølgelig bli bedre når flere lyttemønstre kartlegges. 

Tro mot grunnkonseptet 

Nye iPod Nano har fått en litt buet overflate, men du verden så slank den er blitt. 
Den måler 6 millimeter på det tjukkeste, og til tross for dette virker den dønn solid i sin metallinnpakning og sine 36 gram. 
Skjermen måler 2 tommer og har en oppløsning på 320 x 240 piksler. 
Det er mer enn nok på en såpass liten skjerm, og innsyn fra sidene er null problem. 

Alle som har brukt tidligere iPods, ja faktisk fra den første klumpen i 2001, vil kjenne seg igjen i bruksmåte og menysystem. 
I motsetning til samtlige konkurrenter har Apple alltid vært tro mot grunnsystemet, med hjulet og sirkelbevegelsene. 
Ikke så rart kanskje, dette er blant de enkleste spillerne å bruke, mener vi. 

Det eneste vi har å sette på kontoen for ønskede forbedringer på betjeningssiden, er en uavhengig justeringsmulighet for lydnivå. 
Her liker vi bedre knappene på siden av Sony sine spillere, for eksempel. 

iTunes eller ikke iTunes? 

I den minimalistiske plastesken finner du kun selve spilleren, et sett øreplugger og USB-kabel for lading og kobling til programvare på PC og Mac. 
Programvaren må du laste ned separat, dersom du ikke bruker Mac ogallerede har oppgradert. 
Dette er uansett ikke noe vi ser på som et problem for de fleste i dag. 

iTunes 8 lar deg utnytte alle funksjonene i spilleren til fulle, inkludert oppgradering av den interne programvaren i spilleren, men i motsetning til hva som er mulig med nye iPod Touch og iPhone, er det heldigvis mulig å bruke andre programmer dersom du av en eller annen grunn skulle ha et horn i siden til iTunes. 

Vi testet blant annet musikkoverføring mot MediaMonkey 3.0, og det fungerte fint, med unntak av omslagsbilder, som ikke ble overført. 

En fordel med å bruke andre programmer er at du omgår begrensninger som ligger i iTunes; du kan for eksempel fritt kopiere musikk til og fra spilleren, og du behøver ikke å gjøre det mot samme PC hver gang. 
Disse begrensningene i iTunes taler ikke akkurat for å velge Apples iPoder, mener vi. 

Vi ble svært positive over overføringshastigheten, som lå på bortimot 4 MB pr sekund. 
Det betyr gjerne en sang pr sekund, der for eksempel Sonys nye flaggskip i klassen, NWZ-S730 brukte tre. 
En tredobling av hastigheten merkes godt når du skal overføre mye! 

Dårlig lyd i iPod? 

I kjølvannet av hver iPod-test (som leses av flere titalls tusen) får vi som regel et par-tre henvendelser fra lesere som mener at iPod-lyden er noe av det verste på markedet. 
Undertegnede har testet hundrevis av spillere siden 2000, og kan avkrefte dette ryktet. 
Det er samtidig viktig å understreke at iPoden ikke er et produkt for lydfreaker, men for det brede publikum. 

Det er også viktig å huske på, før man går inn på diskusjoner og dypere analyser av lydkvalitet, at man i produkttester tar i betraktining hvilke situasjoner og bruksområder utstyret er beregnet til. 
Hvordan man oppfatter lyden er også veldig subjektivt, og vi begrenser oss til å fortelle deg om våre opplevelser med de medfølgende øreproppene. 
Våre synspunkter baserer seg på erfaringer fra tilsvarende løsninger fra konkurrentene. 

Blant annet er det vår klare oppfatning at konkurrentene Creative og Sony bruker gir deg ørepropper av bedre kvalitet på flere av sine spillere, enn hva Apple gjør, i hvert fall foreløpig. 

Derfor er det spillere som gir deg bedre lydkvalitet rett ut av esken enn for eksempel fjerde generasjon iPod Nano. 
Lyden fra de medfølgende proppene er ikke dårlig, den er ganske midt på treet. 
Diskanten er klar og god, mens det er noe mindre saft i de dypere frekvensområdene. 

Vi regner det videre som meget sannsynlig at også Apple kommer til å dreie fokus mer mot lydopplevelsen i kommende versjoner av sine iPods, ikke minst ettersom de nylig lanserte sine egne in-ear-propper. 

Video, bilder og batteri 

Video og bilder er også greit å kunne vise på farten, og for førstnevnte støttes H.264-format med oppti oppløsninger på inntil 640x 480 piksler. 
Videohandel gjennom iTunes er fortsatt ikke mulig fra Norge, og da de færreste sitter med store H.264-samlinger på datamaskinene sine. 
Selv om det er mulig å konvertere fra noen formater via iTunes, savner vi derfor en litt mer sofistikert løsning her. 

Batterilevetiden er heller ikke mer enn gjennomsnittlig, med 24 timer ved musikkavspilling og 4 timer ved videoavspilling. 
Det er for eksempel noen timer mindre enn den allerede omtalte Sonyen. 

Konklusjon 

For å ta det viktigste først: 
Dette er en god spiller, og den beste iPod Nano så langt - uten tvil. 
Prisen er heller ikke ueffen, sett i lys av hva konkurrentene byr på. 
Spesielt er 16 GB-utgaven gunstig prismessig. 

Den største ulempen er etter vår mening begrensningene i programvaren, som for øvrig er mulig å omgå, og mangelen på radio. 
Og med unntak av gjennomsnittlig god lyd og gjennomsnittlig batterilevetid, får resten av brukeropplevelsen store plusstegn. 
Ingen sekser på terningen altså, men absolutt fortjent "Anbefalt produkt"-stempel fra DinSide Data. 
