Rihannas oppgjør med offerrollen
«Framstår som en blanding av Grace Jones og Lisbeth Salander». 

||| 
ALBUM: 
«Chris Brown var mitt livs første kjærlighet. 
Det som skjedde med meg kan skje med alle», sa r&b-stjerna; Robyn Rihanna Fenty (21) i et intervju i begynnelsen av november. 

Det var da ni måneder siden (den nåværende eks-) kjæresten ble arrestert for å ha banket henne opp før Grammy-utdelingen. 
Rihanna, som har solgt over 12 millioner av albumene «Music of the Sun» (2005), «A Girl Like Me» (2006) og «Good Girl Gone Bad» (2007) har hatt ni måneder på å tenke på hva hun skulle si, og budskapet hennes er nå som følger: 

Hun er ikke noe offer. 

Hun er ei jente som tilfeldigvis hadde valgt feil fyr. 

Det kan skje med deg. 
Det kan skje med meg. 
Det kan skje med hvilken som helst kvinnelig fan. 

Spørsmålet er bare hva man velger å gjøre etter å ha gjennomgått den største krisen i sitt liv. 

Man tar revansj. 

Sinnssyk hitmaskin 
Og i Rihannas tilfelle betyr det å skape en sinnssyk hitmaskin. 

Der hun tidligere valgte en soft, poppete, Beyoncé-inspirert stil, framstår hun nå som en blanding av Grace Jones og Lisbeth Salander. 

Lydbildet er dyppet i synth, og rullet i tjære, piggtråd, eurotrash og grovmålte gjesteartister, som sørstatsrapperen Jeezy på sleggeaktige «Hard». 

Dette er mer r&b-rock; enn r&b-pop;, og Rihanna har kultivert vokalen sin til å bli et stilsikkert og insisterende kraftborr. 

Opp etter bh-stroppen Tekstene, som det på mange måter er umulig å forholde seg til uten å tenke på Chris Brown-episoden, handler mye om å trekke seg opp etter bh-stroppen, komme seg helskinnet gjennom livet, og aldri gi ved dørene. 

Nå er ikke akkurat det revolusjonerende r&b-materiale;, men i tillegg til girl power-sporene får vi også et par myke kjærlighetsballader som, på tross av sitt rolige ytre, aldri ville finne på å være sutrete, smålige eller underdanige. 

Kontroll 
Det er ikke bare Rihanna som har gjennomgått en metamorfose på «Rated R». 

Stargate har hatt en finger med i spillet på fire av låtene, og har forlatt de minimalistiske sutregitarene til fordel for lag på lag med dancevibber og kompleksitet. 
Lysende «Rude Boy» er for eksempel den eneste låten som utnytter Rihannas karibiske røtter. 

«Rated R» er selvfølgelig blitt en maktdemonstrasjon, en sirkusoppvisning i talent og penger nok til å kjøpe inn de beste samarbeidspartnerne i bransjen. 

Likevel er det ingen tvil om at Rihanna ikke bare har tatt kontroll over eget liv, hun har også tatt kontroll over karrieren. 

Og andre er jo blitt feministikoner av mindre. 
