Antihelten
Satan, Kjartan er tilbake, lille homie. 

Balestrand ble satt på kartet etter Per Áki Sigurdsson Kviknes sin karismatiske karakter, Kjartan Lauritzen, ble hele Norges fredagskonge. 
Han fremstilles som en enkel Mac DeMarco-type innenfor norsk hiphop hvor det går i å ha det fett, også på hans nyeste EP. 

Fenomenet er produsert og skrevet av Per Áki selv, med fokus på den overveldende tilværelsen av å være Kjartan. 
Konseptet henger på greip spesielt gjennom tittel og historiefortelling, og hele EP-en anses som sjukt gjennomført. 
I motsetning til «Fredag» er Fenomenet mer seig og tung hiphop i samme gate som Sushi x Kobe og A$AP Ferg. 
Heldigvis trengs det ikke publikumsfrieri for å treffe. 

❤️ Elsker ❤️ 

Jeg har sjukt sansen for at Fenomenet speiler en mer provokativ og kritisk Lauritzen. 
Lyrikken står generelt sterkere enn det den har gjort tidligere. 
«Porno» tar deg med på reisen ifra Per til Kjartan med strofer som «Sjå på alt det som eg har, eg e porno, eg har det bra, sammen med min Pamela» som humoristisk - og ikke minst skamløst fremstiller han som verdens største kjendis. 

Under «I kveld» tar han ei lita pustepause og overfører noe av ansvaret til tjommi Primadanna, som eksepsjonelt klarer å videreføre Lauritzens overfladiske, dog karikerte mantra. 
Produksjonen er glimrende og lekende lett, men den trenger strengt tatt ikke å være avansert heller, når den kler han så perfekt som den gjør. 
Rakkeren «Pappa» står som et hån mot Sony, som tilsynelatende består av folk med dumme råd som bare vil stjele penga dine. 

Lauritzen gjør kanskje årets shoutout ved å sammenligne dem med Kony, et annet fenomen, kan en si. 
Selv om det fortsatt går i damer, fame og penger, virker Lauritzen mer genuin og menneskelig nå. 
Mest sannsynlig årets beste norske skive for min del. 

? 
Elsker ikke ? 
