Friends From College S01
Ikke min vennegjeng. 

Det var mye som gjorde at jeg håpet at jeg skulle like Friends From College. 
Serien er stappfull av ingredienser jeg har hatt sansen for. 
Regissøren fra den søte Forgetting Sarah Marshall, skuespillere fra How I Met Your Mother og Key and Peele, musikk fra favorittbandene Pavement og Modest Mouse og Seth Rogen på gjestelista. 

Men, dessverre: 
Regissør Nicholas Stoller har laget en forviklingskomedie som er irriterende masete, lutfattig på latter og som fronter en vennegjeng det er lite kult å henge med. 

Det hele smaker av en markedstilpasset suppe kokt sammen på et kjapt pitchemøte, uten at noen av de involverte virker å ha noe særlig med genuin kjærlighet til historien de forteller. 

Vennegjeng på overtid 

Forfatteren Ethan (Keegan-Michael Key) og advokatkona Lisa (Cobie Smulders) flytter til New York for å ta nye steg i sine karrierer, det gjør at hele deres gamle vennegjeng fra Harvard plutselig bor i samme by. 

Gjenforeningen øker partyfaktoren og byr på masse forviklinger. 
Ethan har nemlig aldri sluttet å ligge med venninnen og ekskjæresten Sam (Annie Parisse), overnattingsgjester på stuesofaen er ikke like sjarmerende når alle har fast jobb og ingenting trigger midtlivskriser som lange mimrestunder med gamle venner. 

Tematikken her er kjærlighet, vennskap, barnløshet og utroskap. 
Uten at noen av delene utforskes med hverken brodd eller særlig hjerte. 
Dette er en serie hvor de pinlige situasjonene kommer så tett at vi ikke rekker å ta inn over oss den sårheten som ligger bak alle de sprø avgjørelsene. 
Kjent med rollegalleriet rekker vi heller ikke å bli. 

Serien tværer ut sine helt ordinære hemmeligheter over 8 halvtimesepisoder som føles tre ganger så lange. 
Og bortsett fra noen få glimt av kreativ komidiegnist, så er dette ren B-varesortering rett ut fra Judd Apatows reservelager av underbuksehumor og samlivsproblemer. 

Nicholas Stoller, som har sin bakgrunn fra gjengen nevnte Apatow samlet med sine godserier Freeks and Geeks og Undecleard (en liste som inkluderer felles samarbeidspartnere som Seth Rogen og Jason Siegel), har vært på en nedadgående kurve de siste årene. 
Fjorårets animasjonsfilm 
Storkene var en skuffelse, og Friends from College er en foreløpig bunnnotering for regissøren. 

Collegeliv redusert til salgsvare 

I en verden hvor seriemarkedet blir stadig større og mer fragmentert, og Netflix sitter på gode markedsandeler, har det dukket opp flere serier de siste årene som konsentrerer seg om å nå et bestemt marked og en bestemt smak. 

I likhet med cowboykomedien The Ranch (en serie jeg liker bedre enn den fortjener), er Friends From College skreddersydd for dem som lengter tilbake til det lett feststemte og frigjorte studentliv. 
Referansene som kastes mot publikum skriker av amerikansk campusliv rundt år 2000. 
Her brukes kredible indielåter kun som en nummende nostalgirus for en generasjon som digget collegeradio, spilte hacky sack, røkte pot på sengkanten og studerte seg inn i øvre middelklasse. 
En gjeng som nå alle har unger, hus og Netflix-kontoer og som regissør Stoller desperat prøver å treffe med denne hule og overforenklede serien som reduserer collegeliv til en salgsvare. 

For noen vil nok all studienostalgien og utroskapsforviklingene treffe helt greit i sofakroken. 
Men dette er småkynisk venstrehåndsarbeid fra både manusforfattere, skuespillere og serieskapere som burde prestert mye bedre. 

Med mindre du elsker 40-årskrisa som kulturelt fenomen, er ikke dette en serie som fortjener oppmerksomheten din i sommer. 

Friends From College har premiere på Netflix fredag 14. juli. 
Anmeldelsen er basert på alle 8 episodene. 
