Test av Bosch Rotak 43 LI
Men hvor godt fungerer den elektriske gressklipperen? 

Den klassiske gressklipperen, med forbrenningsmotor og drift på framhjulene, nærmer den seg slutten? 
Vil batteridrevne gressklippere gjøre jobben like bra eller bedre, eller er det robotgressklippere, som de vi testet tidligere i sommer, som blir det folk velger fremover? 

Vi har testet Bosch Rotak 43 LI, som har vært på markedet en stund med forskjellige batteriløsninger. 

Maskinen 

Som navnet langt på vei forteller er det snakk om en gressklipper med 43 centimeters klippebredde som drives av et litium-batteri på 36 volt og 4 amperetimers kapasitet. 

Selve klipperen er helt tradisjonell, den har en roterende kniv med to blader og det er valgfritt om du vil bruke oppsamler eller finklipp. 

Maskinen leveres i seks deler, du må montere bøylen med håndtakene ved hjelp av to strammeskruer og du må sette sammen oppsamlerenheten. 
Dette tar ikke mange minuttene og er en enkel affære. 

Bøylen har to alternative festehull for tilpasning til brukerens høyde. 
Selve håndtaket har fire knapper og to alternative grep. 

Batteriet er allerede ladet og settes inn under en luke i fronten, rett foran hovedbryteren. 

Batteriet er praktisk talt identisk med 36 volts batteriene som følger med de kraftigste blå proffverktøyene til Bosch. 
Det eneste som skiller er fargen og en liten plastdetalj på oversiden. 

Men laderen til gressklipperen er bare på to ampere, ikke på langt nær så kraftig som proffladeren som lader med opptil åtte ampere. 
Det tar altså teoretisk fire ganger så lang tid å lade et slikt batteri med laderen som følger med gressklipperen. 

Men spiller det noen rolle? 
Bare hvis batteriet ikke har kapasitet til å klippe hele plenen og du må vente mens det lades. 
Et ekstra batteri koster rundt 1500 kroner, det er nesten en tredjedel av hva en komplett maskin koster. 

I bruk 

For å bruke maskinen må du først slå på bryteren over batteriet. 
Deretter holder du knappen midt på styrebøylen inne mens du klemmer inn en av de fire knappene på håndtakene. 
Da starter motoren og du kan slippe den midterste knappen. 

Det er altså svært usannsynlig at maskinen starter helt av seg selv. 
Det er jo betryggende. 

Lydnivået er meget behagelig, du hører summing fra motor og at roterende kniver arbeider, men lyden oppfattes langt lavere og mindre påtrengende enn en bensinmotor. 
Om den dermed tillates brukt på søndager er en annen sak. 

Maskinen er dessuten svært lett, vesentlig lettere enn en tilsvarende stor bensindrevet gressklipper. 
Det merker du med det samme, for den har ingen egen framdrift på hjulene, så du må selv skyve den framover. 
Det går svært lett, i vår hage vesentlig lettere enn den bensindrevne, selv om denne har drift på forhjulene. 
Disse har en tendens til å slure og spinne når det støtes på ujevnheter, som det er rikelig av. 
Vår plen er ikke akkurat noen «putting green». 

Klipperen har en slags kam foran åpningen til den roterende kniven, som sørger for at gresset ikke viker unna, men føres innunder og blir klippet. 
Dette gjør at man kan klippe svært tett inntil kanter og vegger. 

Oppsamleren fungerte glimrende, og den er lett å løfte av og sette på. 
Den er også lett og har en praktisk utforming når den skal tømmes, spesielt hvis du tømmer i plastsekk. 

Da vi først testet klipperen var plenen ganske lang, men det var ikke noe problem. 
Vi merket at maskinen sleit litt når oppsamleren var nesten full og vi støtte på et parti med spesielt tett og saftig gress. 
Men det gjør også den bensindrevne klipperen, som er vesentlig tyngre å håndtere når du må trykke bøylen ned og vippe klipperen opp fra bakken for å lette belastningen. 

Neste gang vi klippet resten av plenen var dagen etter regnvær, gresset var enda litt lenger og mye våtere. 
Da var det tydelig at belastningen var vesentlig større. 
Turtallet sank påtagelig og dette var ofte helt på kanten av hva maskinen klarte. 
En bensindrevet klipper sliter også på slikt gress, men du har som regel mer å gå på når det gjelder drivstoff. 

Etter bruk er det veldig kjekt å bare kunne løfte klipperen for rengjøring, uten å ta hensyn til olje eller bensin som vil lekke ut. 

Hvor mye plen kan den klippe? 

Klipperen fungerer altså utmerket, det neste store spørsmålet er kapasiteten. 
Klarer den å klippe plenen på én ladning? 

Det kommer selvsagt an på størrelsen av plenen, lengden på gresset og hvor tørt/fuktig gresset er, og i tillegg hvor raskt du beveger deg. 

Vår plen er delt diagonalt av en oppkjørsel, men selve plenen er litt i underkant av 300 kvadratmeter. 
Første klippetest var med langt gress, men ganske tørt etter flere dager med sol. 
Vi rakk imidlertid ikke å klippe hele før det begynte å regne, noe som er ganske vanlig her i landet. 
Da vi gikk løs på resten noen dager senere var gresset enda lenger og mye fuktigere. 
Som nevnt over ga dette en langt hardere belastning på motor og batteri. 
Vi fikk derfor bare klippet en tredjedel av den siste delen før batteriet var tomt, og og resten krevde også nesten en hel lading. 

Etter noen dager klippet vi plenen på nytt, da var den ikke så lang og passe tørr. 
Da rakk vi så vidt over hele på én lading. 

Bosch oppgir kapasiteten til "opptil" 800 kvadratmeter. 
Da skal plenen være svært jevn og gresset både tørt og kort. 
Samtidig skal du bevege deg ganske fort... 

Konklusjon 

Rotak 43 LI er en lett, ganske kraftig og støysvak gressklipper. 
Den egner seg fra små til middels store plener, for større plener kan det være en fordel å anskaffe et ekstra batteri. 

Den klipper effektivt og samler opp gresset i en praktisk beholder som er lett å håndtere både ved selve tømmingen og når den skal løftes av og settes på maskinen. 
Klipper du ofte kan den også brukes uten oppsamler, for bioklipp. 

Klippehøyden reguleres med én spak, som det ikke er lett å vippe ut av stilling. 

Betjeningen er både enkel og nærmest idiotsikker, samtidig som det er svært god ergonomi med flere alternative grep og posisjoner ved bruk. 

For svært mange vil den være et utmerket alternativ til en bensindrevet gressklipper. 

Bosch Rotak 43 Li Ergoflex 
