Gråsonenoveller
BOKANMELDELSE: 
Metoo-litteraturen er her. 

Kristen Roupenian: 
«Du vet at du vil». 
Oversatt av Hilde Lyng. 
Gyldendal forlag. 
262 sider 

Noen husker kanskje den virale buzzen rundt «Cat person», en novelle skrevet av Kristen Roupenian publisert i The New Yorker i desember 2017, midt i Metoo-debatten. 
For de som ikke fikk det med seg; «Cat person» er en fortelling om 20 år gamle Margot som møter en mann, flørter med ham i høflighet, men tviler når han ber henne på date. 

Litt ukomfortabel blir hun likevel med, og kvelden ender med at de ligger sammen. 
Senere avviser hun ham, og han blir sint. 
Novellen virvlet opp en debatt rundt hvordan man skal forholde seg til moderne dating med alle møtene og avvisningen det innebærer, og problematiserer mange kvinners ønske om å være høflige til enhver tid. 

Denne høyst aktuelle novella er en av de 12 novellene som utgjør Kristen Roupenians debut. 
Samlingen tar for seg relasjoner mellom mann og kvinne og er satt i vår tid med rekvisitter mange kan kjenne seg igjen i. 
Roupenians styrke er de skrekkaktige scenarioene hun tegner opp uten tydelige helter, som stadig får en til å tvile på hvem man heier på. 

Menneskene vi møter er sjelden spesielt sympatiske. 
Et par inviterer en tredjemann inn på soverommet og herser med ham. 
Et annet par sliter med at den ene parten ikke tror på at den andre er syk. 
Flere av novellene har fantastiske elementer, som en novelle om en kvinne som tryller fram det hjertet begjærer, naturligvis en mann, og et eventyr om en prinsesse som ikke klarer å forelske seg. 
Makt, begjær og grensene mellom disse størrelsene blir gjennom novellesamlingen tematisert og vridd på, og menneskene i novellene overrasker mest av alt seg selv. 

Tittelen «Du vet at du vil» viser til hvordan ulovlige fristelser lokker oss til å gjøre ting vi senere angrer på. 
Tvilen disse fristelsene maner frem får vi aldri innsikt i, i stedet ser vi hvordan ulike gjenkjennelige situasjoner brått kan ligne mareritt. 
Roupenian har kanskje ikke den kvasseste pennen, men hun har fingeren på pulsen når hun med denne novellesamlingen tematiserer maktstrukturer i nære relasjoner. 
