Sårt portrett av barneraner
Husker du bølgen av barneran som foregikk i Groruddalen i 2013? 
Her kommer dokumentaren som skildrer tre av gjerningsmennene. 

Barneraneren 

Regi/manus: 
Jon Haukeland Med: Noah, Tim, Hachim 

Fotograf: 
Tore Vollan og Odd Reinhardt Nicolaysen 

Norge 2016 1 time 40 minutter Aldersgrense: 
Tillatt for alle 

Flere norske regissører har prøvd å komme på innsiden av unge mennesker som strever med livet. 
I «Ungdommens råskap» redigerte Margreth Olin ned 120 timers opptak med ungdomsskoleelever i opposisjon. 
Men trass i endeløs krangling i timen og skolegården fislet episodene ut som små kinaputter. 

Hanne Myren lyktes bedre i «Jenter» og Kari Anne Moe i «Pøbler». 
Men sjangeren dokumentar har sin begrensning fordi et filmteam ikke kan bli for utleverende for sårbar ungdom. 
Da er det lett å tenke at spillefilm når lenger inn. 

Interessant er derfor regissør Jon Haukelands mellomløsning idet han skal skildre Noah, en av barneranerne fra Haugenstua, og de to vennene hans, Tim og Hachim. 
Filmen består av ekte dokumentarklipp i flue-på-veggen-stil kombinert med rekonstruksjoner av tvilsomme, til dels kriminelle handlinger, som da Noah hjelper en eldre fyr med å arrangere et ran. 

Er dette en juksete metode? undrer jeg underveis, men kommer til at det gir en dypere innsikt i hva som foregår i miljøet og til dels i hodene på guttene. 

Valget av Noah som filmens hovedperson er godt fordi han dømmes til et år med kontroll fra et oppfølgingsteam med politi, sosionom og skolekontakt. 
Han må flytte til en stefar på Bekkestua, prøve å få venner der og holde seg unna gjengen på Haugenstua. 

Dermed oppstår en rekke episoder som viser kontrasten mellom en oppvekst på Oslos vest- og østkant. 
Noen er lett komiske, da den sosiale klasseforskjellen blir så åpenbar, andre er høyst tankevekkende idet vi forstår at Noah i sinn og sjel er og blir en gutt fra Groruddalen. 

Tore Vollan fra Stavanger er en av fotografene som har gjort en svær jobb med å følge miljøet siden 2013. 
