Anmeldelse:Best Coast serverer slackerfloskler 

Skranglesjarmen svinner. 

ALBUM: 
Det amerikanske indiebandet Best Coast er besatt av California. 
Så selv når duoen forsøker å overgå horisonten med sitt tredje album, virker alt å vende tilbake til vestkysten. 

California Nights er deres opplagt «største» plate så langt. 
I klar kontrast til den sjarmerende skranglerocken på albumdebuten, strekker produsent Wally Gagel (Muse, Miley Cyrus) lydbildet mot Hollywoods ruvende radiotårn. 

Dermed overdøves 60-tallets L.A. av larmen fra powerpoppen tre tiår senere - en scene frontet av Weezer, da deres ironiske selvmedlidenhet ennå engasjerte. 

Lignende lyriske gaver er ikke Beth Cosentino i besittelse av, og ved å polere det soniske landskapet manifesterer det seg som Best Coasts akilleshæl. 
«What?s the meaning of if all/Do I even care?» er den mest treffende av hennes slackerklisjeer på California Nights. 

Frarøvet friksjon og substans er en temmelig god melodi uten stor verdi. 
