Bokanmeldelse:Gaute Heivoll: 
«Sang for sekstiåtte forrædere»: 

I Gaute Heivolls nye roman forsøker han å finne svar på hvorfor så mange i hjembygda på Sørlandet meldte seg inn i NS under andre verdenskrig. 

Gaute Heivoll er en svært produktiv forfatter, som siden debuten i 2002 har utgitt over tyve bøker i de fleste sjangre. 
Hjembygda Finsland utenfor Kristiansand har spilt en sentral rolle i forfatterens litterære univers, ikke minst i den fabelaktige gjennombruddsboken «Før jeg brenner ned» fra 2010. 

Sjekk: 
Her er flere boktips bokhøsten 2018 

Lokalhistorie omgjort til universelle innsikter om mennesket, er Heivolls metode. 
Enhver bygd med en forfatter av Heivolls format burde være beæret over å ha en slik skald gående blant seg. 

Fått med deg? 
Uro i bokbransjen 

Når det er sagt må det denne gang tilføyes at forfatterens nye roman er en skuffelse. 
Barneboken «Estragons historier. 
Rottefangeren fra Sorø» som utkom tidligere i år og fikk terningkast seks i VG, virket langt mer inspirert. 
En så produktiv forfatter som Heivoll kan ikke treffe blink hver gang, spørsmålet er om han også burde trappe ned tempoet. 

Utgangspunktet for «Sang for sekstiåtte forrædere» er som følger: 
Hvorfor ble hele sekstiåtte av to hundre innbyggere i Finsland medlemmer av Nasjonal Samling under andre verdenskrig? 
Det skal vise seg at de fleste som lot seg overtale til medlemsskap ikke hadde noen dypere forståelse av hva det innebar. 
For noen var det nok å få gratis tobakk. 

Terningkast 5: 
Få med deg historien om Rinnan og bandeklosteret 

Historiens omdreiningspunkt er den unge gutten Andreas, en musikalsk begavelse og sønnen til Sigvald, lærer og klokker i bygda. 
Det er et harmonisk lite samfunn, der bedehuset og kirken står sentralt og alle kjenner alle. 
Men med den tyske invasjonen kommer splittelsen, for Sigvald er blant dem som lar seg innskrive i NS-protokollen til butikkeier Gerhard Andersen. 
Det gjør også lensmannen og ordføreren. 
Når åtte av bygdas menn en dag blir arrestert mistenkt for å jobbe for motstandsbevegelsen, er ingenting lenger som før. 

Terningkast 6 til Saabye Christensen: 
Fabelaktig! 

Heivoll kjenner den lokale krigshistorien godt fra tidligere utgivelser og har åpenbart gjort grundig research om forholdene som rådet. 
Gjennom en rekke karakterer og stemmer, et kor av sjeler, har han forsøkt å forstå hva som skjedde, hvorfor så mange i Finsland ble landssvikere. 

Opp mot splittelsen setter Heivoll musikken og sangtradisjonen som et forenende element. 
Problemet er bare at Andreas og musikken aldri blir noe mer enn en påstand, for som romankarakter er han temmelig uinteressant. 
Hvilken ung gutt går gjennom oppveksten uten en eneste forelskelse? 

Da er bygdas åndssvake Svend, kalt Lille-Hitler, en langt mer troverdig skikkelse, som også byr på romanens mest minneverdige scener. 

Men det løsner aldri, intensjonene og håndverket går ikke opp i en høyere enhet og de siste femti sidene gir ikke svarene man håper på. 
Koret av stemmer som bærer denne boken, fisles dessverre bort i en litt sur allsang. 
Det sies at øvelse gjør mester. 
Denne gang har Heivoll øvd for mye og mistet inspirasjonen et sted på veien. 

Anmeldt av: 
Gabriel Michael Vosgraff Moro 
