Anmeldelse:Progjazzen til Møster! er så intens at du knapt rekker å blunke før det er over 

Ekte hat-trick i sjangermiks. 

ALBUM: 
Du har lyktes ganske bra når et over ni minutter langt spor føles som et lite blaff. 

Det er noe med låtoppbygginga til Møster!, progjazzkvartetten som nå slipper album nummer tre på like mange år. 

Mindre dvelende Starten på «When You Cut Into The Present» (tittelen er etter et dikt av William Burroughs) er mindre dvelende enn på forløperen «Inner Earth», så det tar bare to og et halvt minutt før Møster! trøkker til - og holder seg der. 

Den psykedeliske prog-feelingen i «Nebula And The Red Giant» pisker deg mildt i ansiktet — særlig i form av Kjetil Traavik Møsters saksofon og Nikolai Hængsle Eilertsens bass. 
Kenneth Kapstads trommer er uhyre kontante, et stykke bak i miksen her. 

Konsert- og albumfavoritt 
Det like lange andresporet «Bandha» har vært med Møster! en stund og har satt sitt preg på konsertene i sommer, blant annet under Moldejazz og bandets sekserkonsert under Øyafestivalen. 

De tre nevnte herrene går sammen med Hans Magnus Ryan (gitarer) opp i en slags hellig enhet - men med Møsters saksofon som ei ledestjerne. 

Dette er fire individualister som trekker usedvanlig godt sammen. 

Kapstads trommer er nå hentet framover i lydbildet som ei effektiv drivreim i maskineriet og Ryans gitar brøyter seg vei midtveis. 

Albumets høydepunkt. 

Støy «The Future Leaks Out» er en mer leken og eksperimenterende sjangermiks med Ryans gitar som det førende instrumentet, før Møster kobler seg på med det som oppfattes mer som støy enn melodi. 
Det føles improvisert, uten at det behøver å være det. 

Latinojazz Mens John Coltrane er en tydelig inspirasjonskilde generelt, minner «Journey» meg om den argentinske saksofonisten Gato Barbieris latinojazz fra 70-tallet - før den får et mer melodiøst og balladeaktig rammeverk, med gitaren som en effektiv murbrekker. 

Låten understreker også allsidigheten i Møster!s prosjekt. 

Intenst «Soundhouse Rumble» er mer tradisjonelt oppbygd, med Kapstads trommer som en pådriver ved siden av Møsters konstant messende saksofon, Eilertsens brummende bass og etter hvert også Ryans frenetiske gitarspill. 

Jeg kan ikke huske sist 37 minutter gikk så fort unna. 
Det er bare å trykke på play igjen... 

Spiller i Trondheim 2.10 (Dokkhuset), Oslo 3.10 (Vulkan), Stavanger 9.10 (Tou Scene) og Bergen 10.10 (USF Røkeriet). 
