Mye kjøtt, lite lidenskap
Hos Brasilia får du servert kjøtt i ekte rodizio-stil, grillet på spyd før det skjæres av ved bordene. 
Mat er det nok av, men kvantitet veier ikke opp for manglende kvalitet. 

I februar ble den kritiserte restauranten Brazil Churrascaria rammet av sin andre brann. 
Ut av asken stiger nå Brasilia. 
Den nylig gjenåpnede restauranten har fått nytt navn, men konseptet er det samme. 
Brazil Churrascaria ble i 2014 klaget inn til Fellesforbundet for kritikkverdig personalhåndtering. 
Ifølge den nye ledelsen ble det ryddet opp i ved forrige eierskifte. 

Brasilia er Bergens eneste brasilianske grillrestaurant. 
Her serveres det kjøtt. 
Mye kjøtt. 
Til samba, flammer og friske caipirinhas. 
Glinsende kjøttstykker serveres på spyd av ekte gauchos; kveggjetere, med lærstøvler, skinnhatter og blå skjorter. 
Sett bort i fra de sorte sykkelhanskene til en av cowboyene, er konseptet gjennomført. 
Ved vinduet ligger en lasso klar til kveldens brasilianske danse-show. 

Menyen bygger på et alt-du-kan-spise-konsept hvor tilbehøret serveres fra buffet. 
Det er vanlig for brasilianske grillrestauranter, også kaldt churrascarias. 
Men du kan også bestille enkeltretter. 
Tilbehøret kommer da fra den samme buffeten, men kjøttet begrenses til en type eller to. 
Går du for retten med samme navn som restauranten, Brasilia, får du så mye kjøtt du bare ønsker. 
Med jevnlige serveringer av ti til tolv ulike kjøttyper. 
Dette er ikke et sted for vegetarianere. 
I vinduet pryder teksten: 
«Meat is not murder. 
It´s delicious.» 

Tempoet i kjøttserveringen kontrolleres ved å bruke en brikke. 
Den grønne siden legges opp for: 
«Ja, jeg vil ha mer kjøtt.» 
Mens rødt betyr: 
«Nei, nå trenger jeg en pause.» 
Et fint konsept som virker, i den grad gauchoene sjekker brikken. 
Det gjør ikke vår. 
De tre første kjøttrettene kommer på løpende bånd. 
Svinekam, svinepølser og kalkunbryst surret i bacon. 
Det tar ikke lang tid før vi skjønner at her må det bremses. 
Det er langt igjen til tolv serveringer, og vi begynner å kjenne metthetsfølelsen komme snikende allerede. 
Heldigvis har mye av tilbehøret friske smaker som gjør at vi klarer noen runder til. 

Buffeten er dekket med salater, dressinger og sauser. 
Ris, foccacia, bønnegryter og søtpoteter. 
Kombinasjonsmulighetene er mange. 
Farofa er en tradisjonell rett og et must innen brasiliansk grillmat. 
Denne varianten er laget på cassava, en rot som kan minne om potet, og som behandles til en kornlignende, florlett konsistens. 
For oss gringos kan farofa minne om en lett, tørrere couscous, med baconbiter og ulike grønnsaker. 
Sammen med Feijão tropeiro, en annen tradisjonell rett laget på cassava, er dette buffetens mest spennende og smakfulle retter. 

Serveringen ender på totalt ni kjøttvarianter. 
Av disse ni er det kun to som er saftige, nemlig svinepølsen og kyllinglårene. 
Kalkunen, oksen og lammet har deilige sprø skorper, men er skuffende tørre. 
Og jo lavere temperaturen synker, jo tørrere blir de. 
Kjøttet serveres dessuten på samme fat som alt tilbehøret, noe som gjør opplevelsen rotete. 
Et eget fat hadde gjort presentasjonen mer delikat, og mengden mat mindre vulgær. 

Kjøttet er generelt mildt krydret. 
Entrecôten er kun tilsatt havsalt, lammelåret er marinert i olivenolje, hvitvin og mynte. 
De subtile smakene gir tilbehøret anledning til å briljere, men overkokte blomkål- og brokkoli-buketter klarer ikke en gang å vise frem seg selv på en flatterende måte. 
Det er slike kvalitetsbrister som gjør at Brasilia ikke klarer å formidle den ultimate grillopplevelsen. 
For selv ikke samba kan redde skuffelsen av en sjokoladekake uten smak. 
Den skylles ned med et varmt glass argentinsk Bonarda. 

Konseptet til Brasilia er både spennende og unikt, men lidenskapen for maten og serveringen skinner ikke helt igjennom. 
Det tar lang tid før noen spør hvordan maten smaker, og det tas ikke hensyn til at vi ønsker serveringen i et roligere tempo, selv når vi bruker den utdelte brikken. 
