Værprofeten fra 80-tallet
En mann, hans stemme og gode melodier. 
Pluss et knippe gode hjelpere. 
Mer skal det ikke til. 

Pete Astor var med på å starte indiebandet The Loft i 1983. 
De rakk to singler på Creation, Alan McGees suverene plateselskap på 80— og 90-tallet, før bandet skilte lag to år senere.Astor dannet så The Weather Prophets og ga ut tre album, før også dette bandet sprakk. 
Som soloartist ga han deretter ut fire album på første halvdel av 90-tallet. 
Suksessen uteble, og han startet isteden med å eksperimentere med elektronikk i prosjektene Ellis Island Sound og The Wisdom of Harry. 

I 2005 var Astor tilbake som solartist med "Hal's egg", fulgt av "Songbox" i 2011. 
Det betyr at dette er 55-åringens sjuende soloalbum, samtidig som han til daglig underviser i musikk på universitetet i Westminster. 
Hans sjanse til gull og glitter døde antakelig med 80-tallet, men det er noe grunnleggende bra med det han lager nå. 
Det er så enkelt og elegant gjort at i hvert fall denne lytteren blir glad av å lytte til det. 

Platen er spilt inn i hjemmestudioet til James Hoare, som er med i både Ultimate Painting, The Proper Ornaments og Veronica Falls. 
Hoare fyller ut sangene med gitar, bass, trommer, keyboards og koring, et enmannsband som i tillegg får assistanse fra medlemmer av band som Withered Hand, Hefner, The Left Outsides, Male Bonding og Feathers. 

Astor selv befinner seg et sted mellom Velvet Underground, Jonathan Richman og Go-Betweens, et sted der vakre melodier vokser vilt og horisonten strekker seg inn i evigheten. 
Det er i tidligste laget å hevde at årets fineste melodi er skrevet, men det skal mye til for å slå "Perfect life". 

Beste spor: 
"Really Something", "Perfect life", "The getting there", "Good enough". 
