Stilsikker, men ufarlig rock'n'roll på «My Problem Is You»
Bergensbandet The Wednesday Knights følger læreboken slavisk. 

Den som ikke husker fortiden, er dømt til å gjenta den, sies det. 
Men det er også fullt mulig å grave seg så dypt ned i kildematerialet at man selv ender opp med å stå og stampe på stedet hvil. 
The Wednesday Knights har holdt det gående siden 2011 i den bergenske undergrunnen og har rukket å gjøre seg bemerket med sin tøylesløse, intense og skranglete garasjerock. 
Med to medlemmer fra countryspesialistene i Empty Bottles Hearts (gitarist Vegard Urne slapp for kort tid siden også et kritikerrost soloalbum under artistnavnet Hotel Hotel) med på laget borger mye for et stilsikkert album – men det er også alt vi får. 

«My Problem Is You» er en kjærlighetserklæring til musikere som Billy Childish og The Gun Club. 
Men kjærlighet gjør blind. 

«My Problem Is You» legger ikke to fingre imellom. 
De pønkete firegrepslåtene hamres ut på rekke og rad. 
Lydbildet er herlig skittent og datert, men under den vellydende ulyden skjuler det seg de typiske, så altfor forutsigbare progresjonene som kjennetegner garasjerocksjangeren. 

Enkelte låter, som den insisterende «Leave Me Alone» og den pumpende, pesende «Strike Me Down», skiller seg tydelig ut med energi og intensitet. 
Men ellers går bandet for de tryggeste løsningene i hele rockelæreboken. 

The Wednesday Knights gjør strengt tatt ikke noe galt på sin platedebut. 
Problemet er bare at de ikke klarer å tenke en eneste original tanke selv. 
Det er ingen lekenhet, nerve eller følelse av fare. 
Og hva er da poenget med rock’n’roll? 
