Bokanmeldelse:Lars Mytting: 
«Søsterklokkene». 
Et gullegg! 

Han skriver om søsterklokker i sølv, men det kan godt tenkes Lars Mytting har lagt selve gullegget med sin nye roman. 
Forfatteren er på hugget fra første setning og slipper aldri taket på leseren. 

Denne gangen har vedkongen Mytting lagt fortellingen til sine hjemtrakter i Gudbrandsdalen, nærmere bestemt den fiktive fjelldalen Buvollen mellom Fåvang og Tretten. 

Visste du? 
Mytting har solgt over en halv mill. vedbøker 

Tilbake i gamle dager skjer her en fødsel av det ublide slaget. 
Moren på gården 
Hekne dør når hun føder et siamesisk tvillingpar. 
Søstrene vokser opp sammenvokst og lærer seg å veve firehendig. 

De er flinke, de selger godt, og betalingen skjer gjerne i sølv. 
Så dør den ene; den andre må følge etter. 
Faren vil bøte på familiens grumme skjebne og gir både sølvtøy og penninger til støpingen av to nye kirkeklokker. 

Gjennom hundreårene oppstår en egen mytologi oppstår omkring disse klokkene med den merkelige klangen. 

Vant: 
Vedboka kåret til Årets bok i England 

Romanen tar ordentlig fatt når hovedpersonen Astrid Hekne introduseres, og vi er i 1880-årene. 
Astrid er en frisk og uredd jente, med fortid som gårdstaus på prestegården, der hennes mannlige antipode, den ugifte presten Kai Schweigaard holder hus. 

Dynamikken mellom de to er en viktig motor i romanen. 
Relasjonene kompliseres når arkitekten og kunstneren Gerhard Schønauer dukker opp. 
Han er utsendt fra Dresden på en kulturell redningsaksjon for å nedtegne Buvollen stavkirke og administrere demonteringen. 
Kirken skal gjenoppbygges i Tyskland. 
Må klokkene følge med? 

Med effektiv dramaturgi driver Mytting historien framover. 
Sentralt står rivingen og utfraktingen av gammelkirken, byggingen av den nye, og ikke minst kjærlighetsforholdet som utvikler seg mellom Gerhard og Astrid. 
Andre elementer er en forsvunnet Hekne-vevnad og en gammel kirkedør med spektakulære dragemotiver. 

Skildringen av det som skjer når kirken rives og fraktes vekk – og de dramatiske etterdønningene i kjølvannet av dette - er stor og briljant fortellerkunst. 

Sjekk: 
12 bøker å glede seg til i høst! 

Myttings kunnskaper og dype forståelse av fjellfolkets livsvaner, ordforråd, talemåter og trosforestillinger forsterker også romanens troverdighet. 
Man er aldri i tvil om at Mytting vet hva han skriver om. 
Hans besnærende og stødige prosa er sterkt farget av eventyrets og sagnlitteraturens fortrollelser. 
Den er suggestiv, livsnær og virkelighetstro: 
En virkningsfull legering av faktakunnskaper, dikterisk fantasi og solid språklig håndtverk. 

Noen steder blir persontegninger og enkeltsituasjoner vel summariske. 
Her finnes også partier som flørter med det melodramatiske, særlig mot slutten. 

Men som første bind i en påtenkt trilogi er «Søsterklokkene» en mer enn lovende begynnelse! 

Anmeldt av: 
Arne Hugo Stølan 
