Umulig å ikke bli berørt av denne boka
Benedict Wells viser med «Ut av ensomheten» at han er en av Tysklands mest lovende unge forfattere. 

«Da jeg kom inn i hagen, nikket jeg til broren min. 
En vanskelig barndom er som en usynlig fiende, tenkte jeg. 
Man vet aldri når den slår til.» 

De tre søsknene i den tyske forfatteren Benedict Wells (34) fjerde roman opplever barns verste mareritt når foreldrene dør i en bilulykke. 

Etter dette må de forlate München og bo på et internat på landet. 
Der begynner de sakte også å miste hverandre. 

Episk roman Wells har selv bodd på internat, og han skildrer internatlivet på en veldig troverdig og nær måte. 
Men boka stopper ikke ved endt skolegang, vi følger de tre søsknene gjennom strevsomme tjue-år og til de begynner å nærme seg femti. 
Hele tiden med den yngste, Jules, som jeg-person. 

Hans nære vennskap med klassevenninnen Alva utgjør en rød tråd i boka, og også deres felles interesse for litteratur. 
Blant annet er Carson McCullers klassiker «Hjertet er en ensom jeger» en stadig referanse, samt den fiktive, russiske forfatteren A. N. Romanov, som tilfeldigvis heter det samme som den siste tsarens eneste sønn. 
Wells velter seg i kulturelle og historiske referanser, men klarer å bake det såpass bra inn i romanuniverset at det ikke kun blir staffasje. 

Tragiske trekk Tidlig i boka ser Jules en hund drukne og tenker, særs veslevoksent siden han her er syv år: 

«Det kunne virke som om enkelte familier ble spart av skjebnen, mens andre tiltrakk seg ulykke, og den natten spurte jeg meg om min familie kanskje var én av dem.» 

Uten å røpe for mye av handlingen er det bare å fastslå at Wells ikke viker tilbake for tragiske virkemidler. 
Romanen er en tåreperse og ville fort blitt spekulativ hvis det ikke var for den gode språkføringen og de grundige karakterportrettene. 
Det er umulig ikke å bli berørt av disse personene og hvordan det vil gå med dem. 

Romanens oppbygging sørger også for dette, Wells utporsjonerer historien slik at man hele tiden lurer på noe og ivrig leser videre for å finne det ut. 

Stjerneskudd med framtid Wells er en av Tysklands hotteste unge forfattere, og også fetter av den suksessrike forfatteren og advokaten Ferdinand von Schirach. 
Han står i en tydelig lærd, tysk litterær tradisjon og kan bli noe bråmoden der han legger ut om Weltschmerz og livets harde kår, men begavelsen redder ham. 
Samtidig får jeg en sterk følelse av at Wells’ beste bøker fortsatt ligger foran ham, og at de definitivt blir noe å glede seg til. 

Oversetter Ute Neumann har også gjort en god jobb med å få denne ambisiøse historien til å rulle uhindret fremover på norsk. 
