«Kung fu panda 3:»Panda på tomgang 

Overraskende svak tredjefilm i ellers god filmserie. 

Alle de beste helaftens animasjonsfilmene fra DreamWorks, er preget av et stort fortellermessig overskudd, mye humor, mange fine ideer og innfall. 
Men kun sjelden blir de rørende, slik som Pixars filmer nesten alltid blir, samtidig som de er morsomme. 

Sjekk ut vår store guide til påskefilmene: 

Uærbødig og morsom 

Det er en av grunnene til at DreamWorks for meg fortsatt er to hoder kortere enn Pixar. 
Men, og det skal de ha, på sitt beste er filmene deres ordentlig friske på humorsiden. 
Det gjelder særlig Madagaskar -trilogien og Pingvin-avleggeren derfra, og det gjelder i noen grad Shrek -filmene og også flere av enkeltfilmene, Monsters vs. Aliens , for eksempel. 
Flukten fra hønsegården er fortsatt den beste filmen de har laget, men den er egentlig en helt vaskeekte Aardman-Animation-film som DreamWorks bare har kjøpt og betalt. 

Les anmeldelsen av den første filmen: 

Den første Kung Fu Panda-filmen var også vellykket. 
Den ville jeg ikke ha nølt med å gi terningkast 5 til. 
Ideen er god, de leker seg uærbødig med buddhistisk tankegods, pandaen er klossete og naturligvis den siste som bør aspirere mot å bli Kung Fu-mester. 
Men fremfor alt er den morsom. 
Jeg så den om igjen her om dagen sammen med et ungt menneske som har sett den sikkert ti ganger før, og vi lo fortsatt høyt på mer enn ti steder. 
Humoren er dessuten ikke alltid støyende, men ganske subtil noen ganger, som for eksempel der hvor Oogway blåser ut lysene irriterende langsomt. 

Finnes ikke morsom 

Film nummer to var også vellykket, dog i mindre grad enn den første. 
Og nå er treeren her. 
Den er ganske unødvendig. 
Visuelt er den naturligvis flott, men det blir altfor tydelig at det nå handler det om en slags desperat resirkulering av allerede godt brukte ideer. 
Det er mye tøff slåssing og den nye fienden, General Kai, har et heftig våpen og et tiltrekkende hevnbehov. 
Men filmen svikter på det viktigste; den er for kjedelig og den er overhodet ikke morsom. 

Les anmeldelsen av film nummer to: 

Ikke en eneste gang er den ordentlig morsom. 
Kineserne har kommet med på produksjonssiden denne gangen, og om det kan være grunnen til at stoffet er mer søtt og tannløst, aner jeg ikke, det vil i så fall være en slem spekulasjon, så kanskje jeg skal la den ligge. 
Men kjedelig er det og blir det. 
Som vanlig vil barn neppe legge merke til filmens alvorlige feil og mangler før de har sett den 10–12 ganger. 
Og for øvrig mener jeg at personene som lurte de store filmstudioene til å lage alle storfilmer i 3D, må fengsles på ubestemt tid, uten rettssak eller hensyn til generelle menneskerettigheter. 
