Veldig godt om Norge under vann
«Havlandet» er en av de mest velskrevne og etterrettelige beskrivelsene av Skagerrakkysten som jeg kan huske å ha lest. 

«Eg ville sjå heimlandet mitt frå sjøsida, finne ut kva hava gjev oss, og kva vi gjer med dei. 
Eg ville prøve å få saltvatnet til å snakke til meg, frå Barentshavet til Svinesund, frå djupet av Norskehavet til fjøresteinane i fjorden… 
Eg reiste til sjøs for å finne ut kva land eg kjem frå. 
Denne boka handlar om det eg fann der ute», skriver Per Anders Todal i boka «Havlandet». 

Boka er like velskrevet som den er ambisiøs: 
En samlet framstilling av de delene av «mor Norge» som ligger under havoverflaten, et areal som til sammen er seks ganger større enn landarealet. 
Forfatteren er kjent som journalist i avisa «Dag og tid». 

Han er tydeligvis en lidenskapelig sportsfisker og makter å veve naturvitenskap, historie, mytologi, ramsalte reportasjer og personlige refleksjoner sammen til en underholdende, lettlest, men samtidig faglig velfundert beretning om hvordan de ulike havområdene har formet oss gjennom mer enn 10.000 år, og like viktig: hvordan vi har påvirket og endret livet i havet opp gjennom historien. 

Skagerrak har i denne sammenhengen fått navnet «Annleiskysten». 
Her har fiskeriene, relativt sett, hatt mindre betydning enn på Vestlandet og Nord-Norge. 
Mens sjøfarten har hatt tilsvarende større betydning. 

Mens Vestlandet og Nord-Norge hadde sine «fiskerbønder», fikk vi «fiskersjømannen». 
Ferdselen mellom Jylland og Agder går mer enn 4.000 år tilbake i tid, og med utgangspunkt i Indre Flekkerøy havn får vi en innføring i hvordan hollendertid, tømmerhandel og østersjøfart har preget vår landsdel. 

Morsomt er det også at G.O. Dannevig og den marinbiologiske stasjonen i Flødevigen er viet god plass. 
Stasjonen er i dag en integrert del av Havforskningsinstituttet, og en viktig institusjon i overvåkingen av havmiljøet. 

Til tross for at en alltid vil kunne ønske seg mer om enkelte ting, så gir «Havlandet» en av de mest velskrevne og etterrettelige beskrivelsene av Skagerrakkysten som jeg kan huske å ha lest, og de øvrige havområdene er minst like spennende lesning. 
Måtte den få minst like mange lesere som «Havboka». 
