Lyden av hverdagen
Estetisk musikkfest for alle barn (og en hel del voksne). 

«Hysj» er en sprø og tidløs barneforestilling der fengende melodier kan oppstå hvor som helst og bli til hva som helst. 

I scenerommet står trommesett og andre instrumenter. 
Et veldekket frokostbord står i midten av scenerommet og et badekar like bak. 
De to musikerne Øyvind Hegg-Lunde og Øyvind Skarbø møtes til et nonverbalt måltid. 

Litt etter litt viser det seg at kopper og tallerkener kan brukes til å lage musikk av. 
Intensiteten øker. 
Knasking på en gulrot gir en fin beat, ulik væskemengde i glass gir ulike toner. 

På et lerret er det et bilde av Johanneskirken sett gjennom et hus. 
Illustrasjonene er laget av Fredrik Rysjedal og er en helt sentral bærebjelke i forestilling. 

Et eksempel: 
På lerretet går en animasjon av en dusj som drypper og en vaskemaskin som går. 
På scenen spiller de to musikerne ut lydene. 
Det er hverdagslig og fantasifullt på samme tid. 

Dessuten høres det skikkelig bra ut. 
Små løsninger og detaljer binder det som skjer på lerret og scenen sammen på en uvant og overraskende måte. 

Det ser rett og slett kjempebra ut og det er deilig å se hvordan film blir en så inkludert del. 

Vi følger de to guttene på scenen fra morgen til kveld, og her er det selvsagt rom for at fantasien løper løpsk. 

Indianere til hest fyker over lerretet til passende toner på scenen før vi plutselig befinner oss på havets bunn. 
Tegningene på lerretet er runde og myke, de er enkle, men likevel svært virkningsfulle. 

Et av høydepunktene er når musikerne på scenen og en av illustrasjonene spiller sammen. 
Det glir over i ett og helheten er upåklagelig. 

Melodiene er rytmiske og i scenebildet er det stadig nye ting å henge seg opp i. 
De viser hvordan musikk kan oppstå hvor som helst, i et badekar eller når man ligger og snorker, og tar hverdagens lyder og løfter dem. 

Inspirert av monsterhiten «Store maskiner» på NRK, er det også en sekvens her hvor de trommer ut lyden av gravemaskiner på skjermen. 
Fascinerende hvordan enorme kjøretøy aldri slutter å oppsluke barn. 

Det er ingen helhetlig dramaturgi og historie i «Hysj», men en rekke med innfall og påfunn. 
Kanskje kunne historien vært mer helhetlig bygd sammen og med en tydeligere rød tråd, men det er ikke noe stort savn siden de alle fleste påfunnene er over gjennomsnittet gode. 

I tillegg til å være en estetisk fest så er det også noen nostalgiske humoristiske nikk til foreldrene også. 
«Hysj» har med andre ord noe godt til alle, både teater-, tegneserie- og musikkelskeren. 
