Fantastisk Lara-comeback
Tomb Raider på Playstation 1 hadde sikkert ikke vært noe særlig når vi har vendt oss til Playstation 3-grafikk. 

Likevel, få spill har vel definert eventyr— og actionsjangeren på samme måte som eventyrene om Lara Croft. 

Som en på alle måter kvinnelig Indiana Jones svingte hun seg fra lianer, klatret i stupbratte fjellvegger og foretok spektakulære hopp over dype avgrunner (og noen ganger rett i fjellveggen). 
Det var skummelt, nervepirrende og til tider frustrerende. 

Lara var et storbrystet og kantete vesen. 
I årets oppussede versjon har de enorme puppene blitt mer tilpasset virkelighetens verden, og hun har fått både mimikk og personlighet. 
Alt det som ga de tidlige spillene sin sjarm er ivaretatt, men nå får vi så mye mer. 

Lagringsmekanismene er smidigere og mindre frustrerende. 
Grafikken er nydelig, og spillet flyter sømløst fra film— til spillesekvensenene og tilbake igjen. 

Hvis actionnivået kunne karakteriseres som heftig før, er det definitivt i over the top-kategorien nå. 
Her går det unna, og Lara må redde seg utav den ene spektakulære faren etter den andre.Hun må også hamle opp med utallige fiender, noe som er riktig underholdende for oss som liker sånt. 
Arsenal og egenskaper blir gradvis utvidet og oppgradert, på en litt rotete måte, men man kommer inn i det etter hvert. 

Spillet byr muligens på litt mer skyting og litt mindre utforsking enn tidligere, og det kan man jo like eller ikke like. 
Jeg synes det funker kjempebra, ikke minst siden variasjonen er såpass stor. 
Man går ikke lei av Lara med det første. 
