«Klarsynt»-portrett med åpenbare mangler
FILMANMELDELSE: 
Nesten fin film om det alternative, men du må for Guds skyld ikke lese deg opp, for da rakner hele glansbildet. 

«Jeg ser deg». 
Dokumentar. 
Med: 
Michael Winger, Torstein T. Røyne, Didrik Søderlind, Tore Salvesen. 
Regi: Maria Salazar. 
1 t. 15 min. 
Tillat for alle. 

«Klarsynte» Michael Winger har tidligere vært med på «Jakten på den 6. sans» og «Åndenes makt», to programmer som roter i det alternative med tabloid utestemme. 
I denne dokumentaren - eller «dokumentaren» - gir han et sympatisk inntrykk når han leter etter savnede personer. 

Det er sobert laget, sobert filmet og alt virker ok, med logikken fra alternativbransjen: 
Følg magefølelsen, intuisjonen eller hvadetnårer, og bruk kreftene dine til det gode. 
Fair enough. 
Traust og kjedelig, men greit nok. 
Denne filmen forteller, men den gjør få forsøk på å forklare. 
Kanskje like greit, all den tid tema er det uforklarlige. 
Noen motspørsmål kommer, også disse med innestemme, fra meget fornuftige Didrik Søderlind i Human-Etisk Forbund og fra politifolk. 
Ingen sabler ham ned, men litt nødvendig motstand får Winger. 
Andre har tidligere gått hardere til verks, blant annet skeptiker Gunnar Tjomlid. 
Les deg opp hvis du vil ha balanse, for denne dokumentaren går ikke journalistisk til verks. 
Den forteller, men den forklarer og sjekker lite. 
Vi ser Winger finne/«finne» to etterlyste, døde personer. 
Andre finner han ikke, men han «er skikker på at de er omtrent her et sted». 

Filmen begynner først å knirke når du leser (og det bør du gjøre) om Winger, om det som ikke er med i filmen. 
Vi får ikke vite noe om Winges forretninger. 
Han driver et akademi, selger bøker, har events, seminarer og selger podcaster, har et nettsamfunn med «...«live» webinarer med Guro og Michael, fjernhealinger av Guro og Michael, rabatter på reiser og andre kurs..». 
I filmen framstilles han som en som «jobber gratis for å finne savnede personer». 
Det stemmer nok, med det er bare en liten bit av et stort bilde. 

Som dokumentar blir dette svakere og svakere jo mer du oppdager som mangler. 
Etterprøvbarhet? 
Nei. 
Bevis? 
Nei. 
Kritiske røster? 
Få. 
Åpenbare mangler? 
Absolutt. 
At filmen heter det samme som Wingers klarsynt-akademi gir heller ikke filmen særlig troverdighet. 
Som en drøy times kinoopplevelse er det ok, men hvis vi skal bli noe klokere på klarsynthet, healing, helbredelse ved bønn og lignende, da kan man ikke hoppe bukk over alt som kan ødelegge glansbildet. 

Vi bør ikke stenge døren til alt vi ikke forstår. 
Spirituell nysgjerrighet, alternative forklaringer, åndelighet og uforklarlige episoder og evner kan vi fint utforske. 
Men dokumentarer om emnet kan ikke hoppe over alle tilløp til ubehagelige spørsmål. 
Det gjør dessverre «Jeg ser deg». 
