Plateanmeldelse:Marcus & Martinus – «Together» 

Popsensasjon høres med ett ut som et helt ordinært boyband. 

Det er vanskelig å ikke la seg sjarmere av Trofors-tvillingene Marcus & Martinus. 

Karrieren deres er historien om hvordan man kan overta den norske musikkbransjen ved å fange familiemarkedet. 

Debutplaten «Hei» ble mer eller mindre ignorert ved utgivelse (knapt anmeldt i Norge overhodet), men endte med tre Spellemann-nominasjoner og fremføring av 14-åringenes største hit på prisutdelingen. 

Der og da sjarmerte de blide brødrene støyfokuserte indierockhjerter og det som mer obskurt er. 

«Hei» var kanskje ikke genial, men platens popriff kombinert med klingende dialekt ga nasjonal idolbygging og musikkjubel som få. 

«Elektrisk» klatret til og med på topp 10-listen i Sverige. 
Både Danmark og Finland er i ferd med å adoptere M & M-feberen. 
En prestasjon på mange nivåer. 

Så dette burde være enkelt: 
Lage «Hei 2», vokse enda mer. 
Og så: 
Utlandet utenfor Norden. 

Men akk. 

Behovet for å komme seg ut i verden, muligens et slags M2M-kompleks, har gjort at tvillingene – eller i alle fall apparatet rundt dem – nå er et anglofilt prosjekt. 

Førstesingelen «Girls» ivaretok SFO-stemningen og fansen på mellomtrinnet. 
Dessuten lokket de rett etterpå med Kygo-nære «I Don’t Wanna Fall In Love». 

(anmeldelsen fortsetter under videoen) 

Men «Together» som helhet er altfor tradisjonell pop med drypp av allmenn boybandsmerte. 

Med sanger å være glad til, sanger å være kjempeglad til og sanger å danse kjempekjempeglad til. 

På Spotify finnes det over 25 millioner slike låter allerede. 

Det unike er borte 

Når man fjerner det som virkelig var unikt og gledelig ved brødrene, altså dialekten og de Disney-søte norske tekstene, burde det nye produktet i det minste ha noe eget og friskt. 

Men nei. 
Produksjonen er plastbelagt, med instrumenter til halv pris. 

Selv om brødrene har solgt tonnevis av plater, blitt streamet millioner av ganger og solgt ut hvem-vet-hvor-mange konserter, er det altså ingen kroner til å gjøre den viktige andreplaten litt dypere og mer interessant. 

(anmeldelsen fortsetter under videoen) 

Låtmaterialet sliter like mye. 
En langvarig røverundersøkelse blant flere i den opprinnelige M & M-målgruppen viser at «Girls» er godkjent. 
(Den ble ikke like populær i Sverige.) 

Resten har blitt møtt med skuldertrekk. 
Ja, resten. 
Og med dryppene i forkant er det i praksis bare fire nye låter her. 

«Bae» har noe ved seg. 
En skummel elektropopsak der til og med Jerry Maguire-gullkornet «You had me at hello» – en hilsen til debutplatens tittelspor – passer inn. 

«Together» er en haug ubalanserte låter som skal videreføre en suksess. 

I stedet plasserer platen Marcus & Martinus sammen med alle andre helt ordinære boyband, slike som forsvinner når fansen vokser opp. 

Kanskje før. 

BESTE LÅT: 
«Bae» 

* Slippes fredag 4. november 
