5.Jonas Skybakmoen: 
«La donna è mobile» (fra «Rigoletto» av Giuseppe Verdi) 

Oi, dette er både lurt og skummelt på samme tid. 
Verdis canzone er alle tenorers oppvisningsnummer (og muligens det klassiske stykket flest finner fram i sin indre gondolfører.) 
Skybakmoen trekker mot en hittil ikke utprøvd rockeversjon med mye magefølelse. 
Han lurer seg dessuten bort fra de vanskelige toppene på finurlig vis. 
Småsurt i det lengste partiene, og litt hest (som i hes, ikke som traveren) på de lave. 
Dessuten var vel ikke avslutningen all verdens. 
Artig – men mer komedie enn opera. 
