Brødre i samme band betyr ofte trøbbel.Også for UB40 

Brødre i samme band er å be om trøbbel. 

UB40: 
«For the many» (Wienerworld/Border) 

Helt siden Kain og Abel har det vært kiving mellom brødre. 
Å putte dem i samme band, kan være en risiko. 

Det finnes likevel brødreband der harmonien hersker, men på den annen side har vi Oasis, Kinks, Allman Brothers Band, Jesus and Mary Chain, Black Crowes, Kings of Leon og rivaliseringen mellom Jermaine og Michael Jackson. 

Wilson-brødrene i Beach Boys gjorde det ikke lett for seg selv. 
Robin Gibb forlot The Bee Gees etter å ha kranglet med Barry. 
Det var bare så vidt John Fogerty møtte opp i storebror Toms begravelse etter konfliktfylte år i Creedence Clearwater Revival. 

David og Mark Knopfler i Dire Straits sluttet å snakke med hverandre. 
Det samme gjorde Don og Phil i Everly Brothers. 
Jonas Brothers trengte terapi. 

Noen splittes i to, som UB40. 
De har vært en suksess med mer enn 50 singler på listene og oppgir å ha solgt 100 millioner album, mens Wikipedia opererer med mer beskjedne 70 millioner. 
Uansett er det mange. 

Du måtte holde deg langt unna en radio på 80-tallet for å unngå deres reggaeversjoner av «Red red wine» og «I got you babe», og de fortsatte inn i 90-tallet med den gamle Elvis-låten «(I can't help) 
Falling in love with you». 

Siden var det helst samlealbumene som solgte bra, men i fjor seilte de opp til andreplass i Storbritannia med albumet «A real labour of love». 

Det vil si, platen var ikke med UB40. 
Den var med UB40 featuring Ali, Astro and Mickey. 

I 2008 forlot nemlig vokalist Ali Campbell bandet han hadde vært med å starte 30 år tidligere. 
Ikke lenge etter fikk han følge av Mickey Virtue, mens Terence «Astro» Wilson hoppet av i 2013. 

Ali hadde mistet tilliten til bandets forretningsfolk. 
Han ville sparke dem, men storebror Robin sa nei. 
Ali sluttet, og Robin hentet inn en tredje bror, Duncan, som ny vokalist. 

«Jeg lente meg tilbake i fem år og så på at min bror Duncan myrde sangene mine», uttalte Ali siden. 
Deretter gjenerobret han bandnavnet for å «redde ettermælet». 

Mickey trakk seg brått i fjor, mens de to andre holder det gående som som UB40 featuring Ali Campbell & Astro. 

Samtidig kommer det gjenværende UB40 nå med et nytt album, seks år etter sitt forrige. 
Medlemmene er Duncan Campbell, Robin Campbell, James Brown, Earl Falconer, Norman Lamont Hassan, Martin Meredith, Tony Mullings, Laurence Parry og Brian Travers. 

De åpner med duvende reggae og blåsere i «The keeper», men avhopperen Ali har et poeng: 
Duncan er ikke verdens beste vokalist. 

I de fire neste låtene henter de inn hjelp. 
Pablo Rider og Slinger var gjester også den gang freden hersket i bandet. 
De får følge av Birmingham-rappern Gilly G og jamaicanske Kabaka Pyramid. 

Videre avslutter de i selskap med Hunterz, som har spilt med bandet før. 
En fin låt med et budskap om å gjøre mer enn å gråte over nøden. 

På «You haven’t call» klarer Duncan seg alene, i en sang Robin skrev til ham for drøyt 20 år siden inspirert av Gregory Isaacs. 
Seks minutter blir for langt. 

«What happened to UB40» er et passende spørsmål å stille, uten at kuttet gir svar på det. 
«Bulldozer» bringer tankene hen på Asian Dub Foundation og deres ragga. 

«Poor fool» er skrevet av Duncan, som også står bak «I’m alright Jack». 
Disse er en reise tilbake til UB40s tidlige, politiske brodd og samtidig en helhjertet støtte til Jeremy Corbyn og Labour. 

Ali har også uttalt at han heller den veien, samtidig som han støtter Brexit. 
England er et splittet land, og UB40 er et splittet band. 

Beste spor: 
«I’m alright Jack», «Gravy train», «All we do is cry». 
