Rock'n'roll inn til beinet
Rocken er ikke død uten folk som Petter Baarli, men den ville vært adskillig kjedeligere. 

La oss krysse fingrene for at han holder det gående i mange år til. 
I forhold til 72 år gamle Keith Richards er han jo uansett bare barnet. 
I fjor feiret Baarli 50-årsdagen sin, på stamstedet Mr. 
Pizza på Torshov i Oslo. 
Hvor ellers? 

Samtidig markerte han dagen med singlen "Lucky day". 
Den er med her, med Kula på trommer og Jørgen på bass. 
Hvem ellers? 

Kula er Runar Johannessen, og Jørgen heter Granholt-Henriksen til etternavn. 
Begge er gamle kompiser av Baarli. 
Hva ellers? 

This is my lucky day, may it never go away 

Cause 
I hit the jackpot today 

Baarli går rett på sak. 
Sangen er som hentet ut fra pønkens gullalder, pluss et nikk til vokalisten i salige Slade: 
I'm gonna hold her, like the voice of Noddy Holder. 
You know nothing comes close to that. 

Fra samme periode har vi Stein Groven, som dro til London og spilte pønk. 
Siden vendte han hjem som Casino Steel og gjorde det stort som countrysanger, men han har ikke glemt gamle kunster og spiller i The Last Rock 'n' Roll Band sammen med Baarli.Her korer han blant annet på åpningskuttet "Penguin song", sammen med noe som høres ut som pingviner. 
Låten er akkurat så steintøff og så underholdende som den skal være når Baarli drar i gang soloalbum nummer to. 

Det forrige het "You Petter B. Goode" og kom for to år siden. 
Mannen har sans for platetitler. 
Denne gang har han stjålet den berømte avskjedsreplikken til Clark Gable som Rhett Butler i "Tatt av vinden". 

Har forresten noen laget kampsanger for pingviner før? 
"Penguin song" er trolig en av låtene han skrev under fjorårets Berserk-ekspedisjon til Sydpolen. 

I'm a bird, but 
I can't fly 

So I'm stuck here for a long, long while 

We're the penguins, we will stand our ground 

We're the penguins, nothing's gonna bring us down 

Oh no no, we'll never go 

Hvis ikke hockeylaget Pittsburgh Penguins øyeblikk adopterer denne, kjenner de ikke sin besøkelsestid. 

Baarli har lang fartstid i norsk rock. 
Han var med på å danne Backstreet Girls i 1984 og er fortsatt aktiv der. 
Trommis-bror Bjørn Terje sluttet i 2006, men er med på flere kutt her. 

I 2003, på oppfordring av Ottar Stangeland i forkant av Stavanger punkrockfestival, var Petter Baarli med på å sette sammen Valentourettes for å hylle avdøde Joachim "Jokke" Nielsen. 
Kula er også med der. 

Baarlis venner kommer og går på platen. 
Backstreet-bassist Dan Thunderbird er med på "Welcome enjoy", mens Honest John Plain (The Last Rock 'n' Roll Band, The Boys) er gitarist på Stones-aktige "Go with your lover". 
Der finner vi også Glen Matlock, den første bassisten til Sex Pistols. 

Mye dreier seg om å ha det moro. 
Introen på "Somewhere girl" er fra "Surfin' bird", selve sangen er basert på "Red River Valley" og utgangen er den amerikanske nasjonalsangen. 

"Smash 'em down", en saktegående slavegjengsang, er et unntak fra platens tut og kjør. 
Pusterommet varer i tre minutter, før den tidligere Georgia Satellites-vokalisten Dan Baird slutter seg til Baarli på "Drive on". 

Det er i det hele tatt en imponerende gjeng han har samlet. 
Vi har ikke engang nevnt størrelser som Daniel Røssing (pianist for Chuck Berry) og Paul-Ronney Angel (bakgrunn fra engelske Godfathers og Urban Voodoo Machine). 

Selv gjør Baarli lite ut av dette. 
Ingen "featuring"-merking her. 
I bunn og grunn kunne vel han og broren ha pløyd seg gjennom låtene på egen hånd. 
Beinhard rock'n'roll ville det uansett blitt. 

Beste spor: 
"Penguin song", "Laughing my life away", "Lucky day", "Go with your lover". 
