Her er den nye favorittfilmen din - uten bilder
The White Birch tilbake etter ni år. 

ALBUM: 
Glem sakte-tv, dette er saktemusikk. 
Det tar for eksempel ca 30 sekunder før du skjønner at «The Weight Of Spring» er i gang, men så kommer den varsomme stemmen til Ola Fløttum nærmest snikende. 
Og - det føles som om tida har stått stille siden forrige album, fantastiske «Come Up For Air» - for ni år siden. 

Et halvt år etter utgivelsen var det slutt - etter en konsert på en festival i Polen, og etter ti år som band. 

Filmmusikk 
I mellomtida er det godt mulig at du har hørt Ola Fløttums musikk uten å vite det - dersom du har vært innom en kinosal. 
Han har satt sin signatur på filmer som «Reprise», «Oslo 31. august» og snart aktuelle «Louder Than Bombs» av Joachim Trier, Ola Giævers «Fjellet» og «Mot naturen» og Ruben Östlunds «Turist». 

Filmaktig 
Og det føles litt som om Fløttum har hatt en eller annen film i tankene også når han har spilt inn disse 12 låtene - for øvrig med hjelp fra musikerne Ole-Henrik Moe (fiolin, bratsj og sag), trommis Pål Hausken og Morten Barrikmo (klarinett) og de tre kvinnestemmene Ingrid Olava, Susanna Wallumrød og Ellen Dorrit Petersen. 
Fløttum spiller sjøl piano. 

Som sist er det tyske Glitterhouse som gir det ut. 

Stemninger Igjen handler det om stemninger, der Moes strenger og Fløttums stemme er omtrent like viktige - som på fabelaktige «Solid Dirt» - ikke minst takket være strykearrangementene. 
Påfølgende «Lamentation» er nærmest opptempo, men det varer ikke lenger enn til neste spor, nydelige «Winter Bride». 

Den samme totalt avslappende følelsen kommer tilbake i «Lay Me By The Shore», men først følger tre låter med kvinnelig vokalfølge etter hverandre. 

Og - det har albumet godt av. 

Smelter sammen Ingrid Olava legger seg på samme, tilbakelente linje i tittellåten «The Weight Of Spring», mens Susanna Wallumrød er forsiktig til stede på «The Hours» og Fløttum og samboeren, skuespilleren Ellen Dorrit Petersen, nærmest smelter sammen på «Lantern». 

Det er drømmende og nesten hypnotiske lydlandskaper, dette, på Fløttums premisser og ulikt det meste annet som gis ut. 

Og - den som har tid til å lytte får sin belønning. 
