Bokanmeldelse:Linda Boström Knausgård: 
«Velkommen til Amerika» 

Linda Boström Knausgård fortsetter å utforske sinnets grenseland i sin nye bok. 

Norske lesere kjenner henne godt som Linda - kona til Karl Ove Knausgård og sentral i hans selvbiografiske verk «Min Kamp». 
Nå er hun snart ekskona til Knausgård. 
Men hun er først og fremst forfatter. 

Som i forfatteren Linda Boström Knausgårds forrige bøker på norsk, «Grand Mal» og «Helioskatastrofen», blir vi også denne gangen introdusert for mennesker som strever med å takle psykiske problemer. 

Hovedpersonen denne gangen heter Ellen, og hun har helt sluttet å snakke. 
Verken på skolen eller hjemme lykkes noen med å få et ord ut av henne. 
Broren hennes isolerer seg også, spikrer seg bokstavelig talt inne på rommet sitt for å jobbe med musikk. 
Mens skuespillermoren er vennlig, men også fjern og selvsentrert. 
Ellens kjærlighet og beundring for moren er like dyp og bestandig som hennes engstelse for den voldelige og uforutsigbare broren. 

Men først og fremst er det nok faren hennes som preger Ellens liv. 
Den psykisk syke faren som lå død hjemme hos seg selv i tre uker før en sykepleier fant ham, fortsetter å hjemsøke Ellen. 
En dag sitter han kanskje i stolen på rommet hennes og vil prate, for eksempel. 

Om forfatteren: 

Ellen er et skadet barn, et barn som har påtatt seg altfor mye av andres angst og problemer, og som søker trøst i mørket og tilbaketrukketheten. 
Samtidig vil hun jo ikke skuffe moren som alltid insisterer på at «vi er en lys familie». 

Og som ignorerer bekymringsmeldingene fra skolen når det gjelder Ellen. 
Slik blir dette også en fortelling om voksnes selvbedrag. 
Ellen prøver faktisk å flytte på noen grenser i sitt forhold både til moren og broren, men den grunnleggende følelsen av å være truet endrer seg ikke. 

Det er en ganske hudløs liten roman dette, sentrert rundt tunge temaer som ensomhet, isolasjon, angst og tvangstanker. 
Likevel møter vi en fortellerstemme i Ellen som fremstår som påfallende rolig og nærmest hverdagslig, tematikken til tross. 
Bokens scener skildres på impresjonistisk vis, av en forfatter som virkelig kan skrive. 

For den som har litt kjennskap til Linda Boström Knausgårds liv, ikke minst slik det er fremstilt i bøkene til han som nå er i ferd med å bli hennes eksmann, Karl Ove Knausgård, er det selvsagt vanskelig å ikke lese mye av denne sykdomsskildringen selvbiografisk. 

Det er ingen hemmelighet at forfatteren selv har slitt med psykiske problemer. 
Men at en sykdom fremstår som troverdig og kanskje selvopplevd, gjør den ikke nødvendigvis mindre kunstnerisk interessant. 
I hvert fall ikke når forfatteren heter Linda Boström Knausgård. 
Smidig oversatt til norsk av Monica Aasprong. 

SINDRE HOVDENAKK 
