Super Smash Bros. for Wii U
Galskap satt i system. 

Da spillskaper Masahiro Sakurai skapte Super Smash Bros. til Nintendo 64 i 1999 banet han samtidig vei for et popkulturelt fenomen; figurer fra ulike spill møttes til dyst i kamp. 
Det store spørsmålet alle lurte på kunne endelig bli besvart. 
Hvem er tøffest? 
Min eller din favoritthelt? 

Konseptet er nærmest uendret på femten år. 
Målet er å slå motstanderne ut av kartet. 
Jo mer skade hver enkelt spiller har, jo lettere er det å slå nettopp den figuren ut av brettet. 

Super Smash Bros. for Wii U er likevel ikke et voldelig spill, med et tungt fokus på tegneserieaktige figurer og overdrevne kampsituasjoner er det tempoet som er det drivende elementet i spillopplevelsen. 

I tillegg til et bredt utvalg spillhelter, og spillskurker, fra Nintendos rikholdige katalog, utkjempes kampene på plattformbrett inspirert av spillene. 

Mario, F-Zero og Zelda-spillene er bare noen av dem som er med. 
De uberegnelige og omskiftende omgivelsene tilfører et hektisk element som gjør spillet svært uoversiktlig for helt ferske spillere. 

Forsterket galskap med åtte spillere 

Borte er forgjengeren enkeltspillerhistorie «Subspace Emissary». 
Ikke et stort tap, men muligheten til å variere spillopplevelsen er blitt mindre. 
En rekke spilltyper fra tidligere i serien er likevel med. 
«Special Brawl» er med fra 2008-utgaven, hvor spillere kan tilpasse reglene i hver enkelt kamp. 
Vil du være enormt stor, ha kaninører, eller bli slått ut på første slag – muligheten til å tilpasse konkurransen åpner for mange morsomme spillkvelder med venner. 

«Smash Tour» er et brettspill hvor det er mulig å samle oppgraderinger, våpen og figurer. 
Spillerne som deltar i brettspillet møtes til dyst ved veis ende, men denne delen av spillet innbyr ikke til konkurranse og er rett og slett ikke veldig morsomt. 

Viktigst av de nye spilltypene som er med i Super Smash Bros. for Wii U er støtte for åtte spillere på en skjerm. 
Det betyr at, om du har tilstrekkelig med kontrollere, du kan invitere syv venner til å kjempe mot hverandre på ekstra store kart. 
Galskapen blir forsterket med så mange med på leken, opplevelsen av moro likeså. 

Kjernen i Super Smash Bros.-spillene er polert og forbedret med årets Wii U-utgave. 
Enkelte elementer er fjernet, og noen av de nye spilltypene som er lagt til er ikke tilstrekkelig morsomme til å bygge opp totalopplevelsen. 

Heller ikke Amiibo-figurene, som gjør sitt inntog på konsollen med dette spillet, tilfører en unik opplevelse. 
Hver figur har en NFC-chip som kan kommunisere med Wii U-konsollen, hvor en personlig figur kan tas med til andre og oppgraderes etter hvert som den blir brukt i spillet. 
Konseptet er et åpenbart forsøk på å skape mersalg for Nintendo, men hvordan Amiibo vil fungere med fremtidige spill er lite kjent. 

Fargene, eksplosjonene, de mange figurene og brettene, alt byr på en hyperaktivt sukkerfest hvor Wii U-konsollen rent teknisk viser seg fra en sterk side. 

Forbedrede nettspillmuligheter gjør at det også er morsomt å spille Super Smash Bros. for Wii U alene, men den opplevelsen kan ikke måle seg med ekte konkurranse mellom venner i en litt for trang sofa. 
