Far Cry 4
Galskap og frie tøyler i Himalaya. 

Helt siden seriens første kapitel i 2004 har Far Cry-spillene inneholdt stadig større spillverdener og for hvert spill har spilleren fått mer frihet til å utforske de fiktive landene etter eget forgodtbefinnende. 
I Far Cry 4 kombineres humor, kløktig historiefortelling, og godt utnyttede tekniske muligheter, til et massivt spillverk som oppnår nærmest alt det utviklerne setter ut for å oppnå. 

Ajay Ghale, en helt vanlig fyr, reiser til hjemlandet Kyrat for å spre sin mors aske. 
Og vips, på samme måte det forrige spillet i serien også sparket i gang sin fortelling, blir Ghale blandet inn i både storpolitikk og galskap. 
Farene truer når Ghale blir dratt rett inn i den pågående maktkampen mellom diktatoren Pagan Min og opprørerne i Golden Path-gruppen. 

Bygges på et solid fundament 

Likhetstrekkene til forgjengeren mange. 
Størrelsen på spillverdenen er omtrent den samme, og om vi ser bort ifra at hele historien ikke foregår på en tropisk øy, men i et fjellandskap, er også spillets grunnleggende funksjoner svært like. 
Det er snø i stedet for sand og høye fjell i stedet for strender, det er et paradis på jord med en mørk hemmelighet. 

Pagan Min er ikke like rabiat som Vaas, skurken i Far Cry 3. 
De er to svært ulike figurer bygd opp rundt nær Shakespeare-aktige stereotyper. 

Det betyr også at Pagan Mins motiver, ønsker og mål, påvirker fortellingen på en hel annen måte. 
Dette er en av Far Cry 4 sine sterkeste kort, ettersom de mange historiene og sideoppdragene som fyller Kyrat etter hvert bygger opp en opplevelse som holder spenningen på topp helt til spillets avgjørende øyeblikk. 

Med Far Cry 4 har Ubisoft perfeksjonert oppskriften til åpne, voksne, morsomme og drøye actionspill. 

Og på nestegenerasjonskonsollene Playstation 4 og Xbox One ser Kyrat også usedvanlig vakkert ut, uten de tekniske problemene som har preget Assassin's Creed: Unity. 
Landet er en cocktail av de mest kjente trekkene til Nepal, Thailand og Tibet, hvor både kultur og religion gjennomsyrer den visuelle fremstillingen. 

Tempelruiner og små landsbyer ligger pakket inn mellom høye snødekte fjell. 
Og menneskene, noen av dem handelsmenn med en stokk i hånda på vei mellom utpostene, lever under en konstant trussel. 
For ikke å snakke om dyrelivet som utgjør en alvorlig fare, også for hovedpersonen Ajay. 

Tonnevis av oppdrag 

I alt dette har utviklerne plassert en imponerende mengde aktiviteter for spilleren, fra de store oppdragene som endrer landets historie til de små gjøremålene som knytter spillverdenen sammen. 

På vei fra et sted til et annet blir du raskt blandet inn i noe nytt. 
Det er en utfordring å holde fast på ett oppdrag når du vil hjelpe den gamle kvinnen langs veien. 

Tiden flyr med andre ord svært fort når du spiller Far Cry 4, og et forsiktig estimat er at de fleste vil bruke omkring 30 til 40 timer på å fullføre spillet. 

Med oppgraderinger, bakgrunnshistorier og hjelpemidler, alt formidlet og forklart gjennom et veldesignet brukergrensesnitt og menysystem, imponerer utvikleren Ubisoft meg. 
Omfanget av hovedfiguren Ajay sine egenskaper er nok en av spillets svakeste punkter, flere muligheter til å forme ham og hans kunnskaper om våpen og omgivelser ville vært en fordel, men måten hele spillet er sydd sammen på har et tydelig stempel av både kjærlighet og kvalitet. 

Alt blir bedre med en god venn 

Å kaste inn en venn i alt dette høres først unødvendig ut. 
Og spillets fungerer utmerket alene, men å samarbeidet med en annen spiller over nett har eksepsjonelt mange fordeler i Far Cry 4. 

Bare det å utforske fjellandskapet, og galskapen, er en opplevelse som er verdt å dele. 

Først da blir det også tydelig at utformingen av Kyrat og alle dets muligheter er konstruert for å fungere med flere spillere. 
Og for dem som heller vil konkurrere mot andre spillere er mulighetene også til stede med et standardisert utvalg av kompetitive konkurranser. 

Fra kjøretøy med plass til to, hvor en skyter og den andre kjører, til hvordan fiender reagerer på snikangrep og oppbygningen av utposter. 
Til og med noen av de større dyrene som vandrer i fjellsidene er kun mulig å overvinne med flere. 
Koordinasjon mellom spillere er like viktig som samarbeidet i motstandsgruppen Golden Path i landet som er herjet av interne konflikter og borgerkrig. 

Enorm frihet til å velge din egen vei 

Du som spiller tvinges ikke til å følge ett fastsatt narrativ, for motstandskampen mot Pagan Min ledes av to markante skikkelser. 
Både Amita og Sabal vil styrte Pagan Mins brutale regime, men deres veier er svært ulike. 

En ny vei for landet eller en konservativ tilbakevending til tradisjonelle verdier? 
Det viser seg at det å velge mellom de to ikke er så lett og åpenbart. 

Denne friheten i å velge en moralsk vei for opprøret mot Pagan Min skiller Far Cry 4 for forgjengeren, hvor valgene har større innflytelse på omgivelsene enn før, og konsekvensene ikke alltid åpenbarer seg før senere i spillets historie. 

For noen kan fortellingen, og humoren, fremstå som ironisk og pretensiøs, for i det fiktive landet Kyrat har galskapen fått gro fritt. 
Det er i skjæringspunktet mellom dette og friheten hver enkelt spiller har i møte med historien at Ubisoft har funnet gull. 

Far Cry 4 følger Ajay Ghale fra en uberørt mann til en nærmest spirituell kriger i en verden fylt av revolusjon og selvironi. 
Overraskelsene venter rundt hver en sving, om du vil oppsøke dem er opp til deg selv. 

Har du spilt «Far Cry 4»? 
Del dine meninger om spillet i kommentarfeltet. 
