Filmanmeldelse:«DIVERGENT-SERIEN: ALLEGIANT» 

Fansen får definitivt sitt. 
Mer kritiske til «Divergent-serien» vil mene dette er uhyre gjennomsnittlig. 

USA. 
Regi: 
Robert Schwentke. 
12 år. 
Med: 
Shailene Woodley, Theo James, Naomi Watts, Jeff Daniels, Zoe Kravitz. 

Å dele en avsluttende roman-finale i to filmer, mani som startet med «Harry Potter» og ble utforsket (tildels utnyttet) i serier som «Twillight» og «Hunger Games». 

Nå er vi i gang med finalefilm nr. 1 (nr. to kommer i juni neste år) i «Divergent»-serien, basert på Veronica Roths romaner. 
De innledende «Divergent» og «Insurgent» kom i 2014 og 2015. 

OK: 
Vi befinner oss i en ødelagt verden etter atom-apokalypsen. 
I Chicago er det imidlertid overlevende, som organiserer seg som best de kan. 
Organiseringen har sine svake sider, maktposisjoner et spørsmål om - ja, akkurat: makt, blodtørsten ikke akkurat avtakende. 

Unge mennesker med ansvarsfølelse finner ut at de må utenfor Chicagos murer for å redde seg selv og sin by med sine kjære. 
Der ute finner de andre byer med mer avansert teknologi enn hos dem selv, mer og flere maktstrukturer, nye utfordringer. 

I det hele tatt: 
Er han «Divergent»-hektet i utgangspunktet, er dette en helt nødvendig film, som til tross for sine åpenbare svakheter vil bli svelget rått. 

Gjennom mer nøkterne briller vil man se en film som er beregnende kommersiell, som avsvekker en del av den opprinnelige sosiale spenningsstrukturen i Roths bøker, som spinner ufortrødent på helt opplagte poenger, som tar ulogiske snarveier og av og til blir sanseløst sentimental. 

Samtidig: 
Her er tekniske fiksfakserier og gangbar action, også. 

«Divergent-serien: 
Allegiant» har norsk kinopremiere fredag 18. april. 
