Sola skinner over Minneapolis igjen
Jayhawks-sommeren er et ekko av de tre b-ene. 
Beach Boys, Beatles og Byrds. 

Uten Mark Olson er en av veggene i Jayhawks-huset borte, men de har likevel klart seg bra uten ham før. 
Han var med på de fire første platene, ikke på de tre neste, før han var tilbake på "Mockingbird" i 2011.Denne gang må Gary Louris igjen ta vokalen alene, og det er her Olson savnes. 
Harmoniene de to skaper sammen, er noe spesielt. 
Men Marc Perlman, Tim O'Reagan og Karen Grotberg er med, pluss Peter Buck og Tucker Martine som produsenter. 

Minneapolis-bandet åpner med vakre "Quiet corners & empty spaces", lyden av en evig sommer. 
Så har de bokstavelig talt "Lost the summer" på neste kutt, før den er tilbake på "Lovers of the sun". 

Det er noen kutt her jeg hadde klart meg uten, men til gjengjeld er det svært mye som smaker av klassisk Jayhawks. 

Beste spor: 
"Quiet corners & empty spaces", "Lovers of the sun", "Leaving the monsters behind", "The dust of long dead stars". 
