Apple MacBook
Minimalisme tatt til det ekstreme eller et perfekt kompromiss? 

Kan man bruke en bærbar med bare én port? 
Går det an å skrive på et så tynt tastatur? 
Og kan det være noe futt i en så slank maskin? 
De kritiske spørsmålene haglet etter at Apple lanserte sin nye, minimalistiske 12-tommer MacBook tidligere i vår. 

Apple har aldri vært redde for å gå nye veier og forkaste det de mener er utdatert teknologi. 
Det ble ramaskrik da de i 2008 lanserte MacBook Air; en syltynn bærbar Mac uten optisk stasjon. 
Hvordan skulle man få installert programvare da? 
I dag laster vi det meste ned fra internett i stedet. 

Med den nye MacBook-en bryter de igjen tradisjoner i jakten på den ultimate portable datamaskinen. 
Denne gangen er det kabler som må til pers. 
Men har Apple gått for langt denne gangen, eller har de nok en gang satt standard for fremtidens bærbare PC? 

God som gull 

Selv om den nye MacBook-en fortsatt har det klassiske MacBook-særpreget med unibody-design i aluminium, er den vesentlig annerledes enn andre Apple-bærbare. 

Det mest iøynefallende er naturligvis størrelsen. 
Med en tykkelse på 1,3 centimeter og vekt på drøye 900 gram, ser den mer ut som en iPad når lokket er klappet igjen. 

Den er omtrent like hendig å ha med seg ut på tur; lett å smette opp og ned av sekken eller veska på flyet, hotellrommet eller en pressekonferanse. 
Det er akkurat den målgruppen Apple sikter seg inn på også. 

At MacBook-en har et visst design-appell forsterkes av at du kan få den i forskjellige farger. 
Den vanlig sølvgrå, en mørkere «stellargrå» og gull - så du kan matche den med din iPhone eller iPad. 

Gullfargen er lekrere i virkeligheten enn det som kanskje kommer frem på bilder; dusere og langt i fra glorete. 

Retina-skjerm 

Nesten alt, både utvendig og innvendig, har blitt redesignet for å gjøre MacBook-en så tynn og lett som mulig, samtidig som den fortsatt skal kunne brukes som en fullverdig bærbar PC etter dagens standard. 

Det har Apple også i stor grad klart å oppnå, selv om det ikke er helt uten kompromisser. 

MacBook Air er også slank, men har lav skjermoppløsning til 2015 å være, både 11- og 13-tommeren. 

MacBook-en har på sin side en høyoppløst Retina-skjerm på 12 tommer med oppløsning på 2304x1440 piksler. 

Det finnes bærbare PC-er med enda høyere oppløsning, men det er allikevel sylskarpt, og vi klarer ikke skille pikslene fra hverandre. 

Skjermen leverer ellers den kvaliteten vi forventer i denne prisklassen; den har meget god innsynsvinkel både horisontal og vertikalt, topp fargegjengivelse og kontrast og er dessuten svært lyssterk. 

Nesten flatt tastatur 

Den nye MacBook-en har et tastatur i full størrelse, men det er ikke som vi kjenner det fra andre bærbare Mac-er. 
Det har enda flatere taster som såvidt stikker opp fra chassiset. 

Apple har byttet ut den tradisjonelle saksemekanismen med en såkalt sommerfuglmekanisme, som gjør at tastene går rett opp og ned uansett hvor på tasten du treffer. 
Dette gjør at tastetrykk blir registrert selv om du bare treffer ytterkantene, noe som ikke alltid er tilfellet med den andre løsningen. 

Det ser ut til å være ulike oppfatninger om hvor behagelig tastaturet er å skrive på. 
Forskjellen er umiddelbart merkbar, men vi hadde ingen problemer med å bli vant det. 

Det som krevde mest tilvenning var ikke at vandringen (tastetrykket) var kortere, men at tasteoverflaten er større, så tastene ikke lenger lå helt der vi trodde. 
Akkurat det opplever vi likevel som en forbedring med tanke på treffsikkerheten. 

Det tok ikke lang tid før vi følte at vi skrev kjappere, selv om vi i skrivetesten på 10FastFingers.com fikk omtrent like resultater: 94 ord i minuttet på den nye MacBook-en, med tre feilskrevne ord. 
På MacBook Air med tykkere og mindre taster, ble resultatet 93 ord i minuttet, også med tre feilskrevne ord. 

Om det er én ting vi har å utsette på det nye tastaturet, er det at opp- og nedover-pilene er i overkant smale. 

Ny styreflate 

I tillegg til nytt tastatur kommer MacBook-en med en helt ny styreflate. 

I motsetning til før har den ingen bevegelige deler, men kan simulere følelsen av et klikk ved hjelp av vibrasjoner. 
Dermed kan du også trykke hvor som helst på overflaten, oppe som nede, og den vil fungere. 

Den er også trykksensitiv, og kan registrere hvor hardt du trykker og utføre ulike handlinger på bakgrunn av dette. 
Flere av Apples egne programmer støtter allerede dette. 
I Safari kan et hardt klikk brukes til å slå opp ord i Wikipedia eller forhåndsvise nettsider. 
I Finder kan du forhåndsvise innhold i dokumenter. 
I QuickTime kan du spole raskere med spoleknappen. 

Det tar noen forsøk å lære seg hvordan det harde klikket aktiveres, men vi opplevde dette som kjempepraktisk, ikke minst tidsbesparende med tanke på at man slipper de ekstra klikkene eller tastetrykkene for å utføre oppgavene på «vanlig» måte. 

Selve styreflaten er veldig bra som før, enda litt større, svært presis og ikke minst rik på funksjonalitet. 
Apple er i en klasse for seg selv her. 

Bare én port 

Du kan ikke unngå å legge merke til at sidene på den nye MacBook-en er nesten helt fri for åpninger. 
På høyre side finner vi en hodetelefon-utgang, på venstre side en skarve USB-port. 

Dog ikke en vanlig USB-port, men den nye USB Type-C, som vi kommer til å se mer av i tiden fremover. 

USB-C er altså ny standard som er mer allsidig enn før, da den kan brukes til både lading, skjermtilkobling og dataoverføring. 
I tillegg spiller det ikke noen rolle hvilken vei du stikker kontakten inn i porten. 

Selv om det er mange fordeler med USB-C, er det noen ulemper også. 
Standarden er helt fersk, så det eksisterer i grunn ikke noe økosystem med kompatibelt utstyr. 
Flere produsenter har annonsert tilbehør, men det meste kommer ikke før til sommeren. 

Så hvordan får du koblet til eksisterende utstyr? 
Jo, da må du bruke en adapter. 
I skrivende stund er det bare å få tak i fra Apple, og det er ikke akkurat noen billig affære. 

Apples adaptere starter på 150 kroner for en overgang til vanlig usb. 
Skal du koble til en skjerm eller ha en usb-port tilgjengelig samtidig som du lader, må du kjøpe en multiportadapter til - hold deg fast - 779 kroner. 
Og har du både HDMI- og VGA-skjerm, må du ha to separate. 

Siden flere enheter nå begynner å komme med USB-C, blant annet Googles nye Chromebook Pixel, vil det trolig dra med seg markedet, noe som vil bidra til at det raskere blir bransjestandard. 

Samtidig synes vi Apple godt kunne puttet én USB-C-port på hver side, slik at man har mulighet til å lade samtidig som man kobler på tilleggsutstyr. 
Nye Chromebook Pixel har jo to, selv om den igjen er tykkere og større. 

For eksempel opplevde vi det som et irritasjonsmoment da vi kom på jobb og skulle overføre bilder fra et minnekort, men måtte vente siden maskinen var tom for strøm. 

Når det er sagt er det ikke et like stort behov for å plugge i utstyr som tidligere. 
Man har fått trådløs mus som bruker Bluetooth, bildet sender mange via AirPlay/Chromecast og mange digitalkameraer har fått WiFi-støtte slik at man ikke trenger kortleser. 

Dessverre er det ikke alle de trådløse alternativene fungerer like godt. 
Å koble vårt trådløse Sony-kamera sammen med MacBook-en krever såpass mange menytrykk på kameraet at vi heller foretrekker å bare plugge det i maskinen. 

Apples ambisjon er helt klart å dytte oss inn en fremtid som er trådløs, men fra et praktisk ståsted, vil ikke alle være helt klare for den hverdagen ennå. 

Ytelse 

MacBook-en drives av Intels nyeste Core M-prosessor. 
Det er en betydelig mindre prosessor enn den vi har sett i bærbare PC-er til nå, noe som bidrar sterkt til at 12-tommeren er så liten som den er. 
Core M kan også kjøres uten vifte, hvilket betyr at MacBook-en også er helt stillegående. 

Kompromisset er imidlertid at maskinen ikke akkurat er noen arbeidshest. 
Måler vi ren prosessorytelse, havner den et godt stykke bak en to år gammel MacBook Air og flere aktuelle konkurrenter som Dell XPS 13 og Lenovo Yoga 3 Pro. 

Vi opplever den likevel ikke så treg som testresultatene skulle tilsi. 

Det meste vi har gjort har gått overraskende smidig, selv når vi har presset den ganske hardt med typiske hverdagslige oppgaver som surfing med mange åpne faner i Safari, dokumentskriving i Pages, bilderedigering i Bilder-appen og Spotify-musikk spillende i bakgrunnen. 

Vi hadde heller ingen problemer med å redigere en 1080-film i iMovie, selv om den henger litt mer enn vår 2013-utgave av MacBook Air. 
En lynrask SSD veier nok litt opp for den manglende prosessorytelsen. 

Men la det være helt klart: 
MacBook-en egner seg ikke spesielt godt til avansert foto- og videoredigering, eller spilling for den saks skyld. 
Det gjelder dog de fleste ultrabærbare. 

At maskinen ikke har vifte, innebærer for øvrig også at den av og til blir varm under tyngre oppgaver, ikke glovarm, men såpass at du vil merke det når du har maskinen på fanget. 
Det blir heldigvis raskt kjølig når du stopper det du holdt på med. 

Batteritid 

Apple klarte ikke å få plass til et vanlig batteri i den nye MacBook-en, så de måtte komme opp med en ny design hvor batteriet er lagdelt og fyller opp hver eneste krik og krok på innsiden som ikke brukes av andre komponenter. 

Selskapet hevder det gir en batteritid på 9 timer surfing og 10 timer videoavspilling i iTunes. 

I vår test, med gjentakende avspilling av et 720p-videoklipp, ender vi opp på 404 minutter, rundt 6 timer og 45 minutter, noe som er ganske bra for denne typen bærbar datamaskin med høyoppløst skjerm; omtrent samme batteritid som vi fant hos Dell XPS 13 i vinter. 

Den banker Lenovo Yoga 3 Pro, som har samme vifteløse prosessor, med over to timer. 
Best batteritid er det imidlertid fortsatt MacBook Air som leverer, over 12 timer holdt den da vi testet den sist. 
Med lavoppløst skjerm er det dog ikke så rart. 

Hvor mye batteritid man får, avhenger selvfølgelig av bruken, men ved normal bruk skal MacBook-en fint klare å holde en hel arbeidsdag. 

En fiffig detalj: takket være at USB-C leverer strøm begge veier, kan du lade maskinen opp med en nødlader dersom du ikke er i nærheten av en stikkontakt. 

Konklusjon 

Synes du det er et problem at nye Macbook bare har én USB-port? 

(Avsluttet) 

På spørsmålet innledningsvis om Apple med den nye MacBook-en har tatt minimalismen til det ekstreme, eller om de har satt ny standard for fremtidens bærbare PC-er, er vel svaret egentlig «ja, begge deler». 

MacBook-en har så godt som alt vi ønsker oss fra en ultrabærbar: en lekker og fjærlett design, god byggekvalitet, godt tastatur i full størrelse, presis styreflate, skarp og flott skjerm samt et batteri som holder gjennom arbeidsdagen. 

Selv om den etter vår mening har god nok ytelse for de aller fleste, er den ingen kraftplugg. 
Men den er lydløs. 

USB-C er en glimrende løsning som kommer til å bli den ene USB-porten til å herske over dem alle, men vi er ikke helt der ennå. 
Å ha bare én port er også en ganske drastisk endring som vil by på problemer for mange. 
Det er dessuten dyrt for adaptere, som en del trolig kommer til å ha behov for. 

Valget hadde nok vært lettere å svelge om Apple hadde lagt ved en adapter i esken. 
12.590 kroner er tross alt en ganske høy inngangspris. 

Selv om Apple mener MacBook-en «passer perfekt inn i vår stadig mer trådløse verden», er det ikke alt man kan gjøre bedre trådløst enn kablet per i dag, selv om vi stadig nærmer oss. 
Det faktumet bør du være helt inneforstått med før du eventuelt kjøper denne maskinen. 

Apple MacBook - 1,1GHz DC 8GB 256GB 12" 
