Deerhunter:Gjennomgående flotte sanger 

Sol og mørker skygger fra Atlanta-bandet. 

Deerhunter: "Why hasn't everything already disappeared?" (4AD/Playground) 

18 år og åtte album inn i tilværelsen til Deerhunter er det vanskelig å gjette hva du vil få denne gang. 
Kunstpønk? 
Garasjerock? 
Indie? 
Psykedelisk pop? 
Eksperimentell støy? 

Majestetisk godlyd er ikke det svaret jeg ville satt pengene på, men det er hva åpningen "Death in midsummer" er. 
Cembalo, piano og stemmen til Bradford Cox. 
Det tetter seg til mens Cox synger om døde venner som jobbet livet av seg, men solskinnet blir værende. 

På "No one’s sleeping" sørger blåserne for godfølelsen. 
Det er uro og vold, men freden venter. 
"Element" har en mørk tekst, men nydelige partier. 

"What happens to people?" er enda en sommerlig sang før "Détournement" kommer med elektronikk og fremmedgjøring, men på dannet vis. 

"Futurism" smaker av pop, selv med linjer som call it what you want, dear, I call it fear. 

"Tarnung" er urovekkende, og "Plains" er pop. 
Avslutningen "Nocturne" starter depressivt og mykner mot slutten. 

Beste spor: 
"Death in midsummer, "No one's sleeping", "Plains". 

Majestetisk godlyd er ikke det svaret jeg ville satt pengene på, men det er hva åpningen "Death in midsummer" er. 
Cembalo, piano og stemmen til Bradford Cox. 
Det tetter seg til mens Cox synger om døde venner som jobbet livet av seg, men solskinnet blir værende. 

På "No one’s sleeping" sørger blåserne for godfølelsen. 
Det er uro og vold, men freden venter. 
"Element" har en mørk tekst, men nydelige partier. 

"What happens to people?" er enda en sommerlig sang før "Détournement" kommer med elektronikk og fremmedgjøring, men på dannet vis. 

"Futurism" smaker av pop, selv med linjer som call it what you want, dear, I call it fear. 

"Tarnung" er urovekkende, og "Plains" er pop. 
Avslutningen "Nocturne" starter depressivt og mykner mot slutten. 

Beste spor: 
"Death in midsummer, "No one's sleeping", "Plains". 
