Styr unna
Bullet for My Valentine ble kjent for sin radiovennlige metalcore, og tok tenåringer med storm på 2000-tallet. 
Deres nye album «Venom» er som å bli dratt tilbake i tid, for Bullet for My Valentine nekter å utvikle seg selv stort. 
Deres enkle pop-rock-melodier og tekstene til Matthew Tuck om tenåringsproblematikk, er blant hovedgrunnene til at de fleste metalfans ikke klarer å svelge det Walisiske bandets uttrykk. 
Den 35 år gamle mannen burde klare å hoste opp noe bedre nå. 

Selv om gruppa gjør mye for å glatte ut metal, har de også noen gode partier hvor tungheten bryter gjennom og det faktisk låter ganske bra av bandet. 
Dessverre er det fåtall av disse stundene. 
En gitarsolo her, noen tunge riff der, og en blastbeat eller to der glimter gjennom, før høydepunktene kjøres i grøfta med Tuck sine kjedelige melodier. 

Bullet for My Valentine gjør en grei jobb med å lage metalcore for fansen, men opp gjennom årene høres det mer og mer anstrengt ut. 
Det er jo forståelig nok, for det kan jo ikke være drømmen å produsere så kjedelig musikk år etter år. 
Ønsker du derimot noe mer givende, og vil slippe å gjespe deg gjennom et album på søken etter en ny guilty pleasure — styr unna. 
