Anmeldelse:Dungen - «Allas sak» 

Skrangling på svensktoppen. 

ALBUM: 
Ingen låter helt som Dungen. 

Det er en bragd, tatt i betraktning at låtskriver Gustav Ejstes forsyner seg rått fra et snurrig skattekammer av svensk, jordfarvet progrock. 

Men i motsetning til sitt syttitallsforelegg, er alltid et nesten mistenkelig fokus å spore i sentrum av Dungens ablegøyer. 
Noe Ejstes musikalske oppvekst - funky, amerikansk rap - kan forklare. 

Eventuelt er svenskene bare usedvanlig uanstrengte melodisnekkere. 

Som med alle av kvartettens beste skiver, virker også «Allas sak» å befinne seg i en stillstand mellom sommer og høst; eufori og melankoli. 
Selve destillatet av denne følelsen må være blendende vakre «En gång om året». 

Og om den syrete vuggevisen «Sova» er noen indikasjon, kan albumet ha vært skrevet i halvsøvne. 

Ikke er det mindre feiende flott av den grunn. 
Tvert imot. 
