Munchrevyen 2019:Latterkuler mellom sofaputene 

Når flere sketsjer må reddes av gode skuespillere og band, er det lov å ønske seg litt mer. 

Det er mye å være begeistret over i Mellom Sofaputene. 
To timer flyr unna med flere gode ideer og til tider plettfri gjennomføring. 
I år, som i fjor, bruker Munchrevyen størrelse som et av sine sterkeste virkemiddel. 
Scenen fylles til randen av skuespillere, band, korister og dansere flere ganger, og alle vet hva de skal gjøre. 

Munchrevyen fyller Edderkoppen Scene uten problemer. 

Tett mellom høydepunktene 

Åpningsnummeret i Mellom Sofaputene handler om å holde fasaden og ikke gjøre noe utenfor normalen. 
Så omfavnes det merkelige og unormale, og det er lett å plukke ut høydepunkter. 

Et av dem foregår på legens venteværelse. 
Facebook, Instagram og Youtube klager seg imellom om alt som plager dem, mens resten av skuespillerne viser det frem i korte og effektive sketsjer. 
Dette lokker frem flere latterkuler, og hele sketsjen toppes med uvanlig morsom bruk av et peniskostyme. 

Munchrevyen har også sterke soloprestasjoner. 
Amalie Marie Anny Vernan Stuves har både timingen, faktene og sangstemmen, samtidig som hun kan briefe med flere gode dialekter. 
Når hun leser nyheter fra Toten, da ler alle. 

Men det beste kommer i andre akt: 
En #metoo-sketsj starter med at sjefen må ta et oppgjør med seksuell trakassering på jobb. 
Når kvinnene (spilt av guttene) forlater rommet, snur den mannlige sjefen (spilt av en jente) seg mot resten av mennene (resten av jentene). 

Sammen jubler de entusiastisk over å la guttastemningen leve. 

Dette går over i et musikalnummer fra Chicago, der guttastemningen settes mer og mer på spissen. 

Har gamle vitser livets rett? 

Dersom alt skulle vært like morsomt og storslagent gjennom to akter, kunne det blitt en slitsom opplevelse. 
En god revy trenger hvileskjær som får de store opplevelsene til å skinne. 
Så det er ikke kritikkverdig i seg selv at ikke alt i Mellom Sofaputene er av toppkaliber. 

Men i virkelig gode revyer er også hvileskjærene gode og morsomme opplevelser. 
Det greier ikke Munchrevyen helt i år. 
Det blir ikke skikkelig, skikkelig morsomt å fortelle om dårlige sjekketriks, selv i frisk innpakning. 
Og en mislykket Tinder-date mangler punch. 

Noen gamle vitser får leve videre av ukjent årsak, også her. 
Skuespillerne står i kø i kaffebaren og topper hverandre når de bestiller det rareste fra menyen. 
Det blir et musikalnummer om at vi bare drikker fancy kaffe i Oslo. 
Vitsen var utdatert for noen år siden, og selv har jeg aldri hatt problemer med å kjøpe «vanlig» kaffe innenfor Ring 1. 

I en perfekt verden ville også Mellom sofaputene omfavnet det rare og unormale i enda større grad når de etablerer det som tema. 
Når noen sketsjer må reddes av gode skuespillere og band i stedet for å løftes til nye høyder, er det lov å ønske seg litt mer. 
