Tøff jente i dyster framtid
UNGDOMSBOK: 
Det finnes utallige etter-katastrofen-historier. 
Denne versjonen er ikke blant de beste. 
Men etter hundre sider blir det bra. 

Thomas Enger: 
Enkebyen - de bortførte. 
319 sider. 
Capitana. 

Thomas Enger har hatt stor suksess med sine krimbøker om journalisten Henning Juul, og nå drar han i gang en ny bokserie. 
Og han beveger seg langt bort fra en voksen reporter i et realistisk Oslo - nå dikter han fram 16-åringen Stella i et samfunn etter Katastrofen. 

«Enkebyen - de bortførte» er altså første bok i det som etter alt å dømme blir en serie om Stella, den modige jenta som gjør opprør mot de totalitære kreftene som vil styre alt og alle, som ser fruktbare kvinner som en trussel for en overbefolket klode, og som oppretter egne dødsfabrikker for mennesker som vil ofre seg for menneskeheten. 

Det er ganske dystert, dette, som framtidsfortellinger ofte er. 
Her hører vi om vannmangel som sendte verden ut i kriger som forandret alt, vi leser om ganske isolerte samfunn, en plutselig flom som sneder Stella og hennes nære på flukt, om lovløse bander og om beinhard kontroll. 
Alt opplevd og fortalt av Stella, jenta som krangler med faren og forelsker seg og går is trupen på feiginger som ikke tør fortelle hvordan virkeligheten faktisk er. 

Universet Enger dikter opp, er altså ikke veldig originalt . 
«Enkebyen» ligger tett opptil en rekke andre sci-fi-historier som tegner mørke bilder av en fryktet framtid der teknologi og makt misbrukes, og der utakt-menneskene er fritt vilt. 
Det er i og for seg helt ok, verre er det at lange partier i denne ungdomsromanen er kjedelige transportetapper - både billedlig og bokstavelig. 
Den endeløse vandringen, som fyller nesten halve boken, er en prøvelse, en langtekkelig oppramsing av hendelser som verken bygger drama eller karakterer. 

Først når Stella er framme i Enkebyen, fester dramaet og dilemmaene grepet, først da tar spenningen og konfliktene skikkelig tak, først da kan Stella vise hva som virkelig bor i henne. 
Da blir det bra - men det er dessverre hundre sider for seint. 
