Ariana Grande leverer et nær perfekt popalbum
Her og nå er hun størst. 

Ariana Grande: 
"Thank u, next" (Republic/Universal) 

Popprinsessen har hatt verdens søkelys rettet mot seg av andre grunner enn bare musikken: terroren i Manchester, ekskjæresten Mac Millers død. 
I sommer leverte hun likevel det finfine fjerdealbumet «Sweetener», med en boblende optimisme. 

Et knapt halvår senere og etter et nytt samlivsbrudd, låter hun både selvsikker og sårbar. 
Dette er karrierebeste og en frisk føring på hvordan pop bør låte i 2019. 
Det oser av overskudd og leveres med troverdighet. 
Fra den sparsommelige slow-åpneren «imagine» via flørtende «NASA», til de klubbvennlige «bloodline» og «Bad idea». 

Interessen beholdes hele veien, og med de trist-vakre «Fake smile» og «Ghostin» gir hun lytteren gåsehud. 
Oppbyggingen er strålende. 
Produksjonen er rent øresnop, med smakfulle samples sukret med Grandes delikate vokalswirls. 

La gå at motivkretsen ikke er veldig original, og at hun med «7 rings» tøffer seg litt for mye. 
Det nærmer seg uansett toppnotering. 

Beste spor: 
«Bloodline», «Fake smile». 
