Noen har mer enn andre å synge om
Allison Moorer har sitt å stri med. 

Etter at faren tok livet av moren og seg selv, fulgte hun etter søsteren Shelby Lynne til Nashville så snart highschool var over. 
I 1998 snek hun seg inn på den amerikanske countrylisten med debutsinglen "A soft place to fall", skrevet til Robert Redford-filmen "Hestehviskeren". 

Siden har hun av og til vært innom samme liste, men aldri høyere enn 26. plassen for albumet The hardest part" i 2000. 
I 2005 giftet hun seg med Steve Earle, og i fjor ble hun en av hans mange eks-koner. 
Sammen har de gutten John Henry, født i 2010. 
For to år siden ble han diagnostisert som autist, og "Mama let the wolf in" er hennes svar på det. 
Om moren som hjelpeløst innser at hun ikke kan verne sitt barn mot verden. 
En sang som rocker og river. 

Den står side om side med oppbruddssangene på hennes åttende album. 
42-åringen sier at hun har sluttet å drømme om at livet skal være lekende lett. 
En bitter erkjennelse, men det blir god country av slikt. 
Som "I'm doing fine": 

I scrubbed the varnish 

off the hardwood floor 

That cigarette burn 

by the bedroom 

well, it ain't there any more 

Tried to call my mama 

I forgot that she's gone 

Guess the little last thing you said 

keep running through 

my head too long 

Ikke alt er elendighet. 
Vakre "Blood" handler om familiebånd og er tilegnet søsteren Shelby Lynne: 

You don't have to explain 

I have your blood 

running through my vein 

Hun åpner albumet med country-tramperen "Like it used to be", der teksten handler om det motsatte av det tittelen sier – som i "I'm doing fine". 

"Thunderstorm/Hurricane" er en sang som åpner akustisk og stille før stormen. 
Andre ville ha brukt seks minutter på å la en sang folde seg ut som denne gjør, men Moorer klokker den inn på godt under halve tiden. 

I "I lost my crystal ball" bytter hun ut krystallkula med rivningskula, mens "Down to believing" er melankolsk vakker. 

Moorer har aldri vært bedre som låtskriver, men alt tatt i betraktning, er det kanskje ikke så rart at hun tar med Creedence-sangen "Have you ever seen the rain". 

En fin versjon, på en plate full av flotte sanger. 
De veksler mellom det myke og harde, som livet selv. 

I det hele tatt er det ingen bortkastede kutt her. 
Når årets countryplate skal kåres, vil Allison Moorer være blant finalistene. 

Beste spor: 
"Thunderstorm/Hurricane", "Down to believing", "If I were stronger", "Blood", "Gonna get it wrong". 
