«Min pappa Toni Erdmann»
Ok. 
Løstenner og parykk høres ut som en dårlig idé, både for en aldrende pappa og som konsept i en komedie. 
Så er da heller ikke Winifred/Toni en umiddelbart morsom fyr. 
Snarere tvert imot. 
Til å begynne med virker han ekstremt irriterende, som den onkelen i familieselskapet som forteller de samme dårlige vitsene år etter år. 
Men stemningen snur, for å si det sånn, og det er noe av clouet ved filmen. 
