FIFA 13
Sitter i krysset. 
Igjen! 

Spillserien FIFA har vært en suksess, helt siden den kom for første gang i 1993. 
Serien har solgt over 100 millioner eksemplarer på verdensbasis, og det er ingen tilfeldighet. 
FIFA er nemlig et forbandet deiligt spill, som de sier i Danmark. 

Filmpolitiet trillet terningen helt til 6 i fjor, og til 5 i 2010, så spørsmålet om spillet er bra eller ikke, er vel noe som knapt trengs å diskuteres. 
Det som vi derimot kan diskutere, er om det er nødvendig å skaffe seg FIFA 13 hvis du allerede har FIFA 12 - og trives med det? 

Klarer FIFA 13 å fornye seg såpass at det fremstår som forbedret fra den strålende fjorårsversjonen, til tross for at de kanskje ikke trenger det? 
Her vil jeg svare et uforbeholdent ja. 

Hva er nytt? 

FIFA 13 har beholdt det som var bra med den forrige utgaven, men inneholder en rekke forbedringer og justeringer som løfter spillet opp enda et par hakk. 
Spillet har rett og slett blitt smartere, og det er flere variable utfall på en gitt situasjon. 

Justeringer i spilldelen gjør at det har blitt vanskeligere å motta og sende avgårde pasninger, ballen spretter enda mer naturlig og duellspillet fremstår som mer kaotisk og realistisk. 

Det har blitt vanskeligere å ta imot ballen, men samtidig kan man bevege seg enda smidigere forbi motstandere når man lærer seg å beherske den nye førstetouch-funksjonen. 

Smartere medspillere 

Spillet har også blitt mer offensivt orientert. 
Med det mener jeg at det har blitt enklere å angripe. 
De fleste kampene som jeg spilte i 1 mot 1 delen ble svært målrike, noe som gleder meg. 
Det virker på meg som om det har blitt lettere å score på langskudd og fra innlegg, noe som antageligvis kommer av at det har blitt enda litt vanskeligere å beherske forsvarsdelen av spillet. 

I tillegg til at spilldelen har blitt «smartere» og mer realistisk, så har også medspillerne dine tilsynelatende fått mer mellom ørene siden FIFA 12. 
Medspillerne dine går sjeldnere i offside, og det er deilig å se at angrepsspillerne nå faktisk står og tripper på offsidelinja i påvente av din perfekt vektede stikker i bakrommet. 
Deilig! 

Det eneste jeg har å utsette på spilldelen, er at det virker som om dommerne kanskje er litt vel ivrige på å dele ut straffespark i den nye versjonen. 

Naturtro grafikk 

Rent estetisk er FIFA som vanlig en nytelse. 
Hvis du for eksempel skulle finne på å spille FIFA 13 mens du ser på en ordentlig fotballkamp samtidig på en annen TV (noe som utrolig nok er ganske vanlig i min vennegjeng), så kan det være vanskelig å skille virkelighet fra fiksjon. 

Grafikken og spillernes bevegelser er fanget ned til den minste detalj, og det er like fascinerende hver gang å se hvordan spillernes ansikter og løpesett er latterlig likt virkelighet. 

På FIFA 13 noterer vi også en morsom detalj i at reservene har begynt å varme opp på indre bane, noe som nerdene kanskje har savnet på tidligere utgivelser. 

Strålende live-del 

Selv om grafikken og spillernes bevegelser er en fryd for øyet, så er det altså de små justeringer i selve spilldelen til spillet som er den viktigste forbedringen. 
Når det er sagt så har spillet fått en rekke nye funksjoner utenfor selve kampsekvensene også. 

Karrieredelen er oppdatert, og det er nå mulig å være manager for både klubb og landslag. 
Det har også kommet en utvidet og morsom treningsdel som kalles «Skill Games». 
Her kan du trene på frispark, pasninger, driblinger, osv. 

FIFA 13 kan også tilby en strålende live-del, samt tilby 69 naturtro stadioner å velge mellom. 
Tottenhams White Hart Lane er en av nykomlingene på stadion fronten i år, mens Barcelonas Nou Camp dessverre er blitt borte på grunn av lisensieringskrøll. 

FIFA-skills er kapital 

Hvis man ser bort i fra at det altså ikke blir mulig å spille på Nou Camp, og at dommerne kanskje er i strengeste laget i FIFA 13, så har jeg svært lite å utsette. 

Her gjelder det bare å få spilt så mye som overhodet mulig, slik at du unngår å bli ydmyket av kompisene dine. 
I min gjeng er det i alle fall sånn at FIFA-skills er kapital. 
