Fellesnevneren er at alt høres like tomt og tullete ut
«The Heavy Entertainment Show» er oppblåst, sjarmløs og fullstendig usammenhengende. 

ALBUM: 
Karrieren til Robbie Williams har vært av det utradisjonelle slaget. 
To plater har sjeldent vært like, han har heller aldri klart å få det ordentlig til USA, noe som tydelig har irritert han. 

Likevel, det er ingen som kan krangle med stjernefaktoren. 
I noen gullkantede år rundt årtusenskiftet var han en real prins. 
Flere faktorer spilte inn: 
Ureddheten, evnen til å overraske, sjarmen/frekkheten og ikke minst partneren, Guy Chambers. 
Så raknet det. 
Samarbeidet ble avsluttet og den ene platen blassere enn den andre avløste den forrige. 

Nå har de funnet sammen igjen. 
Men du verden, her har tiden løpt fra dem. 
«The Heavy Entertainment Show» er oppblåst, sjarmløs og fullstendig usammenhengende. 

Det begynner i croonerhjørnet, fortsetter med kokofesten, «Party Like a Russian». 
Det kaukes fra mannskor og Prokofvievs «Dance of the Knights»-tema fra Romeo & Juliet er klippet inn i refrenget. 
Galskapen pleide i det minste være underholdende og moro, her blir det mer plumpt enn hva godt er. 

Det hjelper heller ikke at han forsøker å gå pare The Killers glorete neonrock med Bon Jovis stadionambisjoner i «Mixed Signals». 
Det låter like ille som det høres ut. 

Og det fortsetter i den samme fjollete tralten. 
Det er storband og glam om hverandre. 
Fellesnevneren er at alt høres like tomt og tullete ut. 
