Pust ut og lykke til.Bokanmeldelse: 
Yuval Noah Harari: 
«21 tanker for det 21. århundre» 

Han er hyllet som en av vår tids store tenkere etter bøkene «Sapiens» og «Homo Deus», men her skriver Yuval Noah Harari bare løst og fast om de store spørsmål her i livet. 

Den liberale verdensorden er i krise, klimaet er i ferd med å løpe løpsk, kunstig intelligens blitt smartere enn godt er og fake news forteller oss hver dag historier vi ikke bør tro på. 

Det er med andre ord nok å gripe fatt i for den som vil finne løsningen på de store, globale utfordringene menneskene står overfor akkurat nå. 

Ble genierklært etter denne boken: 
«Sapiens» 

Israelske Yuval Noah Harari har tidligere gjort megasuksess med bøkene «Sapiens» og «Homo deus», der han i tur og orden tok for seg menneskehetens fortid og framtid – intet mindre. 
Med denne gangen er det situasjonen akkurat her og nå han skriver om, selv om også denne boken springer både fram og tilbake i tiden. 

Sjekk: 
12 bøker å glede seg til i høst! 

Den som har forhåpninger til at «21 tanker for det 21. århundre» skal fungere som en slags manual eller filosofisk GPS for å finne veien ut av den allmenne forvirringen, vil nok bli skuffet. 
I stedet for håndfaste politiske løsninger, tilbyr Harari snarere noen ganske luftige og generelle refleksjoner. 

I møtet med stordataalgoritmene og den kunstige intelligensen som er i ferd med å ta makta over vår frie vilje, trenger vi for eksempel «en global identitet» som kan forplikte oss og styre valgene våre. 
Vi må med andre ord «tenke nytt om selve selvet», og selv om mennesket egentlig ikke har noen fri vilje, kan vi lære oss å forstå oss selv, mener Harari. 

Krimelsker: 
Sjekk ut denne groteske svensken 

Mennesket enestående evne og vilje til å tro på historier som et slags ordnende element i tilværelsen, er i virkeligheten en illusjon. 
Det aller meste i livet har egentlig ingen mening. 
Likevel er det beste du kan gjøre å undersøke og observere lidelse. 
Først da kan vi forstå hvem vi egentlig er. 
Og husk: 
Livets egentlige mysterium er hva som skjer før du dør. 

Slik fortsetter det med en rekke visdomsord gjennom boken. 
En form for sekulære prekener, som neppe kan vekke anstøt hos noen. 
En moderat form for religionskritikk er kanskje det krasseste Harari viser fram, eller er det ingen som har noen grunn til å føle seg provosert av hans humanistiske verdenssyn. 

På den andre siden kan jeg heller ikke helt forstå at noen føler seg videre opplyst etter denne litterære reisen gjennom ulne selvfølgeligheter. 
Boken munner ut i en anbefaling til å bedrive meditasjon. 
Det er ifølge Harari den beste måten å forstå sitt eget sinn. 

Pust ut og lykke til. 

Anmeldt av: 
Sindre Hovdenakk 
