Lido fant og mistet kjærligheten.Slik blir det bra musikk av 

Alt eller ingenting. 

Allerede før debutalbumet «Pretty Girls & Grey Sweaters» (2012) bar Peder Losnegård preg av å være en ung, norsk artist med internasjonalt potensiale. 

Imponerende multiinstrumentalisme og fengende låter til tross, led ungguttens musikk like fullt under en overhengende følelse av ulevd liv. 
Litt for snilt, litt for perfekt og litt for kjedelig. 

Oppfølgeren «Battle Poetry» ble et steg i riktig retning året etter, men også det siste vi fikk høre fra den selverklærte «good-guy'en» LidoLido. 

Når 23-åringen nå returnerer på plate som Lido, er det etter en lengre og ansiktsløs periode i elektronikaens verden – sterkt preget av sin gamle DJ og gode venn Cashmere Cat. 

Sammen har de to tilbragt et knippe produktive år i USA, som definitivt farger «Everything» - interessant nok samme tittel som et av de flotteste øyeblikkene fra hans nevnte 2013-album. 

De 11 sporene gir oss Lido slik vi har blitt kjent med ham gjennom senere års remikser og enkeltlåter. 
En til tider kaotisk følelsesreise i kjølvannet av bruddet med artistkjæresten Halsey. 

Både sorgen som oppstår når en ex forandrer noe så simpelt som en hårfrisyre («Dye»), og desperasjonen av å bli dumpet – sårt beskrevet gjennom linjer fra Blackstreets klassiske «Don’t Leave Me»: 

«If you take your love away from me, I'd go crazy!» 

Raseriet kommer med «Falling Down» og hissige «Citi Bike», før bitterhet blir tilgivelse - og til slutt rundes av med ny kjærlighet tolket av Astrid S på «Tell Me How To Feel» («What if I said I could love you better? 
What if I said you’d be in control?») 

«Everything» fungerer som et etterlengtet og modent steg opp for Lido, som i all sin åpenbare påvirkning fra samtidige beat-kjemper, likevel finner spennende egenart i skillet mellom myk, hard, lavmælt og pompøs elektronika. 
