«Smarte menn gifter seg ikke»
Verbalt og voldelig virtuos westernutvidelse. 

FILM: 
«Smart men don’t get married», sier Brooder (Matthew Fox), lyst kledt og kjapp på avtrekkeren, til Chicory (Richard Jenkins), en eldre enkemann og «backup deputy», som savner dagene da kona kalte ham «dumb imbecile». 
Jenkins’ komiske timing er bålvarm da han liggende under månelyset spør sheriff Hunt (Kurt Russell) om badekarlesing og problemet med våte bøker. 

Vestenfor her 

«I don’t know what’s west of here», sies det tidlig i denne briljant orginale og overraskende sjangerfilmen, som rir og halter westernfilmen til sjeldent terreng. 
Kurt Russell er myndig sheriff i langfilmdebutant S. Craig Zahlers verbalt virtuose og vemmelig voldelige tilskudd til den vedvarende westernrenessansen i film og serier. 
Og lik HBO-serien «Westworld» sammenvever filmen minst to sjangerunivers, først og fremst skrekk og western, men også «lost race»-fortellingen i tradisjonen etter H. 
Rider Haggards «King Solomon’s Mines» (1885). 
Westernsjangeren har lenge vært i revisjon, med høydepunkter fra cirka ti år siden i HBO-serien «Deadwood» (2004-2006) og Tommy Lee Jones’ film «The Three Burials of Melquiades Estrada» (2005), og i nyere varianter så forskjellige som «Meek’s Cutoff» (2010), «Jauja» (2014) og «The Revenant» (2015). 

Original dialog 

Quentin Tarantino har også laget «Django Unchained» (2012) og «The Hateful Eight» (2015), sistnevnte med Russell i rollen som John Ruth. 
«I’m not a cowboy, Pam, I’m a stuntman», sier Stuntman Mike (Russell) i den suverene bilfilmen «Death Proof» (2007). 
Og han er heller ingen cowboy her, men sheriffen som fronter en firkløvret karakterstudie. 
Skuespillerensemblet er strålende over hele fjøla. 
De leverer den ekstremt velskrevne og originale dialogen – et sted mellom Cormac McCarthy og Tarantino – lakonisk eller elevert med en rytme og timing som fungerer både dramatisk og komisk: 
«Pain is how your body talks to you. 
You’d do well to listen to it.» 
«I know the world is supposed to be round, but I’m not so sure about this part.» 
«Mr. Brooder just educated two Mexicans on the meaning of manifest destiny.» 
Da Arthur O’Dwyer (Patrick Wilson), en halt ektemann på leit etter sin «troglodyte»-bortførte kone, spør «What time is it?», svarer Chicory: 
«It’s about nine… but it feels like next week.» 

Indiefilm 

Filmen er langsomt og møysommelig fortalt, med minimal musikkbruk og upretensiøst, men vakkert kameraarbeid. 
Spenningen blir derfor særlig stor da troglodytenes særegne strupefløyter gjaller gjennom de stille slettene. 
Manusforfatter og regissør Zahler hadde da han skrev «Bone Tomahawk» i 2011 solgt over 20 manuskripter til Hollywood, men var lei av å skrive teoretiske filmer som aldri ble laget. 
Med skuespillerne på plass fikk han 21 dager til å spille inn denne filmen, som er blitt blant de mest medrivende du kan se på norske kinoer i år. 
