Anmeldelse:Halsbrekkende oppfølger til besettende Metro-dystopi 

Dmitrij Glukhovskijs bøker er et popkulturelt fenomen i Russland. 

Dmitrij Glukhovskij (36) er en av de mest leste russiske forfatterne i tida etter århundreskiftet. 

Bare 23 år gammel lagde han en nettside der han publiserte debutboka «Metro 2033» (på norsk i 2012). 
Han hadde skrevet på boka fra han var 18. 
Han har fulgt opp med «Metro 2034» (2009), og i fjor kom «Metro 2035». 

Dataspill 

Dataspill 

«Metro» er blitt et populærkulturelt fenomen, med grunnlag i fortellingen om mennesker som etter en global katastrofe søker tilflukt i undergrunnen. 

Med sine 194 stasjoner er metroen i Moskva et fenomen. 
Etter åpningen i 1935 ble den bomberom under andre verdenskrig. 
Stalin ville at den skulle bli en nasjonal stolthet, utsmykket med vakre dekorasjoner. 
Men også ment som bombesikkert vern under en eventuell, framtidig krig. 

Stjernereporter 

Stjernereporter 

«Metro 2033» er en slags odyssé, der helten Artjom reiser tvers gjennom metroens tunnellsystem. 
Boka bugner av populærkulturelle, politiske og historiske referanser, der den beveger seg i en slags framtidsruiner a la Mad Max, med krig om ressursene. 
Glukhovsky var tidlig ute med den dystopiske sjangeren som etter hvert er blitt så populær, ikke minst i amerikanske TV-serier. 

Full krig 

Full krig 

«Innbyggerne på Sevastopolskaja, fra femårs guttunger til oldinger, forsto å håndtere våpen, og de hadde forvandlet situasjonen til sin uinntakelige bastion. 
Men selv om den dekket seg bak maskingeværstillinger, piggtrådsperringer, og panservern laget av sammensveiste togskinner, kunne denne tilsynelatende usårlige festningen av en stasjon falle hvert øyeblikk.» 

Handlingen stormer fram som et førerløst tog, med en brutal virkelighet stilt opp mot drømmen om det som kunne vært; skjønnhet, kunnskap, kunst og harmoni - alt dette som er sugd opp i et kaos av kamp for tilværelsen. 

Vi møter Hunter fra «Metro 2033», en uberegnelig kriger som er på vandring sammen den eldre kronikøren Homer og etter hvert den unge jenta Sasha. 

Levende skildring 

Levende skildring 

Metro-systemer har tidligere vært brukt som kulisse i litterære fantasier og filmer. 
Men Glukhovskij fyller disse steinharde cyberpunk-kulissene med en mytisk kraft som overgår det aller meste. 
