Kjære, jeg krympet mestertyven!
"Ant-Man" er en befriende morsom, menneskelig og nedstrippet superheltopplevelse fra Marvel. 

Siden premieren av den første Iron Man-filmen i 2008 har Marvel Cinematic Universe (MCU) og Marvel Studios spydd ut den ene spektakulære blockbusteren etter den andre. 
Helteskikkelser som Iron Man, Hulken, Thor og Captain America har alle både fått både egne filmer og fått vist hva de er gode for som medlemmer av superheltlaget The Avengers. 
Men her, i den 12. 
MCU-filmen, kommer en ny superhelt på banen, en som foreløpig bare har en løs tilknytning til The Avengers: Ant-Man. 

Og Ant-Man, alias Scott Lang i den sjarmerende komikeren Paul Rudds skikkelse, viser seg å være et særdeles hyggelig og underholdende bekjentskap i en sjanger som var farlig nær maksimalistisk implosjon i "Avengers: The age of Ultron" fra tidligere i år. 

Drakt-helt 

Akkurat som Iron Man, er Ant-Man en vanlig mann som blir en superhelt gjennom å ikle seg en spesialdesignet drakt. 
Men det er mer: 
Ant-Mans helt unike egenskap er at han kan krympe til størrelsen av en maur, og at han gjennom tankekraftteknologi kan kontrollere virkelige maur. 
Som finnes i flere skremmende avarter. 
Og disse egenskapene har Ant-Man på grunn av teknologien som er utviklet av industrimogulen Dr. Hank Pym (Michael Douglas). 

Da Scott slipper ut fra fengsel etter tre år for et (heltemodig) innbrudd hos en slem kapitalist, er han fast bestemt på å leve lovlydig og gjenoppta kontakten med datteren Cassie. 
Det viser seg ikke å være så enkelt. 
Snart er han i gang med mestertyvstreker igjen, gjennom et sjarmerende knippe nerdete småskurker han regner som sine nærmeste venner. 

Uten å vite at han er manipulert av Dr. Hank Pym, stjeler han en merkelig drakt han finner i en safe. 
Og finner etter hvert fram til sin indre superhelt: 
Ant-Man. 

Hank Pym er på sin side en pensjonert forsker og industrimagnat. 
Mange år tidligere fant han formelen som gjør det mulig å krympe levende vesener. 
Nå er hans arvtaker i firmaet, Darren Cross, i ferd med å komme fram til samme teknologi, og har utviklet sin egen drakt: 
Yellowjacket. 
Pym er livredd for at teknologien skal havne i feil hender, og trenger derfor Scott som Ant-Man. 
Sammen med Pyms datter Hope (Evangeline Lilly) planlegger de et tilsynelatende umulig kupp for å redde verden. 

Topp rollebesetning 

Rollebesetningen i Ant-Man er virkelig i toppklasse, og den største genistreken har vært å gi rollen som den fallerte ingeniøren Scott Lang til Paul Rudd. 
En skuespiller først og fremst kjent fra komedier som Anchorman-filmene, "Knocked up" og tv-serien "Venner for livet" har akkurat den uvørne sjarmen og komiske fingerspillfølelsen som lekkert løfter Ant-Man ut av tøffingsfæren og den oppskriftsmessige replikkhumoren som vanligvis preger sjangeren. 
I stedet bringer han en befriende varme og menneskelighet til rollefiguren, og en neddempet, men elegant situasjonshumor. 
Michael Douglas er også i storform som Hank Pym, og også denne rollefiguren har fått en menneskelig dybde som rører og engasjerer. 

Flittig maurhær 

At det tar en stund før det virkelig smeller med actionscener og kreative, filmtekniske finesser er bare positivt, slik at vi får mer av de menneskelige sidene. 
Så imponerer actionscene desto mer når de først kommer, med sine spektakulære størrelsesendringer og det kreative samspillet mellom Ant-Man og hans flittige maurhær. 

Vi har definitivt ikke sett det siste av Ant-Man på kino, han er allerede meldt i den neste Captain America-filmen. 
Og her lukter det også Ant-Man oppfølger og mer Avengers-relasjon lang vei. 
Velkommen! 
