En fot i fortiden og en i fremtiden
Motorpsycho er bandet som gjør alt riktig. 
Samtidig som de forvalter den 25 år lange historien sin på forbilledlig vis — med bøker, utstillinger, nyutgivelser, konsertfremføringer av klassiske album og alt hva det nå er - fortsetter de ufortrødent å pushe sine musikalske grenser. 
«Here Be Monsters» begynte, av alle ting, sitt liv som bestillingsverk til Norsk Teknisk Museums 100-årsjubileum. 
Albumet er bygget opp rundt tre langstrakte, monolittiske konstruksjoner av noen låter. 
«Lacuna/Sunrise» har lengselsfulle melodilinjer, atmosfæriske instrumentalpartier og damekor. 
Den kunne kort sagt ha vært en glemt Pink Floyd-perle. 
«I.M.S.» er hurtigere, hissigere og mye mer intens. 
Det er her powertrioen Sæther, Ryan og Kapstad - som for første gang på lenge ikke benytter seg av forsterkninger - kommer tydeligst til sin rett. 
Platens høydepunkt heter likevel «Big Black Dog». 

Den bruker snaut 18 minutter på å skrive seg inn blant de beste, mest besettende av dette bandets etter hvert mange mastodontlåter. 
Og den gjør det uten å minne særlig om noen av dem. 
«Big Black Dog» høres bare ut som helt ny, helt klassisk Motorpsycho. 

P.S. 
Spør ikke meg hva noe av dette har med Teknisk Museum å gjøre! 
