Røverroman om Dagbladet, kongehuset og slemme sosialister
BOK: 
Alle sinte nett-troll får rett i denne romanen: 
Norge styres av en sosialistisk skyggeregjering! 

Gaute Wicksander: 
Liket i Slottsparken. 
Krim. 
442 sider. 
Juritzen. 

De slemme sosialistene har arbeidet som en skyggeregjering siden 1895: 
De skal forandre Norge til en sosialistisk republikk. 
Finansanalytiker Max Nordtveit og journalist i Dagbladet Astrid Dale blandes inn i spillet. 

I romanen, med handling fra 2001, er skyggeregjeringen i ferd med å lykkes. 
De har mektige folk over alt, i LO, i Arbeiderpartiet og selvsagt nyttige idioter i Dagbladet, NRK og andre medier. 

Sommeren 2001: 
Kronprins Haakon skal gifte seg med Mette-Marit. 
Men i grålysningen dagen før bryllupet finner politiet et lik i Slottsparken. 
Er det kong Olavs rette far? 

Forfatter Gaute Wicksander er ikke én, men tre forfattere: tidligere redaktør i Her og Nå, Harald Gautneb, tidligere finansakrobat Audun Wickstrand-Iversen og sjefredaktør i Se og Hør, Ulf André Andersen. 
Sønn av Harald Gautneb, Lars, har også vært med som «koordinator». 
Mange kokker og mye søl. 

Disse karene er ikke språkets fremste finsnekkere – snarere råe rivningsarbeidere. 
Leiemorderen Muhammed er for eksempel en «drapsmaskin» som ikke bryr seg om hvem han dreper, kvinner eller barn - bare han får betalt. 

Det blir mange grove karakteristikker. 
Helten Max sier til en bekymret barnehageansatt: 
«Fy faen, sånne fitter som deg burde blitt tjora sammen og sendt til et harem i Libya.» 

Forfatterne går inn i tankene til Max, Dagbladet-journalist Dale, den slemme fagforeningsbossen (modellert etter Jan Davidsen i Kommuneforbundet?) medhjelperen Åge, hoffsjef Hagen og politisjef Olavesen. 
Klarer forfatterne å trenge inn i sjelen til alle disse? 
Jeg syns ikke det. 

Hvorfor «Wicksander» har valgt å legge handlingen til 2001 er en gåte. 
For det som skjer i romanen, skjedde jo ikke i virkeligheten. 
Det hadde vel vært mer skremmende å legge handlingen til nær framtid, slik at vi kunne frykte at dette ble sant? 

Politisk sender romanen en lissepasning til de som hater Arbeiderpartiet over alt på jord. 
Selv etter fem år med Fremskrittspartiet ved kongens bord, ligger skylda alltid hos Arbeiderpartiet. 
