Filmanmeldelse:Resirkulerte gjenferd 

Velkjente, men likevel solide skrekk-triks hjelper godt på i en ellers lite oppfinnsom film om ondsinnede gjenferd. 

Dette er tredje runde i «Insidious»-serien. 
Den første ble aldri vist som kinofilm i Norge, den andre kom for et par år siden; en film med rimelig grei evne til å skape uro. 

«Insidious 3» 

Den tredje er en forløper til de foregående, og tar for seg hendelsene som gjør at mediumet Elise Rainier (Lin Shaye) starter i businessen igjen. 
Hennes evner består i å kommunisere med de døde, kjempe mot de «slemme» gjenferdene, og å få de til å gi opp den fæle uvanen de har med å invadere uskyldige ungejentekropper. 

Filmen tilfører intet nytt i sjangeren. 
Døde skapninger som hjemsøker hus, og skremmer livskiten ut av folk, er - om ikke akkurat hverdagskost - så et ganske resirkulert Hollywood-tema. 
Svært mye av det du ser, har du vel vært bort i før, om du trives i selskap med døde demoner og djevelutdrivere. 

Men filmen er god på en del av skrekkeffektene. 
Den bruker stillhet, støy og tett kameraføring for alt det er verdt. 
Du vet at noe ekkelt vil dukke opp, men ikke om det kommer bak eller foran den hjemsøkte ungjenta. 
Og det fungerer slik det skal; som urovekkende grøss. 
