Filmanmeldelse:«The Nun»: 
Klostergørr 

Det mest skremmende er hvor forutsigbar den er. 

SKREKK: The Nun USA, 15 år MED: 
Demián Bichir, Taissa Farmiga, Jonas Bloquet, Bonnie Aarons REGI: 
Corin Hardy 

Conjuring-universet har de siste årene klart å gjøre skrekkfilm i kategorien «Eksoristen» gøy igjen. 
Femte film er lenge en mer enn ganske god prequel, der noe ondt og fryktelig gjemmer seg på et kloster i Romania. 

Tidlig på femtitallet skjer det ekstra mystiske og voldsomme ting som gjør at Vatikanet sender inn en eksorist-prest og en novise for å etterforske. 

Dynamikken mellom de to er ikke i nærheten av den mellom Ed og Lorraine Warren, men spesielt Demián Bichir (The Hateful Eight, Alien: 
Covenant) gjør en bra blanding av tøffing og prest. 

Veldig lenge er denne ganske dunkle saken godt håndverk og skuespill. 
Tydelig bruk av kontrasten mellom parafinlamper og mørke og fokus på femtitalls-teknologiens begrensninger styrker følelsen av at man faktisk er i fortellingen. 

Den tar seg tid til å vri overtroen godt og absurd til, og klarer nesten å gjøre marerittet troverdig. 
Som den spøkelseshistorien den søker å være, før den et overforbruk av ledende kameraføring, utspekulert musikk «og så sa mannen… 
BØ»-øyeblikk. 

Men flere av dem overraskende veltimet og skremmende. 

Samtidig blir det tidlig overtydelig og nesten komisk med krusifikser som snur seg oppned, dører som knirker og knaker og et kloster som mer og mer framstår som en parodi på Galtvort. 

Og da skjer det som ofte skjer: 
Logiske brudd, kjappe løsninger og et helt hinsides utskliende narrativ. 

Ondskapen skal angivelig holdes unna av bønn, men ved hjelp av sprekker i klosterets fundament og ulåste dører slipper likevel djevelens fortropp til. 
Eller fortropp og fortropp: 
Endelig får seriedemonen Valak sin egen film. 

Den spilles fremdeles som like deler sinnaskremmer og Marilyn Manson anno «Mechanical Animals». 
Ikke så veldig mye skumlere enn de mørkere episodene av Doctor Who, og mer latterlig etterhvert som mysteriet skrider fram. 

I disse dager med jordskjelv-sal på «Skjelvet» burde man forresten helt seriøst vurdert en skremmesal på «The Nun». 
Med egne skremmere som krype under setene, tar folk på anklene og generelt skape ekte uhygge. 

Utfordringen med «The Nun» er nemlig at reklamekampanjen som skapte en god mengde rabalder på YouTube faktisk er mye skumlere og marerittdannende enn resultatet her. 
