Hun som er bosatt bak den døra der det står HER SLUTTER GUD
På tide at skrekkfilmfolket finner på noe helt annet enn dette tøvet. 
Hva med en skrekkfilm fra Koranen? 

Advarsel: 
«The Nun» er ment som en virkelig slem film. 
Den er med andre ord ikke for deg som sover med lyset på. 
Eller som ikke liker høstvinder fordi det er så mange skumle lyder. 
Er det noen på loftet? 
I kjelleren? 
Den lyden der? 

Det mørkeste 

«The Nun» skal skremme deg i halvannen time, og den kan da også gjøre slikt, hvis du evner å leve deg inn i det som forsøker å beskrive det mørkeste av det mørkeste fra et øde nonnekloster. 
Leve deg inn i det okkulte, inn i de hemmelige skrifter, koder, myter, mirakler og hellige skrifter. 
Holy shit og hellig vann. 

Ja, leve deg inn i bibelhistorien fortalt via den katolske kirke. 
Forresten, er det ikke på høy kirketid at skrekkfilmfolket finner noe annet enn det katolske å bedrive ekstremsatanisme på? 

Skrekk fra Koranen? 

Er ikke katolisismen veldig trygge saker, noe vi har sett tusenvis av ganger i filmhistorien? 
Hva med en real skrekkfilm tuftet på tekster, tolket og hentet, fra Koranen? 
Fra Allahs liv, dystre hemmeligheter og lære? 

Ikke det? 
Nei, beklager. 

Vel, hvis du også liker å le av skrekkfilmer, er The Nun halvannet minutt småmorsom. 
Ja, du lukker garantert øynene fem ganger, men så slutter du også med dette, fordi det er sjelden kost å se zoombienonner som glefser, hyler, dreper og biter. 
Nonner som kommer i vill fart, i vilden sky faktisk, og deretter takler prester, og andre nonner, som om de alle var med i en makaber hockeymatch at the Rink of Dawn. 

Nonnebeistet 

Effektene med skyggenonner, bjeller som ringer fra graver, ravner og hender ut av vegger og tak, vel. 
Vi har sett, og kanskje tisset på oss, av slikt tidligere. 

I «The Nun» venter vi også altfor lenge på nonnebeistet fra det underjordiske. 
Hun som noen kanskje vil huske fra 2016? 

Hun som fortsatt går igjen. 
Hun som nå har tatt over et kloster i Romania og som er bosatt bak den døra der det står HER SLUTTER GUD. 
Hun som, når vi endelig ser hennes ansikt, ser ut som den patetiske lillebroren til Alice Cooper. 
Med gulltenner, slapp malmrøst, rap og billige, glødende øyne. 

«The Nun» er dessverre over toppen innenfor de fleste skrekkfilmfag. 
Dette selv om filmen kommer fra skaperne av The Conjuring-universet. 
Filmens budsjett sies å være på 22 millioner dollar. 
Bare i USA har den så langt spilt inn 10 ganger så mye. 
Satan ruler med andre ord. 

Igor 

Vi må forresten skrive kort om det meget tynne manuset: 
En ung nonne på et kloster i Romania begår selvmord. 
Året er 1952. 
Vatikanet er bekymret og det sendes en prest, hvis jobb er å jakte på mirakler og bedrive eksorsisme. 

Sammen med ham ei novise fra England. 
Disse to drar ut på bygda i Romania for for å sjekke de mystiske omstendighetene rundt nonnens død, og for å finne ut om klosteret fortsatt kan regnes som et hellig sted. 
Her får de hjelp av en ung franskkanadisk vagabond, kjekk kar er han også. 
Hans jobb er blant annet å levere frukt og grønt til klosteret. 
Det er også han som finner den hengte nonnen utenfor klosterets dystre steinvegger. 

Det eneste filmskaperne har glemt, eller ikke tok seg råd til, er siklende ulver og glupske varulver. 
Da den unge vagabonden kommer på hest og kjerre, er det ikke fritt for at vi tenker på salige Marty Feldman i rollen som Igor fra 1974-filmen «Unge Frankenstein»: 

Igor: There, wolf. There, castle. 

Hvordan «The Nun» ender? 
Vi sier ingenting annet enn: 
Dum vivimus, vivamus. 
