Attraktiv familieforestilling med Riksteatret
Riksteatrets forestilling Georgs magiske medisin er bejublet landet over, og ble det også i Kristiansand av en fullsatt teatersal i Kilden tirsdag kveld. 

Hva syns du, skal denne forestillingen ha 6 eller 5 eller 4? 
Jeg spurte en seksåring da vi kjørte hjemover. 
Han mente kjapt at den skulle ha 5. 
Og hvorfor det, spurte jeg? 
Fordi det var pause. 
Hadde det ikke vært pause så skulle den hatt 6, slår han fast. 
Og det er jo en sabla god attest til forestillingen. 
Etter en smule betenkning kom følgende logiske resonnement: 
Og da Georg kokte den medisinen kom noe av lukten helt opp til der jeg satt, og det var drit-ekkelt, forklarte han. 

Georgs magiske medisin fra 1981 er en klassiker innenfor den sjangeren av barnelitteratur som Roald Dahl var en mester i, rampete, ukorrekt etter vanlige normer for barneoppdragelse, og ganske omdiskutert i Dahls samtid. 
I dag opplever vi nok hans univers noe annerledes enn på 1980 og -90-tallet. 
Nå er det stuerent å sette seg opp selv mot familieautoriteter, når disse begår urett. 

Bestemora til Georg er ei heks. 
Georg er livredd for å være alene med henne. 
Men foreldrene drar til byen og handler, og minner ham om å gi bestemor medisin presis klokka 11. 
Det er da Georg koker i hop sin egen magiske medisin, et regelrett heksebrygg. 
Dette får kolossale konsekvenser, og det ender med at heksebestemor rett og slett blir borte. 
Under veis møter vi Georgs foreldre som i ren griskhet er med på å skape denne ulykken. 
Eller kanskje var det heller en lykke enn en ulykke? 
Muligheten til å bli millionærer går de i alle fall glipp av. 

Riksteatrets versjon er dramatisert av Morten Joachim, har fått sangtekster av Gunnar Eriksson og musikk av hovedrolleinnehaveren Espen Mauno. 
Det er en tvers igjennom musikalsk forestilling der ikke minst trommer og rytmer spiller en stor rolle. 
Men det er imponerende hvordan samtlige medvirkende utfolder både musikk, dans og skuespill i et meget friskt tempo. 

Forestillingen er, som boka, både frekk og freidig, morsom og litt nifs noen ganger, men passer for barn fra fem år og oppover, i følge Riksteatret. 
Med tre barnebarn i salen, to på seks og en på ti, opplevde jeg at den ene av seksåringene syns det var litt nifst, den andre syns det var dritkult. 
Tiåringen frydet seg fra begynnelse til slutt. 
Riksteatret spiller kun en dag på hvert av de 70 stedene de besøker. 
At Kilden nå finner plass til Riksteatret er en god ting. 
Denne forestillingen kunne nok solgt mange fulle hus om det hadde vært mulig. 
Den spilles i Mandal på torsdag, Lyngdal på fredag og Flekkefjord på lørdag. 
