Småskurker med sjarm og brodd
Den japanske Gullpalme-vinneren «Shoplifters» er en nydelig, sjarmerende og hjerteskjærende film som pirrer alle sanser. 
Også vårt eget moralske kompass. 

Shoplifters 

Originaltittel: 
Manbiki Kazoku. 
Sjanger: 
Drama. 
Nasjonalitet: 
Japan 2018. 
Regi og manus: 
Kore-eda Hirokazu. 
Skuespillere: Lily Franky, Sakura Andô, Mayu Matsuoka, Kiki Kirin. 
Lengde: 
2 timer. 
Aldersgrense: 12 år. 
Kinopremiere: 18. januar. 

Den fantastiske, japanske regissøren Hirokazu Kore-edas Gullpalme-belønnede og Golden Globe-nominerte «Shoplifters» er kanskje hans aller beste film i en rekke av perler. 

Igjen har han valgt favorittemaet sitt: familie, og hva blodsbånd eller ei betyr for menneskelige relasjoner. 
Igjen skaper han enkle, men frodige karakterer som umiddelbart gir oss både sterke følelser og engasjement. 
Og besetter igjen rollene med utsøkte skuespillere, mange av dem kjent fra de tidligere filmene hans. 

Moderne Oliver Twist 

Historien i «Shoplifters», som med rette er kalt en «Oliver Twist for nåtiden», er like enkel som den er kompleks. 

Tregenerasjonsfamilien lever trangt og kummerlig i et skurliknende, lite hus i storbyen Tokyo. 
Alle må bidra etter evne, og mottar etter behov. 
Bestemor har trygd, men er også en ivrig gambler. 
En av kvinnene stripper i peep-show. 

Mannen i familien har strøjobber i bygningsbransjen. 
Men mest av alt er han en dreven butikktyv. 
Tyvtriksene lærer han videre til familiens barn. 

En dag, etter nok en vellykket tyverirunde, kommer de over en forfrossen og tydelig vanskjøttet liten jente på veien hjem. 
Hun blir tatt inn i familievarmen, og får også butikktyvskolering. 

Hverdagene lunter av rolig av gårde for den noe moralsk frynsete familien. 
Dramatikken og de uventede avsløringene som kommer etter hvert, fortelles i samme stil og tempo, og bare forsterker sparket de gir i magen. 

Sympati for skurken 

«Shoplifters» utfordrer vår forutinntatthet og vårt eget moralske kompass. 
Det er så lett å bli glad i denne varme, sjarmerende gjengen, og nærmest beundre de kreative tjuvtriksene. 
Og samtidig fordømme lovlydige borgere for deres handlinger og valg. 

Kore-eda er fortsatt umiskjennelig japansk i form og farge. 
Men er kanskje enda mer universelt relevant enn tidligere, i sin tankevekkende utforsking av sammenhengen mellom blodsbånd, omsorg og kjærlighet. 
Det er gjort både følsomt, usentimentalt og klokt. 
