En svært personlig Gjermund Larsen
Felespilleren Gjermund Larsen skaper personlig musikk som treffer en bred klangbunn hos mange. 

Folkemusikeren Gjermund Larsen har vunnet flere Spellemannspriser i ulike konstellasjoner og kategorier. 
Hjertebarnet er allikevel hans Trio med Andreas Utnem og Sondre Meisfjord. 
Her møter vi det personlige. 

Folkemusikkscenen er i rik blomstring der tradisjon møter utadvendt forskertrang og inspirert allsidighet. 
Det som preger dagens musikere er en ubendig trang til å videreforedle og utvikle sjangeren og gjøre den relevant i vår tid, uten å miste fortiden av syne. 

Én av de fremste blant mange er felespilleren Gjermund Larsen, og ett av hans mest spennende musikalske hjem er denne trioen. 
De har holdt på i ti år og skapt sitt helt eget, spesielle blandingsuttrykk. 

Vakkert og sobert 

Nå foreligger trioens fjerde plate, et bestillingsverk av Oslo Kirkemusikkfestival, basert på salmetoner etter spellemannen Hilmar Alexandersen (1902-93). 
Med seg har de den svenske folkemusikkgruppen Nordic med mandolin, nøkkelharpe og cello. 
Selv spiller de fele, flygel, harmonium og kontrabass. 

Det tar litt tid før musikken setter seg, som om musikerne spiller seg inn. 
Begynnelsen er både vakker og sober som et kammerspill der musikerne føler hverandre på klingen før de tar frem temperamentet, og spesielt når Nordic utfyller lydbildet blir det hele mer fartsfullt. 

Dette er musikk med noen finstemte lag der både melodilinjer, små klanglige detaljer og rytmikk flettes sammen som en neddempet samtale musikerne imellom. 
Det som først oppleves som motstandsløst og neddempet, avdekker en indre spenning som er alt annet enn lettflytende. 

Rike, lange linjer 

Første del av albumet er melodier komponert til ulike anledninger, som én til søsteren, én til farens 70-årsdag, én til minne om onkelen Erik og én liten trøstevise. 
Andre del er viet bestillingsverket som albumtittelen henviser til. 

Noe av det som karakteriserer Salmeklang er dens tidvis lange linjer, der musikken har en langsom flyt som gradvis bygger seg opp i både fylde og tempo. 
Dette er den delen som har det rikeste og mest spenstige lydbildet. 

Albumet avsluttes med «Duett», en vakker liten melodi om hans små tvillinger. 
Som helhet viser disse 11 melodiene flere aspekter av Gjermund Larsens musikalske palett, men kanskje mest den litt ettertenksomme delen. 

De er ikke alene 

Gjermund Larsen er ikke den eneste som har kommet opp med flotte plater i høst. 
To andre er brødene Hans P. Kjorstad og Rasmus Kjorstad fra Fron med Pusinshi Ulla og Odde & Holmen (Bjørn Kåre Odde og Sivert Holmen) med debutalbumet Sumarmorgon. 

Sistnevnte representerer det tradisjonelle, og det holder mer enn nok. 
Førstnevnte presser derimot samspillets tradisjonelle utgangspunkt og gir musikken et råere og mer upolert uttrykk. 

Her er det motstand, kraft, overraskelser og musikalsk nerve. 
Grepene kan virke provoserende på noen, men hvis man lytter er dette trygt innenfor tradisjonsbegrepet. 
De lykkes med sitt prosjekt: 
Å gjøre noe veldig lokalt, utvide horisonten og skape en ny klangverden. 
