Gammel grinebiter ser lysere på det
Bamsen har lagt sin tunge labb på Berlin og trives i sitt nye hi. 

Bob Mould: 
"Sunshine rock" (Merge/Playground) 

Etter å ha avsluttet trilogien "Silver age", Beauty & ruin" og "Patch the sky", er Bob Mould klar til å stake ut en ny retning. 
Hvor? 
Videre mot dypet, inn i mørket, ned i kjelleren? 
Nei, ut i sola, tro det eller ei. 

Solskinnsrock er det siste jeg hadde ventet fra den gamle frontfiguren i Hüsker Dü og Sugar. 
Han har bosatt seg i Berlin og gleder seg over vårsola som avløser den lange, mørke vinteren. 
Noe annet enn hjemme i San Francisco. 

De siste platene var preget av foreldrenes død, men nå tenker 58-åringen positivt. 
Sol-ordet dukker opp 27 ganger, skal vi tro plateselskapet. 

Vi får akustiske "Camp Sunshine", og et stort strykeorkester brukes flittig på platen. 
Avslutningen "Western sunset" nyter godt av dette, og sangen er heldigvis like tøff som ting han gjort før. 

Han freser over Shocking Blues gamle "Send me a postcard", og den gamle støygitaristen vet fortsatt hvordan det skal gjøres. 
Men med et smil denne gang. 

Beste spor: 
"Sunshine rock", "Sunny love song", "Lost faith", "Western sunset". 
