Plateanmeldelse:Amund Maarud - «Volt» 

Fra blått til rått. 

ALBUM: ROCK Amund Maarud «Volt» (Snaxville/Musikkoperatørene) 

Reisen er fullendt for Amund Maarud for denne gangen; gjennom trilogien som startet med «Electric» (2011) og «Mud» (2012) har han beveget seg forsiktig fra sine bluesrøtter og over i skittenrocken på en særs vellykket måte. 

Maarud har egenhendig kreert sjangeren norsk nu-blues gjennom disse tre platene. 

Med det menes en bevisst videreføring av eksplosiviteten til kraftpakker som Jon Spencer Blues Explosion via The Black Keys til Jack Whites mange prosjekter, der basisen også ligger i seksti- og syttitallets bluesrockrøtter fra Stones til Zeppelin. 

Maarud - som synger bedre enn noensinne - bruker gitaren mer økonomisk, men enda mer effektivt på «Volt», og bak det lurvete lydbildet dukker den ene liflige melodien etter den andre opp, samtidig som låtene aldri slutter å forbause i hvilken vei de tar. 

Glamtunge 
«Her Favourite One» er et utmerket eksempel på dette. 

Maarud er farlig nær perfeksjonen denne gangen, men kommer neppe til å hvile på laurbærene. 

Denne mannen slutter aldri å overraske i positiv retning. 

BESTE LÅT: 
«Lovelights» 
