Energibombe i særklasse
For en futt og fart! 
For en sprudlende livsglede! 
Og for en evne til å kommunisere med sitt publikum! 

For en futt og fart! 
For en sprudlende livsglede! 
Og for en evne til å kommunisere med sitt publikum! 
30 år gamle Gabrielle, med etternavnet Leithaug, hadde så visst ikke problemer med å få en fullsatt idrettsplass under fredagens Osfest til å både danse og synge. 

Men så er heller ikke bergensjenten noen gjennomsnittlig popartist. 
Med sine rastafletter og et merkverdig sceneantrekk bestående av høyvannsbukser, en slags selbustrømper og oransje dynevest så hun mest ut som 2015-utgaven av Pippi Langstrømpe. 
Og hun hadde minst like mye energi. 
Her gikk det i hundre fra første sekund. 
En gjennomsnittlig aerobic-instruktør ville vært grønn av misunnelse slik som norsk pops utgave av en Duracell-kanin ustoppelig hoppet og spratt rundt på scenen. 

Litt eldre fans 

Fredagskvelden på Osfest var i utgangspunktet en heller kjølig opplevelse med knappe 10 grader i luften, men Gabrielle gjorde så visst sitt for å få opp temperaturen hos publikum. 

Og det klarte hun med glans. 
At storparten var litt eldre enn det som er hennes gjennomsnittlige fanbase, spilte liksom ingen rolle. 
For den overveidende del av forsamlingen på nærmere 3000 denne kvelden lot seg absolutt rive med. 

Fra hun begynte med «Bordet» fra debutalbumet til hun avsluttet med den relativt ferske «Mer» noe over en time senere, var det en oppvisning i høypotent energi og livsglede med fengende poplåter på rekke og rad. 

Brann-hyllest 

Selv en helt ny låt, «De Beste», klarte å få publikum med på heftig allsang. 
Absolutt hitpotensiale med sin touch av reggae og et refreng som satt i øret etter første gjennomhøring. 
Og refrenget, «vi e de beste» kunne nesten vært en hyllest til Brann i forgangne tider. 

For en futt og fart! 
For en sprudlende livsglede! 

Gabrielle gjør noe langt mer enn slavisk å lire seg av seg låtene sine. 
Det er imponerende dynamisk. 
Da tenker vi ikke bare på hennes gymnastiske hopp og sprang. 
Men også musikalsk. 
Det synges med innlevelse og de få gangene hun tar det hele ned viser hun også en sårbarhet som avslører at hun også har utviklet seg som vokalist. 

Hørt den før 

Visst frir hun til publikum, men det virker ikke påtatt. 
Mer ektefølt begeistring over å være (nesten) på hjemmebane. 
Og vi tror på henne. 

— Os! 
Har dokkar hørt denne før? 
Hennes gjennombrudds-hit «Ring meg» ble frisket opp med litt småjazzy scatsang underveis, og hadde i høyeste grad gjennomgått en heftig utvikling siden den ble spilt til døde på radio for fire år siden. 

— No skal vi få bakken til å riste. 
Vi skal hoppe i takt alle sammen, kommer det fra Gabrielle. 
Og merkelig nok klarte hun kunststykket å få idrettsplassen til å se ut som en god, gammeldags gymnastikkoppvisning med et par tusen publikummere som sannsynligvis fikk mosjonert mer denne kvelden enn de hadde gjort i hele ferien. 

Stødig band 

Noe å utsette på scene og produksjon var det heller ikke. 
Full pakke med storskjerm på hver side av scenen med videoproduksjon og en lydmann som kunne sitt fag. 
Bandet hun hadde i ryggen, gitar, to keyboardister og trommer leverte en blanding av rock’n roll og elektropop. 
I høyeste grad stødige nok. 
Selv om de selvfølgelig ble heller anonyme og bleke sammenlignet med festfyrverkeriet Gabrielle. 
Det ville forresten de fleste artister blitt denne kvelden. 
