Nissenrevyen 2019:Gøy, drøy og til tider helt genial 

I fjor ble Nissenrevyen årets revy blant annet fordi de utfordret sjangeren. 
I år er de isteden veldig drøye – og hinsidiges gøye. 

Nissenrevyen 2019 har et konsept som ved første øyekast virker faretruende datert: 
Ekte fake skal handle om sannhet og posering i sosiale medier. 

Da jeg så plakaten, fikk jeg umiddelbart flashback til den moralske panikken fra første halvdel av 2010-tallet. 
Jeg fryktet bloggere med nordlandsdialekt, stive selfiesmil og botoxsketsjer. 
Og jo da, de her er de også. 

Men Nissenrevyen er så mye, mye mer. 

For å si det kort: 
De klarer å gjøre et forslitt premiss til en helt fantastisk revykveld. 

En rekke moderne klassikere 

Ekte fake har en rekke nummer som kan bli moderne klassikere. 
En av dem er musikknummeret «Billig jeans», basert på Michael Jacksons «Billie Jean». 
Her spiller en sløy Sjur Vatne Brean en Jackson-imitator som jobber i buksebutikk og forfekter verdien av jeans laget av barnearbeidere. 

Vatne Brean er også ubetalelig i en stum rolle som voldtektsmann i skinnvest, som følger «bare lettkledde kvinner»-prinsippet når han velger ofre. 
En politisk kommentar til voldtektsdebatten som fungerer overraskende godt på revyscenen. 
Men i denne revyen er ikke Vatne Brean alene om å eie både sal og scene. 

Alle de ni skuespillerne legger godt karakterarbeid, stor musikalitet og mengder av egen personlighet i forestillingen. 
Vi har Tord Kinge som ruller med øynene slik at salen umiddelbart møter ham med latter, selv når han er skjult i nikab. 

Vi har Mariell Sørensen som er så trygg som dansekaptein og musikalstjerne i vestkantuniform, at vi nesten tror hun er leid inn fra et sommershow i Tønsberg. 
Og vi har Sara Wist Tangenes som har det beste videobloggnummeret jeg noensinne har sett på en scene. 

Lager humor av Holocaust 

Tangenes spiller ingen ringere enn Anne Frank, som gjemmer seg på loftet i 40-tallsklær, men i YouTube-tyranniets tidsalder. 
Det høres usmakelig ut å tøyse med Holocaust, men dette nummeret viser nettopp hvorfor det er like viktig som det er vanskelig. 
Vanskelig fordi å lage en dårlig holocaustsketsj ville være både menneskefiendtlig og umorsomt. 
Viktig fordi denne sketsjen gir deg en liten refleksjon, i det du er ferdig med å skamme deg over at du lo. 

Hvor farlig er bloggkommentatoren Quisling i dag («Haters gonna make you famous», sier for øvrig Anne Frank) – og hvor lang er veien fra et bloggunivers til folkemord? 

Fryktelig morsom – helt på ekte 

Skuespillerne løfter hvert eneste nummer, men ikke alle tekstene er like gode. 
I en litt for tradisjonell revysketsj er politikerne som barnehagebarn, uten at den tilfører noe mer enn Tom Sterri gjorde i en nesten lik sketsj på 90-tallet. 

Det kan også hende at revyen burde strøket ett par av de mindre gode bloggersketsjene, slik at de mer originale ideene hadde fått større plass. 
Heldigvis kan denne revyen også skilte med svært gode kostymer, som både viser hver skuespillers individuelle særpreg og er små sketsjer i seg selv. 

Nissenrevyen 2019 er kanskje mindre eksperimentell enn i fjor, da de fikk pris for å bryte kontrakten mellom fiksjon og virkelighet. 
I år er Nissenrevyen isteden fryktelig morsom. 
Helt på ekte. 
