Anmeldelse:«Tar tilbake» gammel hitlåt 

«Everyone Needs A Friend Sometimes» slik den «egentlig» skulle låte? 

ALBUM: 
Om du ikke har hørt om Jeff Wasserman, har du garantert hørt noen av sangene hans. 
Sju år etter «Jeffrey & The Free Radikals» (2009) gir han ut soloplata «The Meeting Of The Waters» - i et begrenset og nummerert opplag på 300 cd-er med nedlastingskode (vinyl følger etter hvert). 
Ingen Spotify, Tidal eller Itunes. 

Så her er det bare å skynde seg, for plata er verdt hver eneste krone. 

Gone 
At Last Amerikaneren har bodd i Norge i over 30 år nå, men vokste opp på Long Island, New York. 

Han kom til Norge første gang i 1974, og var i mange år medlem av bandet Gone At Last - som holdt liv i bluegrasstradisjonen her i landet på 80-tallet. 
Han har også fått en rekke gode musikervenner i Norge, ikke minst fordi han har bidratt med tekster til låtene deres - fra Silje Nergaards pop-gjennombrudd «Tell Me Where Your Going» til Sissel Kyrkjebø, Knut Reiersrud, Henning Kvitnes, Jonas Fjeld, Kristin Berglund og Rita Eriksen. 

Dance With A Stranger 
Men aller mest kjent er «Everyone Needs A Friend Sometimes», som han skrev sammen med Elg og Frode Alnæs. 
Den ble gjennombruddet for Dance With A Stranger i 1988. 
Når han nå gir ut soloplate, «tar han tilbake» låta og kler den opp i en lavmælt, melankolsk americana/folkemusikk-versjon med Claudia Scott som duettpartner, Ingunn Bjørgo på torader og Jeffs datter Ella i koret. 

Sistnevnte gjør for øvrig en utmerket innsats som duettpartner på «Down from Where». 

Wasserman synger og spiller sjøl diverse gitarer og piano. 
Andre gjester på albumet er blant andre Paul Brady, Knut Reiersrud, Cindy Cashdollar, Bill Booth, Knut Hem, Andy Irvine, Brennen Leigh og resten av Gone At Last (Jørun Bøgeberg, Kalle Aasland, Terje Kinn). 

«Old time music» «The Meeting Of The Waters» er ganske unik, for du hører sjelden musikk som dette i våre dager. 

I bunnen ligger såkalt «old time music» mikset med country, bluegrass, folkemusikk og en dash jug band (mest hørbart på det «ville» bonussporet med Jeffs band Easy On The Tuba fra New York i 1979, «Hesitation Blues»). 

45 års samarbeid Jeff Davis var ikke med der, men de vokste opp sammen og har spilt sammen siden 1971. 
Davis preger lydbildet på hele albumet med sitt felespill, og understreker følelsen av «old times». 
Ikke minst gjenskaper han lyden av tradisjonell dansemusikk i den fine instrumentalen «Karl Johan's Shuffle» (med Bjørgo på torader). 

«De to Jeffs», Davis og Wasserman, gjør dessuten en fabelaktig duett i «Fathers, Now Our Meeting Is Over». 

Og om du synes åpningen «Deep Is The River» lyder kjent, så er det ganske riktig Wassermans oversettelse av Ole Paus' «Innerst i sjelen». 

Dette er rett og slett 48 minutter med vellyd du bør unne deg en kald januarkveld. 
