Restaurantanmeldelse:«Bakgate-inder» holder ennå mål 

The Indus kom som et friskt pust inn i byens indisk-pakistanske restaurantliv. 
Hvordan står den seg i dag? 

– 
Er det alltid så fullt her? spør Bordvenninnen. 
– Kanskje vi burde bestilt bord? 

– 
Det er et godt tegn at det er mange indiske og pakistanske gjester, mener Spisevennen. 
– Da regner jeg med at maten er god. 

Innerst i det avlange, fargerike lokalet er det ikke plass å oppdrive, og det er tett mellom bordene også ved inngangsdøren. 
Men etter litt venting mens et selskap betaler og går, har vi fått et bord inne i et hjørne. 
Servitøren kommer med vann og menyer, og snart har vi også fått bestilt drikke. 

Aftenpostens har tre faste matanmeldere som anmelder tre restauranter i uken. 
Alle anmeldelsene kan du lese på restaurantguiden.osloby.no hvor du også finner over 60 matguider til alt fra beste pizza og burgere til thailandske godbiter og søndagsåpne restauranter. 

– 
Har de ikke Cobra-øl, sukker Spisevennen, som nøyer seg med en vanlig halvliter isteden. 
Servitøren må bare beklage: 

– 
Vi har gått tom for indisk øl, dessverre. 

Menyen byr på fem forretter, seks tandooriretter, kylling, lam, sjømat og pepperbiff på indisk maner, så det er nok å velge mellom. 

– 
Men ingen vegetarretter? sier Bordvenninnen, som bestemmer seg for å prøve potetsamosa til forrett istedenfor løkringer, slik hun pleier. 
Dermed tar jeg dem mens Spisevennen vil ha kjøtt og ber om kylling pakora. 

Godt på alle fat 

Ifølge restaurantens nettside tilbyr Indus «indisk-pakistansk kokekunst av høy kvalitet med en liten vri», og våre forretter er absolutt blant de bedre vi har fått: 
De friterte løkringene er store, fyldige med en frisk og lett syrlig salat, potetsamosaen inneholder også velkrydrede kikerter mens kyllingen er mør og saftig med et fint kryddersting. 
En delikat tamarindsaus og mintchutney er godt tilbehør. 

– 
Jeg synes at samtlige forretter innfrir, sier Bordvenninnen, som har fått smake av oss to andre. 

Mye å se på 

Servitøren har hatt hendene fulle med det store selskapet innerst i lokalet, og i mellomtiden har vi tatt oss tid til å se oss rundt. 

– Indus har gjort seg flid med interiøret, mener Bordvenninnen og ser opp langs vegger og tak, som bugner av malerier, fotografier, buddhafigurer, pent dekorerte flasker og mye annet snop for øyet. 

Men det drøyer ikke lenge før vi får ris, nan og raita på bordet, og like etter kommer hovedrettene. 

– 
Hvem skulle ha Royal hot pot? spør servitøren. 

Bordvenninnen får en rykende varm kjele med kongereker, kylling og lam som er blitt woket og serveres med friske, spretne grønnsaker og en skarp chilisaus. 

Spisevennen har bedt om kylling tikka masala med madras styrkegrad mens jeg har valgt en gammel favoritt: lam rogan josh, en klassisk rett fra Kashmir. 

– 
De sier at den opprinnelig kommer fra Persia og at kjennetegnet på en dyktig kokk er hvordan retten er krydret. 

Lammekjøttet er så mørt at kniven er unødvendig. 
Sausen er rund på smak, med en lang, behagelig ettersmak. 

Kjøkken med sin egen vri 

Kyllingen er også mør og fin, med et klart kryddersting. 
Spisevennen er fornøyd, og det er også Bordvenninnen, som skryter av sin Royal hot pot: 

– Spretne kongereker, mørt lam og kylling, og deilige grønnsaker. 
De har virkelig sin egen vri på kjøkkenet. 

Det gjelder også dessertene: 
En lekker gulrotkake formet som et hjerte og en hjemmelaget iskrem som metter godt. 

– Prisnivået er slett ikke ille sett ut fra hva man får, og maten er fremdeles godt over gjennomsnittet, sier Bordvenninnen. 

– 
Nå som byen opplever en bølge av gatemat i alle varianter, er denne bakgate-inderen et godt alternativ. 
