Noen må forsvare oss, men hvem?Og, mot hva? 

Beksvart humor er det klart beste i denne filmen. 

FILM: 
De er tilbake igjen. 
Med skrekk, gru, blod, det makabre, store doser tidsriktig gørr og med mye humor. 
Takk for det siste. 

Vi snakker om Predator. 
Dette er filmen for den familien som elsker slike utenomjordiske affærer der uvesner, som nå og da, tar en svipptur ned til oss for å ødelegge absolutt alt og alle. 

Predator-filmen er igjen ved Shane Black, i både registol og som medforfatter av manus. 
Black kan dette utenomjordiske sci-fi-faget. 
Her er det tett med gode one-linere som får oss til å skratte, både på riktig tidspunkt, og også på helt feil steder. 

Predator 2018 er selvsagt ingen vanlig slåsskamp på rosetorner. 
Her er det et grunnleggende alvor. 
Menneskeheten står igjen i fare for å bli totalt utryddet. 
Både av oss selv, med hvordan vi oppfører menneskeskaper klimaproblemer, men også med overhengende farer fra verdensrommet. 

Derfor må noen ta ansvar. 

Noen må forsvare oss, men hvem? 
Og, mot hva? 

Kjente toner og takter dette, men slik skal og må det være i en Predator-verden, den som for de innvidde har stått i fare for å bli ødelagt siden den første Predator-filmen fra 1987. 
Den gangen da én fra den skumle predatorfamilien for første gang stakk innom vår klode for å utslette alt liv. 

Men det den da ikke ante da var at Moder Jord hadde sjefen sjøl på ekstravakt, Arnold Schwarzenegger. 

I årets utgave er det først og fremst humoren som gjør at vi orker 1 time og 46 minutter, men vi tilstår også at vi tidvis hadde det okay. 
Vi følger en flokk eks-soldater som alle sammen er på vei inn i fengsel for diverse alvorlige forbrytelser. 

Denne «bussen med «gærninger» - som ikke er helt ulikt bussen i den gamle klassikeren Gjøkeredet - blir via omveier etc. direkte involvert i jakten på den slemmeste fra lysår unna, den ond Predator, som blir til minst to....eller? 

Handlingen er selvsagt overfylt med klisjeer, slikt hører med. 
Det spares ikke på de mest groteske og bestialske drapsscener, ei heller søtladen tristesse. 

Vi er også vitner til hovedfag i action & macho. 
Men kanskje det blir slik den dagen menneskeheten står ovenfor et av universets mest sultne, smarte og grenseløst ekle uvesen? 
Følg med, og le hele veien til den sikre død. 
Eller? 
Hva sier den vesle gutten, McKenna? 
