Filmanmeldelse:«Secret In Their Eyes» 

Intet fyrverkeri når Nicole Kidman og Julia Roberts møtes. 

«Secret In Their Eyes» 

USA. 
Ingen fastsatt aldersgrense. 
Regi: Billy Ray. 

Med: Nicole Kidman, Julia Roberts, Chiwetel Ejiofor. 

Ray, Jessica og Claires veier krysses igjen, 13 år etter at de jobbet sammen sist. 
Da var Claire fersk statsadvokat. 
Ray og Jessica arbeidet i en antiterrorgruppe i FBI, inntil Jessicas datter ble funnet brutalt drept. 

Drapsmannen unnslapp, trass i kamerattroikaens beste bestrebelser. 
Er det for sent å gjenoppta saken? 
Og er det for sent for Ray og Claire å gjenoppta den blyge romansen som var i ferd med å blomstre mellom dem den gang da? 

«Secret In Their Eyes», en nyinnspilling av «Hemmeligheten i deres øyne» («El secreto de sus ojos»), den argentinske filmen som vant Oscar for «Beste fremmedspråklige film» i 2010, ser på papiret ut som grei Hollywood-tidtrøyte av den gamle skolen: 

Halvt en thriller, halvt et kjærlighetsmelodrama, med mye talent både foran og bak kamera. 

Regissør May har livnært seg som manusforfatter, og har etter CVen å dømme – «The Hunger Games» (2011), «Captain Phillips» (2013) – hatt til salt i grøten. 

Den mannlige hovedrolleinnehaveren, Chiwetel Ejifor, ble Oscar-nominert for «12 Years A Slave» (2013). 
Rollelisten ellers er stappet med flere «kjent fra TV-serier»-tryner, á la Dean Harris (Hank fra «Breaking Bad») og Michael Kelly (Doug fra «House Of Cards»). 

Mest pirrende er selvsagt toppmøtet mellom Julia Roberts og Nicole Kidman. 
Alt ligger til rette for divafyrverkerier av mest fornemme slag, ikke sant? 

Ikke sant. 
«Secret In Their Eyes» føles billig som et glatt TV-krimdrama, og er aldri i nærheten av å ta fyr. 

Selve krimintrigen smaker umiskjennelig av svakt krydret betasuppe; full av ytterst tvilsom intuisjonsbasert etterforskning og hendige tilfeldigheter. 

De seksuelle undertonene er klønete håndtert – det gjelder det utroverdig bluferdige forholdet mellom Ray og Claire, og også kåtskælken de har under mistanke for ugjerningen (du verden så pinlig den avhørsscenen var, du). 

Julia Roberts bringer til torgs en sympatisk mangel på forfengelighet – hennes Jessica er gusten og grå, resolutt uglamorøs. 
Det samme kan ikke sies om Kidman, som svisjer og svosjer gjennom filmen som den ultimate glamazone på høye hæler, og ellers har null og niks å jobbe med. 

Undertegnede har ikke sett originalfilmen. 
Men tar likevel sjansen på å si: 
Se den i stedet. 

MORTEN STÅLE NILSEN 
