TV-anmeldelse:«Kidding» 
- Du och jag, döden 

Fantastisk Carrey i dunkel fortelling om forloren livsglede. 

TV: KIDDING Amerikansk drama/komedieserie i ti deler Premiere på HBO Nordic søndag 9. september MED: 
Jim Carrey, Catherine Keener, Judy Greer, Frank Langella REGI: 
Michel Gondry 

Sakte, men foruroligende sikkert har Jim Carrey faset seg selv bort fra de minneverdige rollene. 
Det er det flere årsaker til. 
Men aggressiv vaksineskepsis, overdosen til eks-kjæresten for noen år siden og det påfølgende familieoppgjøret har vel ikke akkurat hjulpet til på fokuset hans. 
Selv om han samtidig har vært poltitisk karikaturtegner på Twitter. 
Sist var han i den overraskende gode, ganske merkelige dokumentaren om «Man on the Moon», «Jim & Andy: The Great Beyond». 

Her er han overbevisende og fantastisk tilbake, i TV-serie for første gang siden «In Living Color». 
Med en rolle som legger seg nærmere Kaufman-dokumentaren enn sketsjshowet. 

Historien har noe av det samme melankolske preget som forrige samarbeid med regissør Michel Gondry, «Evig solskinn i et plettfritt sinn» (2004). 

Utgangspunktet er Jeff Piccirillo. 
Kjent på barne-TV som Mr. Pickles og nasjonalt høytskattet programleder som blander enkle, fengende ukulele-sanger med tydelig pedagogisk livsundring. 
Privat har Piccirillos ene tvillingsønn mistet livet i en bilulykke. 
TV-produsenten nekter ham likevel å snakke om sorg og savn på skjermen. 
Derfra tar handlingen mer uventede retninger. 

TV-regidebuten til Michel Gondry har uvanlig lite stop motion-galskap. 
Franskmannen får riktignok briljere i innslagene fra Mr. Pickels sitt TV-program, med sylskarpe farger, syngende agurker og otere i raketter. 
Dette framstilles hverdagsmørkt som en tungsindig resignasjon over livets utilstrekkelighet i motbakke. 
Delvis preget av det samme komiske mørket som «Weeds», for øvrig en serie Kidding-skaper Dave Holstein også var innom. 
Man ler aldri høyt, selv om serien tidlig tar vrier som forklarer den høye aldersgrensen. 

«Kidding» blitt en serie der Jim Carrey får mestre de ulike skuespillernyansene av seg selv. 
Ikke som det komiske trollet han fremdeles er mest kjent som, men som i en blanding av Andy Kaufman i «Man on the Moon» (1999) og Truman Burbank i «Truman Show» (1998). 

Akkurat som Andy Kaufman nekter han å følge de forventede sjangerreglene. 
Mens likheten til Truman Burbank er at Mr. Pickels til syvende og sist ikke kan gjøre så mye med begresningene i tilværelsen. 
Selv om han prøver å bryte med vaner og forventninger oftere og oftere. 

Seriens styrke er at den på utsiden handler om en mann som vil lage en serie for barn om døden. 
Mens «Kidding»s skapere lager en serie for voksne om å være levende. 

Det mestrer den uvanlig gladtrist og tungsindig sterkt. 

Anmeldelsen er basert på de fire første episodene 
