«Men alle vet» er en liten film av stor regissør
Asghar Farhadis spanske film antyder at han heller burde holde seg til iranske forhold. 

Asghar Farhadi er den iranske filmskaperen som i protest mot Trumps innvandringspolitikk lot være å reise til USA da han i 2017 for andre gang vant en Oscar. 
Han har i en årrekke laget balanserte filmer om kjønn og klasse fra dagens Iran og er blitt et stort internasjonalt filmnavn. 

Nå har han fått med seg Penélope Cruz og Javier Bardem og laget film i Spania. 
Resultatet er et middels godt psykologisk drama, med andre ord ikke godt nok for en regissør som Farhadi. 

Det å lage film på et språk man ikke forstår, er sjelden en fordel. 
For alt jeg vet kan Farhadi spansk som bare det. 
I så fall blir filmens svakheter enda mer gåtefulle. 
Men det er noe billig over hele historien. 
En kidnappingshistorie som utvikler seg i omtrent den retningen man tidlig aner. 
Hva skal man med det? 

Dykkes ikke dypt nok 

Penélope Cruz har tydeligvis fått beskjed om å være gråtkvalt så mye som overhodet mulig. 
Jeg forstår at karakteren har god grunn til å være oppskjørtet og ute av seg, men her har Farhadi skapt en karakter som bare har én egenskap, og det blir flatt etter kort tid. 

Da er det bedre stilt med Javier Bardem. 
Hans karakter, Paco, innhentes av fortiden og får grundig kjørt seg med ny informasjon som angår livet hans. 
Hadde han fått vite det tidligere, ville livet vært annerledes. 
Bardem er en fin skuespiller og er den som gjør at jeg til et godt stykke ut i filmen klarer å tenke at dette er, eller kommer til å bli, bra. 
Pacos kone Bea (Bárbara Lennie) leverer også fint skuespill. 

Derfor tar det tid for mottakerapparatet mitt å gjennomskue at historien egentlig ikke har spesielt mye kjøtt på beinene. 
Det viser seg nemlig etter hvert at det ikke dykkes dypt nok ned i familien. 
Beskrivelsene av dem blir for nødtørftige til at de blir stort annet enn bakgrunnsstøy. 
Motivasjonen for forbrytelsen blir dessuten påklistret, og skuespillerne har gitt av seg selv til liten nytte. 

Se heller en annen film 

Hvis det skal være noen som helst vits i å se filmen, er det sentralt at man ikke vet for mye. 
Men rammen er altså at Penélope Cruz’ karakter, Laura, som i årevis har bodd i Argentina, kommer hjem med sine to barn for å feire søsterens bryllup. 
Så inntreffer en forsvinning, og ferien blir et mareritt. 

Filmen ligner en stund på en god film, men viser seg til slutt ikke å være det. 
Det er ganske mange slike filmer der ute, men de pleier altså ikke å være laget av Asghar Farhadi. 

Hvis man har behov for å se en spansktalende film om den mørke siden av landsbymennesker, se heller Æresborgeren (2016) av Gaston Duprat og Mariano Cohn. 
