Како се зову једињења која настају адицијом воде на алкене?
алкини алкани алкохоли алдехиди
A B C D
Индустријски важни алкохоли ниске молекулске тежине се производе адицијом воде у алкене. Погледајмо како настају једињења хлора, кисеоника, азота и угљеника са водоником. Међусобним адирањем алкена настају хемијска једињења великих молекулских маса која се називају полимери. Најважнија једињења платине су: хексахлороплатинска киселина, платинахлорид и комплексна органскометална једињења која настају из њих, која се масовно користе као катализатори у индустрији. У општем случају реакција полимеризације за алкене се може писати овако:

Услед полимеризације алкена најчешће настају пластичне масе. Полимери су једињења велкиких молекулских маса која настају сједињавањем великог броја мономера. Традиционално се сматра да неорганска једињења настају у геолошким системима. На левој страни једначине су хемијски елементи које улазе у процес, а на десној једињења која хемијским процесом настају. Једињења настају од два или више атома неметала. Насупрот томе, органска једињења настају у биолошким сисемима. Средњи цилиндар је отворен на врху како би се омогућило додавање воде и једињења за побољшање проводљивости, најчешће сумпорне киселине. Сама основна једињења се зову мономери, а удружени се називају једним именом полимери. Мравља киселина је јединствена због тога што је једина киселина која може да се адира на алкене. Природне оде које садрже већу количину калцијумових и магнезијумових једињењ, зову се "тврде воде", за разлику од "меких вода", које садрже малу количину поменутих једињења. Табела такође наводи хемикалије које се могу користити за уклањање таквих сметњи и једињења која настају када се елиминише неоргански молекул. Алкини се не могу наћи у природи. Настају од прехлађених капљица воде. Бесполно размножавање се врши помоћу различитих спора, које према постанку могу бити: ендогене или егзогене (настају у проширењима која се зову конидије). Хемијска једињења (са изузетком неколико веома јаких киселина и база) могу у зависности од услова да врше улогу киселине или базе – оваква једињења се зову амфотерна једињења. Хидроксилни јони су хемијска једињења која из киселина могу преузети протоне дајући молекуле воде. У вишим слојевима атмосфере, под деловањем сунчеве светлости на метан, угљен-диоксид и друга једињења, настају угљоводоници и још нека једињења. Канализација и отпадне индустријске воде се посебно третирају како би се уклониле разградиве органске материје, патогени организми и штетна хемијска једињења. Преливи настају када се водонепропусна баријера нађе на путу кретања изданске воде. Сва друга секундарна својства, као што је на примјер боја, настају изван атомских једињења. Два једињења која се разликују само по распореду група око хиралног -{С}- атома зову се оптички изомери или енантиомери, припадају групи стереоизомера (просторних изомера). Индустријски важни алкохоли ниске молекулске тежине се производе адицијом воде у алкене. Алкани се могу добити из разних једињења редукцијом. Међу најједноставнија органска једињења убрајају се алкани метан и етан. Погледајмо како настају једињења хлора, кисеоника, азота и угљеника са водоником. Ароматични угљоводоници (арени), алкани, циклоалкани и једињења на бази алкина су различити типови угљоводоника. Алкани се као и већина неорганских једињења растварају у неполарним растварачима, а у поларним (нпр. Међусобним адирањем алкена настају хемијска једињења великих молекулских маса која се називају полимери. Најважнија једињења платине су: хексахлороплатинска киселина, платинахлорид и комплексна органскометална једињења која настају из њих, која се масовно користе као катализатори у индустрији. У општем случају реакција полимеризације за алкене се може писати овако:

Услед полимеризације алкена најчешће настају пластичне масе. Полимери су једињења велкиких молекулских маса која настају сједињавањем великог броја мономера. Алкани

Алкани су засићени угљоводоници, тј. Традиционално се сматра да неорганска једињења настају у геолошким системима. На левој страни једначине су хемијски елементи које улазе у процес, а на десној једињења која хемијским процесом настају. Једињења настају од два или више атома неметала. Насупрот томе, органска једињења настају у биолошким сисемима. Средњи цилиндар је отворен на врху како би се омогућило додавање воде и једињења за побољшање проводљивости, најчешће сумпорне киселине. Сама основна једињења се зову мономери, а удружени се називају једним именом полимери. Мравља киселина је јединствена због тога што је једина киселина која може да се адира на алкене. Природне оде које садрже већу количину калцијумових и магнезијумових једињењ, зову се "тврде воде", за разлику од "меких вода", које садрже малу количину поменутих једињења. Табела такође наводи хемикалије које се могу користити за уклањање таквих сметњи и једињења која настају када се елиминише неоргански молекул. Алкани се употребљавају као гориво. Алкани нормалног (опруженог) низа, n-алкани, су припадници хомологог низа. Настају од прехлађених капљица воде. Бесполно размножавање се врши помоћу различитих спора, које према постанку могу бити: ендогене или егзогене (настају у проширењима која се зову конидије). Хемијска једињења (са изузетком неколико веома јаких киселина и база) могу у зависности од услова да врше улогу киселине или базе – оваква једињења се зову амфотерна једињења. Индустријски важни алкохоли ниске молекулске тежине се производе адицијом воде у алкене. Погледајмо како настају једињења хлора, кисеоника, азота и угљеника са водоником. Међусобним адирањем алкена настају хемијска једињења великих молекулских маса која се називају полимери. Најважнија једињења платине су: хексахлороплатинска киселина, платинахлорид и комплексна органскометална једињења која настају из њих, која се масовно користе као катализатори у индустрији. У општем случају реакција полимеризације за алкене се може писати овако:

Услед полимеризације алкена најчешће настају пластичне масе. Полимери су једињења велкиких молекулских маса која настају сједињавањем великог броја мономера. Хиралност молекула

Хиралност молекула је особина која се може често наћи код органских једињења као што су алкохоли, алдехиди, киселине, угљени хидрати, протеини итд. Традиционално се сматра да неорганска једињења настају у геолошким системима. На левој страни једначине су хемијски елементи које улазе у процес, а на десној једињења која хемијским процесом настају. Једињења настају од два или више атома неметала. Насупрот томе, органска једињења настају у биолошким сисемима. Неки секундарни и терцијарни алкохоли, као и многа друга органска једињења, показују специфичну особину – оптичку активност. Средњи цилиндар је отворен на врху како би се омогућило додавање воде и једињења за побољшање проводљивости, најчешће сумпорне киселине. Сама основна једињења се зову мономери, а удружени се називају једним именом полимери. Мравља киселина је јединствена због тога што је једина киселина која може да се адира на алкене. Природне оде које садрже већу количину калцијумових и магнезијумових једињењ, зову се "тврде воде", за разлику од "меких вода", које садрже малу количину поменутих једињења. Табела такође наводи хемикалије које се могу користити за уклањање таквих сметњи и једињења која настају када се елиминише неоргански молекул. Настају од прехлађених капљица воде. Бесполно размножавање се врши помоћу различитих спора, које према постанку могу бити: ендогене или егзогене (настају у проширењима која се зову конидије). Хемијска једињења (са изузетком неколико веома јаких киселина и база) могу у зависности од услова да врше улогу киселине или базе – оваква једињења се зову амфотерна једињења. Хидроксилни јони су хемијска једињења која из киселина могу преузети протоне дајући молекуле воде. У вишим слојевима атмосфере, под деловањем сунчеве светлости на метан, угљен-диоксид и друга једињења, настају угљоводоници и још нека једињења. Канализација и отпадне индустријске воде се посебно третирају како би се уклониле разградиве органске материје, патогени организми и штетна хемијска једињења. Преливи настају када се водонепропусна баријера нађе на путу кретања изданске воде. Сва друга секундарна својства, као што је на примјер боја, настају изван атомских једињења. Индустријски важни алкохоли ниске молекулске тежине се производе адицијом воде у алкене. Оксидацијом примарних алкохола добијају се алдехиди, а оксидацијом секундарних алкохола настају кетони. Погледајмо како настају једињења хлора, кисеоника, азота и угљеника са водоником. Међусобним адирањем алкена настају хемијска једињења великих молекулских маса која се називају полимери. Најважнија једињења платине су: хексахлороплатинска киселина, платинахлорид и комплексна органскометална једињења која настају из њих, која се масовно користе као катализатори у индустрији. Та једињења ће бити алдехиди или кетони, у зависности од структуре почетног алкена. У општем случају реакција полимеризације за алкене се може писати овако:

Услед полимеризације алкена најчешће настају пластичне масе. Полимери су једињења велкиких молекулских маса која настају сједињавањем великог броја мономера. Хиралност молекула

Хиралност молекула је особина која се може често наћи код органских једињења као што су алкохоли, алдехиди, киселине, угљени хидрати, протеини итд. Традиционално се сматра да неорганска једињења настају у геолошким системима. На левој страни једначине су хемијски елементи које улазе у процес, а на десној једињења која хемијским процесом настају. Једињења настају од два или више атома неметала. Насупрот томе, органска једињења настају у биолошким сисемима. Алдехиди имају разнолика својства која која зависе од остатка молекула. Средњи цилиндар је отворен на врху како би се омогућило додавање воде и једињења за побољшање проводљивости, најчешће сумпорне киселине. Сама основна једињења се зову мономери, а удружени се називају једним именом полимери. Мравља киселина је јединствена због тога што је једина киселина која може да се адира на алкене. Природне оде које садрже већу количину калцијумових и магнезијумових једињењ, зову се "тврде воде", за разлику од "меких вода", које садрже малу количину поменутих једињења. Табела такође наводи хемикалије које се могу користити за уклањање таквих сметњи и једињења која настају када се елиминише неоргански молекул. Настају од прехлађених капљица воде. Бесполно размножавање се врши помоћу различитих спора, које према постанку могу бити: ендогене или егзогене (настају у проширењима која се зову конидије). Хемијска једињења (са изузетком неколико веома јаких киселина и база) могу у зависности од услова да врше улогу киселине или базе – оваква једињења се зову амфотерна једињења. Хидроксилни јони су хемијска једињења која из киселина могу преузети протоне дајући молекуле воде. У вишим слојевима атмосфере, под деловањем сунчеве светлости на метан, угљен-диоксид и друга једињења, настају угљоводоници и још нека једињења. Канализација и отпадне индустријске воде се посебно третирају како би се уклониле разградиве органске материје, патогени организми и штетна хемијска једињења.