Шта од наведеног изграђује ћелија која има цитоплазму, ћелијски зид и кружну ДНА?
Е.coli трихомонас амебу ХИВ
A B C D
Међутим, ћелијски зид диференцираних биљних ћелија има још један слој означен као секундарни ћелијски зид, који је изграђен од целулозе. Ћелија садржи вишеслојан ћелијски зид. Свака ћелија изграђује чврсти зид сачињен од целулозе. Око ћелија се налази ћелијски зид грађен од четири слоја. Ћелијски зид обезбеђује заштиту ћелији, даје јој чврстину, а ћелија која има ову врсту омотача може да расте. За разлику од биљних ћелија, животињске ћелије немају нити ћелијски зид, нити хлоропласте. Према томе, ћелијски зид трајних биљних ћелија је обично састављен од три дела: средишња ламеле (примордијални зид), примарног и секундарног зида. Такав зид се назива секундарни ћелијски зид. Најсложенији ћелијски омотач код алги је ћелијски зид. Ембрион је у том стадијуму облика шупље лопте која има зид изграђен од епителијалних ћелија. Гљиве имају ћелијски зид од полисахарида хитина. ћелијски зид, који луче ћелија бактерија и биљака), или специјализовани фибриобласти, остеобласти у костима, хондриобласти у хрскавици животиња. Ћелијски зид је грађен од целулозе, алгина и фукоидина. Ћелијски зид је грађен од целулозе, пектина и агара. Код представника на вишем нивоу организације тело је грађено од овалних или цилиндричних ћелија које имају јасно диференциран ћелијски зид. У цитоплазми која је стиснута уз ћелијски зид налази се више једара и хлоропласти. Ћелијски зид им није јасно диференциран. Код другог типа се дејством ензима потпуно или делимично разлаже ћелијски зид ћелија и садржај се излива, те се формира периплазмодијум. Ћелијски зид

Ћелијски зид је чврсти, јединствен омотач који опкољава и штити плазмамембрану сваке биљне ћелије, док га животињске ћелије не поседују. Карактерише их ћелијски зид од глукана и целулозе, ретко са присуством хитина. Општи план грађе бактерије представља грађу прокариотске ћелије - тј, код свих бактеријских ћелија налазимо:

Највећи број бактерија има и ћелијски зид, али га ипак не поседују све бактерије (микоплазме, рикеције). Ћелијски циклус има различито време трајања код различитих ћелија (код бактерија најчешће траје 20 мин, а различитих људских и животињских ћелија од 16 – 25 сати). Ћелијски зид спречава улазак лекова и чини многе антибиотике неефикасним. Ћелијски зид склереида је веома лигнификован и свуда подједнако задебљао. Ћелијски зид не садржи само неколико врста бактерија. Међутим, ћелијски зид диференцираних биљних ћелија има још један слој означен као секундарни ћелијски зид, који је изграђен од целулозе. Ћелија садржи вишеслојан ћелијски зид. Свака ћелија изграђује чврсти зид сачињен од целулозе. Око ћелија се налази ћелијски зид грађен од четири слоја. Ћелијски зид обезбеђује заштиту ћелији, даје јој чврстину, а ћелија која има ову врсту омотача може да расте. За разлику од биљних ћелија, животињске ћелије немају нити ћелијски зид, нити хлоропласте. Према томе, ћелијски зид трајних биљних ћелија је обично састављен од три дела: средишња ламеле (примордијални зид), примарног и секундарног зида. Такав зид се назива секундарни ћелијски зид. Најсложенији ћелијски омотач код алги је ћелијски зид. Ембрион је у том стадијуму облика шупље лопте која има зид изграђен од епителијалних ћелија. Гљиве имају ћелијски зид од полисахарида хитина. ћелијски зид, који луче ћелија бактерија и биљака), или специјализовани фибриобласти, остеобласти у костима, хондриобласти у хрскавици животиња. Ћелијски зид је грађен од целулозе, алгина и фукоидина. Ћелијски зид је грађен од целулозе, пектина и агара. Код представника на вишем нивоу организације тело је грађено од овалних или цилиндричних ћелија које имају јасно диференциран ћелијски зид. У цитоплазми која је стиснута уз ћелијски зид налази се више једара и хлоропласти. Ћелијски зид им није јасно диференциран. Код другог типа се дејством ензима потпуно или делимично разлаже ћелијски зид ћелија и садржај се излива, те се формира периплазмодијум. Ћелијски зид

Ћелијски зид је чврсти, јединствен омотач који опкољава и штити плазмамембрану сваке биљне ћелије, док га животињске ћелије не поседују. Карактерише их ћелијски зид од глукана и целулозе, ретко са присуством хитина. Општи план грађе бактерије представља грађу прокариотске ћелије - тј, код свих бактеријских ћелија налазимо:

Највећи број бактерија има и ћелијски зид, али га ипак не поседују све бактерије (микоплазме, рикеције). Ћелијски циклус има различито време трајања код различитих ћелија (код бактерија најчешће траје 20 мин, а различитих људских и животињских ћелија од 16 – 25 сати). Ћелијски зид спречава улазак лекова и чини многе антибиотике неефикасним. Ћелијски зид склереида је веома лигнификован и свуда подједнако задебљао. Ћелијски зид не садржи само неколико врста бактерија. Међутим, ћелијски зид диференцираних биљних ћелија има још један слој означен као секундарни ћелијски зид, који је изграђен од целулозе. Ћелија садржи вишеслојан ћелијски зид. Свака ћелија изграђује чврсти зид сачињен од целулозе. Око ћелија се налази ћелијски зид грађен од четири слоја. Ћелијски зид обезбеђује заштиту ћелији, даје јој чврстину, а ћелија која има ову врсту омотача може да расте. За разлику од биљних ћелија, животињске ћелије немају нити ћелијски зид, нити хлоропласте. Према томе, ћелијски зид трајних биљних ћелија је обично састављен од три дела: средишња ламеле (примордијални зид), примарног и секундарног зида. Такав зид се назива секундарни ћелијски зид. Најсложенији ћелијски омотач код алги је ћелијски зид. Ембрион је у том стадијуму облика шупље лопте која има зид изграђен од епителијалних ћелија. Гљиве имају ћелијски зид од полисахарида хитина. ћелијски зид, који луче ћелија бактерија и биљака), или специјализовани фибриобласти, остеобласти у костима, хондриобласти у хрскавици животиња. Ћелијски зид је грађен од целулозе, алгина и фукоидина. Ћелијски зид је грађен од целулозе, пектина и агара. Код представника на вишем нивоу организације тело је грађено од овалних или цилиндричних ћелија које имају јасно диференциран ћелијски зид. У цитоплазми која је стиснута уз ћелијски зид налази се више једара и хлоропласти. Ћелијски зид им није јасно диференциран. Код другог типа се дејством ензима потпуно или делимично разлаже ћелијски зид ћелија и садржај се излива, те се формира периплазмодијум. Ћелијски зид

Ћелијски зид је чврсти, јединствен омотач који опкољава и штити плазмамембрану сваке биљне ћелије, док га животињске ћелије не поседују. Карактерише их ћелијски зид од глукана и целулозе, ретко са присуством хитина. Општи план грађе бактерије представља грађу прокариотске ћелије - тј, код свих бактеријских ћелија налазимо:

Највећи број бактерија има и ћелијски зид, али га ипак не поседују све бактерије (микоплазме, рикеције). Ћелијски циклус има различито време трајања код различитих ћелија (код бактерија најчешће траје 20 мин, а различитих људских и животињских ћелија од 16 – 25 сати). Ћелијски зид спречава улазак лекова и чини многе антибиотике неефикасним. Ћелијски зид склереида је веома лигнификован и свуда подједнако задебљао. Ћелијски зид не садржи само неколико врста бактерија. Међутим, ћелијски зид диференцираних биљних ћелија има још један слој означен као секундарни ћелијски зид, који је изграђен од целулозе. Ћелија садржи вишеслојан ћелијски зид. Свака ћелија изграђује чврсти зид сачињен од целулозе. Око ћелија се налази ћелијски зид грађен од четири слоја. Ћелијски зид обезбеђује заштиту ћелији, даје јој чврстину, а ћелија која има ову врсту омотача може да расте. За разлику од биљних ћелија, животињске ћелије немају нити ћелијски зид, нити хлоропласте. Према томе, ћелијски зид трајних биљних ћелија је обично састављен од три дела: средишња ламеле (примордијални зид), примарног и секундарног зида. Такав зид се назива секундарни ћелијски зид. Најсложенији ћелијски омотач код алги је ћелијски зид. Ембрион је у том стадијуму облика шупље лопте која има зид изграђен од епителијалних ћелија. Гљиве имају ћелијски зид од полисахарида хитина. ћелијски зид, који луче ћелија бактерија и биљака), или специјализовани фибриобласти, остеобласти у костима, хондриобласти у хрскавици животиња. Ћелијски зид је грађен од целулозе, алгина и фукоидина. Ћелијски зид је грађен од целулозе, пектина и агара. Код представника на вишем нивоу организације тело је грађено од овалних или цилиндричних ћелија које имају јасно диференциран ћелијски зид. У цитоплазми која је стиснута уз ћелијски зид налази се више једара и хлоропласти. Ћелијски зид им није јасно диференциран. Код другог типа се дејством ензима потпуно или делимично разлаже ћелијски зид ћелија и садржај се излива, те се формира периплазмодијум. Ћелијски зид

Ћелијски зид је чврсти, јединствен омотач који опкољава и штити плазмамембрану сваке биљне ћелије, док га животињске ћелије не поседују. Карактерише их ћелијски зид од глукана и целулозе, ретко са присуством хитина. Општи план грађе бактерије представља грађу прокариотске ћелије - тј, код свих бактеријских ћелија налазимо:

Највећи број бактерија има и ћелијски зид, али га ипак не поседују све бактерије (микоплазме, рикеције). Ћелијски циклус има различито време трајања код различитих ћелија (код бактерија најчешће траје 20 мин, а различитих људских и животињских ћелија од 16 – 25 сати). Ћелијски зид спречава улазак лекова и чини многе антибиотике неефикасним. Ћелијски зид склереида је веома лигнификован и свуда подједнако задебљао. Ћелијски зид не садржи само неколико врста бактерија.