На примар идеалног, без губитка, неоптерећеног трансформатора везујемо 24 V наизменичног напора. Број намотаја примара је 600, док је број намотаја секундара 1200. Колики ће бити напон на секундару?
48 V 12 V 0 V
A B C
Најпростији трансформатор се састоји из два намотаја - примара и секундара. Иако је идеалан трансформатор чисто индуктивни уређај, током рада близина примара и секундара може да изазове међусобну капацитивност између намотаја. Тамо где је предвиђена велика електрична изолација између примара и секундара, електростатички штит се ставља између намотаја да смањи овај ефекат. Наизменични или пулсирајући напон се доводи кроз део намотаја, а виши (или нижи) напон се ствара на другом делу истог намотаја. Примар и секундар су резонантна кола, па се повећање напона постиже и резонантном акцијом, а не само повећаним бројем намотаја у секундару као код класичног трансформатора за струје фреквенције 50 или 60 -{Hz}-. Док у теорији раздвојени делови намотаја могу бити кориштени и за улаз и излаз, у пракси се виши напон доводи на крајеве намотаја, док се нижи доводи на један крај и изведени контакт. Мора се обратити велика пажња да секундар струјног трансформатора никад не сме бити отворен док тече струја кроз примар, јер се у том случају на крајевима секундара индукује напон који је опасан по живот. Када је напон на секундару трансформатора негативан, проводи диода D, док је диода D инверзно поларисана. Самим тим спрегнутост намотаја трансформатора није твише критична. Напон контактне мреже износи 600 V. Једна стезаљка секундарног намотаја се мора уземљити и обично је то стезаљка -{v}-. Такође се мора користити трансформатор са два намотаја на секундару, што повећава цену исправљача. -48-{V}- је стандард, иако многи мобилни телефони раде на +24-{V}-. И пробојни напон већи од двоструке максималне амплитуде напона на секундару трансформатора. напон по једном навојку је исти у оба намотаја. Намотаји примара и секундара енергетских трансформатора могу имати спољашње прикључке који омогућавају подешавање односа напона. Кад је језгро у средини, индуцирани секундарни напони се поништавају, при погодној вези намотаја секундара. Када магнет уђе у круг намотаја повећава се број линија флукса. Форвард конвертор је конвертор који користи намотаје трансформатора да повећа или смањи напон (то зависи од спрегнутости намотаја у трансформатору) и обезбјеђује галванску изолацију оптерећења. Када је напон на секундару трансформатора позитиван, проводи диода D, а диода D је инверзно поларисана и не проводи. Састоји се од примарног намотаја који се налази између 2 секундарна намотаја на шупљем цилиндру. Из слика 1, 2, 3 можемо да видимо следеће: Све испред трансфорнатора је "примар", а све иза трансформатора је "секундар", извори напајања са колом повратне спреге немају 110/220 -{V}- прекидач, и такође немају удвостручивач напона који има сврху да увек буде напон од 220 -{V}- на самом Грецовом споју, два МОСФЕТ-а чине прекидач, талас који долази на трансформатор је правоугаоног облика, и на секундару је квадратни сигнал, коло повратне спреге је обично интегрисано коло које је преко малог трансформатора изоловано од примарног дела напајања, понекад се уместо трансформатора користи оптокаплери, коло повратне спреге контролише излазни напон тако што контролише прекидачке транзисторе. Својства завојница зависе од следећих параметрима: -{"D"}- - средњи пречник завојнице, -{"l"}- - дужина завојнице, -{"d"}- - дебљина жице, -{"n"}- - број намотаја жице, те -{a}- - размак између сваког намотаја. Посматрајмо граф "G" = ("V", "E"), где је "V" број грана, а "E" број чворова. Најраширенији систем је користио измјенични напон од 6.3 -{V}- добијен из мрежног трансформатора, као европске цијеви Е серије. Најпростији трансформатор се састоји из два намотаја - примара и секундара. Иако је идеалан трансформатор чисто индуктивни уређај, током рада близина примара и секундара може да изазове међусобну капацитивност између намотаја. Тамо где је предвиђена велика електрична изолација између примара и секундара, електростатички штит се ставља између намотаја да смањи овај ефекат. Наизменични или пулсирајући напон се доводи кроз део намотаја, а виши (или нижи) напон се ствара на другом делу истог намотаја. Примар и секундар су резонантна кола, па се повећање напона постиже и резонантном акцијом, а не само повећаним бројем намотаја у секундару као код класичног трансформатора за струје фреквенције 50 или 60 -{Hz}-. Док у теорији раздвојени делови намотаја могу бити кориштени и за улаз и излаз, у пракси се виши напон доводи на крајеве намотаја, док се нижи доводи на један крај и изведени контакт. Мора се обратити велика пажња да секундар струјног трансформатора никад не сме бити отворен док тече струја кроз примар, јер се у том случају на крајевима секундара индукује напон који је опасан по живот. Када је напон на секундару трансформатора негативан, проводи диода D, док је диода D инверзно поларисана. Самим тим спрегнутост намотаја трансформатора није твише критична. Напон контактне мреже износи 600 V. Једна стезаљка секундарног намотаја се мора уземљити и обично је то стезаљка -{v}-. Такође се мора користити трансформатор са два намотаја на секундару, што повећава цену исправљача. И пробојни напон већи од двоструке максималне амплитуде напона на секундару трансформатора. напон по једном навојку је исти у оба намотаја. Намотаји примара и секундара енергетских трансформатора могу имати спољашње прикључке који омогућавају подешавање односа напона. Кад је језгро у средини, индуцирани секундарни напони се поништавају, при погодној вези намотаја секундара. Рачунари се прикључују на стандардне прикључке (наизменичног напона) 220-{V}-, али се у исправљачкој јединици генеришу једносмерни напони од +3.3-{V}-, +5-{V}-, +12-{V}-, -5-{V}-, -12-{V}- који се разводе до потрошача у унутрашњости рачунара. На пример, за називни напон од 12 -{V}- потребно је спојити 6 ћелија од 2 -{V}- серијски. Када магнет уђе у круг намотаја повећава се број линија флукса. Форвард конвертор је конвертор који користи намотаје трансформатора да повећа или смањи напон (то зависи од спрегнутости намотаја у трансформатору) и обезбјеђује галванску изолацију оптерећења. Када је напон на секундару трансформатора позитиван, проводи диода D, а диода D је инверзно поларисана и не проводи. Састоји се од примарног намотаја који се налази између 2 секундарна намотаја на шупљем цилиндру. Из слика 1, 2, 3 можемо да видимо следеће: Све испред трансфорнатора је "примар", а све иза трансформатора је "секундар", извори напајања са колом повратне спреге немају 110/220 -{V}- прекидач, и такође немају удвостручивач напона који има сврху да увек буде напон од 220 -{V}- на самом Грецовом споју, два МОСФЕТ-а чине прекидач, талас који долази на трансформатор је правоугаоног облика, и на секундару је квадратни сигнал, коло повратне спреге је обично интегрисано коло које је преко малог трансформатора изоловано од примарног дела напајања, понекад се уместо трансформатора користи оптокаплери, коло повратне спреге контролише излазни напон тако што контролише прекидачке транзисторе. Својства завојница зависе од следећих параметрима: -{"D"}- - средњи пречник завојнице, -{"l"}- - дужина завојнице, -{"d"}- - дебљина жице, -{"n"}- - број намотаја жице, те -{a}- - размак између сваког намотаја. Посматрајмо граф "G" = ("V", "E"), где је "V" број грана, а "E" број чворова. Најпростији трансформатор се састоји из два намотаја - примара и секундара. Иако је идеалан трансформатор чисто индуктивни уређај, током рада близина примара и секундара може да изазове међусобну капацитивност између намотаја. Тамо где је предвиђена велика електрична изолација између примара и секундара, електростатички штит се ставља између намотаја да смањи овај ефекат. Наизменични или пулсирајући напон се доводи кроз део намотаја, а виши (или нижи) напон се ствара на другом делу истог намотаја. Примар и секундар су резонантна кола, па се повећање напона постиже и резонантном акцијом, а не само повећаним бројем намотаја у секундару као код класичног трансформатора за струје фреквенције 50 или 60 -{Hz}-. Док у теорији раздвојени делови намотаја могу бити кориштени и за улаз и излаз, у пракси се виши напон доводи на крајеве намотаја, док се нижи доводи на један крај и изведени контакт. Мора се обратити велика пажња да секундар струјног трансформатора никад не сме бити отворен док тече струја кроз примар, јер се у том случају на крајевима секундара индукује напон који је опасан по живот. Када је напон на секундару трансформатора негативан, проводи диода D, док је диода D инверзно поларисана. Самим тим спрегнутост намотаја трансформатора није твише критична. Напон контактне мреже износи 600 V. Једна стезаљка секундарног намотаја се мора уземљити и обично је то стезаљка -{v}-. Такође се мора користити трансформатор са два намотаја на секундару, што повећава цену исправљача. И пробојни напон већи од двоструке максималне амплитуде напона на секундару трансформатора. напон по једном навојку је исти у оба намотаја. Намотаји примара и секундара енергетских трансформатора могу имати спољашње прикључке који омогућавају подешавање односа напона. Кад је језгро у средини, индуцирани секундарни напони се поништавају, при погодној вези намотаја секундара. У овом колу на почетку имамо два непозната напона V и V. Напон V је већ познат као V јер је други крај напонског извора на потенцијалу 0. Када магнет уђе у круг намотаја повећава се број линија флукса. Форвард конвертор је конвертор који користи намотаје трансформатора да повећа или смањи напон (то зависи од спрегнутости намотаја у трансформатору) и обезбјеђује галванску изолацију оптерећења. Ово узрокује струју колектора, и напон колектор-емитер пада на логичку нулу (напон засићења) 0-0,2 -{V}-. Када је напон на секундару трансформатора позитиван, проводи диода D, а диода D је инверзно поларисана и не проводи. Састоји се од примарног намотаја који се налази између 2 секундарна намотаја на шупљем цилиндру. Из слика 1, 2, 3 можемо да видимо следеће: Све испред трансфорнатора је "примар", а све иза трансформатора је "секундар", извори напајања са колом повратне спреге немају 110/220 -{V}- прекидач, и такође немају удвостручивач напона који има сврху да увек буде напон од 220 -{V}- на самом Грецовом споју, два МОСФЕТ-а чине прекидач, талас који долази на трансформатор је правоугаоног облика, и на секундару је квадратни сигнал, коло повратне спреге је обично интегрисано коло које је преко малог трансформатора изоловано од примарног дела напајања, понекад се уместо трансформатора користи оптокаплери, коло повратне спреге контролише излазни напон тако што контролише прекидачке транзисторе. Својства завојница зависе од следећих параметрима: -{"D"}- - средњи пречник завојнице, -{"l"}- - дужина завојнице, -{"d"}- - дебљина жице, -{"n"}- - број намотаја жице, те -{a}- - размак између сваког намотаја. Посматрајмо граф "G" = ("V", "E"), где је "V" број грана, а "E" број чворова.