Које тело партизанске власти је прогласило Федералну Државу Хрватску на темељу закључака другог заседања АВНОЈ-а?
Антифашистичка фронта жена Хрватске (АФЖХ) Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ) Комунистичка партија Хрватске (КПХ) Земаљско антифашистичко веће народног ослобођења Хрватске (ЗАВНОХ)
A B C D
Био је члан АВНОЈ-а од Првог заседања (1942. године), а Председништва АВНОЈ-а од Другог заседања, новембра 1943. године. Такође је биран за члана Другог заседања АВНОЈ-а. На заседању је дата пуна подршка одлукама Другог заседања АВНОЈ-а. Лолина сахрана одржана је Јајцу, одмах после Другог заседања АВНОЈ-а. Био је републички и савезни посланик од Првог заседања АСНОМ-а и од Другог заседања АВНОЈ-а. Био је именован за већника Другог заседања АВНОЈ-а у Јајцу, на које због лоших околности није стигао. Био је члан СНОС и АВНОЈ од другог заседања. Након Другог заседања АВНОЈ-а, одржаног 29. новембра 1943. године, одлуке о додели Ордена је доносило Председништво АВНОЈ-а. Учествовао у стварању одлука Другог заседања АВНОЈ-а и првог Устава ФНРЈ. У току Народноослободилачког рата, био је већник Другог заседања АВНОЈ-а и већник ЗАВНОБиХ-а. Установљен је посебном одлуком АВНОЈ-а (Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије) на основу Декларације Другог заседања. У време првог заседања ЗАВНОХ-а и другог заседања АВНОЈ-а, крајем новембра 1943. године, Пети ударни корпус је обезбеђивао слободну територију, на којој су одржана ова заседања. Одлуке Другог заседања АВНОЈ-а, стално јачање Народноослободилачког покрета у Црној Гори после овог заседања и развој народне власти омогућили су нове кораке у изградњи државности Црне Горе. На темељу одлука Првог заседања АВНОЈ-а у Бихаћу (5. децембар 1942), у личком селу Понору код Коренице 1. марта 1943. основан је "Иницијативни одбор Земаљског антифашистичког вијећа народног ослобођења Хрватске". Вршио је одговорне функције у највишим органима револуционарне власти - био је један је од оснивача и секретар ЗАВНОХ-а (1943—1945), већник Првог и Другог заседања АВНОЈ-а, као и члан Председништва АВНОЈ-а. Већ је тада израдио Титову бисту која је била изложена на подијуму у дворани Другог заседања АВНОЈ-а. Био је члан ЗАВНОБиХ-а и члан АВНОЈ-а, од другог заседања у Јајцу, новембра 1943. године. На Гламочком пољу је погинуо Иво Лола Рибар, само неколико дана пре Другог заседања АВНОЈ-а у Јајцу. Такође је био вијећник и члан Председништва Другог заседања АВНОЈ-а у Јајцу, новембра 1943. године. У периоду од Првог до Другог заседања АВНОЈ-а, одржаног 29. и 30. новембра 1943. године у Јајцу, погинуло је 11 већника АВНОЈ-а. Одлуке о проглашењу народних хероја доносио је најпре Врховни штаб НОВ и ПОЈ, а од Другог заседања АВНОЈ-а, 29. новембра 1943. године, Председништво АВНОЈ-а. На Првој конференцији АФЖ Хрватске 1942, била је изабрана за председницу АФЖХ. Исте године биран је за члана Земаљског антифашистичког већа народног ослобођења Босне и Херцеговине и делегата Другог заседања АВНОЈ-а. Учесник је Првог заседања АВНОЈ-а у Бихаћу, новембра 1942. године. Од Другог заседања АВНОЈ-а, новембра 1943. године био је његов већник, а потом и посланик Народне скупштине ФНРЈ у два мандата. Савез комунистичке омладине Југославије

Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ; , ) је био омладински огранак Комунистичке партије Југославије (КПЈ) од 1919. до 1948. године. Године 1931. примљен је у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Као гимназијалац примљен је у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Учествовање у акцијама које је организовао Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ) довео је Драпшина у редове Савеза комунистичке омладине Југославије, а мало касније и на дужност секретара организације СКОЈ-а Средњетехничке школе у Београду. Са 17 година је ступила у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Са петнаест година примљена је у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). У октобру 1919. у Загребу је основан Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). 1933. године примљен је у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), а 1935. године постао је члан Комунистичке партије Југославије (КПЈ). Био је руководилац Савеза комунистичке омладине Југославије за Далмацију и члан Покрајинског комитета СКОЈ-а за Хрватску. Тада је примљен у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), а две године касније и у Комунистичку партију Југославије. Пре Другог светског рата била је чланица Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Године 1935. је ступио у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), а 1936. и у чланство КПЈ. У Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ) примљен је 1938. а у Комунистичку партију већ идуће године. У Сиску је 1935. године примљен у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), а убрзо потом и у чланство Комунистичке партије Југославије (КПЈ). Године 1934. примљен је у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), а четири године касније у Комунистички партију Југославије (КПЈ). Ускоро је примљена у Савез комунистичке омладине Југославије, а крајем 1941. постала је чланица Среског комитета СКОЈ-а. У осамнаестој години, 1940, Вера Радосављевић је примљена у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). У школи је почетком 1938. године био примљен у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Члан Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ) постао је 1941, а Комунистичке партије Југославије 1942. године. Био члан Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Најприје је примљен у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), а затим је постао члан Месног комитета СКОЈ-а за Београда и Покрајинског комитета СКОЈ-а за Србију. Од 1937. године био је члан Централног комитета Савеза комунистичке омладине Југославије и секретар Покрајинског комитета СКОЈ-а за Хрватску. постао је члан Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Био је члан Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Члан Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ) постао је 1933, а Комунистичке партије Југославије (КПЈ) 1939. године. Комунистичка партија Хрватске (2013)

Комунистичка партија Хрватске (скраћено: "КПХ") је политичка партија која делује у Републици Хрватској. Био је члан АВНОЈ-а од Првог заседања (1942. године), а Председништва АВНОЈ-а од Другог заседања, новембра 1943. године. Такође је биран за члана Другог заседања АВНОЈ-а. На заседању је дата пуна подршка одлукама Другог заседања АВНОЈ-а. Лолина сахрана одржана је Јајцу, одмах после Другог заседања АВНОЈ-а. Био је републички и савезни посланик од Првог заседања АСНОМ-а и од Другог заседања АВНОЈ-а. Био је именован за већника Другог заседања АВНОЈ-а у Јајцу, на које због лоших околности није стигао. Био је члан СНОС и АВНОЈ од другог заседања. Након Другог заседања АВНОЈ-а, одржаног 29. новембра 1943. године, одлуке о додели Ордена је доносило Председништво АВНОЈ-а. Учествовао у стварању одлука Другог заседања АВНОЈ-а и првог Устава ФНРЈ. Током 1937. године унутар КПЈ су формиране Комунистичка партија Хрватске и Комунистичка партија Словеније. У току Народноослободилачког рата, био је већник Другог заседања АВНОЈ-а и већник ЗАВНОБиХ-а. Установљен је посебном одлуком АВНОЈ-а (Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије) на основу Декларације Другог заседања. После Другог светског рата у Југославији је на власти Комунистичка партија Југославије, једина која је уставом призната. У време првог заседања ЗАВНОХ-а и другог заседања АВНОЈ-а, крајем новембра 1943. године, Пети ударни корпус је обезбеђивао слободну територију, на којој су одржана ова заседања. Одлуке Другог заседања АВНОЈ-а, стално јачање Народноослободилачког покрета у Црној Гори после овог заседања и развој народне власти омогућили су нове кораке у изградњи државности Црне Горе. Федеративна Народна Република Југославија је конституисана као социјалистичка земља током првог заседања скупштине у којој је Комунистичка партија Југославије била већина, а коју су чинили предратни посланици и чланови АВНОЈ-а. На темељу одлука Првог заседања АВНОЈ-а у Бихаћу (5. децембар 1942), у личком селу Понору код Коренице 1. марта 1943. основан је "Иницијативни одбор Земаљског антифашистичког вијећа народног ослобођења Хрватске". Вршио је одговорне функције у највишим органима револуционарне власти - био је један је од оснивача и секретар ЗАВНОХ-а (1943—1945), већник Првог и Другог заседања АВНОЈ-а, као и члан Председништва АВНОЈ-а. Бугарска комунистичка партија

Бугарска комунистичка партија () је била марксистичко-лењинистичка партија, која је била на власти у Бугарској од 1946. до 1990. године. Већ је тада израдио Титову бисту која је била изложена на подијуму у дворани Другог заседања АВНОЈ-а. Био је члан ЗАВНОБиХ-а и члан АВНОЈ-а, од другог заседања у Јајцу, новембра 1943. године. На Гламочком пољу је погинуо Иво Лола Рибар, само неколико дана пре Другог заседања АВНОЈ-а у Јајцу. Такође је био вијећник и члан Председништва Другог заседања АВНОЈ-а у Јајцу, новембра 1943. године. У периоду од Првог до Другог заседања АВНОЈ-а, одржаног 29. и 30. новембра 1943. године у Јајцу, погинуло је 11 већника АВНОЈ-а. Земаљско антифашистичко вијеће народног ослобођења Хрватске

Земаљско антифашистичко вијеће народног ослобођења Хрватске (скраћено ЗАВНОХ) било је највиши орган народне власти у Хрватској током Другог светског рата. Установљен је посебном одлуком АВНОЈ-а (Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије) на основу Декларације Другог заседања. Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије (АВНОЈ; мкд. Земаљско антифашистичко веће народног ослобођења Санџака

Земаљско антифашистичко веће народног ослобођења Санџака (ЗАВНОС) је било највише политичко и представничко тело народа Санџака, током Народноослободилачког рата народа Југославије од 1943. до 1945. године. Одлуку о одређивању 27. јула за Дан устанка народа Хрватске донело је Земаљско антифашистичко веће народног ослобођења Хрватске, августа 1945. године. На овом заседању је уједно и основано Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије (АВНОЈ). Тада је одлучено да се оснује политичко тело које ће представљати врховну револуционарну и народну власт — Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије (АВНОЈ). Земаљско антифашистичко вијеће народног ослобођења Босне и Херцеговине

Земаљско антифашистичко вијеће народног ослобођења Босне и Херцеговине (скраћено: ЗАВНОБиХ) је било врховно представничко, законодавно и извршно тело Народноослободилачког покрета у Босни и Херцеговини. Био је члан Антифашистичког већа народног ослобођења Југославије (АВНОЈ) и Земаљског антифашистичког већа народног ослобођења Хрватске (ЗАВНОХ). Био је већник Антифашистичког већа народног ослобођења Југославије (АВНОЈ) и Земаљског антифашистичког већа народног ослобођења Хрватске (ЗАВНОХ). Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије

Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије (АВНОЈ; , ) је био политичка организација народноослободилачких одбора који су успостављени 26. новембра 1942. да би управљали територијама под својом контролом током Другог светског рата. ), већник Антифашистичког већа народног ослобођења Југославије (АВНОЈ) и члан Извршног одбора Земаљског антифашистичког већа народног ослобођења Хрватске (ЗАВНОХ). Два месеца касније, 6. септембра 1945. године Антифашистичко веће народног ослобођења Албаније је Ивана Милутиновића прогласило за народног народног хероја Албаније (). 1943. године, на ослобођеној територији Санџака формирано је Земаљско антифашистичко веће народног ослобођења Санџака, које је управљало Санџаком као посебном облашћу све до 1945. године. [[Датотека:Yugoslavia map sr.svg|мини|десно|Југославија]]

На [[Друго заседање АВНОЈ-а|Другом заседању]] [[Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије]] [[29. новембар|29. У том периоду, врховну власт на ослобођеној територији Санџака чинило је Земаљско антифашистичко веће народног ослобођења Санџака (ЗАВНОС), најважније народно представничко, законодавано и извршно тело и политичко руководство НОБ-а у Санџаку. Гојко Николиш је био већник Првог и Другог заседања Антифашистичке скупштине народног ослобођења Југославије и већник Првог, Другог и Трећег заседања Земаљског антифашистичког вијећа народног ослобођења Хрватске. За време Другог светског рата на подручју Хрватске под контролом антифашистичког покрета, антифашистичко веће НОБ-а (ЗАВНОХ) је обављало законодавну и извршну власт. На темељу одлука Првог заседања АВНОЈ-а у Бихаћу (5. децембар 1942), у личком селу Понору код Коренице 1. марта 1943. основан је "Иницијативни одбор Земаљског антифашистичког вијећа народног ослобођења Хрватске". Исте године биран је за члана Земаљског антифашистичког већа народног ослобођења Босне и Херцеговине и делегата Другог заседања АВНОЈ-а. Био је већник Земаљског антифашистичког већа народног ослобођења Хрватске (ЗАВНОХ). У време првог заседања ЗАВНОХ-а и другог заседања АВНОЈ-а, крајем новембра 1943. године, Пети ударни корпус је обезбеђивао слободну територију, на којој су одржана ова заседања. Вршио је одговорне функције у највишим органима револуционарне власти - био је један је од оснивача и секретар ЗАВНОХ-а (1943—1945), већник Првог и Другог заседања АВНОЈ-а, као и члан Председништва АВНОЈ-а. У чланство Комунистичке партије Југославије, примљен је 1941. године, а од Другог заседања АВНОЈ-а, 1943. године, био је члан Антифашистичког већа народног ослобођења Југославије. „Бихаћке републике“, одржано је од 27. до 29. новембра Прво заседање АВНОЈ-а, на ком је Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије (АВНОЈ) конституисано као највиши орган ослободилачке борбе, а његов Извршни одбор је руководио радом народноослободилачких одбора.