Шта су од наведенога заговарале присталице конзервативних снага на Бечкоме конгресу?
увођење устава и парламентарне демократије непромењивост друштвенога поретка верску толеранцију слободу говора, штампе и окупљања
A B C D
Од тога су: 5 pепублика, 3 парламентарне монархије, 2 федералне републике, 2 парламентарне демократије и 2 yставне монархије. Коркира је тада била подељена на присталице демократије и на присталице олигархије. Доминика је земља парламентарне демократије. Потом су ослободили затворенике, присталице демократије и позвали народ на устанак. Краљевина Холандија је држава парламентарне демократије и уставна монархија. Грађани су основали покрет за увођење новог устава. Упркост томе, покрет је и даље заговарао одбацивање индивидуализма и парламентарне демократије. је српски политичар од увођења парламентарне демократије у Србији и члан Демократске странке од њеног оснивања. Од Блекмана, који је био Републиканац, очекивало се да се држи конзервативних принципа и интерпретације Устава. Манитинејани су присиљени да поруше бедеме, куће и иселе из града најугледније присталице демократије. Немачка интервенција утицала је на одлуку финских конзервативних снага кад су изабирали уставног монарха. Деценијама пре Другог светског рата, немачке присталице Европске интеграције заговарале су интеграцију афричких колонија, као први корак према савезној Европи. Републике Србије функционише у оквиру парламентарне демократије, тачније као парламентарна република. Облике непосредне демократије срећемо као предвиђене и у већини савремених устава. Усвајање овог закона означило је крај парламентарне демократије у Немачкој и почетак Хитлерове диктатуре. Политика Републике Србије функционише у оквиру парламентарне демократије, тачније као парламентарна република. У Швајцарској је владала братска љубав, 500 година демократије и мира, и шта су измислили? У то је дошао 1908. младотурски преврат и увођење устава у Турској. Након слома парламентарне демократије и завођења краљевске диктатуре 1929. дошло је до нових административно-политичких промјена. Chambers и Tinckell указују на то да су глобални медији агенти енглеских вредности које привилегују норме "конкурентског индивидуализма, laissez-faire капитализма, парламентарне демократије и конзумеризма." Промене устава подразумевале су ограничавање моћи монарха, прихватање пропорционалног система, увођење општег права гласа и обавезног гласања. Након усвајања новог устава 1978. и обнове демократије значајна овлашћења су пренета на регионе а земља је децентрализована стварањем аутономних заједница. Заговорници напада на Ирак најављивали су брзу победу, увођење демократије и стварање модерног Ирака који ће да буде снажан амерички савезник у регији. Умерена десница најчешће подразумева хришћанску традицију, капитализам као најопштији облик друштвеног уређења, концепт парламентарне демократије и правне државе. Након дуготрајне опсаде, јавно мњење се окренуло против Клеофонта, последњег великог присталице демократије. Прву су чиниле аристократе, присталице „старог поретка“, а другу родољуби, бранитељи новог поретка. Немачка интервенција утицала је на одлуку финских конзервативних снага кад су изабирали уставног монарха. Деценијама пре Другог светског рата, немачке присталице Европске интеграције заговарале су интеграцију афричких колонија, као први корак према савезној Европи. С Бурбонцима се врате избеглице, које мислише да је сада настало време враћања пређашњих повластица и имања и замењивање новога друштвенога поретка старим. С Бурбонцима се врате избеглице, које мислише да је сада настало време враћања пређашњих повластица и имања и замењивање новога друштвенога поретка старим. Присталице старога поретка различним сплеткама побуне против њега и сам народ, те дође и до оружја. Превише изражено веровање у непромењивост судбине назива се фатализам. Међутим, стварни муслиманско-хрватски однос показао се далеко од идеалног, како су заговарале усташе. Иако је ову одлуку прихватио, самом конгресу није присуствовао, што је додатно разочарало његове присталице. Поред „умерених“, постојале су још две политичке струје: неоебертисти (окупљају се у Изборном клубу и представљају тежње народа) и јакобинци (присталице старог поретка). Поред „умерених“, постојале су још две политичке струје: неоебертисти (окупљају се у Изборном клубу и представљају тежње народа) и јакобинци (присталице старог поретка). Још увек 1986, ове странке су заговарале глас против на референдуму за Први европски закон. Овај предлог закона је изазвао бурне реакције Католичке цркве и представника конзервативних снага Италије и закон није усвојен. Такву политику највише су заговарале САД, Уједињено Краљевство, Канада, Аустралија и Западна Немачка. За Тоске се сматра да су отворенији према свету, за разлику од конзервативних брђана на северу. Присталице Владислава су на крају превладале. Ну министар — реформатор узбуди против себе све присталице старога поретка: и дворане (нарочито због штедње), и племство, и духовништво, и парламенте. Присталице једне концепције као полазну основу за одређивање сразмере у вредности добара сматрају кључни став законодавца, односно правног поретка у целини. Првобитно су обојица били присталице Михаила Бакуњина, који је позивао на анархизам и револуцију, да би касније пришли марксистима, који су реалније сагледавали друштвене услове и били умеренији у пропагирању рушења буржоаског поретка. Ове организације, партије, покрети и савези заговарале су отворени расцеп са комунистичком идеологијом државе. Повезали су се анти-ауторитарним социалистичким секцијама Интернационале које су заговарале збацивање државе и колективизацију власништва. На једној страни биле су присталице централизма и унитаризма, док су на другој страни биле присталице регионализма и федерализма. Набидово ослобађање поробљених хелота елиминисало је идеолошки ступ старога спартанскога друштвенога система. Ставови либерално конзервативних странака су блиски ставовима демохришћанских странака. Због свега наведенога представља центар друштвених догађања у граду и одлично место за добар провод. У својој држави је пропагирао верску толеранцију. Часопис штампа „Центар за проучавање религије и верску толеранцију“. Подржавао је верску толеранцију и спроводио је војне реформе. Исказивао је верску толеранцију и пружио заштиту националним мањинама. Османлије су у освојеним земљама практиковали верску толеранцију, тако да хришћанство није било забрањено. Залагао се за верску толеранцију (Писма o толеранцији I—IV, 1689 — 1706). Ипак, није допустила верску толеранцију, а путописци из 18. вијека њен су режим сматрали нетолерантним и празноверним. Немачка интервенција утицала је на одлуку финских конзервативних снага кад су изабирали уставног монарха. Деценијама пре Другог светског рата, немачке присталице Европске интеграције заговарале су интеграцију афричких колонија, као први корак према савезној Европи. Часопис се зове „Политикологија религије“, а издаје га „Центар за проучавање религије и верску толеранцију“. За јакобите рат се водио за независност Ирске, верску толеранцију католика и за поседовање земље. Међутим, и једни и други су се разочарали када је Јулијан донео едикт којим је прогласио потпуну верску толеранцију. Бахајци се залажу за свеопшти мир, расну, етничку и социјалну једнакост, мултикултурализам, верску толеранцију и пацифизам. Такође је практиковао меритократију и дозволио верску толеранцију у Монголском царству и ујединио је номадска племена североисточне Азије. Током Средњег века, следбеници јудаизма су под муслиманском влашћу углавном уживали верску толеранцију, мада је било повремених прогона и насиља, као што су Алмохадски прогони. Катарина након смрти најстаријег сина преузима власт над земљом и првих неколико година води колебљиву верску политику нудећи хугенотима ограничену толеранцију. Иако неписмен, био је познат по подстицању науке и уметности, а посебно је настојао да установи верску толеранцију међу својим поданицима. Покушао је да се врати у Француску 1685, али је опозив Нантског едикта (који је укинуо верску толеранцију) спречило његову намеру. Муавија је наставио арабљанску експанзију обновивши сукобе са Византијом, изградио је флоту, укинуо племенске поделе у војсци и успоставио верску толеранцију. Ипак, Вилем је покушао да осигура верску толеранцију у Низоземљу где би и католици и протестанти могли слободно да практикују своју веру. Међутим, стварни муслиманско-хрватски однос показао се далеко од идеалног, како су заговарале усташе. Проповедајући верску, националну и класну толеранцију, организовао је државу на принципима конфедерације, а у војсци укинуо феудални систем увођењем стајаћег националног кадра о којем се бринула држава. Иако је ову одлуку прихватио, самом конгресу није присуствовао, што је додатно разочарало његове присталице. Још увек 1986, ове странке су заговарале глас против на референдуму за Први европски закон. Иако углавном пропагирају повратак природи, панславизам и верску толеранцију, међу њима има и оних који представљају агресивне десничарске групе које заговарају нацистичку филозофију крви и тла. Ова ограничења постоје у сврху очувања природних права на слободу и имовину укључујући слободу вероисповести, слободу говора, слободу штампе, слободу окупљања, слободу удруживања, као и право на поседовање и ношење оружја. Активисти се позивају на своје уставно/грађанско право на слободу говора и слободу окупљања. Предвођени добро образованим студентима и интелектуалцима, они су захтевали немачко национално јединство, слободу штампе и слободу окупљања. Међутим, слобода штампе не мора нужно омогућити слободу говора. Као последица тога, Хонгконг има властити правни систем и границе, укључујући слободу окупљања и слободу говора, остају заштићена. Тражене су слобода окупљања и слобода штампе. Мирабо се залаже за слободу сваког Француза, укидање ропства у колонијама, слободу говора, штампе, против је дискриминације Јевреја и протестаната. Први амандман устава САД гарантује грађанима слободу говора, штампе, религије, збора и петиционирања, односно обраћања властима. Њиме је гарантована једнакост свих грађана пред законом, забрањена дискриминација, јединствени систем социјалне заштите, слобода говора, штампе и окупљања. Џудит Лихтенберг је указала на услове у којима слобода штампе може ограничити слободу говора, на пример када медији потискују информације или угрожавају разноликост гласова који су инхерентни слободи говора. Иако ниједан инструмент о људским правима или национални устав не дају апсолутно право на протест, такво право протеста може бити манифестација права на слободу окупљања, права на слободу удруживања и права на слободу говора. Установљена је слобода говора и штампе. Грађанске слободе

Грађанске слободе обухватају основна права загарантована сваком грађанину (право на живот, самоодбрану, праведно суђење, личну имовину, слободу говора, вере и окупљања). 29 и 30. октобра — 11 и 12. новембра они покушавају да добију непосредном акцијом, слободу говора и штампе, и осмочасовни радни дан. Странка се залагала за слободне и тајне изборе, слободу штампе и окупљања, док би краљ, династија, држава и народно јединство остали неподложни критици. Вредности Римске републике укључују слободу говора и слободу вероисповести. Декрет о пожару у Рајхстагу, који је наметнут 28. фебруара 1933, ограничио је већину грађанских слобода, укључујући право окупљања и слободу штампе. Устав Македоније гарантује слободу штампе и изражавања. Комунисти су написали привремени устав, гарантујући слободу говора и окупљања; бесплатно образовање, право на језик и културу националних мањина (што није заживело до краја у пракси), као и друга права. године поставља смернице за модерну, хуманистичку социјалистичку демократију која би, између осталог, јамчила слободу вероисповијести, слободу окупљања, говора и путовања, програм који би, према Дупчековим речима, дао социјализму "људско" лице." организовања синдиката) и слободу говора (обраћања медијима). Крајем 1980-их углавном као последица привредног колапса из 1982. и масовне грађанске непослушности од 1983. до 1988, влада је постепено дозволила већу слободу окупљања, говора, и удруживања. Светоандрејска скупштина прогласила је слободу штампе. Устав Србије гарантује слободу говора. Борио се за слободу говора.