На тело А које мирује на стрмој равни:
делују и сила трења и сила гравитације делује само гравитациона сила не делују ни сила трења ни сила гравитације делује само сила трења
A B C D
Деловање силе на круто тело одређује се (вектор):

Скуп свих сила које делују на било које круто тело зове се систем сила. Да би тело било у стању равнотеже, потребно је да збир свих сила и момената сила које делују на њега, буде једнак нули. " Реакције ослонаца разликују се од заданих сила које делују на тело у томе што њихови износи увек зависе од задатих сила и нису унапред познате. Они описују везу између кретања тела и сила које делују на тело и први их је представио Исак Њутн. Земља представља релативно непокретно тело, на чијој површини је сила гравитације константна величина. Уравнотежени систем сила је скуп свих сила које делују на једну материјалну тачку или било које чврсто тело при чему материјална тачка остаје у равнотежи или тело може бити у стању мировања. Ако слободно тело под деловањем задатог система сила може бити у равнотежи, односно мирује, онда је то уравнотежени систем сила. Посматра се тело у равнотежи, које је изложено дејству површинских и запреминских сила, са замишљеном равни, која дели тело на два дела (слика 5). Површинске силе које делују на тело се преносе са тачке на тачку унутар тела, што доводи до стварања унтрашњих сила. И поред разноврсних спољних сила и могућих конструкција, стабилност свих грађевина се у основи базира на равнотежи сила трења и компресије. "x" и "y" оса налазе у равни подлоге, тада важи да су моменти свих сила које делују на систем једнаке нулиː M = 0 и M = 0. Садржај и структура генома је производ молекуларних и генетичких становништва сила које делују на тај геном. Најједноставнији начин одређивања аеродинамичких сила и момената, који делују на неко тело при његовом кретању кроз ваздух, јесте мерење. Круто је тело у равнотежи, ако је векторски збир свих сила које на њега делују једнак нули и ако је алгебарски збир свих момената сила, с обзиром на сваку од три било које међусобно нормалне осе, једнак нули. Максимална вредност силе статичког трења дата је производом нормалне силе (formula_1) и статичког коефицијента трења (formula_5):

formula_6

Када се нормална сила повећа толико да сила статичког трења достигне максималну вредност, сила статичког трења више није довољна да задржи објекат у мировању и долази до кретања. Одатле се, познавањем сила које делују на материјалну честицу, директно добија њено убрзање. Стварни вектор померања плоча мора бити функција свих сила које делују на плочу. Конкретно, у статици се проучавају закони слагања сила и услови равнотеже тела на које делују силе. Разлог за то је сила статичког трења. Тело не може да се креће транслаторно ако је збир свих сила које делују на њега, једнак нули, међутим, тело тада може да врши ротационо кретање. У убрзаним системима опажају се те додатне силе, које захватају тело слично као и гравитацијска сила (пропорционално маси тела): у возилу које кочи инерцијална сила вуче тело напред, у ротирајућем систему центрифугална сила је инерцијална сила која вуче тело даље од осе ротације итд. Верн претпоставља да би се у току путовања Земљина сила гравитације постепено смањивала док би се сила Месечеве гравитације постепено појачавала до тренутка кад брод достигне тачку равнотеже где обе силе делују подједнако. Сила formula_16 је једина сила која делује на тело, и захваћа га у тачки -{H}- (хватиште силе). Угао квашења зависи од сила кохезије и адхезије које делују на молекуле течности у близини чврсте фазе. Ломоносов је све процесе поделио на две групе: егзогени процеси (везани за рад спољашњих сила) и ендогени процеси (настали радом сила које делују у унутрашњости Земље). Гравитациона потенцијална енергија је таква врста потенцијалне енергије која је последица чињенице да тело има масу и да на тело делује гравитациона сила. Гравитациона сила на даљину делује тренутно, без кашњења, закључио је Њутн. Хватиште силе је тачка у којој сила делује на тело (захвата тело). Из другог Њутновог закона следи да је убрзање пропорционално сили која делује на тело, те се закључује да на тело које се креће кружно, односно тело које "центрипетално убрзава", делује нека сила. У прилог тврдњи да је кретање у гравитационом пољу инерцијално или слободно, између осталог, може се навести и чињеница да када на тело делује само гравитациона сила, то дејство је неосетно (бестежинско стање). Поред овога на тело делује и сила теже која за хомогено тело износи:

где је ρ густина тела које се зарања. Недовољно искуство навело је Грке на мишљење да кретање неког тела траје само толико дуго док на тело делује сила. Приметимо да сила која делује на тело потпуно зависи од потенцијалне енергије. Ова сила на тело пилота делује у правцу грудни кош - кичмени стуб. На пример, маса испуштена изнад Земље има првобитну потенцијалну енергију која потиче од гравитационе привлачности Земље, која се потом претвара у кинетичку енергију, како привлачна гравитациона сила делује на тело, а истовремено се његова потенцијална енергија смањује док тело пада. На тело масе -{"m"}- делује Њутнова сила, јер се оно налази у гравитационом пољу које окружује масу -{"M"}-. Када се тело креће од Земљине површине ка локацији бескрајно удаљеној од Земље, гравитациона сила тежи нули а тело бестежинском стању. Сила formula_16 је једина сила која делује на тело, и захваћа га у тачки -{H}- (хватиште силе). За сваку силу акције која делује на неко тело постоји и сила реакције. Посматра се тело у равнотежи, које је изложено дејству површинских и запреминских сила, са замишљеном равни, која дели тело на два дела (слика 5). Стање у којем не делујући на тело гравитациона сила не изазива узајамни притисак његових саставних делова једно на друго (односно тело не делује на непокретни ослонац или не затеже нит о коју је обешено) назива се нулта гравитација или бестежинско стање. Противљење промени стања кретања испољава се у појави инерцијалне силе која делује у неинерцијалном референтном систему чврсто везаном за само тело (у систему у којем тело мирује). На пример, гравитациона сила међу протонима који се у језгру додирују је 10 део јаке силе која делује међу њима. Код ротационог кретања, глава се покреће у односу на тело које мирује, а код транслацијског кретања, помера се цело тело (укључујући и главу). Код ротационог кретања, глава се покреће у односу на тело које мирује, а код транслацијског кретања, помера се цело тело (укључујући и главу). Деловање силе на круто тело одређује се (вектор):

Скуп свих сила које делују на било које круто тело зове се систем сила. Ако слободно тело под деловањем задатог система сила може бити у равнотежи, односно мирује, онда је то уравнотежени систем сила. Ако на тело делује више сила, њих је довољно само векторски сабрати да би се убрзање центра масе израчунало помоћу укупне силе. Гравитационо поље

Гравитационо поље је материјални посредник преко којег се преноси гравитационо деловање (гравитациона сила) са једног на друго тело. Балансиране силе су: гравитациона сила која је усмерена ка унутрашњости и сила која делује у супротном смеру услед градијента притиска унутар звезде. Деловање силе на круто тело одређује се (вектор):

Скуп свих сила које делују на било које круто тело зове се систем сила. Пошто у идеалном флуиду нема вискозних сила нема ни силе трења. Сила гравитације између тела маса formula_2 i formula_3 и износи;

где је;
Како не постоји негативна маса (барем засад није откривена), не постоји ни одбојна гравитациона сила. Време, за Ји ђинг није ни разорна, а ни негативна сила. Да би тело било у стању равнотеже, потребно је да збир свих сила и момената сила које делују на њега, буде једнак нули. " Земља представља релативно непокретно тело, на чијој површини је сила гравитације константна величина. Постоје вибрације које не можемо ни да видимо ни региструјемо, које делују на дух и организам људи. Уравнотежени систем сила је скуп свих сила које делују на једну материјалну тачку или било које чврсто тело при чему материјална тачка остаје у равнотежи или тело може бити у стању мировања. Реакције ослонаца разликују се од заданих сила које делују на тело у томе што њихови износи увек зависе од задатих сила и нису унапред познате. Тело не може да се креће транслаторно ако је збир свих сила које делују на њега, једнак нули, међутим, тело тада може да врши ротационо кретање. Ако слободно тело под деловањем задатог система сила може бити у равнотежи, односно мирује, онда је то уравнотежени систем сила. ни неутрино ни електрони нису под утицајем јаких сила, б.) Површинске силе које делују на тело се преносе са тачке на тачку унутар тела, што доводи до стварања унтрашњих сила. Они описују везу између кретања тела и сила које делују на тело и први их је представио Исак Њутн. Такве силе „прожимају“ тело у целој његовој маси (волумену) јер делују на сваку његову честицу; у суштини, начин деловања инерцијалних сила се ни по чему не разликује од гравитационих, осим што су им узроци различити. Посматра се тело у равнотежи, које је изложено дејству површинских и запреминских сила, са замишљеном равни, која дели тело на два дела (слика 5). Одатле се, познавањем сила које делују на материјалну честицу, директно добија њено убрзање. Стварни вектор померања плоча мора бити функција свих сила које делују на плочу. Разлог за то је сила статичког трења. Верн претпоставља да би се у току путовања Земљина сила гравитације постепено смањивала док би се сила Месечеве гравитације постепено појачавала до тренутка кад брод достигне тачку равнотеже где обе силе делују подједнако. Спрег сила (или пар сила) чине две силе једнаког износа а супротног смера које не леже на истом правцу. Круто је тело у равнотежи, ако је векторски збир свих сила које на њега делују једнак нули и ако је алгебарски збир свих момената сила, с обзиром на сваку од три било које међусобно нормалне осе, једнак нули. Гравитационо поље је потенцијално векторско поље које се за сваку тачку дефинише као сила гравитације на тачкасто тело у тој тачки подељена масом тог тела. Другим речима, напон је мера просечног квантитета сила које делују на јединичној површини неке површи, где делују унутрашње силе. Силе које делују на седиште усмеравају даље кретање седишта, а међу њима је најинтензивнија сила потиска ракетног мотора. Хватиште силе је тачка у којој сила делује на тело (захвата тело). Из другог Њутновог закона следи да је убрзање пропорционално сили која делује на тело, те се закључује да на тело које се креће кружно, односно тело које "центрипетално убрзава", делује нека сила. Поред овога на тело делује и сила теже која за хомогено тело износи:

где је ρ густина тела које се зарања. Недовољно искуство навело је Грке на мишљење да кретање неког тела траје само толико дуго док на тело делује сила. Приметимо да сила која делује на тело потпуно зависи од потенцијалне енергије. Ова сила на тело пилота делује у правцу грудни кош - кичмени стуб. На тело масе -{"m"}- делује Њутнова сила, јер се оно налази у гравитационом пољу које окружује масу -{"M"}-. Сила formula_16 је једина сила која делује на тело, и захваћа га у тачки -{H}- (хватиште силе). За сваку силу акције која делује на неко тело постоји и сила реакције. Посматра се тело у равнотежи, које је изложено дејству површинских и запреминских сила, са замишљеном равни, која дели тело на два дела (слика 5). Противљење промени стања кретања испољава се у појави инерцијалне силе која делује у неинерцијалном референтном систему чврсто везаном за само тело (у систему у којем тело мирује). Код ротационог кретања, глава се покреће у односу на тело које мирује, а код транслацијског кретања, помера се цело тело (укључујући и главу). Код ротационог кретања, глава се покреће у односу на тело које мирује, а код транслацијског кретања, помера се цело тело (укључујући и главу). Деловање силе на круто тело одређује се (вектор):

Скуп свих сила које делују на било које круто тело зове се систем сила. Ако слободно тело под деловањем задатог система сила може бити у равнотежи, односно мирује, онда је то уравнотежени систем сила. Ако на тело делује више сила, њих је довољно само векторски сабрати да би се убрзање центра масе израчунало помоћу укупне силе. Трећи Њутнов закон:

По принципу акције и реакције, сила којом друго тело делује на прво је једнака (и усмерена у супротном смеру) сили којом прво тело делује на друго. Гравитација није само сила земљине теже која делује на наше тело, већ и сигнал - знак који говори нашем телу како да се понаша. Kоефицијент трења по одређеној подлози за дато тело се другачије дефинише у зависности од тога да ли се тело креће по њој и на који начин:


formula_2, односно све док је однос силе трења formula_3и нормалне сила formula_4 мали у односу на коефицијент статистичког трења на датој подлози. Када се објекат креће у односу на подлогу на којој се налази, сила трења се рачуна као производ нормалне силе (formula_1) и кинетичког коефицијента трења (formula_2):

formula_3

С друге стране, из свакодневног живота познато нам је да објекат може да мирује на површини под нагибом. Гравитациона потенцијална енергија је таква врста потенцијалне енергије која је последица чињенице да тело има масу и да на тело делује гравитациона сила. Та сила отпора, у принципу, делује на тело при његовом кретању кроз средину, струјно поље, било кога флуида. Како је сила која делује на чврсто тело клизећи вектор, могу се при томе употребити методе векторске алгебре. Ефекат дејства механичке силе зависи од више фактора: врсте ткива на које делује сила, врсте и облика механичке силе,упорне површине преко које сила делује, јачине актуелне силе, правца, удаљености и угла под којим сила делује и временског трајања дејства силе. Кад сила делује на честицу, она делује управо у тој тачки.