У равном огледалу се види имагинарни лик неког предмета. Како ће се променити величина лика, ако удаљеност предмета од огледала повећамо за два пута?
Величина лика ће остати иста. Величина лика ће се смањити на половину. Величина лика ће се повећати на двоструко.
A B C
Величина лика биће једнака величини предмета али ће лик бити обрнут (на пример десну руку видимо као леву). Увећање и умањење лика се израчунава тако што се даљина лика подели са даљином предмета:

Сферна огледала се широко примењују. Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Елементи сферног огледала су:


Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Елементи сферног огледала су:


Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Иако се од сваког посматраног објекта формирају по два лика (у сваком оку по један), бинокуларни вид омогућује да се од две „гледане” слике из мрежњаче у мозгу види и доживљава јединствена ћелина идеално поклопљених слика, као предмета и његовог лика у огледалу. Ако је -{"m">1}- добијени лик ће бити већи, а ако је -{"m"<1}- добијени лик ће бите мањи од изворног лика. За одређивање лика предмета није потребно пронаћи слику свих зрака, већ је довољно наћи само ликове крајњих тачака, пошто знамо да ће се по један крај и лика и предмета налазити на главној оптичкој оси. Било која два предмета која се односе као предмет и његов лик у огледалу се зову хирални. Разликују се три типа танких расипних сочива:


За одређивање лика предмета није потребно пронаћи слику свих зрака, већ је довољно наћи само ликове крајњих тачака, пошто знамо да ће се по један крај и лика и предмета налазити на главној оптичкој оси. За сферно огледало, једначина огледала је:

Реципрочна вредност жижне даљине једнака је збиру реципрочних вредности даљине предмета и даљине лика. Графички програми могу променити одређену боју неког предмета у слици. За добијање лика предмета користи се крактеристични зраци, јер је њихов правац након одбијања познат. Такође се склањају огледала, а то се чини због веровања да ако неко види одраз ковчега у огледалу ускоро ће се десити још једна смрт у породици. Формула која описује колико треба удубити стакло у свакој тачки у зависности од њеног растојања од главне оптичке осе за контролисање изгледа огледала током израде је formula_3

Увећање и умањење лика се израчунава тако што се даљина лика подели са даљином предмета: Тиме долази до дифракције и из предмета се емитује резултујући светлосни талас ка посматрачу, такав да ће се имагинарни лик појавити на месту где се налазио оригинални предмет. Положај лика је симетричан са положајем предмета у односу на огледало. Ако нашем алгоритму треба 1 секунда да заврши за унос величине 1000, како ће се понашату ако се удвостручи величина уноса? Ако наредба раста заиста прати правило напајања, емпиријска вредност од а ће остати константна на различитим нивоима, ако не, то ће се променити, али и даље може да послужи за поређење било која два алгоритма. Карактеристични зраци конкавног огледала су:


У зависности од положаја предмета и темена огледала, лик предмета може да буде реалан или имагинаран, увећан или умањен, усправан или обрнут. Ако је маса предмета мања од масе те течности, објекат ће плутати. Једначина сочива даје везу између положаја предмета, лика и његове жижине даљине. Једначина сочива даје везу између положаја предмета, лика и његове жижине даљине. Формалне аналогије се праве уз претпоставку да ако два предмета деле исти изглед, они ће вероватно делити исту функцију. Знајући како се добија лик тачке можемо наћи и лик било ког предмета. Величина лика биће једнака величини предмета али ће лик бити обрнут (на пример десну руку видимо као леву). Увећање и умањење лика се израчунава тако што се даљина лика подели са даљином предмета:

Сферна огледала се широко примењују. Иако се од сваког посматраног објекта формирају по два лика (у сваком оку по један), бинокуларни вид омогућује да се од две „гледане” слике из мрежњаче у мозгу види и доживљава јединствена ћелина идеално поклопљених слика, као предмета и његовог лика у огледалу. Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. За одређивање лика предмета није потребно пронаћи слику свих зрака, већ је довољно наћи само ликове крајњих тачака, пошто знамо да ће се по један крај и лика и предмета налазити на главној оптичкој оси. Елементи сферног огледала су:


Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Елементи сферног огледала су:


Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Ако је -{"m">1}- добијени лик ће бити већи, а ако је -{"m"<1}- добијени лик ће бите мањи од изворног лика. Било која два предмета која се односе као предмет и његов лик у огледалу се зову хирални. Разликују се три типа танких расипних сочива:


За одређивање лика предмета није потребно пронаћи слику свих зрака, већ је довољно наћи само ликове крајњих тачака, пошто знамо да ће се по један крај и лика и предмета налазити на главној оптичкој оси. Тиме долази до дифракције и из предмета се емитује резултујући светлосни талас ка посматрачу, такав да ће се имагинарни лик појавити на месту где се налазио оригинални предмет. Такође се склањају огледала, а то се чини због веровања да ако неко види одраз ковчега у огледалу ускоро ће се десити још једна смрт у породици. За добијање лика предмета користи се крактеристични зраци, јер је њихов правац након одбијања познат. За сферно огледало, једначина огледала је:

Реципрочна вредност жижне даљине једнака је збиру реципрочних вредности даљине предмета и даљине лика. Положај лика је симетричан са положајем предмета у односу на огледало. Формула која описује колико треба удубити стакло у свакој тачки у зависности од њеног растојања од главне оптичке осе за контролисање изгледа огледала током израде је formula_3

Увећање и умањење лика се израчунава тако што се даљина лика подели са даљином предмета: Графички програми могу променити одређену боју неког предмета у слици. Ако нашем алгоритму треба 1 секунда да заврши за унос величине 1000, како ће се понашату ако се удвостручи величина уноса? Формалне аналогије се праве уз претпоставку да ако два предмета деле исти изглед, они ће вероватно делити исту функцију. Знајући како се добија лик тачке можемо наћи и лик било ког предмета. То значи за колико пута повећамо притисак толико пута ћемо смањити запремину. Карактеристични зраци конкавног огледала су:


У зависности од положаја предмета и темена огледала, лик предмета може да буде реалан или имагинаран, увећан или умањен, усправан или обрнут. Ако је маса предмета мања од масе те течности, објекат ће плутати. У физиологији рада, где су честа масовна мерења, видни угао ("x") обично се одређује на основу обрасца:
где је: formula_3 величина посматраног предмета (у mm) и formula_4 је удаљеност тог предмета од испитаниковог ока. Ако се рука приближи антени, фреквенција осцилатора ће се променити. Величина лика биће једнака величини предмета али ће лик бити обрнут (на пример десну руку видимо као леву). Увећање и умањење лика се израчунава тако што се даљина лика подели са даљином предмета:

Сферна огледала се широко примењују. Иако се од сваког посматраног објекта формирају по два лика (у сваком оку по један), бинокуларни вид омогућује да се од две „гледане” слике из мрежњаче у мозгу види и доживљава јединствена ћелина идеално поклопљених слика, као предмета и његовог лика у огледалу. Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. За одређивање лика предмета није потребно пронаћи слику свих зрака, већ је довољно наћи само ликове крајњих тачака, пошто знамо да ће се по један крај и лика и предмета налазити на главној оптичкој оси. Елементи сферног огледала су:


Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Елементи сферног огледала су:


Једначина огледала даје везу између жижине даљине и даљине лика и предмета. Ако је -{"m">1}- добијени лик ће бити већи, а ако је -{"m"<1}- добијени лик ће бите мањи од изворног лика. Било која два предмета која се односе као предмет и његов лик у огледалу се зову хирални. Разликују се три типа танких расипних сочива:


За одређивање лика предмета није потребно пронаћи слику свих зрака, већ је довољно наћи само ликове крајњих тачака, пошто знамо да ће се по један крај и лика и предмета налазити на главној оптичкој оси. Тиме долази до дифракције и из предмета се емитује резултујући светлосни талас ка посматрачу, такав да ће се имагинарни лик појавити на месту где се налазио оригинални предмет. Такође се склањају огледала, а то се чини због веровања да ако неко види одраз ковчега у огледалу ускоро ће се десити још једна смрт у породици. За добијање лика предмета користи се крактеристични зраци, јер је њихов правац након одбијања познат. За сферно огледало, једначина огледала је:

Реципрочна вредност жижне даљине једнака је збиру реципрочних вредности даљине предмета и даљине лика. Положај лика је симетричан са положајем предмета у односу на огледало. Формула која описује колико треба удубити стакло у свакој тачки у зависности од њеног растојања од главне оптичке осе за контролисање изгледа огледала током израде је formula_3

Увећање и умањење лика се израчунава тако што се даљина лика подели са даљином предмета: Графички програми могу променити одређену боју неког предмета у слици. Ако нашем алгоритму треба 1 секунда да заврши за унос величине 1000, како ће се понашату ако се удвостручи величина уноса? Формалне аналогије се праве уз претпоставку да ако два предмета деле исти изглед, они ће вероватно делити исту функцију. Знајући како се добија лик тачке можемо наћи и лик било ког предмета. Карактеристични зраци конкавног огледала су:


У зависности од положаја предмета и темена огледала, лик предмета може да буде реалан или имагинаран, увећан или умањен, усправан или обрнут. Ако је маса предмета мања од масе те течности, објекат ће плутати. У физиологији рада, где су честа масовна мерења, видни угао ("x") обично се одређује на основу обрасца:
где је: formula_3 величина посматраног предмета (у mm) и formula_4 је удаљеност тог предмета од испитаниковог ока. Ако се рука приближи антени, фреквенција осцилатора ће се променити. Једначина сочива даје везу између положаја предмета, лика и његове жижине даљине.