Ко је од наведених политичара био жртва сукоба са Информбироом?
Савка Дабчевић-Кучар Андрија Хебранг Владимир Назор Владимир Бакарић
A B C D
Савка Дабчевић-Кучар

Савка Дабчевић-Кучар (Корчула, 6. децембар 1923 — Загреб, 6. август 2009), учесница Народноослободилачке борбе и друштвено-политичка радница СР Хрватске. О овим променама у Хрватској говорила је Савка Дабчевић-Кучар. Главни поборници те политике су били Савка Дабчевић-Кучар и Мико Трипало, вође Хрватског прољећа. Заједно са Савком Дабчевић-Кучар је био један од вођа Хрватског прољећа. Водећи хрватски комунисти Савка Дабчевић-Кучар и Мико Трипало су били смењени са својих државних и партијских положаја а многи активисти и вође Маспока ухапшени и позатварани. Тито је са дужности смијенио најнелојалније присталице, као што су Савка Дабчевић-Кучар, Мико Трипало и Драгутин Харамија, а такође је спровео чисту у Савезу комуниста Хрватске и мјесној администрацији. Тада је дошао у сукоб са руковоством СК Хрватске, на чијем су челу били Савка Дабчевић-Кучар и Мико Трипало, али је интервенцијом Јосипа Броза Тита и руководство СКХ осудило објављивање Декларације. Године 1971, као члан Извршног бироа Председништва СКЈ, уз Савку Дабчевић-Кучар био је један од вођа „Хрватског прољећа”, након чега је смењен са свих функција. По неким ауторима, Маспок је био усташка побуна под покровитељством Савке Дабчевић - Кучар, врховне личности тог тренутка у Хрватској и Мике Трипала. Главне вође овог покрета били су: Савка Дабчевић-Кучар, Мико Трипало, Фрањо Туђман, Јанко Бобетко, Дражен Будиша... Овај покрет је имао изразито национални предзнак и жељу да се промени територијална подела Југославије, односно издвајање СР Хрватске од Југославије. Након Савке Дабчевић-Кучар и Радимира Чачића, на челу ХНС-а осам година налазила се проф. Пошто се руководство СК Хрватске није дистанцирало од националистичке политике, на седници Извршног комитата СКХ, 30. новембра и 1. децембра 1971. године у Карађорђеву, оставке су дали Савка Дабчевић-Кучар, Мико Трипало, Перо Пикер, Марко Копртл и Јанко Бобетко. Доброслав, је као жртва династичког сукоба, био ослепљен. Због сукоба тадашње Југославије са Информбироом, нису учествовале екипе СССР-а и осталих комунистичких земаља. Кучар и Трипало су били у вези са усташким вођством и свесно по њиховим директивама радили на разарању државе.. На национализам и активност Матице хрватске, Савке Дабчевић-Кучар и Мике Трипала је тада указивао водећи комуниста Хрватске - Милош Жанко. После овога своје оставке су поднели Савка Дабчевић, Милош Жанко, Мика Трипало, Пера Пиркер, Марко Копртл и Јанко Бобетко. У време најтежих сукоба са Информбироом, се приступило решавању његовог случаја који је совјетска пропаганда непрекидно оживљавала. Многи верују да је била жртва амбиција разних политичара. Постављена је пирамидална плоча са уклесаним именима убрзо после догађаја и стојала је ту све до Титовог сукоба са Информбироом. Настрадао је као жртва династичких сукоба у Угарској. Сукоб са информбироом је доста коштао КПЈ. Носи свој шлем наопачке и највероватније је пао као жртва сукоба са шкотским нападачима. У јесен 1991. године након разговора с Радимиром Чачићем, Срећком Бијелићем, Савком Дабчевић-Кучар и Драгутином Харамијом приступа Хрватској народној странци где је неколико месеци после изабран за потпредседника Странке. Јуна 1951. године ухапшена је због сарадње са Информбироом. Исте године у Ферал трибјуну појавио и апел који је Марин Видић Били, бивши представник Владе Републике Хрватске за Вуковар у августу 1991. године упутио највишим представницима тадашње власти (председнику Републике, премијеру, министрима одбране и полиције), али и неколицини опозиционих посланика (Ивици Рачану, Савка Дабчевић-Кучар, Дражену Будиши и Марку Веселици) упозоравајући на деловање одреда под заповедништвом Томислава Мерчепа. Идејни творац плана био је Андрија Хебранг. Андрија Хебранг (син)

Андрија Хебранг (Београд, 27. јануар 1946) је xрватски политичар и лекар. На почетку сукоба су затворени Сретен Жујовић и Андрија Хебранг, из политичког врха. Стаљинову линију су бранили Андрија Хебранг и Сретен Жујовић Црни. Андрија Хебранг

Андрија Хебранг (Баћевац, код Вировитице, 21. септембар 1899 — Београд, 11. јун 1949) хрватски и југословенски политичар, члан ЦК КПЈ и министар у влади ФНРЈ. Доброслав, је као жртва династичког сукоба, био ослепљен. 6. маја смењени су Сретен Жујовић и Андрија Хебранг и сутрадан ухапшени. Због сукоба тадашње Југославије са Информбироом, нису учествовале екипе СССР-а и осталих комунистичких земаља. У време најтежих сукоба са Информбироом, се приступило решавању његовог случаја који је совјетска пропаганда непрекидно оживљавала. Многи верују да је била жртва амбиција разних политичара. Постављена је пирамидална плоча са уклесаним именима убрзо после догађаја и стојала је ту све до Титовог сукоба са Информбироом. Настрадао је као жртва династичких сукоба у Угарској. Сукоб са информбироом је доста коштао КПЈ. Носи свој шлем наопачке и највероватније је пао као жртва сукоба са шкотским нападачима. Услед тешких мучења, извршио је велику провалу у загребачку партијску организацију, у којој су били ухапшени Иван Сребрењак и Андрија Хебранг. Јуна 1951. године ухапшена је због сарадње са Информбироом. Министри у "Влади демократског јединства" Гојко Шушак, Босиљко Мишетић и Андрија Хебранг ову идеју су одбацили са образложењем да би припадници те бригаде прешли на другу страну. За време борбе са Информбироом, Милован Ђилас је био стално са Партијом, учествовао је на свим Пленумима и седницама. Андрија (надбискуп)

Андрија је био надбискуп у Бару од 1307. до 1324. године. Ипак, сукоб са Информбироом није био нимало пријатан и ставио је Партију на највећа искушења до тада. Сви су знали ко је жртва и зашто је Зеки то урадио. Најмлађа жртва је била четворогодишња девојчица Радмила Живановић која је киднапована са мајком, а најстарија жртва је био старац од 89 година. Меркуцио, као и Милош, гине као жртва туђих проблема и сукоба. Није било отворених сукоба међу старијим генерацијама политичара Фатаха још од 1980-их година, иако је било повремених сукоба међу члановима највишег руководства. Био је један од мало политичара који није сакривао свој проблем са алкохолом. Председник ЗАВНОХ-а био је Владимир Назор. Владимир Назор

Владимир Назор (Брач, 30. мај 1876 — Загреб, 19. јун 1949) био је хрватски и југословенски књижевник, а при крају живота и председних НР Хрватске. Доброслав, је као жртва династичког сукоба, био ослепљен. Похађао је Основну школу „Владимир Назор“ у Подгорици. ОШ „Владимир Назор” Ђурђин

ОШ „Владимир Назор” у Ђурђину, насељеном месту на територији града Суботице, државна је образовна установа, основана 1878. године. Добитник је награде за животно дело "Владимир Назор" (1964.) Књижевник Владимир Назор назвао га је најстаријим партизаном Југославије. Због сукоба тадашње Југославије са Информбироом, нису учествовале екипе СССР-а и осталих комунистичких земаља. Добитник је књижевне награде Владимир Назор у категорији годишње награде. Године 1992. добио је награду Владимир Назор за животно дело. У време најтежих сукоба са Информбироом, се приступило решавању његовог случаја који је совјетска пропаганда непрекидно оживљавала. Одликован је наградом „Владимир Назор“ за 1973. и Орденом заслуга за народ са сребрним зрацима 1974. године, Животном наградом „Владимир Назор“ 1987. и Редом Данице хрватске с ликом Марка Марулића 1998. године. Добитник је награда за животно дело “Виктор Ковачић” (1974) и „Владимир Назор“ (1983), годишњих „Владимир Назор“ (1976) и Награде „Борбе“ (1980) те међународне Хердерове награде (1979). Режирао га је Даниел Марушић, а сценарио је писао Владимир Назор. Многи верују да је била жртва амбиција разних политичара. Постављена је пирамидална плоча са уклесаним именима убрзо после догађаја и стојала је ту све до Титовог сукоба са Информбироом. Године 1975, награђен је и републичком наградом Владимир Назор за животно дело . Добила је многе награде, међу којима и награду „Владимир Назор“ за животно дело. Настрадао је као жртва династичких сукоба у Угарској. Добитник је бројних награда међу којима и награду Владимир Назор за животно дело 2006. Награда Владимир Назор

Награда Владимир Назор је хрватска државна награда која се додељује сваке године за најбоља уметничка остварења у књижевности, музици, филму, ликовним и примењеним уметностима, позоришној уметности и архитектури и урбанизму. Сукоб са информбироом је доста коштао КПЈ. Владимир Назор се истакао и као преводилац с неколико језика (Данте, Шекспир, Хајне...). На годишњој додели награде „Владимир Назор“ 2010. године, био је добитник награде за животно дело у категорији ликовних и примењених уметности. Носи свој шлем наопачке и највероватније је пао као жртва сукоба са шкотским нападачима. Председник обе ове владе био је Владимир Бакарић. Председник Одбора за изградњу споменика био је Владимир Бакарић. Овим разговорима присуствовао је и Владимир Бакарић. Доброслав, је као жртва династичког сукоба, био ослепљен. Због сукоба тадашње Југославије са Информбироом, нису учествовале екипе СССР-а и осталих комунистичких земаља. Владимир Бакарић" при Истраживачком центру "Едвард Кардељ" од 1983. до 1986. у Београду. У време најтежих сукоба са Информбироом, се приступило решавању његовог случаја који је совјетска пропаганда непрекидно оживљавала. Многи верују да је била жртва амбиција разних политичара. Постављена је пирамидална плоча са уклесаним именима убрзо после догађаја и стојала је ту све до Титовог сукоба са Информбироом. Настрадао је као жртва династичких сукоба у Угарској. Владимир Бакарић

Владимир Бакарић (Велика Горица, 8. март 1912 — Загреб, 16. јануар 1983), доктор права, учесник Народноослободилачке борбе, друштвено-политички радник СФРЈ и СР Хрватске, јунак социјалистичког рада и народни херој Југославије. Сукоб са информбироом је доста коштао КПЈ. Формално, реформом су се бавили тадашњи највиши партијски руководиоци, Едвард Кардељ и Владимир Бакарић. Носи свој шлем наопачке и највероватније је пао као жртва сукоба са шкотским нападачима. Владимир Бакарић) и чланови штаба: Станко Опачић, Фрањо Огулинац Сељо, Вељко Ковачевић и Владо Ћетковић. Тако је у име комунистичке власти Степинца у Лепоглави обишао др Владимир Бакарић већ у марту 1947. Јуна 1951. године ухапшена је због сарадње са Информбироом. Најмлађа жртва, Владимир Гајић, је имао само четири године а Новица Богићевић четрнаест, док су међу жртвама и Владимир Стојановић од 78, Ристо Поповић 73, а најстарија жртва Мара Божић је имала 84 године. За време борбе са Информбироом, Милован Ђилас је био стално са Партијом, учествовао је на свим Пленумима и седницама. Владимир Бакарић га је, у припреми смене Ивана Гошњака са положаја државног секретара за народну одбрану, предлагао Титу као могући избор за ту дужност. Ипак, сукоб са Информбироом није био нимало пријатан и ставио је Партију на највећа искушења до тада. Сви су знали ко је жртва и зашто је Зеки то урадио. Најмлађа жртва је била четворогодишња девојчица Радмила Живановић која је киднапована са мајком, а најстарија жртва је био старац од 89 година. Меркуцио, као и Милош, гине као жртва туђих проблема и сукоба. Није било отворених сукоба међу старијим генерацијама политичара Фатаха још од 1980-их година, иако је било повремених сукоба међу члановима највишег руководства.