Време полураспадања изотопа плутонијума је 14 година. Почетна маса тог изотопа плутонијума у узорку јест 80 g. Колика ће бити маса тога изотопа плутонијума у узорку 28 година касније?
0 g 20 g 40 g 10 g
A B C D
Познато је 15 изотопа плутонијума чије се атомске масе крећу између 232 и 246. Од радиоактивних изотопа испуштено је око 1,8 -{EBq}- јода-131, 0,085 -{EBq}- радиоактивних изотопа цезијума (-{134Cs}- и -{137Cs}-), 0,01 -{EBq}- стронцијума-90 и 0,003 -{EBq}- изотопа плутонијума. Већина изотопа стронцијума и плутонијума је депонована у кругу од 100 километара од реактора јер су били садржани у већим честицама. До данас је измерено и испитано 20 изотопа и 15 нуклеарних изомера плутонијума, чији масени бројеви се крећу од 228 до 247. Атомска маса елемента у периодном систему елемената је просек природне распрострањености изотопа тог елемента. Тек 1971. су откривени сићушни трагови изотопа плутонијума -{Pu}- у природи, тако да се данас плутонијум сматра природним елементом са највећом атомском тежином у периодном систему. Маса C изотопа се може написати као:

Исто тако се масе изотопа који су поменути у горе наведеним нуклеарним реакцијама могу изразити као: За неколико стотина (или неколико хиљада) година једини радиоактивни изотопи у значајно повећаним количинама ће бити изотопи плутонијума и америцијум-241. Он представља 80% свих радонових изотопа. -{"G = m*g"}-, где је -{"m"}- маса тог тела, а -{"G"}- тежина. Од нестабилних изотопа -{Ar}- има време полураспада од 269 година док -{Ar}- има 32,9 година. Моларна маса супстанце је маса узорка подељена количином супстанце у том узорку. Притом, код фисије није сва маса радиоактивна – пуњење код најефикаснијих атомских бомби садржи до 40% урана или плутонијума. Геохемија изотопа

Геохемија изотопа је аспект геологије заснована на студији природних варијација у релативним заступљеностима изотопа разних елемената. Представља смешу 4 природна изотопа (-{Sr}-, -{Sr}-, -{Sr}- и -{Sr}-), а познато је и 19 радиоактивних, који су основне компоненте радиоактивног отпада и настају у нуклеарним реакторима и бомбама — фисиони производи уранијума и плутонијума. У воденим растворима, јони плутонијума имају карактеристичне боје. Направљен у циљу производње плутонијума и електричне енергије. Време полураспада изотопа Al износи око 716.000 година, али се у природи јавља само у траговима. Постојана су само четири изотопа атомских маса 84 (0,55%), 86 (9,75%), 87 (6,96%) и 88 (82,74%) као и 19 радиоактивних изотопа који су основне компоненте радиоактивног отпада. Киријум настаје бомбардовањем плутонијума 241 хелијумом 4. Мета начињена од изотопа -{Am}- бомбардована је снопом јона изотопа -{Ne}-. Ова бомба је била направљена од плутонијума 239. У време Стаљина управо су се у овом комплексу налазили реактори за производњу плутонијума. Овај изотоп је радиогенски производ („кћерка”) изотопа -{Al}-, чије је време полураспада око 717 хиљада година. Познато је 18 радиоактивних изотопа међу којима је најстабилнији чије време полураспада износи 76 хиљада година. Познато је 15 изотопа плутонијума чије се атомске масе крећу између 232 и 246. Од радиоактивних изотопа испуштено је око 1,8 -{EBq}- јода-131, 0,085 -{EBq}- радиоактивних изотопа цезијума (-{134Cs}- и -{137Cs}-), 0,01 -{EBq}- стронцијума-90 и 0,003 -{EBq}- изотопа плутонијума. До данас је измерено и испитано 20 изотопа и 15 нуклеарних изомера плутонијума, чији масени бројеви се крећу од 228 до 247. Већина изотопа стронцијума и плутонијума је депонована у кругу од 100 километара од реактора јер су били садржани у већим честицама. Атомска маса елемента у периодном систему елемената је просек природне распрострањености изотопа тог елемента. Тек 1971. су откривени сићушни трагови изотопа плутонијума -{Pu}- у природи, тако да се данас плутонијум сматра природним елементом са највећом атомском тежином у периодном систему. Маса C изотопа се може написати као:

Исто тако се масе изотопа који су поменути у горе наведеним нуклеарним реакцијама могу изразити као: За неколико стотина (или неколико хиљада) година једини радиоактивни изотопи у значајно повећаним количинама ће бити изотопи плутонијума и америцијум-241. Он представља 80% свих радонових изотопа. -{"G = m*g"}-, где је -{"m"}- маса тог тела, а -{"G"}- тежина. Од нестабилних изотопа -{Ar}- има време полураспада од 269 година док -{Ar}- има 32,9 година. Моларна маса супстанце је маса узорка подељена количином супстанце у том узорку. Притом, код фисије није сва маса радиоактивна – пуњење код најефикаснијих атомских бомби садржи до 40% урана или плутонијума. Геохемија изотопа

Геохемија изотопа је аспект геологије заснована на студији природних варијација у релативним заступљеностима изотопа разних елемената. Представља смешу 4 природна изотопа (-{Sr}-, -{Sr}-, -{Sr}- и -{Sr}-), а познато је и 19 радиоактивних, који су основне компоненте радиоактивног отпада и настају у нуклеарним реакторима и бомбама — фисиони производи уранијума и плутонијума. У воденим растворима, јони плутонијума имају карактеристичне боје. Направљен у циљу производње плутонијума и електричне енергије. Време полураспада изотопа Al износи око 716.000 година, али се у природи јавља само у траговима. Постојана су само четири изотопа атомских маса 84 (0,55%), 86 (9,75%), 87 (6,96%) и 88 (82,74%) као и 19 радиоактивних изотопа који су основне компоненте радиоактивног отпада. Киријум настаје бомбардовањем плутонијума 241 хелијумом 4. Мета начињена од изотопа -{Am}- бомбардована је снопом јона изотопа -{Ne}-. Ова бомба је била направљена од плутонијума 239. У време Стаљина управо су се у овом комплексу налазили реактори за производњу плутонијума. Овај изотоп је радиогенски производ („кћерка”) изотопа -{Al}-, чије је време полураспада око 717 хиљада година. Познато је 18 радиоактивних изотопа међу којима је најстабилнији чије време полураспада износи 76 хиљада година. Познато је 15 изотопа плутонијума чије се атомске масе крећу између 232 и 246. Од радиоактивних изотопа испуштено је око 1,8 -{EBq}- јода-131, 0,085 -{EBq}- радиоактивних изотопа цезијума (-{134Cs}- и -{137Cs}-), 0,01 -{EBq}- стронцијума-90 и 0,003 -{EBq}- изотопа плутонијума. Већина изотопа стронцијума и плутонијума је депонована у кругу од 100 километара од реактора јер су били садржани у већим честицама. До данас је измерено и испитано 20 изотопа и 15 нуклеарних изомера плутонијума, чији масени бројеви се крећу од 228 до 247. Атомска маса елемента у периодном систему елемената је просек природне распрострањености изотопа тог елемента. Тек 1971. су откривени сићушни трагови изотопа плутонијума -{Pu}- у природи, тако да се данас плутонијум сматра природним елементом са највећом атомском тежином у периодном систему. Притом, код фисије није сва маса радиоактивна – пуњење код најефикаснијих атомских бомби садржи до 40% урана или плутонијума. Маса C изотопа се може написати као:

Исто тако се масе изотопа који су поменути у горе наведеним нуклеарним реакцијама могу изразити као: За неколико стотина (или неколико хиљада) година једини радиоактивни изотопи у значајно повећаним количинама ће бити изотопи плутонијума и америцијум-241. Он представља 80% свих радонових изотопа. -{"G = m*g"}-, где је -{"m"}- маса тог тела, а -{"G"}- тежина. Од нестабилних изотопа -{Ar}- има време полураспада од 269 година док -{Ar}- има 32,9 година. Моларна маса супстанце је маса узорка подељена количином супстанце у том узорку. Геохемија изотопа

Геохемија изотопа је аспект геологије заснована на студији природних варијација у релативним заступљеностима изотопа разних елемената. Представља смешу 4 природна изотопа (-{Sr}-, -{Sr}-, -{Sr}- и -{Sr}-), а познато је и 19 радиоактивних, који су основне компоненте радиоактивног отпада и настају у нуклеарним реакторима и бомбама — фисиони производи уранијума и плутонијума. У воденим растворима, јони плутонијума имају карактеристичне боје. Направљен у циљу производње плутонијума и електричне енергије. Време полураспада изотопа Al износи око 716.000 година, али се у природи јавља само у траговима. Постојана су само четири изотопа атомских маса 84 (0,55%), 86 (9,75%), 87 (6,96%) и 88 (82,74%) као и 19 радиоактивних изотопа који су основне компоненте радиоактивног отпада. Киријум настаје бомбардовањем плутонијума 241 хелијумом 4. Мета начињена од изотопа -{Am}- бомбардована је снопом јона изотопа -{Ne}-. Ова бомба је била направљена од плутонијума 239. У време Стаљина управо су се у овом комплексу налазили реактори за производњу плутонијума. Овај изотоп је радиогенски производ („кћерка”) изотопа -{Al}-, чије је време полураспада око 717 хиљада година. Познато је 18 радиоактивних изотопа међу којима је најстабилнији чије време полураспада износи 76 хиљада година. Познато је 15 изотопа плутонијума чије се атомске масе крећу између 232 и 246. Од радиоактивних изотопа испуштено је око 1,8 -{EBq}- јода-131, 0,085 -{EBq}- радиоактивних изотопа цезијума (-{134Cs}- и -{137Cs}-), 0,01 -{EBq}- стронцијума-90 и 0,003 -{EBq}- изотопа плутонијума. Већина изотопа стронцијума и плутонијума је депонована у кругу од 100 километара од реактора јер су били садржани у већим честицама. До данас је измерено и испитано 20 изотопа и 15 нуклеарних изомера плутонијума, чији масени бројеви се крећу од 228 до 247. Атомска маса елемента у периодном систему елемената је просек природне распрострањености изотопа тог елемента. Тек 1971. су откривени сићушни трагови изотопа плутонијума -{Pu}- у природи, тако да се данас плутонијум сматра природним елементом са највећом атомском тежином у периодном систему. Маса C изотопа се може написати као:

Исто тако се масе изотопа који су поменути у горе наведеним нуклеарним реакцијама могу изразити као: За неколико стотина (или неколико хиљада) година једини радиоактивни изотопи у значајно повећаним количинама ће бити изотопи плутонијума и америцијум-241. Он представља 80% свих радонових изотопа. -{"G = m*g"}-, где је -{"m"}- маса тог тела, а -{"G"}- тежина. Од нестабилних изотопа -{Ar}- има време полураспада од 269 година док -{Ar}- има 32,9 година. Моларна маса супстанце је маса узорка подељена количином супстанце у том узорку. Притом, код фисије није сва маса радиоактивна – пуњење код најефикаснијих атомских бомби садржи до 40% урана или плутонијума. Геохемија изотопа

Геохемија изотопа је аспект геологије заснована на студији природних варијација у релативним заступљеностима изотопа разних елемената. Представља смешу 4 природна изотопа (-{Sr}-, -{Sr}-, -{Sr}- и -{Sr}-), а познато је и 19 радиоактивних, који су основне компоненте радиоактивног отпада и настају у нуклеарним реакторима и бомбама — фисиони производи уранијума и плутонијума. У воденим растворима, јони плутонијума имају карактеристичне боје. Направљен у циљу производње плутонијума и електричне енергије. Време полураспада изотопа Al износи око 716.000 година, али се у природи јавља само у траговима. Постојана су само четири изотопа атомских маса 84 (0,55%), 86 (9,75%), 87 (6,96%) и 88 (82,74%) као и 19 радиоактивних изотопа који су основне компоненте радиоактивног отпада. Киријум настаје бомбардовањем плутонијума 241 хелијумом 4. Мета начињена од изотопа -{Am}- бомбардована је снопом јона изотопа -{Ne}-. Ова бомба је била направљена од плутонијума 239. Највише стабилних изотопа, њих 10, има калај. Калај има укупно 10 природних стабилних изотопа. У време Стаљина управо су се у овом комплексу налазили реактори за производњу плутонијума.