Који производ уз воду настаје реакцијом метанске киселине и етанола?
метил-етаноат етанска киселина етил-метаноат етил-метил-етар
A B C D
(фенформин), примена мешаних раствор фруктозе и етанола, тровавње салицилатима и метил алкохолом итд. Метил оранж

Метил оранж је индикатор, који се често употребљава код титрација, јер мења боју код средње јаке киселине. Органске киселине које се налазе у меду укључују и глукозне, метанске, сирћетне, млечна, оксолова, лимунске, јабукове, пироглуматске, глукозна-6-фосфатне киселине. Кавендиш је формирао водоник реакцијом цинка и хлороводоничне киселине. У лабораторији се добија сагоревањем алкохола етанола и концентроване сумпорне киселине. Глутамин је у ствари моноамид глутаминске киселине, а добија се реакцијом глутаминске киселине и амонијака. Продукт који настаје овом реакцијом је само један од могућих облика. Настаје перитектичком реакцијом: L+δ→γ. Укус је најчешће измењен услед настајања и нагомилавање етанола, ацеталдехида и ћилибарне киселине. Иако се традиционално убраја у неорганску хемију, она се сматра нитрилом (органска група једињења) метанске киселине. настаје делимичном хидролизом , или реакцијом са натријум перксенатом, . Карбонат

Карбонат је анјон (CO) који настаје јонизацијом карбонатне киселине. Он је први добио хлор реакцијом хлороводичне киселине (-{HCl}-) и мангановог диоксида (-{MnO}-). Добија се врењем (фермантацијом) алкохола (етанола), чији је главни производ сирћетна киселина. Одвајањем метил групе од С-аденозил-метионина настаје С-аденозил хомоцистеин. У тој реакцији базе и киселине настаје вода. настаје реакцијом кисеоник дифлуорида () са гасовитим ксеноном при ниским температурама. Метил-естер (МЕ) је хемијско једињење добијено реакцијом (трансестерификација) биљног уља (уљана репица, сунцокрет, соја, палма, рицинус итд.) Алтернативно, аспирин се може синтетисати реакцијом салицилне киселине и ацетил хлорида, чиме се поред ацетилсалицилне киселине као нуспроизвод добија -{HCl}- (хлороводонична киселина). Полимер настаје у реакцији поливинил-алкохола и борне киселине који садрже огроман број водоничних веза. Уређаји који користе гориве ћелије (ПЕМ ћелија од мешавине водоника и кисеоника уз помоћ катализатора производи електрицитет и воду као споредан производ) такође дају само једносмерну струју. Протолитичком реакцијом настаје врло непостојана азотаста киселина која се распада диспропорционирањем. Перитектичка реакција

Перитектичка реакција настаје када реакцијом једне течне и једне чвресте фазе настаје нова чврста фазе (α+L→β). Неорганске течности обухватају воду, магму, неорганске неводене раствараче и многе киселине. Осим у озонизатору (који се најчешће користи за прочишчавање река), озон се у лабораторији може добити реакцијом калијум перманганата и концентрисане сумпорне киселине. Добија се врењем (фермантацијом) алкохола (етанола), чији је главни производ сирћетна киселина. Сирћетна киселина

Ацетатна киселина, познатија под тривијалним називом сирћетна киселина, и системским етанска киселина, је слаба органска киселина. Протолитичком реакцијом настаје врло непостојана азотаста киселина која се распада диспропорционирањем. Алтернативно, аспирин се може синтетисати реакцијом салицилне киселине и ацетил хлорида, чиме се поред ацетилсалицилне киселине као нуспроизвод добија -{HCl}- (хлороводонична киселина). Органске киселине које се налазе у меду укључују и глукозне, метанске, сирћетне, млечна, оксолова, лимунске, јабукове, пироглуматске, глукозна-6-фосфатне киселине. Кавендиш је формирао водоник реакцијом цинка и хлороводоничне киселине. У лабораторији се добија сагоревањем алкохола етанола и концентроване сумпорне киселине. Најједноставније и најчешће АХА киселине су: гликолна киселина, млијечна киселина, лимунска киселина, бадемова киселина (фенил-гликолна киселина), винска киселина, јабучна киселина. Глутамин је у ствари моноамид глутаминске киселине, а добија се реакцијом глутаминске киселине и амонијака. Познати пример такиве киселине је tолуенсулфонска киселина (тозилна киселина). Продукт који настаје овом реакцијом је само један од могућих облика. Настаје перитектичком реакцијом: L+δ→γ. Међутим реакцијом са угљен-диоксидом из ваздуха, гради се угљена киселина, чија је растварачка моћ у односу на чисту воду повећана и стотину пута. Добија се реакцијом феросулфата и сумпорна киселина|сумпорне киселине и азотне киселине или водоникпероксида као оксидационог средства:

-{FeSO + HSO + HO → Fe(SO) + 2HO}-

На тај начин кристалише хидрат, а загревањем се добија и анхидрована со. Укус је најчешће измењен услед настајања и нагомилавање етанола, ацеталдехида и ћилибарне киселине. Иако се традиционално убраја у неорганску хемију, она се сматра нитрилом (органска група једињења) метанске киселине. Системско име је етанска киселина али се овај назив изузетно ретко користи осим за објашњења номенклатуре и у називима деривата. Директна оксидација примарних алкохола до карбоксилних киселина се нормално одвија путем кореспондирајућих алдехида, који се трансформишу преко "алдехидног хидрата" (-{R-CH(OH)}-) реакцијом са водом, пре даље оксидације до карбоксилне киселине. Ређе се срећу азотна киселина HNO, фосфорна киселина HPO, сумпораста киселина HSO, као и неке органске киселине, нпр. Изграђени су од глицерола, масних киселина и фосфорне киселине. Кромпир се користи и за добијање важних киселина: лимунске и фумарне, али и етанола, који служи као гориво и за добијање биопластике. настаје делимичном хидролизом , или реакцијом са натријум перксенатом, . Карбонат

Карбонат је анјон (CO) који настаје јонизацијом карбонатне киселине. Постоје и органска једињења која су само због своје органске природе названа естри, а која настају реакцијом естерификације у којој учествује киселина и алкохол, у присуству најчешће концентроване сумпорне киселине. Он је први добио хлор реакцијом хлороводичне киселине (-{HCl}-) и мангановог диоксида (-{MnO}-). Припрема се реакцијом етил-јодида и тетрахлороугљеника уз алуминијум(III) хлорида. Мирисне материје су растворене у мешавини етил-алкохола (етанола) и воде. Добија се и неколико споредних производа, највише бутанона, мравље киселине, пропионске киселине и етил-ацетата. Органске киселине које се налазе у меду укључују и глукозне, метанске, сирћетне, млечна, оксолова, лимунске, јабукове, пироглуматске, глукозна-6-фосфатне киселине. Кавендиш је формирао водоник реакцијом цинка и хлороводоничне киселине. Хемијско једињење као со добијена неутрализацијом мравље киселине базом или естар добијен из мравље киселине се означава као формијат (или метаноат). У лабораторији се добија сагоревањем алкохола етанола и концентроване сумпорне киселине. Глутамин је у ствари моноамид глутаминске киселине, а добија се реакцијом глутаминске киселине и амонијака. Продукт који настаје овом реакцијом је само један од могућих облика. Изонитрил се може добити реакцијом етил-амина са хлороформом (капела је само потребна због веома јаког мириса изонитрила)

Главна употреба мравље киселине је као антибактеријски агенс у прехрани стоке. Настаје перитектичком реакцијом: L+δ→γ. Укус је најчешће измењен услед настајања и нагомилавање етанола, ацеталдехида и ћилибарне киселине. Иако се традиционално убраја у неорганску хемију, она се сматра нитрилом (органска група једињења) метанске киселине. настаје делимичном хидролизом , или реакцијом са натријум перксенатом, . Карбонат

Карбонат је анјон (CO) који настаје јонизацијом карбонатне киселине. Он је први добио хлор реакцијом хлороводичне киселине (-{HCl}-) и мангановог диоксида (-{MnO}-). Добија се врењем (фермантацијом) алкохола (етанола), чији је главни производ сирћетна киселина. Трагови неизреагованог угљеник(-{II}-) оксида уклањају се превођењем гаса преко загрејаног натријум хидроксида при чему настаје натријум метаноат. У тој реакцији базе и киселине настаје вода. У принципу би за чишћење требало користити само дестиловану воду, без икаквих додатака, евентуално се може користити и мешавина воде и етанола (1/1), те раствор од 90 делова дестиловане воде, 9 делова етил алкохола и 1 дела амонијака (25%) . настаје реакцијом кисеоник дифлуорида () са гасовитим ксеноном при ниским температурама. Алтернативно, аспирин се може синтетисати реакцијом салицилне киселине и ацетил хлорида, чиме се поред ацетилсалицилне киселине као нуспроизвод добија -{HCl}- (хлороводонична киселина). Полимер настаје у реакцији поливинил-алкохола и борне киселине који садрже огроман број водоничних веза. Уређаји који користе гориве ћелије (ПЕМ ћелија од мешавине водоника и кисеоника уз помоћ катализатора производи електрицитет и воду као споредан производ) такође дају само једносмерну струју. Протолитичком реакцијом настаје врло непостојана азотаста киселина која се распада диспропорционирањем. Припрема се реакцијом етил-јодида и тетрахлороугљеника уз алуминијум(III) хлорида. Хемијски је потпуно флуорирани метил-етил-етар и по томе се разликује од осталих инхалационих анестетика као што су халотан, енфлуран, изофлуран. Мирисне материје су растворене у мешавини етил-алкохола (етанола) и воде. (фенформин), примена мешаних раствор фруктозе и етанола, тровавње салицилатима и метил алкохолом итд. Добија се и неколико споредних производа, највише бутанона, мравље киселине, пропионске киселине и етил-ацетата. Метил оранж

Метил оранж је индикатор, који се често употребљава код титрација, јер мења боју код средње јаке киселине. На пример, ланац који садржи један угљеник (метил групу, -{CH}-) са -{OH}- групом везаном за угљеник се назива „метил алкохол“, док се ланац са два уљеника (етил групом, -{CHCH}-) са -{OH}- групом везаном за -{CH}- назива „етил алкохол“. Органске киселине које се налазе у меду укључују и глукозне, метанске, сирћетне, млечна, оксолова, лимунске, јабукове, пироглуматске, глукозна-6-фосфатне киселине. Кавендиш је формирао водоник реакцијом цинка и хлороводоничне киселине. У лабораторији се добија сагоревањем алкохола етанола и концентроване сумпорне киселине. Може се добити у реакцији метил- или етил-сулфата и купросулфида у одсуству влаге и на повишеној температури. Глутамин је у ствари моноамид глутаминске киселине, а добија се реакцијом глутаминске киселине и амонијака. Продукт који настаје овом реакцијом је само један од могућих облика. Изонитрил се може добити реакцијом етил-амина са хлороформом (капела је само потребна због веома јаког мириса изонитрила)

Главна употреба мравље киселине је као антибактеријски агенс у прехрани стоке. Настаје перитектичком реакцијом: L+δ→γ. Укус је најчешће измењен услед настајања и нагомилавање етанола, ацеталдехида и ћилибарне киселине. Иако се традиционално убраја у неорганску хемију, она се сматра нитрилом (органска група једињења) метанске киселине. Неки производи изведени из ове групе су поливинил хлорид, трихлоретилен, перхлоретилен, метил хлороформ, поливинилиден хлорид и кополимери и етил бромид. настаје делимичном хидролизом , или реакцијом са натријум перксенатом, . Карбонат

Карбонат је анјон (CO) који настаје јонизацијом карбонатне киселине. Он је први добио хлор реакцијом хлороводичне киселине (-{HCl}-) и мангановог диоксида (-{MnO}-). Силикони имају општу формулу -{[RSiO]}-, где је -{R}- органска група као што је алкил (метил, етил) или фенил група. Добија се врењем (фермантацијом) алкохола (етанола), чији је главни производ сирћетна киселина. толуен, терпентин), као средство за уклањање лака за нокте и растварач за лепљење (ацетон, метил ацетат, етил ацетат), у уклањању мрља (нпр. Одвајањем метил групе од С-аденозил-метионина настаје С-аденозил хомоцистеин.