У коју су ћелију научници унели једро ћелије донатора у поступку клонирања овце Доли?
у оплођену јајну ћелију којој је уклоњено једро у ћелију млечне жлезде којој је уклоњено једро у ћелију фетуса којој је уклоњено једро у неоплођену јајну ћелију којој је уклоњено једро
A B C D
Улога материце је да прихвати оплођену јајну ћелију и њено усађивање у материчној слузокожи. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. (У пројекту клонирања овце Доли од 277 покушаја клонирања успео је само један.) Сам процес клонирања је следећи: из организма даваоца узима се соматска ћелија и спаја се са неоплођеном јајном ћелијом примаоца којој је уклоњено једро. Ћелије пратилице имају једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије пратилице имају једро. Јаје

Јаје представља јајну ћелију животиња, окружену јајним опнама. Једро се обично налази у задњем делу ћелије. Једно једро има улогу у изградњи поленове цеви, док друго једро митотичком деобом даје две сперматичне ћелије. Мејоза II ће бити завршена тек пошто сперматозоид уђе у оотиду (јајну ћелију). На горњем крају ендосперма стварају се две архегоније и свака има крупну јајну ћелију, ситну трбушно-каналну ћелију и кратак врат. Полиспермија

Појава да већи број сперматозоида оплоди јајну ћелију назива се полиспермија. Чим први сперматозоид додирне јајну ћелију, везикуле прскају и грануле се ослобађају. Ако ћелија сперме која носи X хромозом оплоди јајну ћелију, потомство је типично женско (XX); ако сперматозоидна ћелија која носи Y хромозом оплоди јајну ћелију, потомство ће типично бити мушко (XY). Мушки родитељ обезбеђује половину гена, садржаних у сперматозоиду и његова улога је да оплоди јајну ћелију. Разликују се два типа гаметогенезе: 

При сперматогенези од једне ћелије мејозом постају 4 сперматозоида и сви су функционални (имају способност да оплоде јајну ћелију). Из мушких антеридија излазе сперматозоиди који долазе до архегоина где плодне јајну ћелију. Подељене ћелије се на крају спајају назад у једну ћелију. Тада се може применити и Интраплазмична инјекција сперматозоида (ИЦСИ), где је сперматозоид инјектиран директно у јајну ћелију. Акрозомском рекацијом постижу се важне функције које одређују способност сперматозоида да оплоди јајну ћелију: Једро, најупадљивија органелела еукариотске ћелије, је спремиште њених генетских информација. Једро им је бубрежастог облика и није сегментирано (мононуклеусне ћелије). (У пројекту клонирања овце Доли од 277 покушаја клонирања успео је само један.) Сам процес клонирања је следећи: из организма даваоца узима се соматска ћелија и спаја се са неоплођеном јајном ћелијом примаоца којој је уклоњено једро. Ћелије пратилице имају једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије пратилице имају једро. Једро се обично налази у задњем делу ћелије. Једно једро има улогу у изградњи поленове цеви, док друго једро митотичком деобом даје две сперматичне ћелије. Подељене ћелије се на крају спајају назад у једну ћелију. Једро, најупадљивија органелела еукариотске ћелије, је спремиште њених генетских информација. Једро им је бубрежастог облика и није сегментирано (мононуклеусне ћелије). Једро

Најупадљивија, велика органела еукариотских ћелија је једро. Ево неколико примера: „копирати садржај ћелије 7 у ћелију 19“, „ако је садржај ћелије 999 већи од 1, слиједећа инструкција се налази у ћелији 100“, „садржај ћелије 6 одузети садржају ћелије 33 а резултат уписати у ћелију 50“. Прокариоте

Прокариотске ћелије ( = пре; = једро; "пре једра") су мале, једноставне грађе, опкољене ћелијским зидом и мембраном, а немају једро нити ћелијске органеле, осим рибозома. Глатке мишићне ћелије су вретенастог облика и имају једно овално једро постављено у средишњем делу саркоплазме. Глатке мишићне ћелије су вретенастог облика и имају једно овално једро постављено у средишњем делу саркоплазме. Анода се дефинише као електрода са које електрони напушају ћелију и на којој долази до оксидације, а катода као електроде на коју електрони долазе у ћелију и на којој долази до редукције. 26. фебруара 1926. године архиепископа су преместили из засебне ћелије у заједничку ћелију затвора у Коровњицима. Крмено оглавно једро претворено је у сошно једро, а у крменом простору уграђен је дизел-мотор. Једро (вишезначна одредница)

Једро може да се односи на: Лимфоцити

Лимфоцити су округле ћелије чије крупно једро заузима преко 90% унутрашњости и потискује цитоплазму у страну. Она је врло селективан филтер који регулише транспорт материја у ћелију и из ћелије. Они преносе информације из -{ECM}- у ћелију, одређују имуни одговор и учествују у кретању ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. (У пројекту клонирања овце Доли од 277 покушаја клонирања успео је само један.) Сам процес клонирања је следећи: из организма даваоца узима се соматска ћелија и спаја се са неоплођеном јајном ћелијом примаоца којој је уклоњено једро. Ћелије пратилице имају једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије пратилице имају једро. Једро се обично налази у задњем делу ћелије. Једно једро има улогу у изградњи поленове цеви, док друго једро митотичком деобом даје две сперматичне ћелије. Подељене ћелије се на крају спајају назад у једну ћелију. Једро, најупадљивија органелела еукариотске ћелије, је спремиште њених генетских информација. Једро им је бубрежастог облика и није сегментирано (мононуклеусне ћелије). Једро

Најупадљивија, велика органела еукариотских ћелија је једро. Ево неколико примера: „копирати садржај ћелије 7 у ћелију 19“, „ако је садржај ћелије 999 већи од 1, слиједећа инструкција се налази у ћелији 100“, „садржај ћелије 6 одузети садржају ћелије 33 а резултат уписати у ћелију 50“. Прокариоте

Прокариотске ћелије ( = пре; = једро; "пре једра") су мале, једноставне грађе, опкољене ћелијским зидом и мембраном, а немају једро нити ћелијске органеле, осим рибозома. Глатке мишићне ћелије су вретенастог облика и имају једно овално једро постављено у средишњем делу саркоплазме. Глатке мишићне ћелије су вретенастог облика и имају једно овално једро постављено у средишњем делу саркоплазме. Анода се дефинише као електрода са које електрони напушају ћелију и на којој долази до оксидације, а катода као електроде на коју електрони долазе у ћелију и на којој долази до редукције. 26. фебруара 1926. године архиепископа су преместили из засебне ћелије у заједничку ћелију затвора у Коровњицима. Крмено оглавно једро претворено је у сошно једро, а у крменом простору уграђен је дизел-мотор. Једро (вишезначна одредница)

Једро може да се односи на: Лимфоцити

Лимфоцити су округле ћелије чије крупно једро заузима преко 90% унутрашњости и потискује цитоплазму у страну. Она је врло селективан филтер који регулише транспорт материја у ћелију и из ћелије. Они преносе информације из -{ECM}- у ћелију, одређују имуни одговор и учествују у кретању ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. При продору у јајну ћелију долази до мјешања садржаја сперматозоида са једром јајне ћелије. (У пројекту клонирања овце Доли од 277 покушаја клонирања успео је само један.) Сам процес клонирања је следећи: из организма даваоца узима се соматска ћелија и спаја се са неоплођеном јајном ћелијом примаоца којој је уклоњено једро. Ћелије пратилице имају једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије поседују једно једро. Ћелије пратилице имају једро. Јаје

Јаје представља јајну ћелију животиња, окружену јајним опнама. Једро се обично налази у задњем делу ћелије. Једно једро има улогу у изградњи поленове цеви, док друго једро митотичком деобом даје две сперматичне ћелије. Мејоза II ће бити завршена тек пошто сперматозоид уђе у оотиду (јајну ћелију). Улога материце је да прихвати оплођену јајну ћелију и њено усађивање у материчној слузокожи. На горњем крају ендосперма стварају се две архегоније и свака има крупну јајну ћелију, ситну трбушно-каналну ћелију и кратак врат. Полиспермија

Појава да већи број сперматозоида оплоди јајну ћелију назива се полиспермија. Чим први сперматозоид додирне јајну ћелију, везикуле прскају и грануле се ослобађају. Ако ћелија сперме која носи X хромозом оплоди јајну ћелију, потомство је типично женско (XX); ако сперматозоидна ћелија која носи Y хромозом оплоди јајну ћелију, потомство ће типично бити мушко (XY). Мушки родитељ обезбеђује половину гена, садржаних у сперматозоиду и његова улога је да оплоди јајну ћелију. Разликују се два типа гаметогенезе: 

При сперматогенези од једне ћелије мејозом постају 4 сперматозоида и сви су функционални (имају способност да оплоде јајну ћелију). Из мушких антеридија излазе сперматозоиди који долазе до архегоина где плодне јајну ћелију. Подељене ћелије се на крају спајају назад у једну ћелију. Тада се може применити и Интраплазмична инјекција сперматозоида (ИЦСИ), где је сперматозоид инјектиран директно у јајну ћелију. Акрозомском рекацијом постижу се важне функције које одређују способност сперматозоида да оплоди јајну ћелију: Једро, најупадљивија органелела еукариотске ћелије, је спремиште њених генетских информација. Једро им је бубрежастог облика и није сегментирано (мононуклеусне ћелије).