Које етичке теорије постављају дужност као темељни морални принцип?
етике врлине телеолошке етике деонтолошке етике етике дискурса
A B C D
Ове теорије нуде свеобухватни морални принцип који се може следити у решавању тешких моралних одлука. Прва су етичке (практичке) врлине, а друге дијаноетичке. Морални универзализам

Морални универзализам (такође познат као морални објективизам или универзална моралност) је мета-етички поглед да неки систем етике, или универзална етика, може да се примени универзална, тј. Крши основни принцип републиканства у погледу централности грађанске врлине. Еудамонистичке теорије ( "" — „благостање”, „срећа”) држе да се циљ етике састоји у некој функцији или активности која одговара човеку као људском бићу те тако тежи истицању култивације врлине или изврсности код чиниоца као крај сваког деловања. Главна идеја књиге је да са етичке стране оправда принцип највеће среће. Из те врлине проистичу све остале, а остваривањем низа врлина човеку се отвара пут ка срећи, „лепом делу“ које чини срж Пиндарове етике. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Књижевна антропологија у науци о књижевности као темељни принцип поставља принцип разумевања и литерарност дела настојећи да из антрополошке перспективе порекне независност „естетског“ од друштвеног и културног контекста. Велику важност има и познавање савремене конзерваторске теорије и праксе, научно заснованих метода истраживања, као и етике. У таоистичкој религији постоје јасни морални елементи, а конфучијевске врлине, као што су људскост, праведност, лојалност и поштовање за претке, прихваћени су као део праксе. Физичари спекулишу о овим могућностима и из њих постављају теорије. Принцип је сличан принципу рачунарске теорије учења (енг. Морална филозофија, као област интелектуалног истраживања, односи се и на области моралне психологије, дескриптивне етике и теорије вредности. Имануел Кант (1724-1804) је утицао на амерички персонализам помоћу три правца: теорије знања, етичке теорије, и примат практичног разлога. Принцип јединства теорије и праксе

Принцип јединства и складности речи и дела, теорије и праксе је педагошки принцип који има за циљ да повеже теоријска знања са практичним деловањем. Постоје теорије које постављају могућност да је Абандинус повезана са Мапоносом, келтским богом о којем има много више података. Поред теорије моралног реализма, морални универзализам укључује и друге когнитивистичке моралне теорије, као што су субјективистичка теорија идеалног посматрача и теорија божанствене команде, као и некогнитивистичка морална теорија универзалног перспективизма. Пошто дестилацијом није могуће раздвојити компоненте азеотропне смеше, постављају се различите теорије о азеотропним смешама као самосталним једињењима. Етика врлине описује карактер моралног агента као покретачку сила за етичко понашање, и то се користи за описивање етике Сократа, Аристотела, и других раних грчких филозофа. У развоју опште теорије релативности, Алберт Ајнштајн је искористио овај принцип еквиваленције као једну од кључних поставки. Ово су неке од особина које се вреднују као врлине у многим културама: Сабатјеов принцип се може сматрати једним од темеља модерне теорије катализе. У многим системима античке етике (Демокрит, киничари, Епикур), остварење среће (или блаженства) је врховни принцип моралног делања. Телеолошке теорије се разликују по природи циља/краја које акције треба да произведу. Ове теорије нуде свеобухватни морални принцип који се може следити у решавању тешких моралних одлука. Морални универзализам

Морални универзализам (такође познат као морални објективизам или универзална моралност) је мета-етички поглед да неки систем етике, или универзална етика, може да се примени универзална, тј. Главна идеја књиге је да са етичке стране оправда принцип највеће среће. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Књижевна антропологија у науци о књижевности као темељни принцип поставља принцип разумевања и литерарност дела настојећи да из антрополошке перспективе порекне независност „естетског“ од друштвеног и културног контекста. Велику важност има и познавање савремене конзерваторске теорије и праксе, научно заснованих метода истраживања, као и етике. Физичари спекулишу о овим могућностима и из њих постављају теорије. Принцип је сличан принципу рачунарске теорије учења (енг. Морална филозофија, као област интелектуалног истраживања, односи се и на области моралне психологије, дескриптивне етике и теорије вредности. Имануел Кант (1724-1804) је утицао на амерички персонализам помоћу три правца: теорије знања, етичке теорије, и примат практичног разлога. Принцип јединства теорије и праксе

Принцип јединства и складности речи и дела, теорије и праксе је педагошки принцип који има за циљ да повеже теоријска знања са практичним деловањем. Постоје теорије које постављају могућност да је Абандинус повезана са Мапоносом, келтским богом о којем има много више података. Поред теорије моралног реализма, морални универзализам укључује и друге когнитивистичке моралне теорије, као што су субјективистичка теорија идеалног посматрача и теорија божанствене команде, као и некогнитивистичка морална теорија универзалног перспективизма. Пошто дестилацијом није могуће раздвојити компоненте азеотропне смеше, постављају се различите теорије о азеотропним смешама као самосталним једињењима. У развоју опште теорије релативности, Алберт Ајнштајн је искористио овај принцип еквиваленције као једну од кључних поставки. Сабатјеов принцип се може сматрати једним од темеља модерне теорије катализе. У многим системима античке етике (Демокрит, киничари, Епикур), остварење среће (или блаженства) је врховни принцип моралног делања. Питање да ли је овакав предлог (да x треба да прихвати P) прихватљив излази из оквира које проучава логика, и укључује субјективна питања практичности или етике, посебно ако је P морални став, као што је ""R је етично"". Које захтеве постављају сви ови људи? врсте ствари или ствари које се односе на етичке предлоге. Принцип рефлексије је суштина ЦФ теорије скупова пошто је овај принцип еквивалентан аксиомама бесконачности и замене уз важење осталих ЦФ аксиома. Јавили су се појмови "информационе етике", "компјутерске етике" и "сајбер етике". Оцртао је Фишеров принцип, Фишеровску избеглицу и хипотезу атрактивног сина, теорије о сексуалној селекцији. Ове теорије нуде свеобухватни морални принцип који се може следити у решавању тешких моралних одлука. Неки тврде да консеквенцијалистичке и деонтолошке теорије нису нужно међусобно (узајамно) искључиве. Морални универзализам

Морални универзализам (такође познат као морални објективизам или универзална моралност) је мета-етички поглед да неки систем етике, или универзална етика, може да се примени универзална, тј. Главна идеја књиге је да са етичке стране оправда принцип највеће среће. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Књижевна антропологија у науци о књижевности као темељни принцип поставља принцип разумевања и литерарност дела настојећи да из антрополошке перспективе порекне независност „естетског“ од друштвеног и културног контекста. Велику важност има и познавање савремене конзерваторске теорије и праксе, научно заснованих метода истраживања, као и етике. Физичари спекулишу о овим могућностима и из њих постављају теорије. Принцип је сличан принципу рачунарске теорије учења (енг. Морална филозофија, као област интелектуалног истраживања, односи се и на области моралне психологије, дескриптивне етике и теорије вредности. Научни принцип - систем запажања и тумачења, којима је Хипократ у Заклетву унео основне деонтолошке принципе (који су у то време важили у Грчкој). Имануел Кант (1724-1804) је утицао на амерички персонализам помоћу три правца: теорије знања, етичке теорије, и примат практичног разлога. Принцип јединства теорије и праксе

Принцип јединства и складности речи и дела, теорије и праксе је педагошки принцип који има за циљ да повеже теоријска знања са практичним деловањем. Постоје теорије које постављају могућност да је Абандинус повезана са Мапоносом, келтским богом о којем има много више података. Поред теорије моралног реализма, морални универзализам укључује и друге когнитивистичке моралне теорије, као што су субјективистичка теорија идеалног посматрача и теорија божанствене команде, као и некогнитивистичка морална теорија универзалног перспективизма. Пошто дестилацијом није могуће раздвојити компоненте азеотропне смеше, постављају се различите теорије о азеотропним смешама као самосталним једињењима. У развоју опште теорије релативности, Алберт Ајнштајн је искористио овај принцип еквиваленције као једну од кључних поставки. Сабатјеов принцип се може сматрати једним од темеља модерне теорије катализе. У многим системима античке етике (Демокрит, киничари, Епикур), остварење среће (или блаженства) је врховни принцип моралног делања. Питање да ли је овакав предлог (да x треба да прихвати P) прихватљив излази из оквира које проучава логика, и укључује субјективна питања практичности или етике, посебно ако је P морални став, као што је ""R је етично"". Које захтеве постављају сви ови људи? врсте ствари или ствари које се односе на етичке предлоге. Принцип рефлексије је суштина ЦФ теорије скупова пошто је овај принцип еквивалентан аксиомама бесконачности и замене уз важење осталих ЦФ аксиома. Јавили су се појмови "информационе етике", "компјутерске етике" и "сајбер етике". Ове теорије нуде свеобухватни морални принцип који се може следити у решавању тешких моралних одлука. Морални универзализам

Морални универзализам (такође познат као морални објективизам или универзална моралност) је мета-етички поглед да неки систем етике, или универзална етика, може да се примени универзална, тј. Главна идеја књиге је да са етичке стране оправда принцип највеће среће. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Ово је темељни принцип на коме се заснива могућа одговорност лекара за исход лечења. Књижевна антропологија у науци о књижевности као темељни принцип поставља принцип разумевања и литерарност дела настојећи да из антрополошке перспективе порекне независност „естетског“ од друштвеног и културног контекста. Велику важност има и познавање савремене конзерваторске теорије и праксе, научно заснованих метода истраживања, као и етике. Физичари спекулишу о овим могућностима и из њих постављају теорије. Принцип је сличан принципу рачунарске теорије учења (енг. Морална филозофија, као област интелектуалног истраживања, односи се и на области моралне психологије, дескриптивне етике и теорије вредности. Имануел Кант (1724-1804) је утицао на амерички персонализам помоћу три правца: теорије знања, етичке теорије, и примат практичног разлога. Принцип јединства теорије и праксе

Принцип јединства и складности речи и дела, теорије и праксе је педагошки принцип који има за циљ да повеже теоријска знања са практичним деловањем. Постоје теорије које постављају могућност да је Абандинус повезана са Мапоносом, келтским богом о којем има много више података. Поред теорије моралног реализма, морални универзализам укључује и друге когнитивистичке моралне теорије, као што су субјективистичка теорија идеалног посматрача и теорија божанствене команде, као и некогнитивистичка морална теорија универзалног перспективизма. Пошто дестилацијом није могуће раздвојити компоненте азеотропне смеше, постављају се различите теорије о азеотропним смешама као самосталним једињењима. Планирање дискурса: свеобухватни преглед информација које треба обрадити. У развоју опште теорије релативности, Алберт Ајнштајн је искористио овај принцип еквиваленције као једну од кључних поставки. Сабатјеов принцип се може сматрати једним од темеља модерне теорије катализе. Прозор Овертона

Прозор Овертона (), познат и као прозор дискурса (), распон је идеја које ће јавност прихватити. У многим системима античке етике (Демокрит, киничари, Епикур), остварење среће (или блаженства) је врховни принцип моралног делања. Питање да ли је овакав предлог (да x треба да прихвати P) прихватљив излази из оквира које проучава логика, и укључује субјективна питања практичности или етике, посебно ако је P морални став, као што је ""R је етично"". Које захтеве постављају сви ови људи? врсте ствари или ствари које се односе на етичке предлоге. Принцип рефлексије је суштина ЦФ теорије скупова пошто је овај принцип еквивалентан аксиомама бесконачности и замене уз важење осталих ЦФ аксиома. Јавили су се појмови "информационе етике", "компјутерске етике" и "сајбер етике".