У којем су од наведених низова биолошке молекуле поредане од највеће према најмањој?
глицерол – фосфолипид – масна киселина нуклеинска киселина – азотна база – нуклеотид протеин – полипептидни ланац – аминокиселина моносахарид – дисахарид – полисахарид
A B C D
Линолеинска киселина (ЛА) је есенцијална омега-6 масна киселина. Алфа-линоленска киселина (АЛА) / која је есенцијална омега-3 масна киселина. Највеће од наведених је језеро Сардис. Процесом сапонификације масти се разграђују на глицерол и соли масних киселина. Једна је увек засићена, а друга незасићена масна киселина. Формалне литостратиграфске јединице (од највеће према најмањој) су:

Неформалне литостратиграфске јединице препознате су само локално, на подручју где су коришћене у сврху геолошког описа стена неког мањег временског интервала. Хидроксилни јони су хемијска једињења која из киселина могу преузети протоне дајући молекуле воде. Двоструко незасићена масна киселина линолеинска киселина, као и троструко незасићена α-линолеинска киселина се не могу синтетисати у ткивима сисара, и стога су есенцијалне масне киселине и морају се уносити као храна. Зреле семенке садрже око 7-10% гама-линоленске киселине (ГЛК) која је есенцијална масна киселина. Флавоноиди (витексин.кастицин), гликозиди, 4-хидроксибензоева-киселина, алкалоиди, етерична уља, масна уља, дитерпени и стероидни хормон су идентификовани у хемијској анализи конопљике. Готово су попут листића зракасто поредане. Хијалуронска киселина је једна од најраспрострањенијих компонента у људском ткиву која је укључена у многе биолошке функције, као што су механичка потпору, миграције ћелија и пролиферација. Примери Луисових киселина обухватају све металне катјоне, и молекуле дефицитарне у електронима као што су бор трифлуорид и алуминијум трихлорид. Сем са глицеролом, масна киселина може реаговати са базом, натријум-хидроксидом, на пример, и тако наградити сапун. Од ње креће стаза Масна Лука-Плочно. Азотна киселина је примарни реагенс који се користи за нитрацију – адицију нитро групе, типично у органске молекуле. "Тест разгранате ДНК" је тест амплификације сигнала (за разлику од теста амплификације биолошке мете) који се користи за детектовање молекула нуклеинских киселина. Што се тиче ефикасности, ефикаснији су од низова у појединим случајевима. низова од по стотину афоризама. Јаче од ње су само перхлорна киселина, флуороводонична киселина и
сумпорна киселина, ипак код ових киселина се не може добити висока концентрација у води. Неки од наведених неурона су тзв интернеурони. Изграђени су од неколико низова који се пружају попут лука. значајно су ниже од физиолошких, наведених у доњој табели. Луч је треска дрвета, масна и смоласта од бора. Хлороводонична киселина је једна од најјачих неорганских киселина. Азотна киселина

Азотна киселина је веома јака неорганска киселина молекулске формуле -{HNO}-. азотна киселина. Азотна киселина је примарни реагенс који се користи за нитрацију – адицију нитро групе, типично у органске молекуле. (азотаста киселина → азотна киселина + азот-моноксид + вода),

(азот-моноксид + кисеоник + вода → азотна киселина). Нуклеотид

Нуклеотид је основна јединица грађе и функције нуклеинских киселина. Нуклеотид је мономер нуклеинских киселина. ТНК и гликолна нуклеинска киселина (ГНК) су примарни кандидати. У зависности од количине присутног азот-диоксида, димућа азотна киселина се даље карактерише као бела димућа азотна киселина при концентрацијама изнад 95%, или црвена димућа азотна киселина при концентрацијама изнад 86%. Главу фага чине нуклеинска киселина и капсид. (Азот-диоксид + вода → азотаста киселина + азотна киселина). Код молекула РНК шећер који изграђује нуклеотид се назива рибоза, док код молекула ДНК дезоксирибоза, док азотна база која изграђује нуклеотид код ДНК је тимин, а код РНК на њено место долази урацил. Азотна киселина може да реагује као база у односу на киселину као што је сумпорна киселина:
Нитронијум јон, , је активни реагенс у реакцијама ароматичне нитрације. Азотна киселина је јака киселина и јако оксидационо средство. Примери јаких киселина су хлороводонична киселина (-{HCl}-), јодоводонична киселина (-{HI}-), бромоводонична киселина (-{HBr}-), перхлорна киселина (-{HClO}-), азотна киселина (-{HNO}-) и сумпорна киселина (-{HSO}-). Његовим растварањем у води добија се азотна киселина. Највеће од наведених је језеро Сардис. Дезоксирибонуклеинска киселина

Дезоксирибонуклеинска киселина (ДНК) нуклеинска је киселина која садржи упутства за развој и правилно функционисање свих живих организама. Једну представља нуклеинска киселина ДНК(РНК), а другу омотач протеинске природе. Азотна киселина га претвара у титанијумову киселину -{Ti(OH)}-. Разблажена азотна киселина се понаша као типична киселина у својим реакцијама са већином метала. Азотна киселина је уз амонијак најважније једињење азота. Азотна киселина индустријске јачине варира између 50-68%. Лако испарава, а при концентрацијама већим од 86% често се назива пушљива азотна киселина. Пошто азотна киселина има киселинска и базна својства, она може да подлегне реакцијама аутопротолизе, попут самојонизације воде:

Азотна киселина реагује са већином метала, али детаљи зависе од концентрације киселине и природе метала. Нуклеинска киселина чини вирусни геном (скуп свих гена), кога чини једна копија гена. Дифтерични токсин је једноструки полипептидни ланац који се састоји од 535 аминокиселина. Чест је следећи одговор: протеини су изграђени од 20 различитих аминокиселина, па је за полипептидни ланац од 100 аминокиселина могуће 20 различитих комбинација. Између осталог, протеин хемаглутинин, инфлуенца вируса, бива синтетисан као један полипептидни ланац који делује као ’кинетичка замка’. Интеракција кодон-антикодон је спаривање комплементарних база иРНК и тРНК, које омогућава да се у полипептидни ланац угради тачно одређена аминокиселина. Према -{IUPAC-IUB}- конвенцији протеин је полипептидни низ који садржи више од 50 аминокиселинских остатака, док се полипептидни низ који садржи 50 и мање аминокиселинских остатака назива пептид. ß ланац је низ аминокиселина, који се састоји од 5
до 10 аминокиселина чији су пептидни ланци скоро потпуно издужени. Највеће од наведених је језеро Сардис. ИЛ-17(A) је протеин са 155-аминокиселина. Бочни ланац утиче на хемијске особине α-аминокиселина и може бити један од 20 различитих бочних ланаца, код протеиногених аминокиселина. Полипептидни ланац миоглобина је савијен у облику колевке, тако да љуља простетичну групу хем. Формалне литостратиграфске јединице (од највеће према најмањој) су:

Неформалне литостратиграфске јединице препознате су само локално, на подручју где су коришћене у сврху геолошког описа стена неког мањег временског интервала. Информација о аминокиселинској секвенци садржана је у ДНК и када једном дође до експресије гена и његовог превођења у ланац аминокиселина, протеин релативно брзо, у зависности од сложености, прелази из развијеног облика у физиолошки активну (нативну) конформацију. повезивању аминиокиселина у полипептидни ланац рибозоми обављају само ако су њихове подјединице удружене и, истовремено, уједињене са молекулом информационе РНК (иРНК). Низ аминокиселина је јединствен за тај протеин и дефинише његову структуру и функцију. Транспортна РНК рибозомима приноси аминокиселине, које се, у складу са редоследом записаном на иРНК, међусобно повезују у полипептидни ланац. Ангиотензин

Ангиотензин је протеин који се под утицајем ензима ренина даје ангиотензин I, чије се протеинско тијело састоји од 10 аминокиселина. Триплет на информационој РНК је кодон који представља шифру за једну аминокиселину, док низ кодона шифрује полипептидни ланац. Готово су попут листића зракасто поредане. Написана у конвенционалном 5'-3' смеру, секвенца нуклеотида ДНК ланца која кодира протеин одговара секвенци аминокиселина написаној у правцу од -{N}--терминуса до -{C}--терминуса. Једна α-аминокиселина садржи део, који је заједнички за све типове аминокиселина, и бочни ланац (остатак), који је јединствен за сваки тип аминокиселине. У -{IgSF}- се убраја више од 100 чаланова:

Рецепторска протеин тирозин фосфатаза има улогу у регулацији адхезије па се убраја се у адхезивне молекуле због своје функције. Денатурисани протеини су они протеини који су били претходно изложени кувању до степена при којем су неки од ланаца аминокиселина покидани до појединачних аминокиселина или до краћих ланаца (месни оброк, рибљи оброк, екстраховани сојин оброк). Полипептидни ланац може формирати различите врсте хеликса које се разликују по броју увијања ланца и по размаку између увијених сегмената полипептида у хеликсу. Протеин киназа C (PKC) и диацилглицерол (DAG) су унутарћелијске сигналне молекуле које су након активације одговорне за појаву примарне микроваскуларне исхемија, ексудације и ангиогенезе у ДР. Већина аминокиселина се могу синтетисати у довољним количинама од неког уобичајеног интермедијера метаболизма или од есенцијалних аминокиселина. Галактоза је моносахарид и заједно са глукозом гради дисахарид лактозу. На пример, грожђани шећер је моносахарид глукоза, тршћани шећер је дисахарид сахароза, а млечни шећер је дисахарид лактоза (погледајте илустрацију). Највеће од наведених је језеро Сардис. Формалне литостратиграфске јединице (од највеће према најмањој) су:

Неформалне литостратиграфске јединице препознате су само локално, на подручју где су коришћене у сврху геолошког описа стена неког мањег временског интервала. Новонастали молекул од два моносахарида се сада назива дисахарид. Хитин

Хитин је комплексни полисахарид изграђен од аминошећера. Готово су попут листића зракасто поредане. Агар

Агар је полисахарид састављен од великог броја молекула галактозе. Што се тиче ефикасности, ефикаснији су од низова у појединим случајевима. низова од по стотину афоризама. Неки од наведених неурона су тзв интернеурони. Изграђени су од неколико низова који се пружају попут лука. значајно су ниже од физиолошких, наведених у доњој табели. Малтоза

Малтоза, је дисахарид изграђен од две јединице глукозе спојене α(1→4) везом. Све микоспоринске аминокиселине апсорбирају УВ-зрачење које може да буде деструктивно за биолошке молекуле као на пример за ДНК, протеине итд. Ако је карбонилна група алдехид, моносахарид је алдоза; ако је карбонилна група кетон, моносахарид је кетоза. Особе са мукополисахаридозом или не производе довољно једног од 11 ензима потребних да разградњу наведених шећерних ланаца у протеине и једноставније молекуле или производе ензиме који не функционишу исправно. Али он зависи и од грађе молекуле у простору. Због тога је овај алгоритам погодан за сортирање низова код којих разлика између највеће и најмање вредности није значајно већа од укупног броја елемената. Још један важан дисахарид је лактоза, који се састоји од спојених молекула глукозе и галактозе. Та глобална, међусобно повезана маса слане воде, називана и Светским океаном, подељена је континентима и низовима острва на следећих пет целина, од највеће према најмањој: Тихи океан, Атлантски океан, Индијски океан, Јужни океан и Арктички океан. saccharum - шећер) је дисахарид молекулске формуле -{CHO}-. Зобни бета-глукан је вискозни полисахарид који се састоји од јединица моносахарида -{D}--глукозе. Како се ЦД примењује на апсорпционе траке било ког оптички активног молекула, он ће бити примењен за биолошке молекуле, због десне ротације (нпр. Од око 140 језера колико се налази у овом рејону највеће је Лепељско на којем је изграђена хидроелектрана.