Који од наведених делова данашње Хрватске није био под власти бана Јосипа Јелачића?
Далмација Истра Ријека Војна крајина
A B C D
јул 1901) је био хрватски подмаршал, млађи брат бана Јосипа Јелачића. Њиме доминира статуа бана Јосипа Јелачића, данас окренута према југу. Са почетком револуције 1848. године, биће уз бана Хрватске Јосипа Јелачића (1801-1859), код кога у службу стиже 1. априла 1848. године. Трг бана Јелачића (Загреб)

Трг бана Јелачића је главни загребачки трг. Град је 1848. године именовањем бана Јосипа Јелачића за гувернера Ријеке директно припојен Банској Хрватској. Постао је пријатељ будућег српског војводе Стевана Шупљукца и кум будућег хрватског бана Јосипа Јелачића. Доласком вести о немирима у Француској, у Загребу се појавио хрватски борбени покрет под вођством бана Јосипа Јелачића, одан хабзбуршкој монархији. Што се тиче бана Јосипа Јелачића, његов став о „слоги и братинству” између Хрвата и Срба никада није долазио у питање. Административно је у границама загребачке Градске четврти Сесвете, 17 -{km}- удаљено од Тга бана Јосипа Јелачића у центру Загреба. Војна граница је у почетку била под управом хрватског бана Јелачића. С једне стране именује Јосипа Јелачића за хрватског бана чиме Хрватска и Славонија кидају везе са Краљевином Угарском. Налази се у самом центру Сиска на Тргу бана Јосипа Јелачића, у непосредној близини археолошког парка „Siscia in situ”. По својој жељи и заузимањем пријатеља 1849. прекомандован је када је постао капетан, у Загреб, где је 1851. године био ађутант бана Јосипа Јелачића. Родна кућа Јосипа Јелачића

Родна кућа Јосипа Јелачића се налази у Петроварадину, у оквиру Подграђа Петроварадинске тврђаве. Контрареволуционарне јединице под командом бана Јосипа Јелачића уласком у Нови Сад 12. јуна 1849. године изазвале су реакцију гарнизона који је отворио артиљеријску ватру на град и готово га потпуно срушиле. Први ауто-такси у Загребу појавио се на [[Трг бана Јелачића (Загреб)|Тргу бана Јелачића]] [[11. јун]]а [[1901]]. године, у доба аустријске контрареволуције одлучно је био на страни бана Јелачића. Сва власт у Мађарској прелази у руке бана Јелачића. Споменик је након првих избора након Другог светског рата свечано враћен на његово првобитно место (тргу је такође враћено његово старо име: Трг бана Јосипа Јелачића) уз велико одобравање не само грађана Загреба већ целе Хрватске. По Андрији Торквату Брлићу, урадио је и портрет бана Јелачића. Карло је раширио своје краљевство до Аустрије и делова данашње Хрватске. Утицај левице на Јелачића није међутим био трајан. Најзаслужнији је за инсталацију хрватског бана Јелачића 1848. године, који ће му међутим убрзо постати непријатељ. На путу за Инсбрук, где се склонила царска породица од нереда у Бечу, Рајачић се обрео у Загребу где је устоличио илирски настројеног генерала Јосипа Јелачића за хрватског бана. Трг се налази у строгом центру града, око 200 метара од Трга бана Јелачића. јул 1901) је био хрватски подмаршал, млађи брат бана Јосипа Јелачића. Њиме доминира статуа бана Јосипа Јелачића, данас окренута према југу. Са почетком револуције 1848. године, биће уз бана Хрватске Јосипа Јелачића (1801-1859), код кога у службу стиже 1. априла 1848. године. Трг бана Јелачића (Загреб)

Трг бана Јелачића је главни загребачки трг. Град је 1848. године именовањем бана Јосипа Јелачића за гувернера Ријеке директно припојен Банској Хрватској. Постао је пријатељ будућег српског војводе Стевана Шупљукца и кум будућег хрватског бана Јосипа Јелачића. Доласком вести о немирима у Француској, у Загребу се појавио хрватски борбени покрет под вођством бана Јосипа Јелачића, одан хабзбуршкој монархији. Што се тиче бана Јосипа Јелачића, његов став о „слоги и братинству” између Хрвата и Срба никада није долазио у питање. Административно је у границама загребачке Градске четврти Сесвете, 17 -{km}- удаљено од Тга бана Јосипа Јелачића у центру Загреба. Војна граница је у почетку била под управом хрватског бана Јелачића. С једне стране именује Јосипа Јелачића за хрватског бана чиме Хрватска и Славонија кидају везе са Краљевином Угарском. Налази се у самом центру Сиска на Тргу бана Јосипа Јелачића, у непосредној близини археолошког парка „Siscia in situ”. По својој жељи и заузимањем пријатеља 1849. прекомандован је када је постао капетан, у Загреб, где је 1851. године био ађутант бана Јосипа Јелачића. Родна кућа Јосипа Јелачића

Родна кућа Јосипа Јелачића се налази у Петроварадину, у оквиру Подграђа Петроварадинске тврђаве. Контрареволуционарне јединице под командом бана Јосипа Јелачића уласком у Нови Сад 12. јуна 1849. године изазвале су реакцију гарнизона који је отворио артиљеријску ватру на град и готово га потпуно срушиле. Први ауто-такси у Загребу појавио се на [[Трг бана Јелачића (Загреб)|Тргу бана Јелачића]] [[11. јун]]а [[1901]]. године, у доба аустријске контрареволуције одлучно је био на страни бана Јелачића. Сва власт у Мађарској прелази у руке бана Јелачића. Споменик је након првих избора након Другог светског рата свечано враћен на његово првобитно место (тргу је такође враћено његово старо име: Трг бана Јосипа Јелачића) уз велико одобравање не само грађана Загреба већ целе Хрватске. По Андрији Торквату Брлићу, урадио је и портрет бана Јелачића. Карло је раширио своје краљевство до Аустрије и делова данашње Хрватске. Утицај левице на Јелачића није међутим био трајан. Најзаслужнији је за инсталацију хрватског бана Јелачића 1848. године, који ће му међутим убрзо постати непријатељ. На путу за Инсбрук, где се склонила царска породица од нереда у Бечу, Рајачић се обрео у Загребу где је устоличио илирски настројеног генерала Јосипа Јелачића за хрватског бана. Трг се налази у строгом центру града, око 200 метара од Трга бана Јелачића. јул 1901) је био хрватски подмаршал, млађи брат бана Јосипа Јелачића. Њиме доминира статуа бана Јосипа Јелачића, данас окренута према југу. Са почетком револуције 1848. године, биће уз бана Хрватске Јосипа Јелачића (1801-1859), код кога у службу стиже 1. априла 1848. године. Трг бана Јелачића (Загреб)

Трг бана Јелачића је главни загребачки трг. Град је 1848. године именовањем бана Јосипа Јелачића за гувернера Ријеке директно припојен Банској Хрватској. Постао је пријатељ будућег српског војводе Стевана Шупљукца и кум будућег хрватског бана Јосипа Јелачића. Доласком вести о немирима у Француској, у Загребу се појавио хрватски борбени покрет под вођством бана Јосипа Јелачића, одан хабзбуршкој монархији. Што се тиче бана Јосипа Јелачића, његов став о „слоги и братинству” између Хрвата и Срба никада није долазио у питање. Административно је у границама загребачке Градске четврти Сесвете, 17 -{km}- удаљено од Тга бана Јосипа Јелачића у центру Загреба. Војна граница је у почетку била под управом хрватског бана Јелачића. С једне стране именује Јосипа Јелачића за хрватског бана чиме Хрватска и Славонија кидају везе са Краљевином Угарском. Налази се у самом центру Сиска на Тргу бана Јосипа Јелачића, у непосредној близини археолошког парка „Siscia in situ”. По својој жељи и заузимањем пријатеља 1849. прекомандован је када је постао капетан, у Загреб, где је 1851. године био ађутант бана Јосипа Јелачића. Родна кућа Јосипа Јелачића

Родна кућа Јосипа Јелачића се налази у Петроварадину, у оквиру Подграђа Петроварадинске тврђаве. Контрареволуционарне јединице под командом бана Јосипа Јелачића уласком у Нови Сад 12. јуна 1849. године изазвале су реакцију гарнизона који је отворио артиљеријску ватру на град и готово га потпуно срушиле. Први ауто-такси у Загребу појавио се на [[Трг бана Јелачића (Загреб)|Тргу бана Јелачића]] [[11. јун]]а [[1901]]. године, у доба аустријске контрареволуције одлучно је био на страни бана Јелачића. Сва власт у Мађарској прелази у руке бана Јелачића. Споменик је након првих избора након Другог светског рата свечано враћен на његово првобитно место (тргу је такође враћено његово старо име: Трг бана Јосипа Јелачића) уз велико одобравање не само грађана Загреба већ целе Хрватске. По Андрији Торквату Брлићу, урадио је и портрет бана Јелачића. Карло је раширио своје краљевство до Аустрије и делова данашње Хрватске. Утицај левице на Јелачића није међутим био трајан. Најзаслужнији је за инсталацију хрватског бана Јелачића 1848. године, који ће му међутим убрзо постати непријатељ. На путу за Инсбрук, где се склонила царска породица од нереда у Бечу, Рајачић се обрео у Загребу где је устоличио илирски настројеног генерала Јосипа Јелачића за хрватског бана. Трг се налази у строгом центру града, око 200 метара од Трга бана Јелачића. Војна граница је у почетку била под управом хрватског бана Јелачића. јул 1901) је био хрватски подмаршал, млађи брат бана Јосипа Јелачића. Њиме доминира статуа бана Јосипа Јелачића, данас окренута према југу. Са почетком револуције 1848. године, биће уз бана Хрватске Јосипа Јелачића (1801-1859), код кога у службу стиже 1. априла 1848. године. Трг бана Јелачића (Загреб)

Трг бана Јелачића је главни загребачки трг. Град је 1848. године именовањем бана Јосипа Јелачића за гувернера Ријеке директно припојен Банској Хрватској. Постао је пријатељ будућег српског војводе Стевана Шупљукца и кум будућег хрватског бана Јосипа Јелачића. Доласком вести о немирима у Француској, у Загребу се појавио хрватски борбени покрет под вођством бана Јосипа Јелачића, одан хабзбуршкој монархији. Што се тиче бана Јосипа Јелачића, његов став о „слоги и братинству” између Хрвата и Срба никада није долазио у питање. Административно је у границама загребачке Градске четврти Сесвете, 17 -{km}- удаљено од Тга бана Јосипа Јелачића у центру Загреба. Ипак, захваљујући раду „бана пучанина“ Ивана Мажуранића, Војна крајина је враћена у састав Хрватске, односно територијално и управно је постала део царских покрајина Хрватске и Славоније. С једне стране именује Јосипа Јелачића за хрватског бана чиме Хрватска и Славонија кидају везе са Краљевином Угарском. На почетку, Војна крајина се налазила под јурисдикцијом Хрватског сабора и бана, али, 1627. године, постављена је под непосредну контролу хабзбуршке војске. Налази се у самом центру Сиска на Тргу бана Јосипа Јелачића, у непосредној близини археолошког парка „Siscia in situ”. По својој жељи и заузимањем пријатеља 1849. прекомандован је када је постао капетан, у Загреб, где је 1851. године био ађутант бана Јосипа Јелачића. Родна кућа Јосипа Јелачића

Родна кућа Јосипа Јелачића се налази у Петроварадину, у оквиру Подграђа Петроварадинске тврђаве. Контрареволуционарне јединице под командом бана Јосипа Јелачића уласком у Нови Сад 12. јуна 1849. године изазвале су реакцију гарнизона који је отворио артиљеријску ватру на град и готово га потпуно срушиле. Први ауто-такси у Загребу појавио се на [[Трг бана Јелачића (Загреб)|Тргу бана Јелачића]] [[11. јун]]а [[1901]]. године, у доба аустријске контрареволуције одлучно је био на страни бана Јелачића. Хрватска војна крајина основана је крајем 16. вијека од дијела територије хабзбуршке Краљевине Хрватске. Ради одбране од турских напада, у пограничним областима је током 16. века створена Војна крајина, која је изузета из управне надлежности земаљских власти Краљевине Хрватске. Сва власт у Мађарској прелази у руке бана Јелачића. Споменик је након првих избора након Другог светског рата свечано враћен на његово првобитно место (тргу је такође враћено његово старо име: Трг бана Јосипа Јелачића) уз велико одобравање не само грађана Загреба већ целе Хрватске. По Андрији Торквату Брлићу, урадио је и портрет бана Јелачића. Карло је раширио своје краљевство до Аустрије и делова данашње Хрватске.