Која од наведених електронских конфигурација припада атому са седам валентних електрона у основном стању?
1s 2 s 2 p 5 1s 2 2s 2 2p 3 [Ar]3d 7 4s 2 [He]2s 2 p3
A B C D
кисеоник има електронску конфигурацију 1"-{s}-" 2"-{s}-" 2"-{p}-", и има 6 валентних електрона. Хелијум има два електрона у -{1s}- орбитали у основном стању. На пример, електронска конфигурација фосфора (-{P}-) је -{1s 2s 2p 3s 3p}- тако да је присутно 5 валентних електрона (-{3s 3p}-), што кореспондира максималној валенци за -{P}- од 5 као у молекулу -{PF}-; ова конфигурација се нормално скраћује са -{[Ne] 3s 3p}-, где [-{Ne}-] означава сржне електроне чија је конфигурација је идентична са племенитим гасом неоном. Код елемената главних група (1-2. и 13-18. група), број валентних електрона одговара броју електрона у "-{s}-" и "-{p}-"-орбиталама са највишим главним квантним бројем. Електронска конфигурација за неон, на пример, записује се као 1-{s}-2-{s}-2-{p}-. У основном стању, једини електрон у атому водоника је у најнижој могућој орбитали, односно у сферно-симетричној -{"1s"}- таласној функцији, која има најниже могуће квантне бројеве. Љуске -{1"s", 2"s", 2"p"}- и 3-{"s"}- су потпуно попуњене док 3-{"p"}- љуска садржи само два електрона од могућих шест. На пример, кисеоник има 8 електрона и запис његове електронске конфигурације је 1-{s}-2-{s}-2-{p}-. Електронска конфигурација му је: -{1s 2s 2p 3s 3p 4s}-, гради 2+ јон. Електронска конфигурација бора -{1s2s2p}- показује да су доступна само три електрона у другој љусци за грађење ковалентних веза са -{s, p, p i p}- орбиталама. Електронска конфигурација

Електронска конфигурација елемента је распоред електрона који припадају атому датог елемента на његовим електронским орбиталама. Сматра се да су код елемента 118 попуњене орбитале 1-{s}-, 2-{s}-, 2-{p}-, 3-{s}-, 3-{p}-, 3-{d}-, 4-{s}-, 4-{p}-, 4-{d}-, 4-{f}-, 5-{s}-, 5-{p}-, 5-{d}-, 5-{f}-, 6-{s}-, 6-{p}-, 6-{d}-, 7-{s}- и 7-{p}-, док су остале орбитале непопуњене. Релативистичка стабилизација требало би да за резултат има конфигурацију валентних електрона у основном стању за елемент 121, за разлику од конфигурације -{ds}- коју имају лантан и актинијум. Распоред валентних електронских парова зависи од њиховог броја. Елементи друге периоде садрже 2-{s}- и 2-{p}- орбитале. Слично елемнту 121, следећи суперактиноид — унбибијум (елемент 122) — могло би да буде конгенер церијума и торијума, са основних оксидационим стањем +4; овај елемент би, међутим, имао конфигурацију валентних електрона у свом основном стању, за разлику од торијумове конфигурације. Енергија валентних нивоа одговара главним кавантним бројевима (-{"n"}- = 1, 2, 3, 4, 5 ...). Орбитала 1-{s}- и валентна орбитала 2-{s}- ће бити у потпуности попуњене, будући да у -{s}--орбиталу може стати највише 2 електрона. Азот има супротни проблем; он има 5 валентних електрона, што га чини електронски богатим. Галаксија је заснована на цикличној природи хемијских елемената (која зависи пре свега од валентних електрона). Конфигурација на трећем C атому је супротна од оне код стерина. То се постиже инверзијом насељености атома (или електрона) у ласерском медијуму: број атома у побуђеном стању мора бити већи од броја атома у основном стању. На пример: 1-{s}-, 2-{p}-, 3-{d}-, 4-{f}-. Максимална валенца атома не може бити већа од броја валентних електрона. Бор има мањи број валентних електрона (3) него валентних орбитала (4), те је електронски дефицитаран. Електронска конфигурација му је: -{1s 2s 2p 3s 3p 4s}-, гради 2+ јон. Хелијум има два електрона у -{1s}- орбитали у основном стању. На пример, електронска конфигурација фосфора (-{P}-) је -{1s 2s 2p 3s 3p}- тако да је присутно 5 валентних електрона (-{3s 3p}-), што кореспондира максималној валенци за -{P}- од 5 као у молекулу -{PF}-; ова конфигурација се нормално скраћује са -{[Ne] 3s 3p}-, где [-{Ne}-] означава сржне електроне чија је конфигурација је идентична са племенитим гасом неоном. У таласној функцији молекула метана сваки од угљеникових четири валентних електрона је у комбинацији -{2s}- и -{2p}- таласних функција што се назива "хибридна таласна функција". У основном стању, једини електрон у атому водоника је у најнижој могућој орбитали, односно у сферно-симетричној -{"1s"}- таласној функцији, која има најниже могуће квантне бројеве. до укрштања или мијешања једне -{2s}- и три -{2p}- орбитале (-{2p 2p 2p}-). кисеоник има електронску конфигурацију 1"-{s}-" 2"-{s}-" 2"-{p}-", и има 6 валентних електрона. Електронска конфигурација

Електронска конфигурација елемента је распоред електрона који припадају атому датог елемента на његовим електронским орбиталама. Релативистичка стабилизација требало би да за резултат има конфигурацију валентних електрона у основном стању за елемент 121, за разлику од конфигурације -{ds}- коју имају лантан и актинијум. Бор има мањи број валентних електрона (3) него валентних орбитала (4), те је електронски дефицитаран. Код елемената главних група (1-2. и 13-18. група), број валентних електрона одговара броју електрона у "-{s}-" и "-{p}-"-орбиталама са највишим главним квантним бројем. Распоред валентних електронских парова зависи од њиховог броја. 2-Metilisocitratna dehidrataza

2-metilisocitratna dehidrataza (, "(-{2S,3R}-)-3-hidroksibutan-1,2,3-trikarboksilatna hidrolijaza") je enzim sa sistematskim imenom "(-{2S,3R}-)-3-hidroksibutan-1,2,3-trikarboksilat hidrolijaza (formira (-{Z}-)-but-2-en-1,2,3-trikarboksilat)". UR-12

UR-12 ("7-metoksi-1-(2-morfolinoetil)-N-((-{1S,2S,4R}-)-1,3,3-trimetilbiciklo[2.2.1]heptan-2-il)-1-{H}--indol-3-karboksamid", ili "-{N-(S)}--Fenhil-1-(2-morfolinoetil)-7-metoksindol-3-karboksamid") je lek koji je razvila kompanija Bristol-Majers Skvib. На пример, манган (-{Mn}-) има конфигурацију -{1s 2s 2p 3s 3p 4s 3d}-; то се скраћује са -{[Ar] 4s 3d}-, при чему [-{Ar}-] означава сржну конфигурацију идентичну оној код племенитог гаса аргона. Слично елемнту 121, следећи суперактиноид — унбибијум (елемент 122) — могло би да буде конгенер церијума и торијума, са основних оксидационим стањем +4; овај елемент би, међутим, имао конфигурацију валентних електрона у свом основном стању, за разлику од торијумове конфигурације. Po konvenciji par enantiomera sa stereohemijom (1R,2S i 1S,2R) se naziva efedrin, dok se par enantiomera sa stereohemijom (-{1R,2R}- i -{1S,2S}-) naziva pseudoefedrin. Енергија валентних нивоа одговара главним кавантним бројевима (-{"n"}- = 1, 2, 3, 4, 5 ...). Галаксија је заснована на цикличној природи хемијских елемената (која зависи пре свега од валентних електрона). 3-hidroksi-2-metilbutiril-KoA dehidrogenaza

3-hidroksi-2-metilbutiril-KoA dehidrogenaza (, "2-metil-3-hidroksibutiril koenzim A dehidrogenaza", "2-metil-3-hidroksibutiril koenzim A dehidrogenaza", "2-metil-3-hidroksi-butiril KoA dehidrogenaza") je enzim sa sistematskim imenom "(-{2S,3S}-)-3-hidroksi-2-metilbutanoil-KoA:-{NAD}- oksidoreduktaza". Конфигурација на трећем C атому је супротна од оне код стерина. То се постиже инверзијом насељености атома (или електрона) у ласерском медијуму: број атома у побуђеном стању мора бити већи од броја атома у основном стању. један -{2s}- електрон прелази у празну -{2p}- орбиталу):

formula_2

Након тога долази до хибридизације, тј. Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju

3-Hidroksi-2-metilbutiril-KoA dehidrogenaza takođe deluje, mada sporije, na (-{2S,3S}-)-2-hidroksi-3-metilpentanoil-KoA. Максимална валенца атома не може бити већа од броја валентних електрона. Хемијски приручници наводе електронску конфигурацију никла [-{Ar}-] -{4s 3d}- или еквивалентну као -{[Ar] 3d 4s}-. У овом атому, -{3d}- електрон има енергију сличну са оном -{4s}- електрона, и много вишу од оне код -{3s}- или -{3p}- електрона. Заправо, постоји седам валентних електрона (-{4s 3d}-) изван језгра које наликује на аргон; ово је конзистентно са хемијском чињеницом да може да има оксидационо стање од чак +7 (у перманганатном јону: ). Из тог разлога, научна литература о атомским прорачунима наводи да је конфигурација основног стања никла -{[Ar] 3d 4s}-. Два сета енергија се међусобно преклапају, а просечна енергија стања има конфигурацију -{[Ar] 3d 4s}- која је заправо нижа од просечне енергије стања које има конфигурацију -{[Ar] 3d 4s}-. Стога, мада атом никла у принципу има десет валентних електрона (-{4s 3d}-), његово оксидационо стање никад не прелази четири. Атом никла има две електронске конфигурације, -{[Ar] 3d 4s}- и -{[Ar] 3d 4s}-, које су врло близу по енергији, симбол [-{Ar}-] означава структуру језгра сличну аргону. С обзиром на електронску конфигурацију ([Ar] 3d 4s), максималан оксидациони број мангана у једињењима је +7 а најчешћи оксидациони бројеви +2, +4 и +7. На пример, манган (-{Mn}-) има конфигурацију -{1s 2s 2p 3s 3p 4s 3d}-; то се скраћује са -{[Ar] 4s 3d}-, при чему [-{Ar}-] означава сржну конфигурацију идентичну оној код племенитог гаса аргона. Електронска конфигурација

Електронска конфигурација елемента је распоред електрона који припадају атому датог елемента на његовим електронским орбиталама. Релативистичка стабилизација требало би да за резултат има конфигурацију валентних електрона у основном стању за елемент 121, за разлику од конфигурације -{ds}- коју имају лантан и актинијум. Хелијум има два електрона у -{1s}- орбитали у основном стању. Распоред валентних електронских парова зависи од њиховог броја. Додавањем више електрона, постаје значајно међусобно електронско одбијање и -{"3d"}- орбитала се контрахује и постаје повољнија за попуњавање од -{"4s"}- орбитале. Електронска конфигурација му је: -{1s 2s 2p 3s 3p 4s}-, гради 2+ јон. Слично елемнту 121, следећи суперактиноид — унбибијум (елемент 122) — могло би да буде конгенер церијума и торијума, са основних оксидационим стањем +4; овај елемент би, међутим, имао конфигурацију валентних електрона у свом основном стању, за разлику од торијумове конфигурације. кисеоник има електронску конфигурацију 1"-{s}-" 2"-{s}-" 2"-{p}-", и има 6 валентних електрона. Галаксија је заснована на цикличној природи хемијских елемената (која зависи пре свега од валентних електрона). У основном стању, једини електрон у атому водоника је у најнижој могућој орбитали, односно у сферно-симетричној -{"1s"}- таласној функцији, која има најниже могуће квантне бројеве. Конфигурација на трећем C атому је супротна од оне код стерина. Код елемената главних група (1-2. и 13-18. група), број валентних електрона одговара броју електрона у "-{s}-" и "-{p}-"-орбиталама са највишим главним квантним бројем. То се постиже инверзијом насељености атома (или електрона) у ласерском медијуму: број атома у побуђеном стању мора бити већи од броја атома у основном стању. Максимална валенца атома не може бити већа од броја валентних електрона. Бор има мањи број валентних електрона (3) него валентних орбитала (4), те је електронски дефицитаран. Ову теорију подржава и експериментална чињеница да је стање најниже енергије атома никла енергетски ниво -{3d 4s}-, тачније ниво -{3d(F) 4s F, "J"}- = 4. Електронска конфигурација

Електронска конфигурација елемента је распоред електрона који припадају атому датог елемента на његовим електронским орбиталама. Релативистичка стабилизација требало би да за резултат има конфигурацију валентних електрона у основном стању за елемент 121, за разлику од конфигурације -{ds}- коју имају лантан и актинијум. Хелијум има два електрона у -{1s}- орбитали у основном стању. На пример, електронска конфигурација фосфора (-{P}-) је -{1s 2s 2p 3s 3p}- тако да је присутно 5 валентних електрона (-{3s 3p}-), што кореспондира максималној валенци за -{P}- од 5 као у молекулу -{PF}-; ова конфигурација се нормално скраћује са -{[Ne] 3s 3p}-, где [-{Ne}-] означава сржне електроне чија је конфигурација је идентична са племенитим гасом неоном. Распоред валентних електронских парова зависи од њиховог броја. У таласној функцији молекула метана сваки од угљеникових четири валентних електрона је у комбинацији -{2s}- и -{2p}- таласних функција што се назива "хибридна таласна функција". Атом берилијума има електронску конфигурацију -{[He] 2s}-. Електронска конфигурација му је: -{1s 2s 2p 3s 3p 4s}-, гради 2+ јон. Слично елемнту 121, следећи суперактиноид — унбибијум (елемент 122) — могло би да буде конгенер церијума и торијума, са основних оксидационим стањем +4; овај елемент би, међутим, имао конфигурацију валентних електрона у свом основном стању, за разлику од торијумове конфигурације. кисеоник има електронску конфигурацију 1"-{s}-" 2"-{s}-" 2"-{p}-", и има 6 валентних електрона. Галаксија је заснована на цикличној природи хемијских елемената (која зависи пре свега од валентних електрона). У основном стању, једини електрон у атому водоника је у најнижој могућој орбитали, односно у сферно-симетричној -{"1s"}- таласној функцији, која има најниже могуће квантне бројеве. Конфигурација на трећем C атому је супротна од оне код стерина. Код елемената главних група (1-2. и 13-18. група), број валентних електрона одговара броју електрона у "-{s}-" и "-{p}-"-орбиталама са највишим главним квантним бројем. То се постиже инверзијом насељености атома (или електрона) у ласерском медијуму: број атома у побуђеном стању мора бити већи од броја атома у основном стању. Максимална валенца атома не може бити већа од броја валентних електрона. Бор има мањи број валентних електрона (3) него валентних орбитала (4), те је електронски дефицитаран. У овом атому, -{3d}- електрон има енергију сличну са оном -{4s}- електрона, и много вишу од оне код -{3s}- или -{3p}- електрона. У неутралном атому, број електрона је једнак броју протона. Зависи од укупног броја електрона у атому материје на коју зрак наилази. Могу да укључују и више атома електрона по атому. Најједноставнија метода за предвиђање просторног облика хемијских једињења јесте она која користи правило о одбијању валентних електронских парова. Заправо, постоји седам валентних електрона (-{4s 3d}-) изван језгра које наликује на аргон; ово је конзистентно са хемијском чињеницом да може да има оксидационо стање од чак +7 (у перманганатном јону: ). Нуклеофил

Нуклеофил је молекул или функционална група која поседује вишак електрона и у одговарајућим условима има склоност ка томе да буде донор електрона другом атому. Јавља се у облику 2 постојана изотопа — -{He}- и -{He}- као и 4 непостојана: -{He}-, -{He}-, -{He}- и -{He}-.