Тело је избачено вертикално увис почетном брзином интензитета v 1 . Колики је интензитет брзине v 2 којом тело удари о тло?
v 2 = v 1 v 2 < v 1 v 2 > v 1
A B C
Пошто се Беселова функција прве врсте и првог реда може изразити као бесконачна математичка серија, J(v)=(v/2){1-[(v/2)/1!2!]+[(v/2)/2!3!]-[(v/2)/3!4!]+... Као и V-1, V-2 је био отпоран на електронске противмере. етевс, овардЗ">:#,_@

 &>:1-:v v *_$. Наиме, течност тежине -{"G"}-, то јест масе -{"m = G / g"}- и брзине -{"v"}- има кинетичку енергију -{"G / g v / 2"}-, а течности тежине -{"G"}- = 1 има кинетичку енергију -{"v / 2 ∙ g"}-. Kinetička energija pojedinog molekula jednaka je 1/2∙-{m∙v}-, a celokupna energija mola umnošku 1/2∙-{L∙m∙v}-. Наиме 
Са друге стране, из "u" + "v" = (1, 8, 1) следи 
Према томе, тачно је 

Скаларни производ вектора "u" и "v" из ℝ је скалар (реалан) број 
Норма, дужина вектора "v" је ненегативан број 

На пример, "u" = (1, -2, 3) и "v" = (2, 1, -1). У том случају, брзина настајања продукта је једнака половини максималне брзине (1/2 V). Ако се тело деловањем сила креће праволинијски униформном брзином (-{v}- = константна), тело је у "динамичкој равнотежи". -{V,1}-). Ова модификација смањује број итерација главне петље у најгорем случају са |"V"| − 1 на |"V"|/2. V-1

Појам V-1 може да се односи на: Кад не би било привлачења, тело би униформном брзином -{"v"}- одмицало по правцу и за време -{"t"}- прешло пут -{"v∙t"}-. Векторски простор "-{V}-"(𝔽) је "изоморфан" векторском простору "-{V}-"′(𝔽) ако постоји бијекција "-{f}-": "-{V}-" → "-{V}-"′ (пресликавање 1-на-1 из скупа "-{V}-" у скуп "-{V}-"′) таква да важи
Бијекцију "-{f}-" називамо "изоморфизмом". V-2

Књ. Папа Јован V

Папа Јован V (; 2. август 686.) V 1), тј. V-1

Књ. Немачка авијацијаје у Другом светском рату у Пенеминдеу тестирала ракетна оружја, попут ракета V-1 и V-2. За разлику од V-2, "V-1" се лансира са стационарне рампе, које су биле осетљиве на бомбардовање. Будући да се енергија не може ни створити нити изгубити (закон очувања енергије), треба је преузети из кинетичке енергије -{"E"}-, тело треба одаслати са Земље с неком почетном брзином -{"v"}-:

Тело се мора кренути са брзином ослобађања -{"v"}-:

Поступак се може одвијати и у супротном смеру. V-1 (летећа бомба)

V-1 (), било је немачко „оружје одмазде“, у Другом светском рату. У завршној фази рата Немачка је за напад на британске градове употребила летећу бомбу V-1 и балистичку ракету V-2. Трошкови производње "V-1" је био мали део од суперсоничне балистичке ракете "V-2", а носиле су бојеве главе сличне величине. Током Другог светског рата Немачка га је користила као лансирну базу за нападе на Енглеску помоћу ракета -{V}--1 и -{V}--2. За симетричне изворе напајања са Vcc=-Vcc Т1=Т2

T=R*C*ln(+V-β(-V))/(+V-Vβ)=R*C*ln(1+β)/(1-β)

T=R*C*ln(-V-β*V)/(-V-(-V)β)=R*C*ln(1+β)/(1-β)

Фреквенца је одређена следећом формулом:

f=1/(T+T)=1/2(R*C*ln(1+β)/(1-β))

Да би систем ушао у стабилно осцилаторно стање потребно је испунити два услова:

Појачање веће од један ће брзо довести до засићења (сатурације) појачавача и одсијецања горње и доње полупериоде излазног сигнала и његовог изобличења. Пошто се Беселова функција прве врсте и првог реда може изразити као бесконачна математичка серија, J(v)=(v/2){1-[(v/2)/1!2!]+[(v/2)/2!3!]-[(v/2)/3!4!]+... Као и V-1, V-2 је био отпоран на електронске противмере. етевс, овардЗ">:#,_@

 &>:1-:v v *_$. Наиме, течност тежине -{"G"}-, то јест масе -{"m = G / g"}- и брзине -{"v"}- има кинетичку енергију -{"G / g v / 2"}-, а течности тежине -{"G"}- = 1 има кинетичку енергију -{"v / 2 ∙ g"}-. Kinetička energija pojedinog molekula jednaka je 1/2∙-{m∙v}-, a celokupna energija mola umnošku 1/2∙-{L∙m∙v}-. Наиме 
Са друге стране, из "u" + "v" = (1, 8, 1) следи 
Према томе, тачно је 

Скаларни производ вектора "u" и "v" из ℝ је скалар (реалан) број 
Норма, дужина вектора "v" је ненегативан број 

На пример, "u" = (1, -2, 3) и "v" = (2, 1, -1). У том случају, брзина настајања продукта је једнака половини максималне брзине (1/2 V). Ако се тело деловањем сила креће праволинијски униформном брзином (-{v}- = константна), тело је у "динамичкој равнотежи". -{V,1}-). Ова модификација смањује број итерација главне петље у најгорем случају са |"V"| − 1 на |"V"|/2. V-1

Појам V-1 може да се односи на: Кад не би било привлачења, тело би униформном брзином -{"v"}- одмицало по правцу и за време -{"t"}- прешло пут -{"v∙t"}-. Векторски простор "-{V}-"(𝔽) је "изоморфан" векторском простору "-{V}-"′(𝔽) ако постоји бијекција "-{f}-": "-{V}-" → "-{V}-"′ (пресликавање 1-на-1 из скупа "-{V}-" у скуп "-{V}-"′) таква да важи
Бијекцију "-{f}-" називамо "изоморфизмом". V-2

Књ. Папа Јован V

Папа Јован V (; 2. август 686.) V 1), тј. V-1

Књ. Немачка авијацијаје у Другом светском рату у Пенеминдеу тестирала ракетна оружја, попут ракета V-1 и V-2. За разлику од V-2, "V-1" се лансира са стационарне рампе, које су биле осетљиве на бомбардовање. Будући да се енергија не може ни створити нити изгубити (закон очувања енергије), треба је преузети из кинетичке енергије -{"E"}-, тело треба одаслати са Земље с неком почетном брзином -{"v"}-:

Тело се мора кренути са брзином ослобађања -{"v"}-:

Поступак се може одвијати и у супротном смеру. V-1 (летећа бомба)

V-1 (), било је немачко „оружје одмазде“, у Другом светском рату. У завршној фази рата Немачка је за напад на британске градове употребила летећу бомбу V-1 и балистичку ракету V-2. Трошкови производње "V-1" је био мали део од суперсоничне балистичке ракете "V-2", а носиле су бојеве главе сличне величине. Током Другог светског рата Немачка га је користила као лансирну базу за нападе на Енглеску помоћу ракета -{V}--1 и -{V}--2. За симетричне изворе напајања са Vcc=-Vcc Т1=Т2

T=R*C*ln(+V-β(-V))/(+V-Vβ)=R*C*ln(1+β)/(1-β)

T=R*C*ln(-V-β*V)/(-V-(-V)β)=R*C*ln(1+β)/(1-β)

Фреквенца је одређена следећом формулом:

f=1/(T+T)=1/2(R*C*ln(1+β)/(1-β))

Да би систем ушао у стабилно осцилаторно стање потребно је испунити два услова:

Појачање веће од један ће брзо довести до засићења (сатурације) појачавача и одсијецања горње и доње полупериоде излазног сигнала и његовог изобличења. Пошто се Беселова функција прве врсте и првог реда може изразити као бесконачна математичка серија, J(v)=(v/2){1-[(v/2)/1!2!]+[(v/2)/2!3!]-[(v/2)/3!4!]+... Као и V-1, V-2 је био отпоран на електронске противмере. етевс, овардЗ">:#,_@

 &>:1-:v v *_$. Наиме, течност тежине -{"G"}-, то јест масе -{"m = G / g"}- и брзине -{"v"}- има кинетичку енергију -{"G / g v / 2"}-, а течности тежине -{"G"}- = 1 има кинетичку енергију -{"v / 2 ∙ g"}-. Kinetička energija pojedinog molekula jednaka je 1/2∙-{m∙v}-, a celokupna energija mola umnošku 1/2∙-{L∙m∙v}-. Наиме 
Са друге стране, из "u" + "v" = (1, 8, 1) следи 
Према томе, тачно је 

Скаларни производ вектора "u" и "v" из ℝ је скалар (реалан) број 
Норма, дужина вектора "v" је ненегативан број 

На пример, "u" = (1, -2, 3) и "v" = (2, 1, -1). У том случају, брзина настајања продукта је једнака половини максималне брзине (1/2 V). Ако се тело деловањем сила креће праволинијски униформном брзином (-{v}- = константна), тело је у "динамичкој равнотежи". -{V,1}-). Ова модификација смањује број итерација главне петље у најгорем случају са |"V"| − 1 на |"V"|/2. V-1

Појам V-1 може да се односи на: Кад не би било привлачења, тело би униформном брзином -{"v"}- одмицало по правцу и за време -{"t"}- прешло пут -{"v∙t"}-. Векторски простор "-{V}-"(𝔽) је "изоморфан" векторском простору "-{V}-"′(𝔽) ако постоји бијекција "-{f}-": "-{V}-" → "-{V}-"′ (пресликавање 1-на-1 из скупа "-{V}-" у скуп "-{V}-"′) таква да важи
Бијекцију "-{f}-" називамо "изоморфизмом". V-2

Књ. Папа Јован V

Папа Јован V (; 2. август 686.) V 1), тј. V-1

Књ. Немачка авијацијаје у Другом светском рату у Пенеминдеу тестирала ракетна оружја, попут ракета V-1 и V-2. За разлику од V-2, "V-1" се лансира са стационарне рампе, које су биле осетљиве на бомбардовање. Будући да се енергија не може ни створити нити изгубити (закон очувања енергије), треба је преузети из кинетичке енергије -{"E"}-, тело треба одаслати са Земље с неком почетном брзином -{"v"}-:

Тело се мора кренути са брзином ослобађања -{"v"}-:

Поступак се може одвијати и у супротном смеру. V-1 (летећа бомба)

V-1 (), било је немачко „оружје одмазде“, у Другом светском рату. У завршној фази рата Немачка је за напад на британске градове употребила летећу бомбу V-1 и балистичку ракету V-2. Трошкови производње "V-1" је био мали део од суперсоничне балистичке ракете "V-2", а носиле су бојеве главе сличне величине. Током Другог светског рата Немачка га је користила као лансирну базу за нападе на Енглеску помоћу ракета -{V}--1 и -{V}--2. За симетричне изворе напајања са Vcc=-Vcc Т1=Т2

T=R*C*ln(+V-β(-V))/(+V-Vβ)=R*C*ln(1+β)/(1-β)

T=R*C*ln(-V-β*V)/(-V-(-V)β)=R*C*ln(1+β)/(1-β)

Фреквенца је одређена следећом формулом:

f=1/(T+T)=1/2(R*C*ln(1+β)/(1-β))

Да би систем ушао у стабилно осцилаторно стање потребно је испунити два услова:

Појачање веће од један ће брзо довести до засићења (сатурације) појачавача и одсијецања горње и доње полупериоде излазног сигнала и његовог изобличења.