Шта је од наведеног пример катаболичке реакције (реакције разградње)?
настајање глукозе из малтозе настајање кисеоника и глукозе из угљениковог (IV) оксида и воде настајање сахарозе из глукозе и фруктозе настајање дипептида и воде из аминокиселина
A B C D
Катаболичке реакције генеришу -{ATP}-, а анаболичке реакције га конзумирају. Реверзибилна реакција се састоји од две реакције које се одвијају у супротним смеровима:


Пример реверзибилне реакције:

Реакције као дисоцијација и термална дисоцијација су специфични видови повратних реакција. Катаболичке реакције се разликују од организма до организма, па се према начину на који организми добивају енергију и угљеник могу и поделити. Уместо коришћења хемијске реакције за мерење глукозе, Декстростик користио је биохемијску реакције са ензимом под називом глукооксидаза, која реагује са глукозом и даје водоник пероксид. Садржи 20-40% малтозе, 12-20% глукозе и до 35% декстрина. Процес разградње гликогена до глукозе назива се гликогенолиза. Реакције нултог реда су фотохемијске реакције и каталитичке реакције под одређеним условима. Брзина хемијске реакције

Брзина хемијске реакције је један од основних појмова хемијске кинетике. Ред реакције

Ред хемијске реакције представља збир експонената над концентрацијама у изразу за брзину реакције. Ендотермне реакције апсорбују топлоту, док егзотермне реакције ослобађају топлоту. Од посебне је важности била његова концепција оперантне реакције од које је канонски пример притисак полуге пацова. Катаболизам су реакције разградње сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Многе реакције хидролизе су повратне, при чему смер реакције зависи од њених услова:

Нпр. Међу њима неке од најважнијих су редокс реакције и реакције између база и киселина. акрозомске реакције. Секундарна ћелија, на пример акумулатор, је она у којој су хемијске реакције реверзибилне. Један је од организатора Термидорске реакције. Подстадијуми : "модификација рефлекса, примарне циркуларне реакције, секундарне циркуларне реакције, координација секундарних циркуларних реакција, терцијарне циркуларне реакције, почетак репрезентације ." Највећа је на почетку реакције и све је мања што је протекло више времена од почетка реакције. У узастопним реакцијама продукт једне реакције истовремено је и реактант следеће реакције. А катаболизам су реакције разградње Сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Хемијске реакције које се одигравају ослобађањем топлоте називају се егзотермне реакције. Методи интеграције за одређивање реда реакције примјењују изразе за брзину реакције. Хемијске реакције које се одигравају ослобађањем топлоте називају се егзотермне реакције. Поред процеса разградње гликогена, глукоза може настати и процесима стварања глукозе из других супстанци-глуконеогенеза. Катаболичке реакције генеришу -{ATP}-, а анаболичке реакције га конзумирају. Хемијске реакције које доводе до настанка азотних оксида могу произвести неколико различитих једињења кисеоника и азота (различити пропорционални односи), у зависности од услова саме реакције. На пример, ћелијска респирација је оксидација глукозе (-{CHO}-) до -{CO}- и редукција кисеоника до воде. Саркоплазмични притисак кисеоника може контросати брзину реакције између цитохром оксидазе и кисеоника. Еволуција кисеоника

Еволуција кисеоника је процес генерисања молекуларног кисеоника путем хемијске реакције. Живот на Земљи резултат је еволуције базиране на Сунчевој енергији, присутности елементарног кисеоника и његових једињења угљеник(-{IV}-) оксида и воде. Катаболичке реакције се разликују од организма до организма, па се према начину на који организми добивају енергију и угљеник могу и поделити. Реакције са кисеоником су готово увек редокс реакције, у којима кисеоник по правилу узима два електрона и тако се редукује до оксида. Механизми еволуције кисеоника укључују оксидацију воде током оксигеничне фотосинтезе, електролизу воде у кисеоник и водоник, те електрокаталитичну еволуцију кисеоника из оксида и оксоацида. Реверзибилна реакција се састоји од две реакције које се одвијају у супротним смеровима:


Пример реверзибилне реакције:

Реакције као дисоцијација и термална дисоцијација су специфични видови повратних реакција. Уместо коришћења хемијске реакције за мерење глукозе, Декстростик користио је биохемијску реакције са ензимом под називом глукооксидаза, која реагује са глукозом и даје водоник пероксид. Реакције нултог реда су фотохемијске реакције и каталитичке реакције под одређеним условима. Азот-субоксид настаје као продукт реакције између азота и кисеоника при сагоревању фосилних горива. Сечењем се омогућава брзе испаравање воде и убрзавају се ензимске реакције. Међу њима неке од најважнијих су редокс реакције и реакције између база и киселина. а) Загревањем калијум хлората развија се кисеоник, чије се настајање убрзава додатком катализатора манган(-{IV}-) оксида. Такве реакције структурне изолације фиксације азота од утицаја вишка кисеоника у аеробним организмима одвијају се и данас. Он је сматрао, да ће киселине увек настати из оксида неметала и воде, а базе од воде и оксида метала. Транспортом гасова означава процесе преноса кисеоника и угљеник(IV)-оксида од контактне површине спољашњег дисања до свих ћелија организма. Реакције:
и др. У узастопним реакцијама продукт једне реакције истовремено је и реактант следеће реакције. Катаболизам су реакције разградње сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Највећа је на почетку реакције и све је мања што је протекло више времена од почетка реакције. Вероватноћа ове реакције између неутрона и водоника се повећава са повећањем густине воде. Процес разградње гликогена до глукозе назива се гликогенолиза. Они садрже 11,4 % глукозе, 4,7 % фруктозе и 12,6 % сахарозе. Катаболичке реакције генеришу -{ATP}-, а анаболичке реакције га конзумирају. Брескве садрже више сахарозе (6,66 %) него фруктозе (0,93 %) или глукозе (1,47 %). На пример, такав процеc се може одвијати путем конверзије сахарозе ензимом инвертаза до глукозе и фруктозе, и затим конверзијом глукозе ензимом зимаза до етанола (и угљен-диоксида). На пример, 32% јестиве порције порције датуле је глукоза, у поређењу са 23,70 % фруктозе и 8,20 % сахарозе. Сахароза се састоји од молекула глукозе и молекула фруктозе. Катаболичке реакције се разликују од организма до организма, па се према начину на који организми добивају енергију и угљеник могу и поделити. Његов велики успех је синтеза глукозе, фруктозе и манозе од глицерола. Реверзибилна реакција се састоји од две реакције које се одвијају у супротним смеровима:


Пример реверзибилне реакције:

Реакције као дисоцијација и термална дисоцијација су специфични видови повратних реакција. Уместо коришћења хемијске реакције за мерење глукозе, Декстростик користио је биохемијску реакције са ензимом под називом глукооксидаза, која реагује са глукозом и даје водоник пероксид. Реакције нултог реда су фотохемијске реакције и каталитичке реакције под одређеним условима. Процес разградње гликогена до глукозе назива се гликогенолиза. Декстрани су полисахариди глукозе добијени ензимским цепањем сахарозе посредством бактерија. Међу њима неке од најважнијих су редокс реакције и реакције између база и киселина. Оскоруше садрже 11-14% шећера (знатно више фруктозе него глукозе). Катаболизам су реакције разградње сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Брзина хемијске реакције

Брзина хемијске реакције је један од основних појмова хемијске кинетике. У узастопним реакцијама продукт једне реакције истовремено је и реактант следеће реакције. Реакције:
и др. Највећа је на почетку реакције и све је мања што је протекло више времена од почетка реакције. Ред реакције

Ред хемијске реакције представља збир експонената над концентрацијама у изразу за брзину реакције. Поред процеса разградње гликогена, глукоза може настати и процесима стварања глукозе из других супстанци-глуконеогенеза. А катаболизам су реакције разградње Сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Ендотермне реакције апсорбују топлоту, док егзотермне реакције ослобађају топлоту. Од посебне је важности била његова концепција оперантне реакције од које је канонски пример притисак полуге пацова. Катаболичке реакције генеришу -{ATP}-, а анаболичке реакције га конзумирају. Катаболичке реакције се разликују од организма до организма, па се према начину на који организми добивају енергију и угљеник могу и поделити. Реверзибилна реакција се састоји од две реакције које се одвијају у супротним смеровима:


Пример реверзибилне реакције:

Реакције као дисоцијација и термална дисоцијација су специфични видови повратних реакција. У јетри се одвијају реакције у који се ствара карбамид (из амонијака), стварају се бројне беланчевине плазме, одвијају се реакције у којима из једних аминокиселина стварају друге. Реакције нултог реда су фотохемијске реакције и каталитичке реакције под одређеним условима. Сечењем се омогућава брзе испаравање воде и убрзавају се ензимске реакције. Она је стврднута и смеђе боје услед Мајлардове реакције између шећера и аминокиселина при интензивној температури на површини хлеба. Међу њима неке од најважнијих су редокс реакције и реакције између база и киселина. реакције спајања два или више молекула са издвајањем молекула воде. Катаболизам су реакције разградње сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Брзина хемијске реакције

Брзина хемијске реакције је један од основних појмова хемијске кинетике. У узастопним реакцијама продукт једне реакције истовремено је и реактант следеће реакције. Реакције:
и др. Највећа је на почетку реакције и све је мања што је протекло више времена од почетка реакције. Ред реакције

Ред хемијске реакције представља збир експонената над концентрацијама у изразу за брзину реакције. Вероватноћа ове реакције између неутрона и водоника се повећава са повећањем густине воде. А катаболизам су реакције разградње Сложених једињења на проста, уз ослобађање енергије, припадају му процеси као што су дисање, варење и др. Ендотермне реакције апсорбују топлоту, док егзотермне реакције ослобађају топлоту. Од посебне је важности била његова концепција оперантне реакције од које је канонски пример притисак полуге пацова. Многе реакције хидролизе су повратне, при чему смер реакције зависи од њених услова:

Нпр. акрозомске реакције. Секундарна ћелија, на пример акумулатор, је она у којој су хемијске реакције реверзибилне. Један је од организатора Термидорске реакције. Пример такве реакције је реакција између натријум цијанида (соли -{NaCN}-) и карбонилног једињења попут ацетона. Протеини који се уносе као храна обично прво бивају разложени до појединачних аминокиселина и дипептида у танком цреву, и затим апсорбовани.