Које обележје чудноватог кљунара показује да је еволуцијски старији од плодваша (плаценталних сисара)?
прехрањивање фетуса преко постељице оштри зуби за свладавање плена заједнички мокраћни, цревни и полни отвор немогућност одржавања сталне температуре тела
A B C D
-{Euungulata}-) су група плаценталних сисара којима је заједничка карактеристика унгулиградно кретање. Једна студија је утврдила да су се ксенартрани одвојили од других плаценталних сисара пре око 100 милиона година. -{Pholidota}-) ред су плаценталних сисара са само једном савременом породицом, -{Manidae}-. Еволуцијски историја показује да су гљиве уже везане за животиње, него за биљке. -{Macroscelidea}-) су ред плаценталних сисара са само једном истоименом савременом породицом, -{Macroscelididae}-. Лењивци прпадају надреду -{Xenarthra}-, групи плаценталних сисара за које се сматра да су еволуирали у континенталној Јужној Америци пре око 60 милиона година. Ова врста моле је зачетак без ембриона или фетуса, са генерализованим едемом плаценталних ресица и израженом трофобластном хиперплазијом. Исхрана и заштита ембриона сисара остварује се развићем посебног органа – постељице (плаценте). За класификацију кохорте плаценталних сисара у ужем смислу коришћени су резултати молекуларне систематике. -{Scandentia}-) ред су ситних плаценталних сисара, који насељавају југоисточну Азију (Индомалајско зоогеографско царство). -{Tubulidentata}-) су мали ред плаценталних сисара, који обухвата само једну савремену врсту – афричког мравоједа. -{Pilosa}-) су ред плаценталних сисара, који укључује два подреда, мравоједе (-{Vermilingua}-) и лењивце (-{Folivora}-). Рубела вирус може на плоду труднице испољити тератогени процес, који највероватније почиње у току виремије мајке када инфекција преко постељице почиње процес ширења вируса по ткивима фетуса. Еринацеиди су релативно примитивна група плаценталних сисара, који су се мало променили од времена својих раних предака у еоцену. Научници у Аустралији, на основу фосила зуба, идентификовали су изумрлу врсту сисара, џиновског кљунара ("Obdurodon tharalkooschild"). Једна анализа снаге угриза код сисара у односу на величину тела показује да ђаво има најјачи угриз, преко 35.000 -{kPa}-. Ове болести се приписују пролазу патогених аутоантитела преко постељице који реагују на различите антигене постељице или антигене коже новорођенчета. Ferungulata

Ferungulata (Ферунгулата — „дивљи копитари”) је кладус плаценталних сисара унутар кладуса Scrotifera, која укључује нерангиране групе Ferae и Euungulata. Армадилоси

__БЕЗКН__

Армадилоси или оклопници (-{Cingulata}-) су ред плаценталних сисара са само две савремене породице, -{Chlamyphoridae}- и -{Dasypodidae}-. Монотреме претстављају једно од раних гранања породичног дрвета сисара, при чему једну грану претстављају монотреме, а другу преци плаценталних сисара и торбара, касније гранање је довело до поделе на плаценталне сисаре и торбаре. На другим континентима, торбари су углавном губили битку за храну од плаценталних сисара и тако су, са изузетком породице опосума у Америци, изумрли. Сличне оструге се могу наћи на многим архаичним сисарима, што указује на то да је њихово постојање било карактеристика сисара, а не само кљунара и монотрема. Крв из постељице одлази у ембрион преко пупчане вене, а враћа се у плаценту преко пупчаних артерија. Miacis

Miacis ("Мијацис — „мања тачка”") је изумрли род плаценталних сисара из парафилетске породице Miacidae, који је у периоду средњег Еоцена настањивао подручје Сјеверне Америке. Сунцокрет је најважнија врста семена које се користи за зимско прехрањивање ситних птица у хранилицама за птице. различитих су облика, као у већине сисара), оштри и шињасти, и служе за убијање плена. Еволуцијски историја показује да су гљиве уже везане за животиње, него за биљке. Зуби у вилицама и непца служе за придржавање плена. Томе помажу и јаки премоларни зуби за мрвљење костију, као и снажни и оштри зуби за кидање и сјечење меса. За класификацију кохорте плаценталних сисара у ужем смислу коришћени су резултати молекуларне систематике. Лењивци прпадају надреду -{Xenarthra}-, групи плаценталних сисара за које се сматра да су еволуирали у континенталној Јужној Америци пре око 60 милиона година. -{Euungulata}-) су група плаценталних сисара којима је заједничка карактеристика унгулиградно кретање. Једна студија је утврдила да су се ксенартрани одвојили од других плаценталних сисара пре око 100 милиона година. Очњаци () су најважнији зуби месождера, јер служе за прихватање и раздирање плена, а код змија то су и отровни зуби (намењени како хватању плена, тако и одбрани). -{Pholidota}-) ред су плаценталних сисара са само једном савременом породицом, -{Manidae}-. Очњаци

Очњаци () су најважнији зуби месождера, јер служе за прихватање и раздирање плена, а код змија то су и отровни зуби (намењени како хватању плена, тако и одбрани). -{Macroscelidea}-) су ред плаценталних сисара са само једном истоименом савременом породицом, -{Macroscelididae}-. Зуби нису увек надовезани за вилицу, као што је то случај код сисара. -{Scandentia}-) ред су ситних плаценталних сисара, који насељавају југоисточну Азију (Индомалајско зоогеографско царство). Зуби су најкрактеристичнија (и најдуже присутна) особина сисара. -{Tubulidentata}-) су мали ред плаценталних сисара, који обухвата само једну савремену врсту – афричког мравоједа. -{Pilosa}-) су ред плаценталних сисара, који укључује два подреда, мравоједе (-{Vermilingua}-) и лењивце (-{Folivora}-). Њихова брзина и зуби им омогућава лако и брзо хватање плена. На другим континентима, торбари су углавном губили битку за храну од плаценталних сисара и тако су, са изузетком породице опосума у Америци, изумрли. Еринацеиди су релативно примитивна група плаценталних сисара, који су се мало променили од времена својих раних предака у еоцену. Научници у Аустралији, на основу фосила зуба, идентификовали су изумрлу врсту сисара, џиновског кљунара ("Obdurodon tharalkooschild"). Код омниворних сисара зуби су прилагођени како за кидање меса, тако и за жвакање и млевење биљних делова. Ferungulata

Ferungulata (Ферунгулата — „дивљи копитари”) је кладус плаценталних сисара унутар кладуса Scrotifera, која укључује нерангиране групе Ferae и Euungulata. Армадилоси

__БЕЗКН__

Армадилоси или оклопници (-{Cingulata}-) су ред плаценталних сисара са само две савремене породице, -{Chlamyphoridae}- и -{Dasypodidae}-. Поточна пастрмка има већу главу са тупом њушком и великим устима у којима су веома оштри зуби. Отварају се на мокраћнополној папили, прво полни па мокраћни отвор. Полни и мокраћни систем су одвојени. На граници трупног и репног дела тела налази се анални отвор, а иза њега на мокраћно-полној квржици најпре је полни, а затим мокраћни отвор. Кључна физиолошка разлика између кљунара и других сисара је то што кљунари (Монотреме значи један отвор на грчком) имају један отвор за репродукцију, уринирање и дефекацију, као што је случај код гмизаваца. -{Euungulata}-) су група плаценталних сисара којима је заједничка карактеристика унгулиградно кретање. Једна студија је утврдила да су се ксенартрани одвојили од других плаценталних сисара пре око 100 милиона година. -{Pholidota}-) ред су плаценталних сисара са само једном савременом породицом, -{Manidae}-. Еволуцијски историја показује да су гљиве уже везане за животиње, него за биљке. -{Pilosa}-) су ред плаценталних сисара, који укључује два подреда, мравоједе (-{Vermilingua}-) и лењивце (-{Folivora}-). -{Macroscelidea}-) су ред плаценталних сисара са само једном истоименом савременом породицом, -{Macroscelididae}-. Лењивци прпадају надреду -{Xenarthra}-, групи плаценталних сисара за које се сматра да су еволуирали у континенталној Јужној Америци пре око 60 милиона година. За класификацију кохорте плаценталних сисара у ужем смислу коришћени су резултати молекуларне систематике. -{Scandentia}-) ред су ситних плаценталних сисара, који насељавају југоисточну Азију (Индомалајско зоогеографско царство). -{Tubulidentata}-) су мали ред плаценталних сисара, који обухвата само једну савремену врсту – афричког мравоједа. Цревни канал сачињавају: усна дупља, ждрело, једњак, желудац, танко црево, дебело црево и анални отвор (ректум). Облик потковице има и цревни систем тако да се и усни и анални отвор налазе на предњем делу тела (изузетак је неколико врста). Еринацеиди су релативно примитивна група плаценталних сисара, који су се мало променили од времена својих раних предака у еоцену. Ferungulata

Ferungulata (Ферунгулата — „дивљи копитари”) је кладус плаценталних сисара унутар кладуса Scrotifera, која укључује нерангиране групе Ferae и Euungulata. Армадилоси

__БЕЗКН__

Армадилоси или оклопници (-{Cingulata}-) су ред плаценталних сисара са само две савремене породице, -{Chlamyphoridae}- и -{Dasypodidae}-. Научници у Аустралији, на основу фосила зуба, идентификовали су изумрлу врсту сисара, џиновског кљунара ("Obdurodon tharalkooschild"). Код већини врста сисара, полни хормони контролишу способност јединке да се укључи у сексуално понашање. Мужјаци имају спољашњи продужетак клоаке ("реп") у коју се изливају мокраћни и полни канали и који служи као копулаторни орган, за оплођење. заједнички коштани крак (-{"crus ocseum commune"}-), који има заједнички отвор у шупљини трема. Монотреме претстављају једно од раних гранања породичног дрвета сисара, при чему једну грану претстављају монотреме, а другу преци плаценталних сисара и торбара, касније гранање је довело до поделе на плаценталне сисаре и торбаре. У сјемену биљке, које показује смјену генерација, мушки и женски дијелови су укључени у спорофитски полни орган једног организма. Хомеотерми

Хомеотерми су организми који имају способност одржавања сталне телесне температуре. Терморегулација представља способност одржавања сталне телесне температуре, организми који ту способност имају називају се хомеотерми. -{Euungulata}-) су група плаценталних сисара којима је заједничка карактеристика унгулиградно кретање. Једна студија је утврдила да су се ксенартрани одвојили од других плаценталних сисара пре око 100 милиона година. -{Pholidota}-) ред су плаценталних сисара са само једном савременом породицом, -{Manidae}-. Еволуцијски историја показује да су гљиве уже везане за животиње, него за биљке. -{Macroscelidea}-) су ред плаценталних сисара са само једном истоименом савременом породицом, -{Macroscelididae}-. Лењивци прпадају надреду -{Xenarthra}-, групи плаценталних сисара за које се сматра да су еволуирали у континенталној Јужној Америци пре око 60 милиона година. За класификацију кохорте плаценталних сисара у ужем смислу коришћени су резултати молекуларне систематике. -{Scandentia}-) ред су ситних плаценталних сисара, који насељавају југоисточну Азију (Индомалајско зоогеографско царство). Једна анализа снаге угриза код сисара у односу на величину тела показује да ђаво има најјачи угриз, преко 35.000 -{kPa}-. -{Tubulidentata}-) су мали ред плаценталних сисара, који обухвата само једну савремену врсту – афричког мравоједа. -{Pilosa}-) су ред плаценталних сисара, који укључује два подреда, мравоједе (-{Vermilingua}-) и лењивце (-{Folivora}-). Температуре су сталне и варирају од 26-28°С. Од температуре такође зависи интензитет топлотног зрачења које се емитује са површине тела. Еринацеиди су релативно примитивна група плаценталних сисара, који су се мало променили од времена својих раних предака у еоцену. Научници у Аустралији, на основу фосила зуба, идентификовали су изумрлу врсту сисара, џиновског кљунара ("Obdurodon tharalkooschild"). Таква тела немају одређене сталне структуре. Ferungulata

Ferungulata (Ферунгулата — „дивљи копитари”) је кладус плаценталних сисара унутар кладуса Scrotifera, која укључује нерангиране групе Ferae и Euungulata. Армадилоси

__БЕЗКН__

Армадилоси или оклопници (-{Cingulata}-) су ред плаценталних сисара са само две савремене породице, -{Chlamyphoridae}- и -{Dasypodidae}-. Са друге стране постоје старији који инсистирају на бројним активностима иако нису у стању да их изводе, као што је вожња са ослабљеним видом и бројне активности одржавања куће за које је потребна потпуна виталност тела. Монотреме претстављају једно од раних гранања породичног дрвета сисара, при чему једну грану претстављају монотреме, а другу преци плаценталних сисара и торбара, касније гранање је довело до поделе на плаценталне сисаре и торбаре. На другим континентима, торбари су углавном губили битку за храну од плаценталних сисара и тако су, са изузетком породице опосума у Америци, изумрли. боје светла) и температуре тела?”. Код ове форме је продукција меланина зависна од температуре тела.