Колико пута треба разблажити водени раствор HNО 3 чија је pH-вредност 4,0 да би количинска концентрација оксонијум-јона у раствору била 10 −6 mol dm
1000 100 10 1
A B C D
Активност јона у раствору електролита је релативна вредност јер нам показује колико је јон активан у односу на референтни раствор у коме је концентрација 1 -{mol/dm}-. Док, раствор са -{[H]}- концентрацијом јона од 4,5 × 10 -{mol/L}- ће имати -{pH}- вредност од −log(4,5 × 10) или 3,35. PH вредност

-{pH}- вредност је мера активности водоникових јона (-{H}-) у раствору и на тај начин одређује да ли је дати раствор киселог или базног карактера. Што је нижа -{pH}- вредност то је већа киселост, и стога је већа концентрација позитивних водоничних јона у раствору. За чисту воду -{pH}- вредност од 7 означава да је раствор неутралан, јер се у води налази исти број -{H}- јона и -{OH}- јона, са једнаким концетрацијама од 1×10 -{mol/L}-. -{pH}- вредност се мери на основу активности водоникових јона у раствору. Чиста вода слабо је јонизована, па је моларна концентрација насталих јона врло мала (-{[HO]=[OH]=10 mol/dm³}-, при 25 °C). PH мокраће

-{pH}- мокраће је мера (вредност) активности водоникових јона (H+) у раствору мокраће, која зависи од функција бубрега који треба да уклоне вишак киселих или алкалних једињења. У растворима са -{pH}- вредношћу 7—10, и ако је концентрација бора већа од -{0,025 mol/L}- долази до стварања полиборатних јона. На пример, раствор са -{pH}-=8,2 ће имати -{[H]}- активност 10 -{mol/L}-, односно 6,31 × 10 -{mol/L}-. Хидроксидни јон је природни део воде, због реакције самојонизације у којој његов комплемент, хидронијум, прима водоник:

Константа равнотеже за ову реакцију, дефинисана као
има вредност од 10 на 25 °-{C}-, тако да је концентрација хидроксидних јона у чистој води близо 10 -{mol∙dm}-, да би се задовољило ограничење једнаког набоја. Концентрација водоникових јона изражава се помоћу pH вредности. Константа равнотеже -{"K"}- је израз равнотежних концентрација молекула или јона у раствору. На пример, за раствор са активношћу водоничног јона од (на том нивоу, ово је есенцијално број молова водоничних јона по литру раствора) добија се , и стога тај раствор има -{pH}- вредност од . Ако се та равнотежа поремети, раствор постаје кисео (када порасте концентрација хидронијум јона) или базан (када порасте концентрација хидроксилних јона). -{pH}- се дефинише као децимални логаритам реципрочне активности видоничног јона, -{"a"+}-, у раствору. При -{pH}- 7 (у неутралној средини) концентрација хидроксилних јона (-{OH}-) једнака је концентрацији хидронијум јона (-{HO}-) (или водоничних (-{H}-)) јона. За течности и чврста тела молске запремине се често дају у подјединицама -{cm}-/mol или -{dm}-/mol (нпр за воду 18 -{cm}-³ /-{mol}- = 0,018 -{dm}-³ /-{mol}- = 0,000018 -{m}-³ /-{mol}-). У истом раствору се може бланширати 5-6 тура гљива, а потом, ако их има још, раствор треба заменити. Због тога када се у водени раствор куприсулфида чији је производ растворљивости 1 -{x}- 10 (што је мање од концентрације сулфидних јона у засићеном раствору водоник-сулфида у присуству хлороводничне киселине) додају наведене киселине, куприсулфид ће се таложити. Изврши се мерење и за испитивани раствор чија је концентрација непозната. раствора чији је моларитет 1 -{mol/dm³}- бирањем молског еквивалента од 2 -{mol/Eq}- постаје 0.5 -{Eq/dm³}-. Пошто је -{pH}- вредност дефинисана као негативни логаритам концентрације хидронијум јона, киселине имају -{pH}- мањи од 7. Може се користити 10% раствор биљке сапуњаче или 5% раствор амонијум цитрата (-{pH}- 7). Водени раствор је љигав, корозиван и натријум-хидроксид је у том раствору веома дисосован што је све својство јаке алкалије. Активност јона у раствору електролита је релативна вредност јер нам показује колико је јон активан у односу на референтни раствор у коме је концентрација 1 -{mol/dm}-. Док, раствор са -{[H]}- концентрацијом јона од 4,5 × 10 -{mol/L}- ће имати -{pH}- вредност од −log(4,5 × 10) или 3,35. PH вредност

-{pH}- вредност је мера активности водоникових јона (-{H}-) у раствору и на тај начин одређује да ли је дати раствор киселог или базног карактера. Што је нижа -{pH}- вредност то је већа киселост, и стога је већа концентрација позитивних водоничних јона у раствору. За чисту воду -{pH}- вредност од 7 означава да је раствор неутралан, јер се у води налази исти број -{H}- јона и -{OH}- јона, са једнаким концетрацијама од 1×10 -{mol/L}-. -{pH}- вредност се мери на основу активности водоникових јона у раствору. Чиста вода слабо је јонизована, па је моларна концентрација насталих јона врло мала (-{[HO]=[OH]=10 mol/dm³}-, при 25 °C). PH мокраће

-{pH}- мокраће је мера (вредност) активности водоникових јона (H+) у раствору мокраће, која зависи од функција бубрега који треба да уклоне вишак киселих или алкалних једињења. У растворима са -{pH}- вредношћу 7—10, и ако је концентрација бора већа од -{0,025 mol/L}- долази до стварања полиборатних јона. На пример, раствор са -{pH}-=8,2 ће имати -{[H]}- активност 10 -{mol/L}-, односно 6,31 × 10 -{mol/L}-. Хидроксидни јон је природни део воде, због реакције самојонизације у којој његов комплемент, хидронијум, прима водоник:

Константа равнотеже за ову реакцију, дефинисана као
има вредност од 10 на 25 °-{C}-, тако да је концентрација хидроксидних јона у чистој води близо 10 -{mol∙dm}-, да би се задовољило ограничење једнаког набоја. Концентрација водоникових јона изражава се помоћу pH вредности. Константа равнотеже -{"K"}- је израз равнотежних концентрација молекула или јона у раствору. На пример, за раствор са активношћу водоничног јона од (на том нивоу, ово је есенцијално број молова водоничних јона по литру раствора) добија се , и стога тај раствор има -{pH}- вредност од . Ако се та равнотежа поремети, раствор постаје кисео (када порасте концентрација хидронијум јона) или базан (када порасте концентрација хидроксилних јона). -{pH}- се дефинише као децимални логаритам реципрочне активности видоничног јона, -{"a"+}-, у раствору. При -{pH}- 7 (у неутралној средини) концентрација хидроксилних јона (-{OH}-) једнака је концентрацији хидронијум јона (-{HO}-) (или водоничних (-{H}-)) јона. За течности и чврста тела молске запремине се често дају у подјединицама -{cm}-/mol или -{dm}-/mol (нпр за воду 18 -{cm}-³ /-{mol}- = 0,018 -{dm}-³ /-{mol}- = 0,000018 -{m}-³ /-{mol}-). У истом раствору се може бланширати 5-6 тура гљива, а потом, ако их има још, раствор треба заменити. Због тога када се у водени раствор куприсулфида чији је производ растворљивости 1 -{x}- 10 (што је мање од концентрације сулфидних јона у засићеном раствору водоник-сулфида у присуству хлороводничне киселине) додају наведене киселине, куприсулфид ће се таложити. Изврши се мерење и за испитивани раствор чија је концентрација непозната. раствора чији је моларитет 1 -{mol/dm³}- бирањем молског еквивалента од 2 -{mol/Eq}- постаје 0.5 -{Eq/dm³}-. Пошто је -{pH}- вредност дефинисана као негативни логаритам концентрације хидронијум јона, киселине имају -{pH}- мањи од 7. Може се користити 10% раствор биљке сапуњаче или 5% раствор амонијум цитрата (-{pH}- 7). Водени раствор је љигав, корозиван и натријум-хидроксид је у том раствору веома дисосован што је све својство јаке алкалије. Активност јона у раствору електролита је релативна вредност јер нам показује колико је јон активан у односу на референтни раствор у коме је концентрација 1 -{mol/dm}-. Док, раствор са -{[H]}- концентрацијом јона од 4,5 × 10 -{mol/L}- ће имати -{pH}- вредност од −log(4,5 × 10) или 3,35. PH вредност

-{pH}- вредност је мера активности водоникових јона (-{H}-) у раствору и на тај начин одређује да ли је дати раствор киселог или базног карактера. За чисту воду -{pH}- вредност од 7 означава да је раствор неутралан, јер се у води налази исти број -{H}- јона и -{OH}- јона, са једнаким концетрацијама од 1×10 -{mol/L}-. Чиста вода слабо је јонизована, па је моларна концентрација насталих јона врло мала (-{[HO]=[OH]=10 mol/dm³}-, при 25 °C). На пример, раствор са -{pH}-=8,2 ће имати -{[H]}- активност 10 -{mol/L}-, односно 6,31 × 10 -{mol/L}-. Што је нижа -{pH}- вредност то је већа киселост, и стога је већа концентрација позитивних водоничних јона у раствору. У растворима са -{pH}- вредношћу 7—10, и ако је концентрација бора већа од -{0,025 mol/L}- долази до стварања полиборатних јона. -{pH}- вредност се мери на основу активности водоникових јона у раствору. Хидроксидни јон је природни део воде, због реакције самојонизације у којој његов комплемент, хидронијум, прима водоник:

Константа равнотеже за ову реакцију, дефинисана као
има вредност од 10 на 25 °-{C}-, тако да је концентрација хидроксидних јона у чистој води близо 10 -{mol∙dm}-, да би се задовољило ограничење једнаког набоја. PH мокраће

-{pH}- мокраће је мера (вредност) активности водоникових јона (H+) у раствору мокраће, која зависи од функција бубрега који треба да уклоне вишак киселих или алкалних једињења. Концентрација водоникових јона изражава се помоћу pH вредности. Може се користити 10% раствор биљке сапуњаче или 5% раствор амонијум цитрата (-{pH}- 7). Константа равнотеже -{"K"}- је израз равнотежних концентрација молекула или јона у раствору. Због тога када се у водени раствор куприсулфида чији је производ растворљивости 1 -{x}- 10 (што је мање од концентрације сулфидних јона у засићеном раствору водоник-сулфида у присуству хлороводничне киселине) додају наведене киселине, куприсулфид ће се таложити. На пример, за раствор са активношћу водоничног јона од (на том нивоу, ово је есенцијално број молова водоничних јона по литру раствора) добија се , и стога тај раствор има -{pH}- вредност од . У киселини је концентрација хидронијум јона већа од 10 мола по литри. Ако се та равнотежа поремети, раствор постаје кисео (када порасте концентрација хидронијум јона) или базан (када порасте концентрација хидроксилних јона). -{pH}- се дефинише као децимални логаритам реципрочне активности видоничног јона, -{"a"+}-, у раствору. При -{pH}- 7 (у неутралној средини) концентрација хидроксилних јона (-{OH}-) једнака је концентрацији хидронијум јона (-{HO}-) (или водоничних (-{H}-)) јона. За течности и чврста тела молске запремине се често дају у подјединицама -{cm}-/mol или -{dm}-/mol (нпр за воду 18 -{cm}-³ /-{mol}- = 0,018 -{dm}-³ /-{mol}- = 0,000018 -{m}-³ /-{mol}-). У истом раствору се може бланширати 5-6 тура гљива, а потом, ако их има још, раствор треба заменити. Изврши се мерење и за испитивани раствор чија је концентрација непозната. раствора чији је моларитет 1 -{mol/dm³}- бирањем молског еквивалента од 2 -{mol/Eq}- постаје 0.5 -{Eq/dm³}-. Од хемијских раствора користе се 5% раствор соне киселине у комбинацији са раствором амонијум-ацетата (10%) или 4% раствор "-{EDTA}-" (-{pH}- 5,5). Активност јона у раствору електролита је релативна вредност јер нам показује колико је јон активан у односу на референтни раствор у коме је концентрација 1 -{mol/dm}-. Док, раствор са -{[H]}- концентрацијом јона од 4,5 × 10 -{mol/L}- ће имати -{pH}- вредност од −log(4,5 × 10) или 3,35. PH вредност

-{pH}- вредност је мера активности водоникових јона (-{H}-) у раствору и на тај начин одређује да ли је дати раствор киселог или базног карактера. За чисту воду -{pH}- вредност од 7 означава да је раствор неутралан, јер се у води налази исти број -{H}- јона и -{OH}- јона, са једнаким концетрацијама од 1×10 -{mol/L}-. Што је нижа -{pH}- вредност то је већа киселост, и стога је већа концентрација позитивних водоничних јона у раствору. -{pH}- вредност се мери на основу активности водоникових јона у раствору. Чиста вода слабо је јонизована, па је моларна концентрација насталих јона врло мала (-{[HO]=[OH]=10 mol/dm³}-, при 25 °C). PH мокраће

-{pH}- мокраће је мера (вредност) активности водоникових јона (H+) у раствору мокраће, која зависи од функција бубрега који треба да уклоне вишак киселих или алкалних једињења. У растворима са -{pH}- вредношћу 7—10, и ако је концентрација бора већа од -{0,025 mol/L}- долази до стварања полиборатних јона. На пример, раствор са -{pH}-=8,2 ће имати -{[H]}- активност 10 -{mol/L}-, односно 6,31 × 10 -{mol/L}-. Хидроксидни јон је природни део воде, због реакције самојонизације у којој његов комплемент, хидронијум, прима водоник:

Константа равнотеже за ову реакцију, дефинисана као
има вредност од 10 на 25 °-{C}-, тако да је концентрација хидроксидних јона у чистој води близо 10 -{mol∙dm}-, да би се задовољило ограничење једнаког набоја. Концентрација водоникових јона изражава се помоћу pH вредности. раствора чији је моларитет 1 -{mol/dm³}- бирањем молског еквивалента од 2 -{mol/Eq}- постаје 0.5 -{Eq/dm³}-. Константа равнотеже -{"K"}- је израз равнотежних концентрација молекула или јона у раствору. Због тога када се у водени раствор куприсулфида чији је производ растворљивости 1 -{x}- 10 (што је мање од концентрације сулфидних јона у засићеном раствору водоник-сулфида у присуству хлороводничне киселине) додају наведене киселине, куприсулфид ће се таложити. На пример, за раствор са активношћу водоничног јона од (на том нивоу, ово је есенцијално број молова водоничних јона по литру раствора) добија се , и стога тај раствор има -{pH}- вредност од . Ако се та равнотежа поремети, раствор постаје кисео (када порасте концентрација хидронијум јона) или базан (када порасте концентрација хидроксилних јона). -{pH}- се дефинише као децимални логаритам реципрочне активности видоничног јона, -{"a"+}-, у раствору. При -{pH}- 7 (у неутралној средини) концентрација хидроксилних јона (-{OH}-) једнака је концентрацији хидронијум јона (-{HO}-) (или водоничних (-{H}-)) јона. За течности и чврста тела молске запремине се често дају у подјединицама -{cm}-/mol или -{dm}-/mol (нпр за воду 18 -{cm}-³ /-{mol}- = 0,018 -{dm}-³ /-{mol}- = 0,000018 -{m}-³ /-{mol}-). У истом раствору се може бланширати 5-6 тура гљива, а потом, ако их има још, раствор треба заменити. Изврши се мерење и за испитивани раствор чија је концентрација непозната. Јединица је (-{mol/dm³ = M}-)

formula_8

Бројевна концентрација formula_9 је дефинисана као број ентитета конституента formula_10 у смеши подељен запремином смеше formula_3:

СИ јединица је -{1/m}-. Пошто је -{pH}- вредност дефинисана као негативни логаритам концентрације хидронијум јона, киселине имају -{pH}- мањи од 7. Може се користити 10% раствор биљке сапуњаче или 5% раствор амонијум цитрата (-{pH}- 7).