Који од наведених молекула може да се повеже водоничним везама са молекулима исте врсте?
CH 4 HCOOH H 2 CH 3 OCH 4
A B C D
Пурин се спарује са пиримидином водоничним везама, те се А спарује само са Т (двема водоничним везама) и -{C}- само са -{G}- (са три водоничне везе). Ово прво надовезивање доводи до почетног одвијања ДНК молекула из спирале у два линеарна ланца повезана водоничним везама. Вредности Хансеновог параметра растворљивости заснивају се на дисперзионим везама (-{δD}-), поларним везама (-{δP}-) и водоничним везама (-{δH}-). Насупрот томе, бочни пар ј може да се веже водоничним везама за све различите бочне групе или ни за једну. Секундарна структура протеина се састоји од локалних интеракција између аминокиселина премошћених водоничним везама. Проколаген је изграђен од три левогира полипептидна ланца, који су међусобно десногиро увијени и стабилизовани водоничним везама, са слободним крајевима. Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама (аденин је везан двоструком водоничном везом са урацилом, док је гуанин везан троструком везом са цитозином). Приликом транслације антикодон тРНК се везује водоничним везама за комплементаран кодон иРНК. Најчешће коришћени израз "ß ланац" се односи на једноланчани низ аминокиселина издужене конфигурације и обавијен водоничним везама, насупрот томе, "ß раван" се односи на скуп ланаца међусобно повезаних водоничним везама. Ово је локална конформација полипептидног ланца заснована на водоничним везама. Подразумева локалну 3Д структуру, засновану на правилно распоређеним водоничним везама. Тај нови IF може да се конвертује и повеже са асемблерским кодом који зависи од машиснког језика. Полимеризацијом ацетилена хемијске формуле -{CH}-, структурне формуле: -{HC≡CH}-, добија се дугачак ланац атома угљеника са алтернирајућим двоструким везама. Секундарна структура се формално дефинише водоничним везама биополимера, посматраним у структури на нивоу атома. Међу тим нуклеотидима разликују се:
Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама, које се тада називају секундарне водоничне везе (А=У ; Г=Ц). Молекул етена (-{HC=CH}-) је једноставни пример молекула са двоструком везом. Повезивање ß ланца водоничним везама не мора да буде савршено; могу да постоје локалне сметње познате као ß испупчења. Периферни се лако одвајају од мембране, за коју су најчешће везани преко интегралних протеина, електростатичким интеракцијама и водоничним везама. У воденом раствору су водоникови и хидроксилни јони снажно растворени, са водоничним везама између атома кисеоника и водоника. Примери меких молекула су: -{I}-, -{CN}-, бензен -{CH}-. Будући да се у молекулу ДНК, аденин и тимин везују водоничним везама, поли (А) реп и синтетичке куглице се привлаче и везују. У овом случају ако су 2 атома formula_4 и formula_5 суседни у 2 ß ланца повезани водоничним везама онда се не везују међусобно водоничним везама, чешће, један бочни крај се везује водоничном везом за други (али не и супротно). Разне форме процеса хидратације се заснивају на различитом везиивању молекула воде са молекулима других супстанција или њиховим јонима. Затим се позиција сваког краја ока може поредити у молекулима са који имају различите величине ока. Гуанин (-{G}-) једног ланца је увек у пару са цитозином (-{C}-) наспрамног ланца, и повезани су трима водоничним везама. Пурин се спарује са пиримидином водоничним везама, те се А спарује само са Т (двема водоничним везама) и -{C}- само са -{G}- (са три водоничне везе). Ово прво надовезивање доводи до почетног одвијања ДНК молекула из спирале у два линеарна ланца повезана водоничним везама. Вредности Хансеновог параметра растворљивости заснивају се на дисперзионим везама (-{δD}-), поларним везама (-{δP}-) и водоничним везама (-{δH}-). Насупрот томе, бочни пар ј може да се веже водоничним везама за све различите бочне групе или ни за једну. Секундарна структура протеина се састоји од локалних интеракција између аминокиселина премошћених водоничним везама. Проколаген је изграђен од три левогира полипептидна ланца, који су међусобно десногиро увијени и стабилизовани водоничним везама, са слободним крајевима. Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама (аденин је везан двоструком водоничном везом са урацилом, док је гуанин везан троструком везом са цитозином). Приликом транслације антикодон тРНК се везује водоничним везама за комплементаран кодон иРНК. Најчешће коришћени израз "ß ланац" се односи на једноланчани низ аминокиселина издужене конфигурације и обавијен водоничним везама, насупрот томе, "ß раван" се односи на скуп ланаца међусобно повезаних водоничним везама. Ово је локална конформација полипептидног ланца заснована на водоничним везама. Подразумева локалну 3Д структуру, засновану на правилно распоређеним водоничним везама. Тај нови IF може да се конвертује и повеже са асемблерским кодом који зависи од машиснког језика. Секундарна структура се формално дефинише водоничним везама биополимера, посматраним у структури на нивоу атома. Међу тим нуклеотидима разликују се:
Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама, које се тада називају секундарне водоничне везе (А=У ; Г=Ц). Повезивање ß ланца водоничним везама не мора да буде савршено; могу да постоје локалне сметње познате као ß испупчења. Периферни се лако одвајају од мембране, за коју су најчешће везани преко интегралних протеина, електростатичким интеракцијама и водоничним везама. У воденом раствору су водоникови и хидроксилни јони снажно растворени, са водоничним везама између атома кисеоника и водоника. Будући да се у молекулу ДНК, аденин и тимин везују водоничним везама, поли (А) реп и синтетичке куглице се привлаче и везују. У овом случају ако су 2 атома formula_4 и formula_5 суседни у 2 ß ланца повезани водоничним везама онда се не везују међусобно водоничним везама, чешће, један бочни крај се везује водоничном везом за други (али не и супротно). Разне форме процеса хидратације се заснивају на различитом везиивању молекула воде са молекулима других супстанција или њиховим јонима. Затим се позиција сваког краја ока може поредити у молекулима са који имају различите величине ока. Гуанин (-{G}-) једног ланца је увек у пару са цитозином (-{C}-) наспрамног ланца, и повезани су трима водоничним везама. Денатурисана ДНК може да хибридизује са денатурисаном ДНК исте или различите врсте, или са РНК. ß паралелна и ß антипапалелна структура се састоји од суседних полипептидних низова, или сусено постављених делова истог пептидног полипептидног низа, који су међусобно повезани водоничним везама. ДНК је изграђена од два полинуклеотидна ланца која су постављена антипаралелно и повезана водоничним везама преко комплементарних база. Пурин се спарује са пиримидином водоничним везама, те се А спарује само са Т (двема водоничним везама) и -{C}- само са -{G}- (са три водоничне везе). Ово прво надовезивање доводи до почетног одвијања ДНК молекула из спирале у два линеарна ланца повезана водоничним везама. Вредности Хансеновог параметра растворљивости заснивају се на дисперзионим везама (-{δD}-), поларним везама (-{δP}-) и водоничним везама (-{δH}-). Насупрот томе, бочни пар ј може да се веже водоничним везама за све различите бочне групе или ни за једну. У овом случају ако су 2 атома formula_4 и formula_5 суседни у 2 ß ланца повезани водоничним везама онда се не везују међусобно водоничним везама, чешће, један бочни крај се везује водоничном везом за други (али не и супротно). Секундарна структура протеина се састоји од локалних интеракција између аминокиселина премошћених водоничним везама. Проколаген је изграђен од три левогира полипептидна ланца, који су међусобно десногиро увијени и стабилизовани водоничним везама, са слободним крајевима. Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама (аденин је везан двоструком водоничном везом са урацилом, док је гуанин везан троструком везом са цитозином). Приликом транслације антикодон тРНК се везује водоничним везама за комплементаран кодон иРНК. Најчешће коришћени израз "ß ланац" се односи на једноланчани низ аминокиселина издужене конфигурације и обавијен водоничним везама, насупрот томе, "ß раван" се односи на скуп ланаца међусобно повезаних водоничним везама. Ово је локална конформација полипептидног ланца заснована на водоничним везама. Подразумева локалну 3Д структуру, засновану на правилно распоређеним водоничним везама. Тај нови IF може да се конвертује и повеже са асемблерским кодом који зависи од машиснког језика. Секундарна структура се формално дефинише водоничним везама биополимера, посматраним у структури на нивоу атома. Међу тим нуклеотидима разликују се:
Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама, које се тада називају секундарне водоничне везе (А=У ; Г=Ц). Бинарно стабло са висином h може да садржи највише 2+2+···+2 = 2−1 чворова. Повезивање ß ланца водоничним везама не мора да буде савршено; могу да постоје локалне сметње познате као ß испупчења. Периферни се лако одвајају од мембране, за коју су најчешће везани преко интегралних протеина, електростатичким интеракцијама и водоничним везама. У воденом раствору су водоникови и хидроксилни јони снажно растворени, са водоничним везама између атома кисеоника и водоника. Будући да се у молекулу ДНК, аденин и тимин везују водоничним везама, поли (А) реп и синтетичке куглице се привлаче и везују. Разне форме процеса хидратације се заснивају на различитом везиивању молекула воде са молекулима других супстанција или њиховим јонима. Затим се позиција сваког краја ока може поредити у молекулима са који имају различите величине ока. Гуанин (-{G}-) једног ланца је увек у пару са цитозином (-{C}-) наспрамног ланца, и повезани су трима водоничним везама. Денатурисана ДНК може да хибридизује са денатурисаном ДНК исте или различите врсте, или са РНК. ß паралелна и ß антипапалелна структура се састоји од суседних полипептидних низова, или сусено постављених делова истог пептидног полипептидног низа, који су међусобно повезани водоничним везама. Пурин се спарује са пиримидином водоничним везама, те се А спарује само са Т (двема водоничним везама) и -{C}- само са -{G}- (са три водоничне везе). Капсаицин

Капсаицин (8-метил-"-{N}-"-ванилил-6-моненамид, (-{CH}-)-{CHCH=CH(CH)}--{CONHCH}--{C}--{H}--4-(-{OH}-)-3-(-{OCH}-)) је активна компонента љутих папричица, биљака које припадају роду "-{Capsicum}-". Ово прво надовезивање доводи до почетног одвијања ДНК молекула из спирале у два линеарна ланца повезана водоничним везама. Вредности Хансеновог параметра растворљивости заснивају се на дисперзионим везама (-{δD}-), поларним везама (-{δP}-) и водоничним везама (-{δH}-). Насупрот томе, бочни пар ј може да се веже водоничним везама за све различите бочне групе или ни за једну. Секундарна структура протеина се састоји од локалних интеракција између аминокиселина премошћених водоничним везама. Проколаген је изграђен од три левогира полипептидна ланца, који су међусобно десногиро увијени и стабилизовани водоничним везама, са слободним крајевима. Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама (аденин је везан двоструком водоничном везом са урацилом, док је гуанин везан троструком везом са цитозином). Приликом транслације антикодон тРНК се везује водоничним везама за комплементаран кодон иРНК. Најчешће коришћени израз "ß ланац" се односи на једноланчани низ аминокиселина издужене конфигурације и обавијен водоничним везама, насупрот томе, "ß раван" се односи на скуп ланаца међусобно повезаних водоничним везама. Ово је локална конформација полипептидног ланца заснована на водоничним везама. Подразумева локалну 3Д структуру, засновану на правилно распоређеним водоничним везама. Тај нови IF може да се конвертује и повеже са асемблерским кодом који зависи од машиснког језика. Полимеризацијом ацетилена хемијске формуле -{CH}-, структурне формуле: -{HC≡CH}-, добија се дугачак ланац атома угљеника са алтернирајућим двоструким везама. Секундарна структура се формално дефинише водоничним везама биополимера, посматраним у структури на нивоу атома. Међу тим нуклеотидима разликују се:
Унутар ових једноланчаних молекула комплементарне базе могу да награде краће или дуже дволанчане, спирализоване делове спајајући се водоничним везама, које се тада називају секундарне водоничне везе (А=У ; Г=Ц). Молекул етена (-{HC=CH}-) је једноставни пример молекула са двоструком везом. Повезивање ß ланца водоничним везама не мора да буде савршено; могу да постоје локалне сметње познате као ß испупчења. Периферни се лако одвајају од мембране, за коју су најчешће везани преко интегралних протеина, електростатичким интеракцијама и водоничним везама. У воденом раствору су водоникови и хидроксилни јони снажно растворени, са водоничним везама између атома кисеоника и водоника. Примери меких молекула су: -{I}-, -{CN}-, бензен -{CH}-. Будући да се у молекулу ДНК, аденин и тимин везују водоничним везама, поли (А) реп и синтетичке куглице се привлаче и везују. У овом случају ако су 2 атома formula_4 и formula_5 суседни у 2 ß ланца повезани водоничним везама онда се не везују међусобно водоничним везама, чешће, један бочни крај се везује водоничном везом за други (али не и супротно). 3-Metilornitin

3-Metilornitin je aminokiselina sa formulom HN(CH)CH(CH)CH(NH)COH. Разне форме процеса хидратације се заснивају на различитом везиивању молекула воде са молекулима других супстанција или њиховим јонима.