Винов закон се записује у облику λ m ·Т = b. Шта означава λ m
таласну дужину при којој тело зрачи највећу енергију таласну дужину при којој тело зрачи најмању енергију најмању таласну дужину при којој тело зрачи енергију највећу таласну дужину при којој тело зрачи енергију
A B C D
На пример, ако је В-Д грешка таласног фронта 0.0001мм, В-Д грешка за таласну дужину 0.0005мм (0.5 микрона, или 500 нанометара) је λ/5, док је за таласну дужину од 0.0006мм грешка λ/6. Фотопска функција се означава са V(λ), а скотопска са V'(λ). Талас има карактеристике осцилаторног кретања, дефинисаног с дужином λ -{m}-, периодом -{T}- -{s}- и с таласном брзином "-{c}-" = λ-{/T m/s}-. На пример, (λ"x".M) N је бета-редекс за изражавање замене N за x in M; ако "x" није слободно у  M, λ"x".M "x" је ета-редекс. λ представља таласну дужину (о-опажену, е-емитовану) "f" фреквенцију (о-опажену, е-емитовану)

λ"f" = "c где је c" брзина светлости

Доплеров ефекат црвеног помака је у случају када је "z">0. Таласну дужину максималног интензитета зрачења даје нам и Винов закон померања максимума:

formula_14

Где је formula_15 Винова константа померања и износи formula_16. Водоравна скала се такође представља и линеарно, као 1/(λ/D)ƒ=1/λF кад, за таласну дужину λ у милиметрима, представља број линија по милиметру (ƒ је жижна даљина, а F фокални рацио оптичког отвора). Са d=100мм, пуни коефицијент, једнак В-Д грешки таласног фронта у Гаусовом фокусу, је S=0,003125мм, или 5,68λ за таласну дужину λ=0.00055мм. ако је почетни период λ, таласне дужине синусоида су λ, λ/2, λ/3, итд. Њихове одговарајуће својствене вредности λ чине "спектар" -{Spec(Δ)}- простора "M". ЦД спектар непознатог протеина = -{fS(λ) + fS(λ) + fS(λ)}-, где су -{S(λ), S(λ)}-, и -{S(λ)}- изведене из основног спектра поли-Л-лизина. Тело са температуром Т зрачи електромагнетном енергијом. "x"  даје  λ"y".λ"x". "x", добијамо λ"y".λ"y". Допринос амплитуде А се обично пише у облику А=exp[ikL]="e", који даје амплитуду таласа тачки P сагласно дужини пута таласа до те тачке ("е"=2,71828 је основа природног логаритма, i је имагинарни број, k=2п/λ је периодни број таласа (за таласну дужину λ у мм, изражава број таласних циклуса по милиметру у радијанима), где је λ таласна дужина, и L је разлика у дужини пута у односу на дужину за коју талас има исту фазу, тј. За таласну дужину највише фотопске осетљивости λ=0,55μm, то представља 11,4λ В-Д грешку таласног фронта дефокуса (сразмерно веће за љубичасту, и мање за црвену светлост) при отвору зенице од 5мм, и 1,86λ при отвору од 2мм. На пример, алфа-конверзија  λ"x".λ"x". У случају Јупитера, који се у телескопу лако види као приближно кружна површина просечног пречника од око 40 лучних секунди, размак кохерентности је, за просечну таласну дужину λ=0.0006мм, свега 3.1мм. "x", али не даје λ"y".λ"x"."y". Користећи апликативни ред, израз KIΩ = (λ"x".λ"y". , (λ"x". Посебно, ако је "-{A}-" дијагонализабилна и "-{B" = diag( λ, λ, ... λ )}- њој слична дијагонална матрица, тада су сви степени матрице -{"A}-" дати једноставном формулом
Овај резултат се користи при решавању линеарног дискретног динамичког система -{x( "t" + 1 ) = "A" x("t")}-, чије је решење -{x("t") = "A" x(0)}-. На пример, ако заменимо "x" са "y" у λ"x".λ"y". Записује се као [a, b, c] и по дефиницији је:

Нека су дате матрице "-{А}-" и "-{B}-" величине -{m}-×-{n}- и -{m}-×-{n}-, респективно. Услов резонанције (максимално појачање) који треба задовољи прогресивни светлосни талас је дат изразом "-{mL=λ}-", где су "-{λ}-" — таласна дужина, "-{L}-" - дужина резонантне шупљине и "-{m}-" — цео број. На пример, ако је В-Д грешка таласног фронта 0.0001мм, В-Д грешка за таласну дужину 0.0005мм (0.5 микрона, или 500 нанометара) је λ/5, док је за таласну дужину од 0.0006мм грешка λ/6. Фотопска функција се означава са V(λ), а скотопска са V'(λ). Талас има карактеристике осцилаторног кретања, дефинисаног с дужином λ -{m}-, периодом -{T}- -{s}- и с таласном брзином "-{c}-" = λ-{/T m/s}-. На пример, (λ"x".M) N је бета-редекс за изражавање замене N за x in M; ако "x" није слободно у  M, λ"x".M "x" је ета-редекс. λ представља таласну дужину (о-опажену, е-емитовану) "f" фреквенцију (о-опажену, е-емитовану)

λ"f" = "c где је c" брзина светлости

Доплеров ефекат црвеног помака је у случају када је "z">0. Таласну дужину максималног интензитета зрачења даје нам и Винов закон померања максимума:

formula_14

Где је formula_15 Винова константа померања и износи formula_16. Водоравна скала се такође представља и линеарно, као 1/(λ/D)ƒ=1/λF кад, за таласну дужину λ у милиметрима, представља број линија по милиметру (ƒ је жижна даљина, а F фокални рацио оптичког отвора). Са d=100мм, пуни коефицијент, једнак В-Д грешки таласног фронта у Гаусовом фокусу, је S=0,003125мм, или 5,68λ за таласну дужину λ=0.00055мм. ако је почетни период λ, таласне дужине синусоида су λ, λ/2, λ/3, итд. Њихове одговарајуће својствене вредности λ чине "спектар" -{Spec(Δ)}- простора "M". ЦД спектар непознатог протеина = -{fS(λ) + fS(λ) + fS(λ)}-, где су -{S(λ), S(λ)}-, и -{S(λ)}- изведене из основног спектра поли-Л-лизина. Тело са температуром Т зрачи електромагнетном енергијом. "x"  даје  λ"y".λ"x". "x", добијамо λ"y".λ"y". Допринос амплитуде А се обично пише у облику А=exp[ikL]="e", који даје амплитуду таласа тачки P сагласно дужини пута таласа до те тачке ("е"=2,71828 је основа природног логаритма, i је имагинарни број, k=2п/λ је периодни број таласа (за таласну дужину λ у мм, изражава број таласних циклуса по милиметру у радијанима), где је λ таласна дужина, и L је разлика у дужини пута у односу на дужину за коју талас има исту фазу, тј. За таласну дужину највише фотопске осетљивости λ=0,55μm, то представља 11,4λ В-Д грешку таласног фронта дефокуса (сразмерно веће за љубичасту, и мање за црвену светлост) при отвору зенице од 5мм, и 1,86λ при отвору од 2мм. На пример, алфа-конверзија  λ"x".λ"x". У случају Јупитера, који се у телескопу лако види као приближно кружна површина просечног пречника од око 40 лучних секунди, размак кохерентности је, за просечну таласну дужину λ=0.0006мм, свега 3.1мм. "x", али не даје λ"y".λ"x"."y". Користећи апликативни ред, израз KIΩ = (λ"x".λ"y". , (λ"x". Посебно, ако је "-{A}-" дијагонализабилна и "-{B" = diag( λ, λ, ... λ )}- њој слична дијагонална матрица, тада су сви степени матрице -{"A}-" дати једноставном формулом
Овај резултат се користи при решавању линеарног дискретног динамичког система -{x( "t" + 1 ) = "A" x("t")}-, чије је решење -{x("t") = "A" x(0)}-. На пример, ако заменимо "x" са "y" у λ"x".λ"y". Записује се као [a, b, c] и по дефиницији је:

Нека су дате матрице "-{А}-" и "-{B}-" величине -{m}-×-{n}- и -{m}-×-{n}-, респективно. Услов резонанције (максимално појачање) који треба задовољи прогресивни светлосни талас је дат изразом "-{mL=λ}-", где су "-{λ}-" — таласна дужина, "-{L}-" - дужина резонантне шупљине и "-{m}-" — цео број. На пример, ако је В-Д грешка таласног фронта 0.0001мм, В-Д грешка за таласну дужину 0.0005мм (0.5 микрона, или 500 нанометара) је λ/5, док је за таласну дужину од 0.0006мм грешка λ/6. Фотопска функција се означава са V(λ), а скотопска са V'(λ). Талас има карактеристике осцилаторног кретања, дефинисаног с дужином λ -{m}-, периодом -{T}- -{s}- и с таласном брзином "-{c}-" = λ-{/T m/s}-. На пример, (λ"x".M) N је бета-редекс за изражавање замене N за x in M; ако "x" није слободно у  M, λ"x".M "x" је ета-редекс. λ представља таласну дужину (о-опажену, е-емитовану) "f" фреквенцију (о-опажену, е-емитовану)

λ"f" = "c где је c" брзина светлости

Доплеров ефекат црвеног помака је у случају када је "z">0. Таласну дужину максималног интензитета зрачења даје нам и Винов закон померања максимума:

formula_14

Где је formula_15 Винова константа померања и износи formula_16. Водоравна скала се такође представља и линеарно, као 1/(λ/D)ƒ=1/λF кад, за таласну дужину λ у милиметрима, представља број линија по милиметру (ƒ је жижна даљина, а F фокални рацио оптичког отвора). Са d=100мм, пуни коефицијент, једнак В-Д грешки таласног фронта у Гаусовом фокусу, је S=0,003125мм, или 5,68λ за таласну дужину λ=0.00055мм. ако је почетни период λ, таласне дужине синусоида су λ, λ/2, λ/3, итд. Њихове одговарајуће својствене вредности λ чине "спектар" -{Spec(Δ)}- простора "M". ЦД спектар непознатог протеина = -{fS(λ) + fS(λ) + fS(λ)}-, где су -{S(λ), S(λ)}-, и -{S(λ)}- изведене из основног спектра поли-Л-лизина. Тело са температуром Т зрачи електромагнетном енергијом. "x"  даје  λ"y".λ"x". "x", добијамо λ"y".λ"y". Допринос амплитуде А се обично пише у облику А=exp[ikL]="e", који даје амплитуду таласа тачки P сагласно дужини пута таласа до те тачке ("е"=2,71828 је основа природног логаритма, i је имагинарни број, k=2п/λ је периодни број таласа (за таласну дужину λ у мм, изражава број таласних циклуса по милиметру у радијанима), где је λ таласна дужина, и L је разлика у дужини пута у односу на дужину за коју талас има исту фазу, тј. За таласну дужину највише фотопске осетљивости λ=0,55μm, то представља 11,4λ В-Д грешку таласног фронта дефокуса (сразмерно веће за љубичасту, и мање за црвену светлост) при отвору зенице од 5мм, и 1,86λ при отвору од 2мм. На пример, алфа-конверзија  λ"x".λ"x". У случају Јупитера, који се у телескопу лако види као приближно кружна површина просечног пречника од око 40 лучних секунди, размак кохерентности је, за просечну таласну дужину λ=0.0006мм, свега 3.1мм. "x", али не даје λ"y".λ"x"."y". Користећи апликативни ред, израз KIΩ = (λ"x".λ"y". , (λ"x". Посебно, ако је "-{A}-" дијагонализабилна и "-{B" = diag( λ, λ, ... λ )}- њој слична дијагонална матрица, тада су сви степени матрице -{"A}-" дати једноставном формулом
Овај резултат се користи при решавању линеарног дискретног динамичког система -{x( "t" + 1 ) = "A" x("t")}-, чије је решење -{x("t") = "A" x(0)}-. На пример, ако заменимо "x" са "y" у λ"x".λ"y". Записује се као [a, b, c] и по дефиницији је:

Нека су дате матрице "-{А}-" и "-{B}-" величине -{m}-×-{n}- и -{m}-×-{n}-, респективно. Услов резонанције (максимално појачање) који треба задовољи прогресивни светлосни талас је дат изразом "-{mL=λ}-", где су "-{λ}-" — таласна дужина, "-{L}-" - дужина резонантне шупљине и "-{m}-" — цео број. На пример, ако је В-Д грешка таласног фронта 0.0001мм, В-Д грешка за таласну дужину 0.0005мм (0.5 микрона, или 500 нанометара) је λ/5, док је за таласну дужину од 0.0006мм грешка λ/6. Фотопска функција се означава са V(λ), а скотопска са V'(λ). Талас има карактеристике осцилаторног кретања, дефинисаног с дужином λ -{m}-, периодом -{T}- -{s}- и с таласном брзином "-{c}-" = λ-{/T m/s}-. На пример, (λ"x".M) N је бета-редекс за изражавање замене N за x in M; ако "x" није слободно у  M, λ"x".M "x" је ета-редекс. λ представља таласну дужину (о-опажену, е-емитовану) "f" фреквенцију (о-опажену, е-емитовану)

λ"f" = "c где је c" брзина светлости

Доплеров ефекат црвеног помака је у случају када је "z">0. Таласну дужину максималног интензитета зрачења даје нам и Винов закон померања максимума:

formula_14

Где је formula_15 Винова константа померања и износи formula_16. Водоравна скала се такође представља и линеарно, као 1/(λ/D)ƒ=1/λF кад, за таласну дужину λ у милиметрима, представља број линија по милиметру (ƒ је жижна даљина, а F фокални рацио оптичког отвора). Са d=100мм, пуни коефицијент, једнак В-Д грешки таласног фронта у Гаусовом фокусу, је S=0,003125мм, или 5,68λ за таласну дужину λ=0.00055мм. ако је почетни период λ, таласне дужине синусоида су λ, λ/2, λ/3, итд. Њихове одговарајуће својствене вредности λ чине "спектар" -{Spec(Δ)}- простора "M". ЦД спектар непознатог протеина = -{fS(λ) + fS(λ) + fS(λ)}-, где су -{S(λ), S(λ)}-, и -{S(λ)}- изведене из основног спектра поли-Л-лизина. Тело са температуром Т зрачи електромагнетном енергијом. "x"  даје  λ"y".λ"x". "x", добијамо λ"y".λ"y". Допринос амплитуде А се обично пише у облику А=exp[ikL]="e", који даје амплитуду таласа тачки P сагласно дужини пута таласа до те тачке ("е"=2,71828 је основа природног логаритма, i је имагинарни број, k=2п/λ је периодни број таласа (за таласну дужину λ у мм, изражава број таласних циклуса по милиметру у радијанима), где је λ таласна дужина, и L је разлика у дужини пута у односу на дужину за коју талас има исту фазу, тј. За таласну дужину највише фотопске осетљивости λ=0,55μm, то представља 11,4λ В-Д грешку таласног фронта дефокуса (сразмерно веће за љубичасту, и мање за црвену светлост) при отвору зенице од 5мм, и 1,86λ при отвору од 2мм. На пример, алфа-конверзија  λ"x".λ"x". У случају Јупитера, који се у телескопу лако види као приближно кружна површина просечног пречника од око 40 лучних секунди, размак кохерентности је, за просечну таласну дужину λ=0.0006мм, свега 3.1мм. "x", али не даје λ"y".λ"x"."y". Користећи апликативни ред, израз KIΩ = (λ"x".λ"y". , (λ"x". Посебно, ако је "-{A}-" дијагонализабилна и "-{B" = diag( λ, λ, ... λ )}- њој слична дијагонална матрица, тада су сви степени матрице -{"A}-" дати једноставном формулом
Овај резултат се користи при решавању линеарног дискретног динамичког система -{x( "t" + 1 ) = "A" x("t")}-, чије је решење -{x("t") = "A" x(0)}-. На пример, ако заменимо "x" са "y" у λ"x".λ"y". Записује се као [a, b, c] и по дефиницији је:

Нека су дате матрице "-{А}-" и "-{B}-" величине -{m}-×-{n}- и -{m}-×-{n}-, респективно. Услов резонанције (максимално појачање) који треба задовољи прогресивни светлосни талас је дат изразом "-{mL=λ}-", где су "-{λ}-" — таласна дужина, "-{L}-" - дужина резонантне шупљине и "-{m}-" — цео број.