Која од наведених рељефних узвишења су делови Великих разводних планина (горја)?
Апалачке планине (горје) Кантабријске планине (горје) Аустралијски Алпи Верхојанске планине (горје)
A B C D
По постанку и грађи острва су део суседног динарског копна (непотопљени делови рељефних узвишења). Апалачке планине раздвајају источну обалу од Великих језера и пашњаака Средњег запада. Апалачке планине

Апалачке планине или Апалачи () су планински ланац у источном делу Северне Америке. Бројне реке извиру у побрђу великих разводних планина, као што су, Фицрој, Дарлинг, Марумбиџи и Мареј. Апалачке планине су благих падина и заобљених врхова. Био је члан ШД Партизан Горје из Горја. У северним подгоринама Великих разводних планина развијено је виноградарство (11. у свету по засаду винове лозе). Средњоаустралијска низија

Средњоаустралијска низија () је простор између Западноаустралијске висоравни на западу и Великих разводних планина на истоку. Планине на истоку су ниже (Лужичко горје). Басен је смештен између Великог артешког басена на северу и западу и Великих разводних планина на истоку и југу. Од узвишења: Планина (са врхом Совљак, н.в. Северно од града издиже се најјужније горје планине Шварцвалд. На североисточном рубу Мезете пружа се Иберско горје, грађено од кредних и јурских наслага, а између Иберског горја, Пиринеја и Кантабријског горја депресија реке Ебро (Храгонска котлина). Северно од насеља издиже се горје Јуруклук, претходница планине Плачковице. Северно од насеља издиже се горје Јуруклук, претходница планине Плачковице. Највиши су делови "Жумберачка гора" и "Самоборско горје" на југозападу и гранични делови "Медведнице" на северу. Преддинарско горје у околини града Бања Лука

Преддинарско горје у околини града Бања Лука чини неколико увезаних горја у околини самог града Бања Лука. Планински делови терена су ненастањени (Сврљишке планине, Сува планина и Влашка планина) и на њима је све мање сточара који напасају стада. Докази указују на то да безбројне тоне песка, од којих је острво настало, потиче са Великих разводних планина, планинског ланца који се простире дуж читаве обале Аустралије. За Северну Америку карактеристично је меридијанско пружање великих рељефних целина. Планинском земљишту Гледићких планина на подручју Града Крагујевца припадају узвишења од Доње Сабанте, Баљковца, Грошнице и Голочела до Великих Пчелица и Дулена. Громадне планине су старије и ниже од веначних планина, а млађе су од најстаријих планина. „острвских") планина и горја, које је деле на мање целине. Од природе распрострањен је на југоистоку Канаде, североистоку и средњем западу САД: јужни Онтарио и Апалачке планине. Западни делови обухватају фјордове, глечере и планине, највећи врх је планина Кебнекајсе () (2.111м) у Шведској. По постанку и грађи острва су део суседног динарског копна (непотопљени делови рељефних узвишења). Бројне реке извиру у побрђу великих разводних планина, као што су, Фицрој, Дарлинг, Марумбиџи и Мареј. Био је члан ШД Партизан Горје из Горја. Кантабријске планине у Шпанији су једино познато природно станиште врсте. У северним подгоринама Великих разводних планина развијено је виноградарство (11. у свету по засаду винове лозе). Средњоаустралијска низија

Средњоаустралијска низија () је простор између Западноаустралијске висоравни на западу и Великих разводних планина на истоку. Планине на истоку су ниже (Лужичко горје). Са севера висораван ограничавају Кантабријске, а на истоку Иберијске планине. Басен је смештен између Великог артешког басена на северу и западу и Великих разводних планина на истоку и југу. Од узвишења: Планина (са врхом Совљак, н.в. Северно од града издиже се најјужније горје планине Шварцвалд. На североисточном рубу Мезете пружа се Иберско горје, грађено од кредних и јурских наслага, а између Иберског горја, Пиринеја и Кантабријског горја депресија реке Ебро (Храгонска котлина). Северно од насеља издиже се горје Јуруклук, претходница планине Плачковице. Северно од насеља издиже се горје Јуруклук, претходница планине Плачковице. Највиши су делови "Жумберачка гора" и "Самоборско горје" на југозападу и гранични делови "Медведнице" на северу. Преддинарско горје у околини града Бања Лука

Преддинарско горје у околини града Бања Лука чини неколико увезаних горја у околини самог града Бања Лука. Планински делови терена су ненастањени (Сврљишке планине, Сува планина и Влашка планина) и на њима је све мање сточара који напасају стада. Докази указују на то да безбројне тоне песка, од којих је острво настало, потиче са Великих разводних планина, планинског ланца који се простире дуж читаве обале Аустралије. За Северну Америку карактеристично је меридијанско пружање великих рељефних целина. Планинском земљишту Гледићких планина на подручју Града Крагујевца припадају узвишења од Доње Сабанте, Баљковца, Грошнице и Голочела до Великих Пчелица и Дулена. Громадне планине су старије и ниже од веначних планина, а млађе су од најстаријих планина. „острвских") планина и горја, које је деле на мање целине. Западни делови обухватају фјордове, глечере и планине, највећи врх је планина Кебнекајсе () (2.111м) у Шведској. Нижи делови планине су под храстовим жбуњем и шумом, а виши делови планине су под пашњацима (суватима). Планине Највеће планине у овој нахији су: Сињавина, најпространија планина у Црној Гори, која се протеже од Дурмитора до извора Таре. По постанку и грађи острва су део суседног динарског копна (непотопљени делови рељефних узвишења). Бројне реке извиру у побрђу великих разводних планина, као што су, Фицрој, Дарлинг, Марумбиџи и Мареј. У северним подгоринама Великих разводних планина развијено је виноградарство (11. у свету по засаду винове лозе). Средњоаустралијска низија

Средњоаустралијска низија () је простор између Западноаустралијске висоравни на западу и Великих разводних планина на истоку. Басен је смештен између Великог артешког басена на северу и западу и Великих разводних планина на истоку и југу. Од узвишења: Планина (са врхом Совљак, н.в. Докази указују на то да безбројне тоне песка, од којих је острво настало, потиче са Великих разводних планина, планинског ланца који се простире дуж читаве обале Аустралије. За Северну Америку карактеристично је меридијанско пружање великих рељефних целина. Планинском земљишту Гледићких планина на подручју Града Крагујевца припадају узвишења од Доње Сабанте, Баљковца, Грошнице и Голочела до Великих Пчелица и Дулена. „острвских") планина и горја, које је деле на мање целине. Највиша планина на подручју општине у оквиру овог горја је Доначка гора. Земљиште које је формирало подлогу садашњег Великог коралног гребена је била приобалска равница формирана од еродираних седимената Великих разводних планина са неким већим брдима (већина којих су и сама остаци старијих гребена или, у ређим случајевима, вулкана). хоризонталним убирањем, као део суседног динарског копна, а свој данашњи изглед обала је добила након последњег леденог доба, када су потапањем удолина између рељефних узвишења настали морски канали, док су непотопљена рељефна узвишења између њих постала острва. У том разноликом крају сусрећу се одлике трију географских подручја: Алпи, Панонске низине и Динарскога горја. Ретезат планина је позната као "Трансилванијски Алпи" и прва је планина која је проглашена за Национални парк у овој земљи. Делови Љубаша и Ездимирских планина су готово без вегетације. Реке које се спуштају са високих планина (Пиринеја, Бетијских кордиљера, Кастиљанског горја и др.) Налази се на надморској висини од 550 до 700 m.

Највиша тачка је планина Маџура – 888 m. Остала узвишења су планина Маутн Тејлор, Маунт Ејнсли, Црна планина и Муга Муга. Када је Квинсленд прешао у тропске воде пре 24 милиона година, неки корали су расли, али се седиментарни режим брзо развио са ерозијом Великих разводних планина; чиме су креиране речне делте, глибови и турбидити, што су неповољни услови за корални раст. Дуж највећег дела источне Аустралије пруђа се венац Великих разводних планина које доприносе да је приобаље под утицајем велике количине падавина, побрђе умерено влажно, а унутрашњост континента највећим дело семиаридна до аридна. Западни делови марза су високопланинска подручја јужних делова Гегамских планина. Снијежница (планина)

Снијежница Конавоска или " 'дубровачка Снијежница' " је најјужнији горски гребен Динарског горја у Хрватској. Тада су потапањем удолина између рељефних узвишења настали морски канали — Паклени канал између Хвара и архипелага, остали морски пролази, као и бројне увале на острву Свети Клемент. Акумулативна речна острва су речна наносна узвишења изнад морског нивоа акумулирана углавном на делтама великих река. Као пример планина овог типа могу се узети Алпи. По постанку и грађи острва су део суседног динарског копна (непотопљени делови рељефних узвишења). Западно од овог рејона су Верхојанске планине, сјевероисточно је гребен Кулари. Бројне реке извиру у побрђу великих разводних планина, као што су, Фицрој, Дарлинг, Марумбиџи и Мареј. Био је члан ШД Партизан Горје из Горја. У северним подгоринама Великих разводних планина развијено је виноградарство (11. у свету по засаду винове лозе). Средњоаустралијска низија

Средњоаустралијска низија () је простор између Западноаустралијске висоравни на западу и Великих разводних планина на истоку. Планине на истоку су ниже (Лужичко горје). Басен је смештен између Великог артешког басена на северу и западу и Великих разводних планина на истоку и југу. Од узвишења: Планина (са врхом Совљак, н.в. Северно од града издиже се најјужније горје планине Шварцвалд. На североисточном рубу Мезете пружа се Иберско горје, грађено од кредних и јурских наслага, а између Иберског горја, Пиринеја и Кантабријског горја депресија реке Ебро (Храгонска котлина). Северно од насеља издиже се горје Јуруклук, претходница планине Плачковице. Северно од насеља издиже се горје Јуруклук, претходница планине Плачковице. Највиши су делови "Жумберачка гора" и "Самоборско горје" на југозападу и гранични делови "Медведнице" на северу. Преддинарско горје у околини града Бања Лука

Преддинарско горје у околини града Бања Лука чини неколико увезаних горја у околини самог града Бања Лука. Планински делови терена су ненастањени (Сврљишке планине, Сува планина и Влашка планина) и на њима је све мање сточара који напасају стада. Докази указују на то да безбројне тоне песка, од којих је острво настало, потиче са Великих разводних планина, планинског ланца који се простире дуж читаве обале Аустралије. За Северну Америку карактеристично је меридијанско пружање великих рељефних целина. Планинском земљишту Гледићких планина на подручју Града Крагујевца припадају узвишења од Доње Сабанте, Баљковца, Грошнице и Голочела до Великих Пчелица и Дулена. Громадне планине су старије и ниже од веначних планина, а млађе су од најстаријих планина. Рељеф рејона на сјеверу и североистоку обухвата Верхојанске планине, а остатак рејона лежи на Средњојакутској висоравни. „острвских") планина и горја, које је деле на мање целине. Западни делови обухватају фјордове, глечере и планине, највећи врх је планина Кебнекајсе () (2.111м) у Шведској. Нижи делови планине су под храстовим жбуњем и шумом, а виши делови планине су под пашњацима (суватима). Планине Највеће планине у овој нахији су: Сињавина, најпространија планина у Црној Гори, која се протеже од Дурмитора до извора Таре.