Кой византийски владетел признава съществуването на българската държава след поражението на империята при Онгъла?
Константин V Копроним Константин IV Погонат Юстиниан II Ринотмет Никифор I Геник
A B C D
Константин V Копроним

Константин V Копроним (на гръцки "Κωνσταντίνος Ε' Κοπρόνυμος") е византийски император от Исаврийската династия (наричана още Сирийска). В същото време Византия укрепва и при управлението на император Константин V Копроним организира девет похода в периода 754 – 775 г. срещу българската държава. Теодот е син на патриция Михаил Мелисин, който е бил стратег на Анатоликон при Константин V Копроним, и на неизвестна сестра на императрица Евдокия - третата съпруга на император Константин V Копроним. Император Константин V Копроним незабавно отвръща на тези действия. Артавазд

Артавазд е византийски император за кратко през 742 – 743 година, когато въстава срещу зет си Константин V Копроним. Евдокия (съпруга на Константин V)

Евдокия ("Eudokia") е третата съпруга на византийския император Константин V Копроним (упр. Той се срещнал лично с император Константин V Копроним. През 756 година българският владетел Винех губи сражение при пограничната тогава крепост Маркели срещу войските на византийския император Константин V Копроним, за което пише патриарх Никифор. Титлата е втора в империята и запазена за престолонаследника, с което формално почти приравнява българския владетел на византийския василевс и признава легитимността на българската държава. Константин V Копроним познава ситуацията в България и приема, че Телериг е поредният български владетел, който е принуден да напусне престола. Лъв IV наричан още Лъв Хазар е син на император Константин V Копроним от първата му съпруга Чичак – Ирина Хазарска, потомка на хазарски владетел. През 756 г. Константин V Копроним предприема пореден поход срещу България. Евдокия и Константин V Копроним имат пет сина и една дъщеря: Битка при Литосория

Битката при Литосория е едно от стълкновенията по време на походите на византийския император Константин V Копроним срещу българите. Онгъла е основно военно средище на българската държава заради хазарската заплаха от изток. Роден по времето на император Константин V Копроним, той започва своята кариера като императорски нотарий. е хазарска принцеса и византийска императрица (732 – 752), първа съпруга на император Константин V Копроним. Опитът на император Константин IV Погонат през 681 г. да унищожи новите съседи на империята завършва с разгром на византийците в битката при Онгъла. Голяма роля за това играе императрица Ирина, вдовица на Константин V Копроним, а следващите императори – Константин VI и Михаил I са иконопочитатели. Официално иконоборството е признато от духовния клир на събор в 754 г. с поддръжката на император Константин V Копроним. Армията е неизменно свързана със съществуването на българската държава. Михаил Мелисин

Михаил Мелисин () е висш византийски сановник и пълководец от времето на император Константин V Копроним (741 - 775)

Михаил Мелсин е първият представител на фамилията Мелисини, който се среща в историческите извори. Участници в него са България, начело с хан Винех, и Византия, начело с император Константин V Копроним. През лятото на 763 г. Константин V побеждава българския владетел Телец в голямо сражение при "Анхиало" (дн. Битка при Онгъла

Битката при Онгъла се състои през 680 г. край поселищата в Онгъла. Опитът на император Константин IV Погонат през 681 г. да унищожи новите съседи на империята завършва с разгром на византийците в битката при Онгъла. Този остров е районът където се е състояла битката при Онгъла (680) между хан Аспарух и император Константин IV Погонат. Константин IV Погонат

Константин IV (на гръцки (Κωνσταντίνος Δ') е византийски император от 668 г. до смъртта си през 685 година. Муавиях I, който се очертава като управляващ арабската държава след гражданската война, обсажда Константинопол по времето на Константин IV Погонат. По времето на Константин IV Погонат е стратег на тема Анатоликон. След като сключил мир с Константин IV Погонат, Аспарух не тревожи Византия до 686 г., когато Погонат умира от дизентерия. Титлата е втора в империята и запазена за престолонаследника, с което формално почти приравнява българския владетел на византийския василевс и признава легитимността на българската държава. Обезпокоен, василевсът Константин IV Погонат потегля срещу него, но е разгромен. През лятото на 680 г. византийският император Константин IV Погонат (668 – 685 г.) Васил Златарски и Карел Шкорпил, откривателят на Плиска, локализират мястото на битката от 680 г., в която хан Аспарух разгромява византийския император Константин IV Погонат и основава Българската държава на Балканския полуостров. Онгъла е основно военно средище на българската държава заради хазарската заплаха от изток. Не са известни точните причини, поради които отношенията между българите и Византия се влошават, но в състоялата се през 680 г. битка, водената от василевса Константин IV Погонат 40-хилядна византийска армия е разгромена в битката при Онгъла. Юстиниан II

Юстиниан II (на гръцки Ιουστινιανός Β΄) е византийски император в периода 685 – 695 г. и после отново в периода 705 – 711 г. Син е на Константин IV Погонат. Манастирът, според традицията, е основан от император Константин IV Погонат при завръщането му от експедицията в Сицилия (671-672 г.) Това кара византийския император Константин IV Погонат (668 – 685) да предприеме голям поход срещу тях след победата си над арабите. Управлението на Константин IV Погонат съвпада с връхната точка на арабските атаки срещу Византия през 7 век и идването на българите, които основават своя държава около делтата на Дунав. Селевк IV Филопатор

Селевк IV Филопатор () е владетел на империята на Селевкидите (роден 217 пр.н.е. Войските на императора Константин IV достигат до поселищата на прабългарите в Онгъла и започват военни действия срещу Аспаруховите войски. Армията е неизменно свързана със съществуването на българската държава. Битка при Онгъла

Битката при Онгъла се състои през 680 г. край поселищата в Онгъла. Спорно е при кой владетел става промяната. Спорно е при кой владетел става промяната. При установяването на стоково-паричните отношения в България българската държава използва византийски монети, сечени по онова време. Към 681 година император Константин IV Погонат изпраща в Колонея някой си Симеон, който трябва да ликвидира павликянството. Обявено е за ерес на Шестия Вселенски Събор през 680 – 681 г. в Константинопол, ръководен от император Константин IV Погонат. Известно е, че през 705 г. в договореностите между българския владетел и сваления византийски император Юстиниан II е предвиден и брак между Тервел и малолетната дъщеря на Юстиниан II Ринотмет (Носоотрязания) Анастасия, от първата му съпруга Евдокия. Междувременно през 704 година Юстиниан II Ринотмет (гр. Титлата е втора в империята и запазена за престолонаследника, с което формално почти приравнява българския владетел на византийския василевс и признава легитимността на българската държава. През 705 г. Юстиниан II Ринотмет (Носоотрязания) бяга от заточение в Херсон, Кримския полуостров и след много премеждия се озовава при Тервел. Онгъла е основно военно средище на българската държава заради хазарската заплаха от изток. Пръв кан Тервел получава титлата "„кесар“" от византийския император Юстиниан II Ринотмет в израз на благодарност за оказаната помощ при възстановяването му на императорския престол. Сливен влиза в пределите на Първата българска държава около 705 г., като част от заселената със славяни област Загоре, дадена на Тервел според договора му с византийския император Юстиниан II Ринотмет. Районът на Сливен влиза в пределите на Първата българска държава около 705 г. като част от заселената със славяни област Загоре, дадена на Тервел според договора му с византийския император Юстиниан II Ринотмет. Армията е неизменно свързана със съществуването на българската държава. Артско деспотство

Артското деспотство (1358 - 1416) е средновековна държава на Балканите, създадена след поражението на последния владетел на Епирското деспотство - Никифор II Орсини, на река Ахелой от албанските властели. След като сключва десетгодишно примирие с фатимидския владетел Ал Хаким, Василий II се заема със систематично завоюване на периферните области на българската държава. При наследника на Аспарух – Тервел (701 – 718) – страната се разширява на юг от Стара планина, а той получава титлата „кесар“, помагайки на Юстиниан II Ринотмет да си върне константинополския трон. Битка при Онгъла

Битката при Онгъла се състои през 680 г. край поселищата в Онгъла. Спорно е при кой владетел става промяната. Спорно е при кой владетел става промяната. При установяването на стоково-паричните отношения в България българската държава използва византийски монети, сечени по онова време. След 12 век според византийски, български и унгарски извори Влашко е гранична военна област на българската държава. Юстиниан II

Юстиниан II (на гръцки Ιουστινιανός Β΄) е византийски император в периода 685 – 695 г. и после отново в периода 705 – 711 г. Син е на Константин IV Погонат. : Traianus Patricius; на гръцки: Τραϊανός Πατρίκιος, Traianos Patrikios) e византийски историк по времето на император Юстиниан II (упр. Категоричната победа на прабългарите в битката при Онгъла през 680 г. води до подписване на мирен договор, с който Византия де факто признава новосъздадената държава и се принуждава да ѝ плаща данък. Александър II Забинас

Александър II Забинас, е владетел на Сирия от династията на Селевкидите, всъщност самозванец появил се след поражението и смъртта на Антиох VII Сидет. Тази победа е утвърдена през юни при друго сражение при Джедаа, след което ФРОЛИНАТ признава поражението си и бяга на север. По свидетелство на византийски и западни хронисти, при император Юстиниан I (527 – 565) нахлуванията на българите през р. Дунав стават почти всяка година паралелно със славянски нападения в пределите на империята. Наследява го синът му Тервел, който установява преки политически отношения с византийската власт, като на няколко пъти помага на сваления император Юстиниан II Ринотмет (Носоотрязания) да си възвърне престола. След смъртта на император Юстиниан I той става "patricius" и след това служи при новия император Юстин II. Никифор I Геник

Никифор I Геник () (760 – 26 юли 811), в по-редки случаи Никифор I Логотет, е византийски император управлявал от 31 октомври 802 г. до смъртта си на 26 юли 811 година. Всички византийски хроники представят властването на Никифор Геник в негативна светлина. Ставракий е син император Никифор I Геник. Така става вторият римски император (след Деций) и първият византийски император загинал в битка с външни врагове (вторият е Никифор I Геник). Титлата е втора в империята и запазена за престолонаследника, с което формално почти приравнява българския владетел на византийския василевс и признава легитимността на българската държава. Сектата намира много последователи по времето на Никифор I Геник, но след това, при Михаил I Рангаве, влиянието ѝ е ограничено чрез много тежки закони. През 811 г. император Никифор I Геник тръгва на голям поход срещу България. Според по-късните му жития, той е военачалник на император Никифор I Геник. Никифор I Константинополски

Никифор I (гръцки:Νικηφόρος) е византийски духовник, патриарх на Константинопол от 806 до 815. Артско деспотство

Артското деспотство (1358 - 1416) е средновековна държава на Балканите, създадена след поражението на последния владетел на Епирското деспотство - Никифор II Орсини, на река Ахелой от албанските властели. Онгъла е основно военно средище на българската държава заради хазарската заплаха от изток. След разгрома и гибелта на византийския император Никифор I Геник в битката при Върбишкия проход тези крепости започват да падат една по една в ръцете на българите. Михаил Рангаве се жени за Прокопия, дъщерята на император Никифор I Геник и получава дворцовата длъжност куропалат. Арабска династия

Арабската или още и Никифоровата династия е византийска краткотрайно управлявала империята династия, която носи името си от това на Никифор I Геник, както и отразява неговия произход. В теснините на обраслия с гори Върбишки проход на 26.07.811 г. става и решителната битка между византийските войски, водени от самия император Никифор I Геник, и българския владетел кан Крум. През 802 г. императрица Ирина е детронирана от трона от Никифор I Геник и е изпратена на заточение. Хан Крум, който е владетел от 802/3 до 814 година, увеличава териториите на държавата на север, запад и юг, като дори убива византийския император Никифор I Геник през 811 година. През 807 г. византийският император Никифор I Геник започва поход срещу България с цел да я покори. Армията е неизменно свързана със съществуването на българската държава. Никифор I Комнин

Никифо̀р I Ко̀мнин Ду̀ка (на византийски гръцки: "Νικηφόρος Α΄ Κομνηνός Δούκας"), роден ок. Източноримският император Анастасий I признава Теодорик за владетел на Италия. Битка при Онгъла

Битката при Онгъла се състои през 680 г. край поселищата в Онгъла. Спорно е при кой владетел става промяната. Спорно е при кой владетел става промяната. При установяването на стоково-паричните отношения в България българската държава използва византийски монети, сечени по онова време.