Нови молекули РНК се синтезират в клетката чрез процеса:
транслация спирализация транскрипция репликация
A B C D
В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Всички клетки притежават ДНК, наследствена информация от гени, и РНК, необходима да се синтезират белтъци, като ензимите, основната организация на клетката. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Лесно навлиза в клетката и реагира с ДНК и РНК, чрез интеркалиране. Прокариотните мРНК направо си се синтезират във годен за транслация вид. Когато вирусът заразява клетката, той инжектира в нея освен РНК също така и няколко молекули ензим, наречен обратна транскриптаза, който изгражда молекула ДНК от РНК. Холинът, получен от действието на АХЕ, се рециклира като се транспортира чрез цитоза обратно в нервните окончания, а там се използва, за да се синтезират нови молекули ацетилхолин. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Една от главните функции на РНК е копирането на генетична информация от ДНК (чрез транскрипция) и превеждането ѝ в белтъци (чрез транслация). Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. В биологията с термина транскрипция се означава процес на презаписване на молекули на ДНК в молекули на РНК с помощта на ензима РНК-полимераза (или полимераза на РНК). Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. Самата рибозомна РНК се синтезира в ядърцето от РНК-полимераза I. Представлява около 80% от тоталното количество РНК в клетката. Тази РНК е информационното РНК (иРНК), което може свободно да мигрира в клетката. Те засягат всички видове РНК молекули. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. Транслация се представя чрез
където и . Там се извършва цикълът на Калвин и се синтезират РНК, ДНК, липиди и белтъци. Всички видове РНК се синтезират в ядрото и се транспортират в цитозола, където изпълняват биологичните си функции. Транспортна РНК

Транспортната рибонуклеинова киселина ("транспортна РНК, тРНК") представлява адапторна молекула преносител на аминокиселини до информационната РНК в цитоплазмата на клетката. ДНК-зависими РНК полимерази включват ензимите на транскрипцията на ДНК и праймазите, които синтезират РНК зародишите, необходими за репликацията. Тя съставлява около 18% от общото количество на РНК в клетката. При процеса на пъпкуване клетката не се разрушава. Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Всички клетки притежават ДНК, наследствена информация от гени, и РНК, необходима да се синтезират белтъци, като ензимите, основната организация на клетката. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Лесно навлиза в клетката и реагира с ДНК и РНК, чрез интеркалиране. Когато вирусът заразява клетката, той инжектира в нея освен РНК също така и няколко молекули ензим, наречен обратна транскриптаза, който изгражда молекула ДНК от РНК. Холинът, получен от действието на АХЕ, се рециклира като се транспортира чрез цитоза обратно в нервните окончания, а там се използва, за да се синтезират нови молекули ацетилхолин. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. В биологията с термина транскрипция се означава процес на презаписване на молекули на ДНК в молекули на РНК с помощта на ензима РНК-полимераза (или полимераза на РНК). Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. Самата рибозомна РНК се синтезира в ядърцето от РНК-полимераза I. Представлява около 80% от тоталното количество РНК в клетката. Тази РНК е информационното РНК (иРНК), което може свободно да мигрира в клетката. Те засягат всички видове РНК молекули. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. Там се извършва цикълът на Калвин и се синтезират РНК, ДНК, липиди и белтъци. Всички видове РНК се синтезират в ядрото и се транспортират в цитозола, където изпълняват биологичните си функции. Транспортна РНК

Транспортната рибонуклеинова киселина ("транспортна РНК, тРНК") представлява адапторна молекула преносител на аминокиселини до информационната РНК в цитоплазмата на клетката. ДНК-зависими РНК полимерази включват ензимите на транскрипцията на ДНК и праймазите, които синтезират РНК зародишите, необходими за репликацията. Тя съставлява около 18% от общото количество на РНК в клетката. При процеса на пъпкуване клетката не се разрушава. Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката. Биосинтезата на РНК се извършва през целия живот на клетката без клетъчното делене. Молекулната систематика се основава на различни еволюционно-консервативни молекули, като РНК и ДНК. Хипотезите включват авторепликиращи се молекули РНК и агрегиране на прости клетки в по-сложни комплекси. В биологията с термина транскрипция се означава процес на презаписване на молекули на ДНК в молекули на РНК с помощта на ензима РНК-полимераза (или полимераза на РНК). В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Използва се като субстрат при синтеза на РНК при процеса на транскрипция. Транскрипция (биология)

Транскрипция в генетиката е процесът, при който една ДНК-последователност се копира чрез ензимa РНК-полимераза образувайки комплементарна РНК. Всички клетки притежават ДНК, наследствена информация от гени, и РНК, необходима да се синтезират белтъци, като ензимите, основната организация на клетката. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Лесно навлиза в клетката и реагира с ДНК и РНК, чрез интеркалиране. Когато вирусът заразява клетката, той инжектира в нея освен РНК също така и няколко молекули ензим, наречен обратна транскриптаза, който изгражда молекула ДНК от РНК. Холинът, получен от действието на АХЕ, се рециклира като се транспортира чрез цитоза обратно в нервните окончания, а там се използва, за да се синтезират нови молекули ацетилхолин. Кодът се разчита чрез копиране на участъци от ДНК в подобната нуклеинова киселина РНК при процес, наричан транскрипция. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. Самата рибозомна РНК се синтезира в ядърцето от РНК-полимераза I. Представлява около 80% от тоталното количество РНК в клетката. Носител е на Нобелова награда за химия от 2006 г. за изследванията си върху процеса, чрез който генетичната информация се копира от ДНК към РНК или „молекулярната основа на еукариотната транскрипция“. Тази РНК е информационното РНК (иРНК), което може свободно да мигрира в клетката. Една от главните функции на РНК е копирането на генетична информация от ДНК (чрез транскрипция) и превеждането ѝ в белтъци (чрез транслация). Те засягат всички видове РНК молекули. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. Там се извършва цикълът на Калвин и се синтезират РНК, ДНК, липиди и белтъци. Всички видове РНК се синтезират в ядрото и се транспортират в цитозола, където изпълняват биологичните си функции. Транспортна РНК

Транспортната рибонуклеинова киселина ("транспортна РНК, тРНК") представлява адапторна молекула преносител на аминокиселини до информационната РНК в цитоплазмата на клетката. ДНК-зависими РНК полимерази включват ензимите на транскрипцията на ДНК и праймазите, които синтезират РНК зародишите, необходими за репликацията. Тя съставлява около 18% от общото количество на РНК в клетката. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. Преди клетките да се разделят хромозомите се удвояват чрез процеса на репликация. Всички клетки притежават ДНК, наследствена информация от гени, и РНК, необходима да се синтезират белтъци, като ензимите, основната организация на клетката. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Лесно навлиза в клетката и реагира с ДНК и РНК, чрез интеркалиране. Когато вирусът заразява клетката, той инжектира в нея освен РНК също така и няколко молекули ензим, наречен обратна транскриптаза, който изгражда молекула ДНК от РНК. Холинът, получен от действието на АХЕ, се рециклира като се транспортира чрез цитоза обратно в нервните окончания, а там се използва, за да се синтезират нови молекули ацетилхолин. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. В биологията с термина транскрипция се означава процес на презаписване на молекули на ДНК в молекули на РНК с помощта на ензима РНК-полимераза (или полимераза на РНК). Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. Самата рибозомна РНК се синтезира в ядърцето от РНК-полимераза I. Представлява около 80% от тоталното количество РНК в клетката. Тази РНК е информационното РНК (иРНК), което може свободно да мигрира в клетката. Те са напълно идентични помежду си и са резултат от удвояването на ДНК чрез процеса репликация. Те засягат всички видове РНК молекули. Репликация на ДНК

Репликация на ДНК се нарича удвояване на молекулите на ДНК (при някои вируси на РНК) при участието на специфични ензими и белтъци. Там се извършва цикълът на Калвин и се синтезират РНК, ДНК, липиди и белтъци. Всички видове РНК се синтезират в ядрото и се транспортират в цитозола, където изпълняват биологичните си функции. Транспортна РНК

Транспортната рибонуклеинова киселина ("транспортна РНК, тРНК") представлява адапторна молекула преносител на аминокиселини до информационната РНК в цитоплазмата на клетката. ДНК-зависими РНК полимерази включват ензимите на транскрипцията на ДНК и праймазите, които синтезират РНК зародишите, необходими за репликацията. Тя съставлява около 18% от общото количество на РНК в клетката. При процеса на пъпкуване клетката не се разрушава. Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката.