„Как изглеждам в очите на другите?” е един от въпросите, които изграждат:
положителния Аз-образ емоционалния Аз-образ идеалния Аз-образ реалния Аз-образ
A B C D
Така се получават съответно: идеален личен Аз-образ (какъв иска да бъде индивидът), реален личен Аз-образ (какъв е индивидът според собствените си представи), идеален социален Аз-образ (как индивидът би искал да бъде възприеман от околните) и реален социален Аз-образ (представите на индивида за начина, по който другите го възприемат). Това, че привидно изглеждам добре, не значи че мога да давам съвети как другите да се чувстват добре. Огледалният Аз-образ също е наш, но е построен от това, което казват другите за нас. Самият Аз съществува в пространството на тялото и затова този образ става част от цялостния Аз-образ. Физическият Аз-образ е изграден от телесния Аз-образ, схемата на тялото и знанията за външността, действията, възможностите и притежанията на Аз-а. Интериоризирането на знанието, което другите имат за даден човек, започва да изгражда неговия Аз-образ. Друга характеристика е свързана с усещането за несъответствия между Аз-а, в очите на другите, и собственото самосъзнание. Това е един от въпросите, на които ще отговоря. На основата на отношението с другите, Аз-ът се превръща в „знаещ-за-себе-си-Аз“ от „знаен-от-другите-Аз“, в „Аз-за-себе-си“ от „Аз-за-другия“. Идеално Аз

В психоанализата терминът идеален Аз е "образ на перфектната същност към която аз-а се стреми". Как личната драма, колкото и малка да е тя в очите на другите, се превръща в епицентър на едно съществуване, което в един момент се обезсмисля поради липсата на чисто материална обоснованост. Идеалният Аз-образ е това, което искаме да сме. Този тип превъзходство е описано от един шизоиден младеж: "„Ако аз съм по-добър от другите, ако съм над тях, то аз не се нуждая от тях. Той сякаш се оглежда в очите на другите. Един от въпросите, които Мур задава, е защо 12-годишни индонезийци работят за компанията. Индивидът може да разграничи собствения си Аз като три отделни конструкта – „Аз-за-другите“, „Аз-за-пред-другите“ и „Аз-за-себе-си“ (или още интимен Аз). Реалният Аз-образ е това, което мислим и казваме, че сме. Един от другите войници – Мак намира мъртвото момиче и вижда как Сидни бяга към реката. Най-старият монах Алинардо им съобщава как да влязят в библиотеката-лабиринт – пъхаш пръсти в очите на един череп от олтара към костницата. Те потискат експресивните фемининни модели на поведение и отношение с околните и затвърждават един положителен за тях, хетеросексуален аз-образ. Според Бърн в човешкото съзнание съществуват три Аз-образ структури – „Аз-родител“ или просто „Родител“ (Р), „Аз-дете“ или просто Дете (Д) и Аз-възрастен или просто Възрастен (В). Това са всъщност Симба, Нала и животните, които пеят „"Как искам цар да съм аз"“. Няма ги и дразнителите – другите играчи, които постоянно ви дават съвети как трябва да играете и как не. Когато репортерът го интервюира, президентът дава отговор само на въпросите, които реши, а другите просто ги прескача. Постепенно се изграждат жилищните и другите обществени сгради. Така се получават съответно: идеален личен Аз-образ (какъв иска да бъде индивидът), реален личен Аз-образ (какъв е индивидът според собствените си представи), идеален социален Аз-образ (как индивидът би искал да бъде възприеман от околните) и реален социален Аз-образ (представите на индивида за начина, по който другите го възприемат). Това, че привидно изглеждам добре, не значи че мога да давам съвети как другите да се чувстват добре. Огледалният Аз-образ също е наш, но е построен от това, което казват другите за нас. Самият Аз съществува в пространството на тялото и затова този образ става част от цялостния Аз-образ. Физическият Аз-образ е изграден от телесния Аз-образ, схемата на тялото и знанията за външността, действията, възможностите и притежанията на Аз-а. Интериоризирането на знанието, което другите имат за даден човек, започва да изгражда неговия Аз-образ. Друга характеристика е свързана с усещането за несъответствия между Аз-а, в очите на другите, и собственото самосъзнание. Това е един от въпросите, на които ще отговоря. На основата на отношението с другите, Аз-ът се превръща в „знаещ-за-себе-си-Аз“ от „знаен-от-другите-Аз“, в „Аз-за-себе-си“ от „Аз-за-другия“. Идеално Аз

В психоанализата терминът идеален Аз е "образ на перфектната същност към която аз-а се стреми". Как личната драма, колкото и малка да е тя в очите на другите, се превръща в епицентър на едно съществуване, което в един момент се обезсмисля поради липсата на чисто материална обоснованост. Идеалният Аз-образ е това, което искаме да сме. Този тип превъзходство е описано от един шизоиден младеж: "„Ако аз съм по-добър от другите, ако съм над тях, то аз не се нуждая от тях. Той сякаш се оглежда в очите на другите. Един от въпросите, които Мур задава, е защо 12-годишни индонезийци работят за компанията. Индивидът може да разграничи собствения си Аз като три отделни конструкта – „Аз-за-другите“, „Аз-за-пред-другите“ и „Аз-за-себе-си“ (или още интимен Аз). Реалният Аз-образ е това, което мислим и казваме, че сме. Един от другите войници – Мак намира мъртвото момиче и вижда как Сидни бяга към реката. Най-старият монах Алинардо им съобщава как да влязят в библиотеката-лабиринт – пъхаш пръсти в очите на един череп от олтара към костницата. Те потискат експресивните фемининни модели на поведение и отношение с околните и затвърждават един положителен за тях, хетеросексуален аз-образ. Според Бърн в човешкото съзнание съществуват три Аз-образ структури – „Аз-родител“ или просто „Родител“ (Р), „Аз-дете“ или просто Дете (Д) и Аз-възрастен или просто Възрастен (В). Това са всъщност Симба, Нала и животните, които пеят „"Как искам цар да съм аз"“. Няма ги и дразнителите – другите играчи, които постоянно ви дават съвети как трябва да играете и как не. Когато репортерът го интервюира, президентът дава отговор само на въпросите, които реши, а другите просто ги прескача. Постепенно се изграждат жилищните и другите обществени сгради. Така се получават съответно: идеален личен Аз-образ (какъв иска да бъде индивидът), реален личен Аз-образ (какъв е индивидът според собствените си представи), идеален социален Аз-образ (как индивидът би искал да бъде възприеман от околните) и реален социален Аз-образ (представите на индивида за начина, по който другите го възприемат). Това, че привидно изглеждам добре, не значи че мога да давам съвети как другите да се чувстват добре. Огледалният Аз-образ също е наш, но е построен от това, което казват другите за нас. Самият Аз съществува в пространството на тялото и затова този образ става част от цялостния Аз-образ. Физическият Аз-образ е изграден от телесния Аз-образ, схемата на тялото и знанията за външността, действията, възможностите и притежанията на Аз-а. Интериоризирането на знанието, което другите имат за даден човек, започва да изгражда неговия Аз-образ. Друга характеристика е свързана с усещането за несъответствия между Аз-а, в очите на другите, и собственото самосъзнание. Това е един от въпросите, на които ще отговоря. На основата на отношението с другите, Аз-ът се превръща в „знаещ-за-себе-си-Аз“ от „знаен-от-другите-Аз“, в „Аз-за-себе-си“ от „Аз-за-другия“. Идеално Аз

В психоанализата терминът идеален Аз е "образ на перфектната същност към която аз-а се стреми". Как личната драма, колкото и малка да е тя в очите на другите, се превръща в епицентър на едно съществуване, което в един момент се обезсмисля поради липсата на чисто материална обоснованост. В идеалния случай стопът му трябва да бъде малко по-високо от средната линия на очите. Идеалният Аз-образ е това, което искаме да сме. Този тип превъзходство е описано от един шизоиден младеж: "„Ако аз съм по-добър от другите, ако съм над тях, то аз не се нуждая от тях. Той сякаш се оглежда в очите на другите. Един от въпросите, които Мур задава, е защо 12-годишни индонезийци работят за компанията. Индивидът може да разграничи собствения си Аз като три отделни конструкта – „Аз-за-другите“, „Аз-за-пред-другите“ и „Аз-за-себе-си“ (или още интимен Аз). Реалният Аз-образ е това, което мислим и казваме, че сме. Един от другите войници – Мак намира мъртвото момиче и вижда как Сидни бяга към реката. Най-старият монах Алинардо им съобщава как да влязят в библиотеката-лабиринт – пъхаш пръсти в очите на един череп от олтара към костницата. Скоро Андре се влюбва в идеалния образ на братовчедка си, по чисто платоничен и въпреки това страстен начин. Те потискат експресивните фемининни модели на поведение и отношение с околните и затвърждават един положителен за тях, хетеросексуален аз-образ. Според Бърн в човешкото съзнание съществуват три Аз-образ структури – „Аз-родител“ или просто „Родител“ (Р), „Аз-дете“ или просто Дете (Д) и Аз-възрастен или просто Възрастен (В). Това са всъщност Симба, Нала и животните, които пеят „"Как искам цар да съм аз"“. Няма ги и дразнителите – другите играчи, които постоянно ви дават съвети как трябва да играете и как не. Така се получават съответно: идеален личен Аз-образ (какъв иска да бъде индивидът), реален личен Аз-образ (какъв е индивидът според собствените си представи), идеален социален Аз-образ (как индивидът би искал да бъде възприеман от околните) и реален социален Аз-образ (представите на индивида за начина, по който другите го възприемат). Това, че привидно изглеждам добре, не значи че мога да давам съвети как другите да се чувстват добре. Огледалният Аз-образ също е наш, но е построен от това, което казват другите за нас. Самият Аз съществува в пространството на тялото и затова този образ става част от цялостния Аз-образ. Физическият Аз-образ е изграден от телесния Аз-образ, схемата на тялото и знанията за външността, действията, възможностите и притежанията на Аз-а. Интериоризирането на знанието, което другите имат за даден човек, започва да изгражда неговия Аз-образ. Друга характеристика е свързана с усещането за несъответствия между Аз-а, в очите на другите, и собственото самосъзнание. Това е един от въпросите, на които ще отговоря. На основата на отношението с другите, Аз-ът се превръща в „знаещ-за-себе-си-Аз“ от „знаен-от-другите-Аз“, в „Аз-за-себе-си“ от „Аз-за-другия“. Идеално Аз

В психоанализата терминът идеален Аз е "образ на перфектната същност към която аз-а се стреми". Впоследствие Пфендер разграничава тотална самост (психическият субект е различен от реалния Аз). Как личната драма, колкото и малка да е тя в очите на другите, се превръща в епицентър на едно съществуване, което в един момент се обезсмисля поради липсата на чисто материална обоснованост. Идеалният Аз-образ е това, което искаме да сме. Така, за да види отново реалния образ, авторът трябва да ползва огледало. Този тип превъзходство е описано от един шизоиден младеж: "„Ако аз съм по-добър от другите, ако съм над тях, то аз не се нуждая от тях. Той сякаш се оглежда в очите на другите. Един от въпросите, които Мур задава, е защо 12-годишни индонезийци работят за компанията. Индивидът може да разграничи собствения си Аз като три отделни конструкта – „Аз-за-другите“, „Аз-за-пред-другите“ и „Аз-за-себе-си“ (или още интимен Аз). Реалният Аз-образ е това, което мислим и казваме, че сме. Един от другите войници – Мак намира мъртвото момиче и вижда как Сидни бяга към реката. Най-старият монах Алинардо им съобщава как да влязят в библиотеката-лабиринт – пъхаш пръсти в очите на един череп от олтара към костницата. Те потискат експресивните фемининни модели на поведение и отношение с околните и затвърждават един положителен за тях, хетеросексуален аз-образ. Според Бърн в човешкото съзнание съществуват три Аз-образ структури – „Аз-родител“ или просто „Родител“ (Р), „Аз-дете“ или просто Дете (Д) и Аз-възрастен или просто Възрастен (В). Това са всъщност Симба, Нала и животните, които пеят „"Как искам цар да съм аз"“. Няма ги и дразнителите – другите играчи, които постоянно ви дават съвети как трябва да играете и как не.