Кой от изброените опити демонстрира явлението електромагнитна индукция? 
Наелектризирана ебонитова пръчка, поставена близо до незаредено метално топче, Движението на постоянен магнит в метален пръстен води до протичане на електричен ток. На проводник с ток, поставен в магнитно поле, действа магнитна сила. Проводник, по който тече ток, отклонява стрелката на компас.
A B C D
Подобен източник например използвал Майкъл Фарадей в прочутите си опити, с които открил явлението електромагнитна индукция. След като се наелектризират едноименно (с помощта на генератора на Ван де Грааф, с електростатична машина или с наелектризирана пръчка, обикновно ебонитова) между топките започват да действат сили на отблъскване. Майкъл Фарадей е удостоен като откривател на явлението "електромагнитна индукция" през 1831 г. То е предсказано и от Франческо Зантедеши. Явлението електромагнитна индукция е открито през 1831 година по отделно от англичанина Майкъл Фарадей и американеца Джоузеф Хенри, като Фарадей пръв публикува резултатите от своите експерименти. Зарядът на наелектризирана стъклена пръчка условно е наречен положителен, а този на направена от ебонит – отрицателен. Когато приближим наелектризираната линия до плоскостта, в метала възниква явлението електростатична индукция. На 29 август 1831 г. Майкъл Фарадей постига блестящ успех – той открива явлението електромагнитна индукция, с други думи поява на електрическо поле при промяна на магнитното поле. През средата на стойката минава друга корда със завързано на нея метално топче. Възникващата при явлението електромагнитна сила се използва за противодействие на гравитационната сила. Палките за вибрафон се състоят от накрайник във формата на топче, изработено от каучук и дръжка под формата на дълга тънка пръчка, най-често от ратан. Палките за маримба се състоят от накрайник във формата на топче, изработено от каучук и дръжка под формата на дълга тънка пръчка, най-често от ратан или дърво. Електромагнитна индукция

Електромагнитната индукция e физическо явление, при което в проводник, движещ се в магнитно поле и пресичайки силовите линии (важен частен случай – в контур, обхващащ изменящо се във времето магнитно поле), се индуктира електродвижещо напрежение (е.д.н.). Звукът се произвежда посредством удар върху кожата с палка, представляваща средно дълга пръчка с извит край във формата на буквата „Г“ и накрайник дървено топче. Той се намира близо до географския Южен полюс и е обозначен от нисък стълб с метално кълбо отгоре, обграден от знамената на държавите, подписали Антарктическия договор. Не е ясно на кой от изброените в османските сиджили хамам отговаря този, който по-късно получава името Дебой, тоест "склад". Мастилото достига до метално перо накрая, наречено писец. При по-късните краищата са в хоризонтална права линия и разклоненията са свързани с обща пръчка, поставена водоравно. Росатом провежда ред субкритични подводни ядрени опити близо до Маточкин шар всяка есен от 1998 г. насам. Бомбата е поставена в кола, паркирана близо до парадния маршрут, и съдържа 65 килограма тротил. Явлението е открито през 1911 г. от холандския физик Хейке Камерлинг Онес, кой изследва съпротивлението на чист живак при ниски температури. Те имат ниско метално съдържание (около 0,5% до 2%). Анамска пръчка

Анамската пръчка ("Medauroidea extradentata"), известна още като Виетнамска пръчка, е вид насекомо от семейство Phasmatidae. Близо минута не се знае, кой ще изпълнява дузпата. Колоните достигат до последното от изброените селища около 1 февруари. Индукция

Индукция може да се отнася за: Подобен източник например използвал Майкъл Фарадей в прочутите си опити, с които открил явлението електромагнитна индукция. създават се условия за протичане на електричен ток. Процесът на пренасяне на електричество се нарича протичане на електричен ток. Постоянен магнит

Постоянен магнит е изделие с различна форма, направено от магнитнотвърд материал с висока остатъчна магнитна индукция и съхраняващо намагнитеността си в продължение на дълго време. Този метод използва принципите на електромагнитната индукция, създадена от протичането на високочестотен електричен ток в нагряваните детайли. Разликата между потенциалите на двата електрода води до протичане на електрически ток. Майкъл Фарадей е удостоен като откривател на явлението "електромагнитна индукция" през 1831 г. То е предсказано и от Франческо Зантедеши. Представлява намотка от проводник, която се държи като магнит при протичане на ток през нея, но престава да е магнит, когато токът е спрян. Представлява устройство за съсредоточено преобразуване, разпределение и пренасяне на електромагнитна енергия или информация чрез помощта на електричен ток. В промишлеността хлорът се произвежда от стопилка или разтвор на натриев хлорид, през които се пропуска постоянен електричен ток. Основното изобретение включва преминаване на електричен ток през вана от двуалуминиев триоксид, разтворен в криолит, което води до пудлинговане на алуминий. Провеждат електричен ток. Явлението електромагнитна индукция е открито през 1831 година по отделно от англичанина Майкъл Фарадей и американеца Джоузеф Хенри, като Фарадей пръв публикува резултатите от своите експерименти. Когато приближим наелектризираната линия до плоскостта, в метала възниква явлението електростатична индукция. На 29 август 1831 г. Майкъл Фарадей постига блестящ успех – той открива явлението електромагнитна индукция, с други думи поява на електрическо поле при промяна на магнитното поле. Провеждат топлина и електричен ток. То използвало постоянен магнит, въртян от манивела. Конструкцията на амперметрите с електромеханическо отчитане силата на тока, се основава на взаимодействието между електрическия ток и магнитна система от постоянен магнит или електромагнит. позволява протичане на ток само в едната посока. Постоянно течащият в една посока ток се нарича постоянен ток ("DC – Direct Current"), а когато посоката на протичане на тока се променя периодически, обикновено като синусоидална вълна, той е променлив ток ("AC – Alternating Current"). Стабилизирана чрез въртене магнитна левитация се получава при въртене на постоянен дисков магнит оформен във формата на пумпал над постоянен пръстеновиден магнит. Постоянен ток

Постоянният ток (съкр. Възникващата при явлението електромагнитна сила се използва за противодействие на гравитационната сила. Сигналите са като много слаб електричен ток. Магнитостатично фокусиране може да бъде постигнато чрез постоянен магнит или чрез подаването на електрически ток през намотка, чиято ос съвпада с оста на излъчване. Постоянният магнит е феромагнетик, който поставен временно в магнитно поле е способен да съхранява остатъчната магнитна индукция след изключване на външното магнитно поле. Върху всеки движещ се електрически заряд в магнитно поле действа сила, наричана електромагнитна сила или сила на Лоренц. Подобен източник например използвал Майкъл Фарадей в прочутите си опити, с които открил явлението електромагнитна индукция. Електромагнитна индукция

Електромагнитната индукция e физическо явление, при което в проводник, движещ се в магнитно поле и пресичайки силовите линии (важен частен случай – в контур, обхващащ изменящо се във времето магнитно поле), се индуктира електродвижещо напрежение (е.д.н.). На проводник с ток, разположен в магнитно поле, действа силата на Ампер:
formula_2

На заредена частица, движеща се в магнитно поле, действа силата на Лоренц:
formula_3
Източник на електростатичното взаимодействие е електричният заряд. Оерстед също открил, че не само магнитна стрелка се отклонява от тока, но и че проводник с ток също се отклонява в магнитно поле. Исторически "магнитно поле" се отнася за H, докато formula_2 се нарича магнитна индукция. Индукцията на магнитното поле е една тесла, когато то действа с магнитна сила един нютон (formula_21) върху проводник с дължина един метър (formula_22), по който тече ток един ампер (formula_23):

Магнитната индукция в дадена точка от полето зависи от формата на проводника, по който тече токът, източник на полето. Схематично ефектът на Хол изглежда така: нека проводник е поставен в слабо магнитно поле formula_1 и през него тече електричен ток под действието на интензитет на електрическото поле formula_2. Откритие на Фарадей

През 1831 – 1832 Майкъл Фарадей открива, че вследствие на движението на проводник в магнитно поле в посока, перпендикулярна на силовите линии на магнитното поле, се генерира потенциална разлика между краищата на проводника (виж електромагнитна индукция). На 29 август 1831 г. Майкъл Фарадей постига блестящ успех – той открива явлението електромагнитна индукция, с други думи поява на електрическо поле при промяна на магнитното поле. Основният принцип, на който е основана работата на електромагнитните двигатели, е използването на механичната сила (сила на Лоренц), която въздейства на всеки токоносещ проводник поставен в магнитно поле. Ефект на Хол

Ефект на Хол се нарича явлението на възникване на напречно ориентирано електрично поле (електродвижещо напрежение), (наричано също напрежение на Хол) при поставянето на проводник с протичащ по него постоянен ток в магнитно поле. Ханс Кристиан Оерстед открива, че електрическият ток, който тече по проводник, генерира магнитно поле около него. Възникващата при явлението електромагнитна сила се използва за противодействие на гравитационната сила. При преминаване на електричество през проводник се създава магнитно поле, чиято големина зависи от големината на протичащия през него ток. Правило на Ленц

Правилото на Ленц гласи, че посоката на тока, индуциран в проводник чрез променящо се магнитно поле, е такава, че магнитното поле, създадено от индуцирания ток, се противопоставя на първоначалното променящо магнитно поле. Електростатична индукция

Електростатичната индукция представлява разделяне на зарядите в проводник при наличие на външно електростатично поле. Магнитна индукция

Магнитната индукция е векторна величина, която характеризира магнитното поле във всяка точка от пространството. Около всеки проводник по който протича електрически ток, се създава магнитно поле, изразяващо се чрез концентрични силови линии с център оста на проводника. Така се въвежда физичната величина магнитна индукция или индукция на магнитното поле formula_14, която характеризира магнитното поле във всяка точка на пространството. Електромагнитна енергия е енергията на електромагнитното поле или транспортираната от електрическия ток. Майкъл Фарадей е удостоен като откривател на явлението "електромагнитна индукция" през 1831 г. То е предсказано и от Франческо Зантедеши. Магнитна аномалия

Магнитната аномалия е отклонение на действително съществуващото магнитно поле на Земята от диполното поле. Генерираният ток, чрез електрическата верига с индуктора увеличава неговото магнитно поле. Едно от най-важните открития, свързани с тока, е направено през 1820 година от Ханс Кристиан Оерстед, който наблюдава как протичащ през проводник ток отклонява стрелката на магнитен компас. Докато Оерстед приготвял материалите за експеримента си, той доближил компас до проводник, по който течел ток, и стрелката на компаса посочила към проводника. Подобен източник например използвал Майкъл Фарадей в прочутите си опити, с които открил явлението електромагнитна индукция. Магнитното действие на електрическия ток може да се установи и с помощта на обикновен компас, чиято стрелка се отклонява, ако се постави близо до проводник, по който протича ток. При прав проводник, по който тече ток със сила formula_2, големината на магнитната индукция на разстояние formula_26 e:

където formula_28 е магнитната проницаемост на вакуума. През 1820 г. той наблюдава, че стрелката на компаса се отклонява от магнитния северен полюс, когато наблизо се включва и изключва електрически ток в проводник. Например дълъг проводник, по който тече ток, може да бъде разглеждан като безкрайна права. Един от първите откриватели на връзката между произведеното от човека електричество и магнетизма бил италианецът Романьози, който през 1802 забелязал, че при свързването на проводник към електрическа батерия стрелката на намиращия се наблизо компас се отклонява. Ханс Кристиан Оерстед открива, че електрическият ток, който тече по проводник, генерира магнитно поле около него. Връзката между електричеството и магнетизма била установена чак през 1819 г., когато датският учен Ханс Оерстед открива как постоянен електрически ток отклонява стрелката на стоящ в съседство компас. Топлинното въздействие на тока се характеризира с количеството топлина, отделена в даден проводник, по който тече ток. Майкъл Фарадей е удостоен като откривател на явлението "електромагнитна индукция" през 1831 г. То е предсказано и от Франческо Зантедеши. Той изучава магнитното поле около проводник, по който тече прав ток и формулира понятието електромагнитно поле във физиката. Индукцията на магнитното поле е една тесла, когато то действа с магнитна сила един нютон (formula_21) върху проводник с дължина един метър (formula_22), по който тече ток един ампер (formula_23):

Магнитната индукция в дадена точка от полето зависи от формата на проводника, по който тече токът, източник на полето. Явлението електромагнитна индукция е открито през 1831 година по отделно от англичанина Майкъл Фарадей и американеца Джоузеф Хенри, като Фарадей пръв публикува резултатите от своите експерименти. И най-накрая, Жан Батист Био и Феликс Савар откриват закона на Био-Савар, който предсказва магнитното поле около проводник, по който тече ток. Нормално в проводник, в който не тече ток, електроните да се движат хаотично поради топлинната енергия на околната среда. Силов кабел

Силовият кабел е проводник или съвкупност от електрически проводници, по които тече ток с големи стойности. Оерстед също открил, че не само магнитна стрелка се отклонява от тока, но и че проводник с ток също се отклонява в магнитно поле. На 29 август 1831 г. Майкъл Фарадей постига блестящ успех – той открива явлението електромагнитна индукция, с други думи поява на електрическо поле при промяна на магнитното поле. Магнитното поле се проявява чрез въздействието му върху магнитните моменти на частиците и върху движещи се електрически заредени частици (например проводник, по който тече електрически ток). Тя е в края на една редица от слаби звезди, която напомня стрелката на компас. Електростатична индукция

Електростатичната индукция представлява разделяне на зарядите в проводник при наличие на външно електростатично поле. Токът, който тече във вътрешния проводник, е равен и обратен на този, който тече в екрана (външната част от кабела). Електромагнитна индукция

Електромагнитната индукция e физическо явление, при което в проводник, движещ се в магнитно поле и пресичайки силовите линии (важен частен случай – в контур, обхващащ изменящо се във времето магнитно поле), се индуктира електродвижещо напрежение (е.д.н.).