При взаимодействие на сярна киселина с натриева основа се отделя топлина. Процесът е: 
окислително-редукционен ендотермичен екзотермичен химично разлагане
A B C D
При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. Процесът в никакъв случай не е хидролитичен или окислително-редукционен. Горене

Горене или изгаряне е окислително-редукционен процес, при който се излъчва енергия под формата на топлина и светлина. При това се отделя серен триоксид, който с вода дава сярна киселина. и се отделя чрез разклащане с концентрирана сярна киселина. Процесът представлява реакция между сярна киселина и натриев хлорид, при която се получава натриев сулфат и солна киселина. В сравнение с концентрираната сярна киселина, олеумът има още по-силно дехидратиращо и окислително действие. Осапунването на миристиновата киселина се извършва с помощта на разтворена във вода натриева основа. Например, при взаимодействието на един мол натриева основа с един мол солна киселина се получават един мол натриев хлорид и един мол вода:

Вода се отделя и при неутрализацията при някои оксидни основи. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Идеята идва от взаимодействие на вода с вода, където едната е киселина, а другата – основа

formula_11

киселина + основа formula_12 спрегната основа + спрегната киселина Лесно се разтвря в сярна и солна киселина, като отделя SiO. 2NaO+2CO -> 2NaCO+O – окислително-редукционен процес
(диспропорциониране). Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. Флуороводородът се получава при взаимодействието на сярна киселина с флуорит с висока чистота:

Около 20% от произведения HF е вторичен продукт от производството на торове, при което се отделя хексафлуоросилинова киселина. Серният триоксид се разтваря в сярна киселина с образуването на пиросярна киселина

SO + р.HSO → HSO,

която при разреждане с вода дава сярна киселина

HSO + HO → HSO ≈ 95%. При реагирането на натрий със солна киселина се получава натриев хлорид:
При взаимодействие на натрий със сярна киселина се получава динатриев сулфат:

Съединенията на натрия са широко използвани в практиката. Титриметричният анализ се дели на неутрализационен анализ, утаечен анализ и окислително-редукционен анализ Такива са например формалин, натриева основа, калциев хипохлорид, оцетна киселина и други. Процесът се нарича окислително фосфорилиране. Оксаловата киселина се освобождава лесно след това при реакция със сярна киселина. По-често реакцията се извършва с натриева (NaOH) или калиева основа (KOH):
Продуктите на окислението е натриева или калиева сол на карбоксилната киселина, а продукт на редукцията е алкохол. При разтварянето му във вода се получава натриева основа. Получава се при реакцията на калиев хидроксид и сярна киселина. Разреждането се осъществява чрез добавяне на сярна киселина, в противен случай образувалата се сярна киселина при разреждането с вода е във вид на мъгла във въздуха, а не течност. При това се отделя серен триоксид, който с вода дава сярна киселина. и се отделя чрез разклащане с концентрирана сярна киселина. Процесът представлява реакция между сярна киселина и натриев хлорид, при която се получава натриев сулфат и солна киселина. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. Осапунването на миристиновата киселина се извършва с помощта на разтворена във вода натриева основа. Например, при взаимодействието на един мол натриева основа с един мол солна киселина се получават един мол натриев хлорид и един мол вода:

Вода се отделя и при неутрализацията при някои оксидни основи. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Идеята идва от взаимодействие на вода с вода, където едната е киселина, а другата – основа

formula_11

киселина + основа formula_12 спрегната основа + спрегната киселина Лесно се разтвря в сярна и солна киселина, като отделя SiO. Процесът е обратим и ендотермичен. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. Флуороводородът се получава при взаимодействието на сярна киселина с флуорит с висока чистота:

Около 20% от произведения HF е вторичен продукт от производството на торове, при което се отделя хексафлуоросилинова киселина. Серният триоксид се разтваря в сярна киселина с образуването на пиросярна киселина

SO + р.HSO → HSO,

която при разреждане с вода дава сярна киселина

HSO + HO → HSO ≈ 95%. При реагирането на натрий със солна киселина се получава натриев хлорид:
При взаимодействие на натрий със сярна киселина се получава динатриев сулфат:

Съединенията на натрия са широко използвани в практиката. Такива са например формалин, натриева основа, калциев хипохлорид, оцетна киселина и други. Оксаловата киселина се освобождава лесно след това при реакция със сярна киселина. По-често реакцията се извършва с натриева (NaOH) или калиева основа (KOH):
Продуктите на окислението е натриева или калиева сол на карбоксилната киселина, а продукт на редукцията е алкохол. При разтварянето му във вода се получава натриева основа. Получава се при реакцията на калиев хидроксид и сярна киселина. Разреждането се осъществява чрез добавяне на сярна киселина, в противен случай образувалата се сярна киселина при разреждането с вода е във вид на мъгла във въздуха, а не течност. Процесът се катализира от паладиев метален катализатор върху основа от хетерополна киселина като волфрам-силициева киселина. Сярна киселина

Формулата на сярната киселина е HSO. При високи концентрации на сярна киселина манганът се утаява по-трудно. Процесът протича с поглъщане на топлина, която се нарича сублимационна топлина. Освен това, нафталинът лесно може да се алкилира чрез взаимодействие с алкени или алкохоли, като се използва сярна или фосфорна киселина за катализатор. При това се отделя серен триоксид, който с вода дава сярна киселина. и се отделя чрез разклащане с концентрирана сярна киселина. Олеумът не се разрежда с вода, тъй като процесът е изключително екзотермичен (съпроводен с отделянето на топлина). Процесът представлява реакция между сярна киселина и натриев хлорид, при която се получава натриев сулфат и солна киселина. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. Осапунването на миристиновата киселина се извършва с помощта на разтворена във вода натриева основа. Например, при взаимодействието на един мол натриева основа с един мол солна киселина се получават един мол натриев хлорид и един мол вода:

Вода се отделя и при неутрализацията при някои оксидни основи. HCl (г) + HO (т) → HO (р) + Cl (р) 

Процесът е силно екзотермичен и при него се образува силноконцентрирана солна киселина (20,24%). Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Идеята идва от взаимодействие на вода с вода, където едната е киселина, а другата – основа

formula_11

киселина + основа formula_12 спрегната основа + спрегната киселина Лесно се разтвря в сярна и солна киселина, като отделя SiO. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. Флуороводородът се получава при взаимодействието на сярна киселина с флуорит с висока чистота:

Около 20% от произведения HF е вторичен продукт от производството на торове, при което се отделя хексафлуоросилинова киселина. Серният триоксид се разтваря в сярна киселина с образуването на пиросярна киселина

SO + р.HSO → HSO,

която при разреждане с вода дава сярна киселина

HSO + HO → HSO ≈ 95%. При реагирането на натрий със солна киселина се получава натриев хлорид:
При взаимодействие на натрий със сярна киселина се получава динатриев сулфат:

Съединенията на натрия са широко използвани в практиката. Такива са например формалин, натриева основа, калциев хипохлорид, оцетна киселина и други. Оксаловата киселина се освобождава лесно след това при реакция със сярна киселина. По-често реакцията се извършва с натриева (NaOH) или калиева основа (KOH):
Продуктите на окислението е натриева или калиева сол на карбоксилната киселина, а продукт на редукцията е алкохол. При разтварянето му във вода се получава натриева основа. Получава се при реакцията на калиев хидроксид и сярна киселина. Разреждането се осъществява чрез добавяне на сярна киселина, в противен случай образувалата се сярна киселина при разреждането с вода е във вид на мъгла във въздуха, а не течност. Процесът се катализира от паладиев метален катализатор върху основа от хетерополна киселина като волфрам-силициева киселина. Сярна киселина

Формулата на сярната киселина е HSO. При високи концентрации на сярна киселина манганът се утаява по-трудно. Процесът протича с поглъщане на топлина, която се нарича сублимационна топлина. При това се отделя серен триоксид, който с вода дава сярна киселина. и се отделя чрез разклащане с концентрирана сярна киселина. Амониев сулфат

Амониевият сулфат е химично съединение, което се получава при взаимодействието на амоняк със сярна киселина. Процесът представлява реакция между сярна киселина и натриев хлорид, при която се получава натриев сулфат и солна киселина. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. Осапунването на миристиновата киселина се извършва с помощта на разтворена във вода натриева основа. Например, при взаимодействието на един мол натриева основа с един мол солна киселина се получават един мол натриев хлорид и един мол вода:

Вода се отделя и при неутрализацията при някои оксидни основи. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Идеята идва от взаимодействие на вода с вода, където едната е киселина, а другата – основа

formula_11

киселина + основа formula_12 спрегната основа + спрегната киселина Лесно се разтвря в сярна и солна киселина, като отделя SiO. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. Флуороводородът се получава при взаимодействието на сярна киселина с флуорит с висока чистота:

Около 20% от произведения HF е вторичен продукт от производството на торове, при което се отделя хексафлуоросилинова киселина. Серният триоксид се разтваря в сярна киселина с образуването на пиросярна киселина

SO + р.HSO → HSO,

която при разреждане с вода дава сярна киселина

HSO + HO → HSO ≈ 95%. При реагирането на натрий със солна киселина се получава натриев хлорид:
При взаимодействие на натрий със сярна киселина се получава динатриев сулфат:

Съединенията на натрия са широко използвани в практиката. Химично разлагане

Химичното разлагане е химичен процес, при който от едно изходно вещество се получават два или повече продукта. Такива са например формалин, натриева основа, калциев хипохлорид, оцетна киселина и други. Натриев пероксид

Динатриев пероксид (NaO) е химично съединение, което може да се разглежда като натриева сол на слабата двуосновна киселина водороден пероксид. Оксаловата киселина се освобождава лесно след това при реакция със сярна киселина. По-често реакцията се извършва с натриева (NaOH) или калиева основа (KOH):
Продуктите на окислението е натриева или калиева сол на карбоксилната киселина, а продукт на редукцията е алкохол. Тетрил

Тетрилът (CHNO) е взривно химично съединение, получено от Михлер през 1877 г.
Получава се при нитриране на N,N-диметиланилин със смес от концентрирана азотна киселина (HNO) и сярна киселина (HSO). При разтварянето му във вода се получава натриева основа. Получава се при реакцията на калиев хидроксид и сярна киселина. Разреждането се осъществява чрез добавяне на сярна киселина, в противен случай образувалата се сярна киселина при разреждането с вода е във вид на мъгла във въздуха, а не течност. Количеството топлина, която се отделя или поглъща при образуването на 1 мол химично вещество от съответните стабилни прости вещества при стандартни условия (t = 25 °C, p = 1*10 Pa), се нарича топлина на образуване. Пероксиазотна киселина

Пероксиазотната киселина е химично съединение с формулата HNO.