Как се изменя броят на протоните в атомно ядро, претърпяло α-разпадане? 
нараства с два протона намалява с два протона нараства с един протон намалява с един протон
A B C D
α-разпад се нарича спонтанното разпадане на атомното ядро, вследствие на което се получават дъщерно ядро и α-частица (ядро на He). Алфа-частиците представляват хелиево ядро или с други думи два протона и два неутрона. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. брой на протоните в атомното ядро. Броят на протоните в ядрото на даден химичен елемент се нарича атомен номер или атомно число, Z и е равен на броя на електроните в електронната обвивка. В най-елементарния случай на водородно сливане, два протона трябва да са достатъчно близо, за да се превърне всеки от протоните в неутрон, образувайки деутерий. Докато точният момент на разпадане на едно атомно ядро е непредсказуем, една съвкупност от атоми на радиоактивни нуклиди се разпада експоненциално с темп, който се описва с параметър, известен като период на полуразпад. Атомният номер е една от основните характеристики на даден химичен елемент, поредният номер на атома и представлява броят на протоните, намиращи се в атомното ядро. Предполага се (поради голямата енергия на протоните в сравнение с електроните), че повечето от частиците ще бъдат излъчени в посока на протона. Алфа-частица

Алфа-частици (α-частици, алфа-лъчение) са частици, които се състоят от два протона и два неутрона и представляват ядра на хелий: He или He. Бронирането в сравнение с предшественика се изменя незначително, реалната скорост нараства. Коефициентът "α" се изменя с температурата, а някои материали имат много големи колебания. Това става, когато високоенергиен протон се сблъска с атомно ядро, предизвиквайки изхвърлянето на голям брой нуклеони. Различните атоми се класифицират според броя на протоните и неутроните в ядрото: броят на протоните определя химичния елемент, а броят на неутроните определя различните изотопи на съответния елемент. Броят на протоните и неутроните в едно ядро са свързани - в леките ядра те са приблизително равни, докато по-тежките ядра имат по-голям брой неутрони. Алфа частиците се състоят от два протона и два неутрона. Такъв пример за потенциална яма е например неутрон в атомно ядро. В централната си част, топлина от реакторното ядро се произвежда чрез контролирано атомно делене. При атоми с малък атомен номер ядро с по-малко протони, отколкото неутрони, има възможност да слезе в по-нискоенергийно състояние чрез радиоактивен разпад, така че броят на протоните и неутроните да се сближи. Химичният елемент се определя еднозначно с броя на протоните, но броят на неутроните може да варира. По-късно броят на оръдията нараства до 60, увеличава се и калибърът им, появяват се фрегати с два реда оръдия. Ако при това броят на протоните в ядрото се променя, се получава друг химичен елемент. В ежедневието атомна и ядрена физика се използват като синоними, но ядрената физика се занимава с процесите в самото атомно ядро. Частиците в атомното ядро (протоните и неутроните) се превръщат една в друга чрез отделянето или приемането на пион. Броят е с тенденция да нараства. α-разпад се нарича спонтанното разпадане на атомното ядро, вследствие на което се получават дъщерно ядро и α-частица (ядро на He). Алфа-частиците представляват хелиево ядро или с други думи два протона и два неутрона. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. брой на протоните в атомното ядро. Броят на протоните в ядрото на даден химичен елемент се нарича атомен номер или атомно число, Z и е равен на броя на електроните в електронната обвивка. В най-елементарния случай на водородно сливане, два протона трябва да са достатъчно близо, за да се превърне всеки от протоните в неутрон, образувайки деутерий. Докато точният момент на разпадане на едно атомно ядро е непредсказуем, една съвкупност от атоми на радиоактивни нуклиди се разпада експоненциално с темп, който се описва с параметър, известен като период на полуразпад. Атомният номер намалява с 2 заради загубата на двата протона. Когато се излъчи алфа-частица, атомното число на ядрото на даден химичен елемент намалява с 4, което се дължи на излъчването на два протона и два неутрона. Атомният номер е една от основните характеристики на даден химичен елемент, поредният номер на атома и представлява броят на протоните, намиращи се в атомното ядро. Предполага се (поради голямата енергия на протоните в сравнение с електроните), че повечето от частиците ще бъдат излъчени в посока на протона. Алфа-частица

Алфа-частици (α-частици, алфа-лъчение) са частици, които се състоят от два протона и два неутрона и представляват ядра на хелий: He или He. Коефициентът "α" се изменя с температурата, а някои материали имат много големи колебания. Това става, когато високоенергиен протон се сблъска с атомно ядро, предизвиквайки изхвърлянето на голям брой нуклеони. Различните атоми се класифицират според броя на протоните и неутроните в ядрото: броят на протоните определя химичния елемент, а броят на неутроните определя различните изотопи на съответния елемент. Броят на протоните и неутроните в едно ядро са свързани - в леките ядра те са приблизително равни, докато по-тежките ядра имат по-голям брой неутрони. Алфа частиците се състоят от два протона и два неутрона. Такъв пример за потенциална яма е например неутрон в атомно ядро. В централната си част, топлина от реакторното ядро се произвежда чрез контролирано атомно делене. При атоми с малък атомен номер ядро с по-малко протони, отколкото неутрони, има възможност да слезе в по-нискоенергийно състояние чрез радиоактивен разпад, така че броят на протоните и неутроните да се сближи. Химичният елемент се определя еднозначно с броя на протоните, но броят на неутроните може да варира. Ако при това броят на протоните в ядрото се променя, се получава друг химичен елемент. В ежедневието атомна и ядрена физика се използват като синоними, но ядрената физика се занимава с процесите в самото атомно ядро. Частиците в атомното ядро (протоните и неутроните) се превръщат една в друга чрез отделянето или приемането на пион. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. α-разпад се нарича спонтанното разпадане на атомното ядро, вследствие на което се получават дъщерно ядро и α-частица (ядро на He). Това става, когато високоенергиен протон се сблъска с атомно ядро, предизвиквайки изхвърлянето на голям брой нуклеони. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. брой на протоните в атомното ядро. Окисляването на водорода отнема електрона от неговите атоми и ги превръща във водородни катиони (H), които не съдържат електрони, а само атомно ядро, съставено обикновено от един протон. Броят на протоните в ядрото на даден химичен елемент се нарича атомен номер или атомно число, Z и е равен на броя на електроните в електронната обвивка. Теоретичните модели най-често се състоят от едно атомно ядро и един или повече електрони. Докато точният момент на разпадане на едно атомно ядро е непредсказуем, една съвкупност от атоми на радиоактивни нуклиди се разпада експоненциално с темп, който се описва с параметър, известен като период на полуразпад. Атомният номер е една от основните характеристики на даден химичен елемент, поредният номер на атома и представлява броят на протоните, намиращи се в атомното ядро. Поглъщане на неутрони

Поглъщането на неутрони е ядрена реакция, при която атомно ядро и един или повече неутрони се сблъскват и се обединяват в ново по-тежко ядро. Бронирането в сравнение с предшественика се изменя незначително, реалната скорост нараства. Коефициентът "α" се изменя с температурата, а някои материали имат много големи колебания. Различните атоми се класифицират според броя на протоните и неутроните в ядрото: броят на протоните определя химичния елемент, а броят на неутроните определя различните изотопи на съответния елемент. Броят на протоните и неутроните в едно ядро са свързани - в леките ядра те са приблизително равни, докато по-тежките ядра имат по-голям брой неутрони. Такъв пример за потенциална яма е например неутрон в атомно ядро. В централната си част, топлина от реакторното ядро се произвежда чрез контролирано атомно делене. При атоми с малък атомен номер ядро с по-малко протони, отколкото неутрони, има възможност да слезе в по-нискоенергийно състояние чрез радиоактивен разпад, така че броят на протоните и неутроните да се сближи. В повечето случаи това са богати на протони ядра и образуването им се обяснява със специфични реакции на разцепване на по-голямо ядро при бомбардиране с ускорен протон или пък с реакция на сливане на протон със сравнително тежко ядро. Химичният елемент се определя еднозначно с броя на протоните, но броят на неутроните може да варира. Ако при това броят на протоните в ядрото се променя, се получава друг химичен елемент. В ежедневието атомна и ядрена физика се използват като синоними, но ядрената физика се занимава с процесите в самото атомно ядро. Частиците в атомното ядро (протоните и неутроните) се превръщат една в друга чрез отделянето или приемането на пион. Броят е с тенденция да нараства. Броят е с тенденция да нараства. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. α-разпад се нарича спонтанното разпадане на атомното ядро, вследствие на което се получават дъщерно ядро и α-частица (ядро на He). Това става, когато високоенергиен протон се сблъска с атомно ядро, предизвиквайки изхвърлянето на голям брой нуклеони. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. брой на протоните в атомното ядро. Окисляването на водорода отнема електрона от неговите атоми и ги превръща във водородни катиони (H), които не съдържат електрони, а само атомно ядро, съставено обикновено от един протон. Броят на протоните в ядрото на даден химичен елемент се нарича атомен номер или атомно число, Z и е равен на броя на електроните в електронната обвивка. Теоретичните модели най-често се състоят от едно атомно ядро и един или повече електрони. Докато точният момент на разпадане на едно атомно ядро е непредсказуем, една съвкупност от атоми на радиоактивни нуклиди се разпада експоненциално с темп, който се описва с параметър, известен като период на полуразпад. Атомният номер е една от основните характеристики на даден химичен елемент, поредният номер на атома и представлява броят на протоните, намиращи се в атомното ядро. Поглъщане на неутрони

Поглъщането на неутрони е ядрена реакция, при която атомно ядро и един или повече неутрони се сблъскват и се обединяват в ново по-тежко ядро. Коефициентът "α" се изменя с температурата, а някои материали имат много големи колебания. Например при пасивизиране, глаголът минава в страдателен залог и броят аргументи се намалява с един. Различните атоми се класифицират според броя на протоните и неутроните в ядрото: броят на протоните определя химичния елемент, а броят на неутроните определя различните изотопи на съответния елемент. Броят на протоните и неутроните в едно ядро са свързани - в леките ядра те са приблизително равни, докато по-тежките ядра имат по-голям брой неутрони. Такъв пример за потенциална яма е например неутрон в атомно ядро. В централната си част, топлина от реакторното ядро се произвежда чрез контролирано атомно делене. При атоми с малък атомен номер ядро с по-малко протони, отколкото неутрони, има възможност да слезе в по-нискоенергийно състояние чрез радиоактивен разпад, така че броят на протоните и неутроните да се сближи. В повечето случаи това са богати на протони ядра и образуването им се обяснява със специфични реакции на разцепване на по-голямо ядро при бомбардиране с ускорен протон или пък с реакция на сливане на протон със сравнително тежко ядро. Химичният елемент се определя еднозначно с броя на протоните, но броят на неутроните може да варира. Ако при това броят на протоните в ядрото се променя, се получава друг химичен елемент. В ежедневието атомна и ядрена физика се използват като синоними, но ядрената физика се занимава с процесите в самото атомно ядро. Частиците в атомното ядро (протоните и неутроните) се превръщат една в друга чрез отделянето или приемането на пион. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. Броят на падежите в различните езици се изменя в най-широки граници. "Истинността" на (α) не трябва да се обърква с "валидността" на един 'преход' от антецедента на (α) към консеквента на (α), т.е.