Кой от посочените почвени типове в България е зонален?
делувиални алувиално-ливадни сиви горски хумусно-карбонатни
A B C D
Основните почвени типове на тази зона са подзолистите и кафявите горски почви. Преобладаващите почвени типове и в двата напоявани района са еднакви, въпреки разликите в надморска височина. Под нейно ръководство в страната са заложени трайни торови полски опити, които обхващат основните почвени типове. Разпространени са предимно зоналните почвени типове – черноземни почви /54% от площта/ и сиви горски почви /39% от площта/. За някои от обособените обработваеми масиви са налице малки различия, проявени с наличие на някои допълнителни почвени типове. Представен е в справочниците „Кой кой е в България“, „Кой кой е в българската култура“ и „Кой кой е по света“ (Who’s Who in the World). Включена е в справочниците „Кой кой е в България?“ (1998 г.) Елена Граматикова е включена и в енциклопедичните сборници „Кой кой е в България“ и „Кой кой е в българската култура“. На територията на общината са разпространени следните почвени типове: сива и кафява горска, хумусно-карбонатна, алувиална. В обсега на Севернобългарската лесостепна почвена зона са разпространени зоналните почвени типове – черноземи (54% от площта) и сиви горски почви (39% от площта). Почвите се характеризират с голямо разнообразие, като преобладаващите почвени типове са: излужените чернозем, глинестите и песъчливо-глинестите почви. Почвите са канелени горски, делувиални и алувиално-делувиални. Присъства в енциклопедиите за поп и рокмузика в България, в „Кой кой е“ в световната попмузика 1996/1997; на Кеймбриджкия библиографичен център, в „Кой кой е в България“ 1998, в Български енциклопедичен речник – „GABEROFF“. Участва в редица антологии и чуждестранни сборници, в биографичната енциклопедия „Кой кой е в България“. Съществуват и храмове, които имат индивидуална архитектура и не могат строго да бъдат определени към посочените типове. Биографични данни за него са поместени в енциклопедичните справочници „Кой кой е в България“, „Кой кой е в българската култура“, „Български писатели, творци на литература за деца и юноши“. Кватернерът е представен от алувиални и делувиални отложения. Нейното негативно влияние е по-силно при леките и безструктурни почви и по-слабо при по-тежките и богати на органично вещество почвени типове. Най-често става дума за "хумусно-акумулативен хоризонт", който при различните почвени типове има различна мощност (дълбочина в см), различно съдържание на хумус в орницата. Поради наличието на богата хидрографска мрежа е високо наличието на делувиални и алувиално-делувиални ливадни почви. Изградена е от гнайси, покрити с алувиално-делувиални наноси. Изградена е от гнайси, покрити с алувиално-делувиални наноси. За всички почвени типове това са възможности да се акумулира една поливка от есенно-пролетните валежи и създават условия за отглеждане на житните култури без напояване. Групата търси кой да организира концерти в България. Преобладаващите почвени типове са сивите горски почви, заемащи междинно място между излужените черноземи в равнинната част и кафявите горски почви в по-високите части на Стара планина. На територията на община Рила най-разпространени са следните почвени типове: кафяви горски, алувиално-ливадни, канелени горски /типични и излужени/ и планинско – горски /тъмноцветни и ливадни/. Почвите са алувиално-ливадни. Почвите са предимно алувиално-ливадни. Почвите са предимно алувиално-ливадни. Преобладаващата почвена покривка е представена от алувиално-ливадни почви. Има алувиални и алувиално-ливадни почви. По долините на реките има ливадни сиви и алувиално-ливадни почви. Почвите са чернозем-смолници и алувиално-ливадни. Покрай реките са развити алувиално-ливадни почви. Почвите са алувиално-ливадни и много плодородни. Почвите в България са: чернозем, смолници, алувиално-ливадни, ливадни, кафяви горски, сиви горски, канелени горски, псевдоподзолисти, както и засолени, и заблатени почви. В близост до р. Янтра има алувиално-ливадни почви. Почвите в населеното място са чернозем и алувиално- ливадни. Почвите са алувиално-ливадни, карбонатни и типични черноземи. Почвите са главно кафяви горски и алувиално-ливадни. Почвите са алувиално-ливадни и сиво кафяви горски. Почвите са предимно кафяви горски и алувиално-ливадни. Почвите са алувиално-ливадни, блатно-ливадни и черноземни, голяма част от които са добре усвоени селскостопански. Преобладаващи почвени разновидности са алувиално-ливадните, карбонатните и типични черноземи. Преобладаващата почвена покривка е представена от чернозем-смолници и алувиално-ливадни почви. Преоблазаващата почвена покривка е представена от чернозем-смолници и алувиално-ливадни почви. Тава са излужени канелени горски, алувиални и алувиално-ливадни, делувиални и делувиално-ливадни почви. В оазисите са развити алувиално-ливадни, на места засолени почви. В котловинното дъно почвите са чернозем-смолници и алувиално-ливадни. Почвите са: канелени горски, черноземни смолници и алувиално-ливадни. Разпространени са предимно зоналните почвени типове – черноземни почви /54% от площта/ и сиви горски почви /39% от площта/. В обсега на Севернобългарската лесостепна почвена зона са разпространени зоналните почвени типове – черноземи (54% от площта) и сиви горски почви (39% от площта). Основните почвени типове на тази зона са подзолистите и кафявите горски почви. Разпространени са главно следните почвени типове: черноземи, тъмносиви и сиви горски почви, които заедно с климатичните особености и разнообразния релеф са предпоставка за високо естествено плодородие. Разпространени са главно следните почвени типове: черноземи, тъмносиви и сиви горски почви, които заедно с климатичните особености и разнообразния релеф са предпоставка за високо естествено плодородие. На територията на община Рила най-разпространени са следните почвени типове: кафяви горски, алувиално-ливадни, канелени горски /типични и излужени/ и планинско – горски /тъмноцветни и ливадни/. Преобладаващите почвени типове са сивите горски почви, заемащи междинно място между излужените черноземи в равнинната част и кафявите горски почви в по-високите части на Стара планина. Почвите са кафяви горски, канелени горски и сиви горски. Почвите са 70 % сиви горски, 20 % тъмно сиви горски и 10 % алувиално-ливадни. Почвите са сиви горски и тъмносиви горски. Почвите са сиви горски и тъмносиви горски. Почвите са кафяви горски и сиви горски. Почвите са кафяви горски и сиви горски. Почвите са сиви горски в съчетание с кафяви горски. Преобладаващите почвени видове са сивите горски и светлосивите псевдоподзолисти горски почви. Почвите са сиви горски. Почвите са сиви горски. Почвите са сиви горски. Почвите са сиви горски. Почвите в България са: чернозем, смолници, алувиално-ливадни, ливадни, кафяви горски, сиви горски, канелени горски, псевдоподзолисти, както и засолени, и заблатени почви. Почвите са предимно сиви горски и канелени горски. Почви в България

Почвите в България са черноземни; сиви, кафяви и канелени горски; смолници; псевдоподзолисти и други. Почвите в България са чернозем; сиви, кафяви и канелени горски; смолници; псевдоподзолисти и други. Почвите са предимно сиви горски. Почвите са предимно сиви горски. Срещат се два основни почвени типа: черноземи и хумусно–карбонатни почви. Срещат се два основни почвени типа: черноземи и хумусно–карбонатни почви. хумусно – карбонатни почви. На територията на общината са разпространени следните почвени типове: сива и кафява горска, хумусно-карбонатна, алувиална. Почвите са рендзини (хумусно-карбонатни). Почвите са предимно рендзини (хумусно-карбонатни). Почвите са хумусно-карбонатни и планинско-ливадни. Почвите в поречието на реката са предимно хумусно-карбонатни. Разпространени са също и рендзините – хумусно-карбонатни почви. Предпочита плитки хумусно-карбонатни почви и варовикова основа. Слабо проявление има и на рендзини (хумусно карбонатни) почви. Най-често става дума за "хумусно-акумулативен хоризонт", който при различните почвени типове има различна мощност (дълбочина в см), различно съдържание на хумус в орницата. Преходноконтинентален климат с алувиални, алувиално-ливадни и хумусно-карбонатни почви. На места се наблюдава присъствие на хумусно-карбонатни почви (рендзини). Почвите са кафяви горски, рендзини (хумусно-карбонатни) и планинско-ливадни. Почвите са кафяви горски, канелени горски, хумусно карбонатни и алувиално-ливадни. Почвената покривка е разнообразна – алувиални, канелени, хумусно-карбонатни, планиско-ливадни и чернозем-смолници. В резервата са разпространени три типа почви: кафяви горски, канелени и хумусно – карбонатни. Развива се добре на дълбоки, леки, хумусно-карбонатни почви на хълмисти терени. Развива се добре по хълмове, на леки песъчливи и хумусно-карбонатни почви. Почвите около Преславен са няколко вида: черноземни смолници, алувиално-делувиални, хумусно-карбонатни и антропогенни. Тук преобладават сиви горски, кафяви, тъмносиви (на юг) и хумусно-карбонатни наречени рендзини почви. Расте по открити каменисти и скалисти варовити места на плитки и слабо развити хумусно-карбонатни почви. Урумовото лале вирее единствено в България, на надморска височина от 0 до 1000 метра в сухи, главно варовити територии, върху хумусно-карбонатни, и по-рядко канелени и ерозирани почви. За него са подходящи сравнително по-богати, хумусно-карбонатни, достатъчно влагозапасени почви в по-хладните, проветриви хълмисти терени.