Ако пренесем математично махало от Земята на Луната, където гравитацията е по-слаба, периодът на махалото: 
ще намалее отговорът зависи от масата на махалото няма да се измени ще нарасне
A B C D
С махало по формулата

Тук T е периодът, а l – дължината на махалото. Периодът на махалото с такава дължина според формулата formula_7 е 16,4 секунди (в добро приближение това е математическо махало). Има три вида махала:

1) Математично махало – при него периодът не зависи от амплитудата и масата на тялото, а само от дължината на нишката. Махалото на Фуко представлява математическо (идеално) махало. Въртенето на Луната е синхронизирано с гравитацията на Земята и следователно една и съща страна на Луната винаги гледа към Земята. В произволна точка с географска ширина "formula_1" скоростта на въртене на равнината на колебания на математическо махало на Фуко formula_2 (в градуси за звезден час) спрямо повърхността на Земята е

При физическо (неидеално) махало на Фуко скоростта на въртене зависи от дължината на махалото:

където formula_5 е амплитудата на колебания на тежестта на махалото; formula_6 е дължина на нишката. Махало на Фуко

Махалото на Фуко () носи името на френския физик Жан Бернар Леон Фуко, който забелязва, че ако се остави едно махало да се люлее свободно, ще изглежда, че то сякаш променя своята равнина на люлеене с течение на времето. Примери за това са въртенето на Земята около Слънцето, фазите на луната, движението на махалото или биенето на сърцето. Това е висок стоящ на пода часовник с махало, който в кутията си крие махалото. Синодичен месец е периодът между 2 последователни новолуния, а сидеричен е периодът за 1 пълна обиколка на Луната около Земята спрямо звездите. Макар изучаваните наклони да са много по-крайни от това, което Земята някога е претърпявала, съществува сценарий относно 1,5 – 4,5 милиарда години в бъдещето, при който стабилизиращото въздействие на Луната ще намалее и наклонът на Земята ще излезе от днешните си граници и може да се насочи директно към Слънцето. Ако мислено смалим Земята до размерите на баскетболна топка, то Луната ще бъде голяма приблизително колкото топка за тенис на корт и ще обикаля около Земята на разстояние от около 6 метра. Гравитацията е най-слабата от четирите фундаментални взаимодействия във физиката, приблизително 1038 пъти по-слаба от силното, 1036 пъти по-слаба от електромагнитното и 1029 пъти по-слаба от слабото. Ако атмосферното налягане се увеличи, то живакът ще се издигне в тръбата, ако намалее, то част от живака ще се излее от тръбата в чашката. Ако на движението на махалото не се оказва съпротивление, то фазовото му пространство ще бъде затворена крива. Гравитацията на Луната и земните центробежни сили причиняват образуването на „издутина“ от океанска вода откъм страната на Луната. В случая на математично махало връщащата сила F e резултат от действието на две сили върху топчето – силата на тежестта G и опъването на нишката N, които са резултат от взаимодействията в системата, състояща се от топчето, нишката и Земята. Така че, ако периодът на обикаляне на Земята около Слънцето се запази през вековете, около 3230 година ще трябва да се отнеме още един ден. На екватора равнината на колебания на махалото е перпендикулярна на оста на въртене на Земята и равнината на колебания на махалото е неподвижна. Общото диференциално уравнение, описващо движението идеалното (математично) махало, състоящо се от материална точка, окачена на безмасова неразтеглива нишка, е:

където formula_2 е втората производна спрямо времето на ъгъла на отклонение φ, "g" е земното ускорение и "l" е дължината на нишката. Тази страна на Земята, която е по-близко до Луната, се притегля с по-голяма сила от отдалечената от Луната страна. Изследвани биват химическия състав, температурата, радиационните условия и гравитацията на Луната. В реалността на Земята на движението на махалото влияе силата на триене. Калциевата загуба се намалява ако приемането му намалее. По този начин пропастта между бедни и богати ще намалее по естествен път. С махало по формулата

Тук T е периодът, а l – дължината на махалото. Има три вида махала:

1) Математично махало – при него периодът не зависи от амплитудата и масата на тялото, а само от дължината на нишката. Махалото на Фуко представлява математическо (идеално) махало. Периодът на махалото с такава дължина според формулата formula_7 е 16,4 секунди (в добро приближение това е математическо махало). В произволна точка с географска ширина "formula_1" скоростта на въртене на равнината на колебания на математическо махало на Фуко formula_2 (в градуси за звезден час) спрямо повърхността на Земята е

При физическо (неидеално) махало на Фуко скоростта на въртене зависи от дължината на махалото:

където formula_5 е амплитудата на колебания на тежестта на махалото; formula_6 е дължина на нишката. Това е висок стоящ на пода часовник с махало, който в кутията си крие махалото. На екватора равнината на колебания на махалото е перпендикулярна на оста на въртене на Земята и равнината на колебания на махалото е неподвижна. Примери за това са въртенето на Земята около Слънцето, фазите на луната, движението на махалото или биенето на сърцето. В реалността на Земята на движението на махалото влияе силата на триене. Името на книгата произлиза от махалото, измислено от френския физик Леон Фуко, да демонстрира въртенето на Земята. На Северния или Южния полюс на Земята оста на въртене на Земята съвпада с равнината на колебания на махалото. Галилей смята, че периодът на махалото наистина е постоянен, макар че всъщност това е само приближение за относително малки амплитуди. Такъв атрактор е махалото при наличие на триене. Тук може да се види и така нареченото Махало на Фуко, поставено през 1851 г. Махалото представлява 27-килограмова сфера, която е закачена на стоманено въже, дълго 67 м. На дъното на сферата има метален шип, който очертава движението на махалото по посипания с пясък под. Махало на Фуко

Махалото на Фуко () носи името на френския физик Жан Бернар Леон Фуко, който забелязва, че ако се остави едно махало да се люлее свободно, ще изглежда, че то сякаш променя своята равнина на люлеене с течение на времето. То се проявява при махалото на Фуко. Ако бъде приложена външна сила, в нея се пораждат електрически колебания, които имат честота далеч по-постоянна от тази на махалото. Периодът на изпарение на черна дупка зависи от масата ѝ, и може да се сметне по формулата: Зад махалото е разположена скала, по която се установява честотата на ударите. Открива вихровите токове, a с махалото на Фуко доказва през 1851 въртенето на Земята около нейната ос. Това движение е напълно определено от началната скорост на махалото и положението му. Ако на движението на махалото не се оказва съпротивление, то фазовото му пространство ще бъде затворена крива. Въртенето на Луната е синхронизирано с гравитацията на Земята и следователно една и съща страна на Луната винаги гледа към Земята. Двеста години по-късно Кристиан Хюйгенс прилага махалото за измерване на време. През 1656 г. Хюйгенс става известен с изследванията си върху махалото и с изобретяването и патентоването на първите часовници с махало, снабдени с пусков механизъм. С махало по формулата

Тук T е периодът, а l – дължината на махалото. Периодът на махалото с такава дължина според формулата formula_7 е 16,4 секунди (в добро приближение това е математическо махало). Има три вида махала:

1) Математично махало – при него периодът не зависи от амплитудата и масата на тялото, а само от дължината на нишката. Махалото на Фуко представлява математическо (идеално) махало. Въртенето на Луната е синхронизирано с гравитацията на Земята и следователно една и съща страна на Луната винаги гледа към Земята. В произволна точка с географска ширина "formula_1" скоростта на въртене на равнината на колебания на математическо махало на Фуко formula_2 (в градуси за звезден час) спрямо повърхността на Земята е

При физическо (неидеално) махало на Фуко скоростта на въртене зависи от дължината на махалото:

където formula_5 е амплитудата на колебания на тежестта на махалото; formula_6 е дължина на нишката. Махало на Фуко

Махалото на Фуко () носи името на френския физик Жан Бернар Леон Фуко, който забелязва, че ако се остави едно махало да се люлее свободно, ще изглежда, че то сякаш променя своята равнина на люлеене с течение на времето. Примери за това са въртенето на Земята около Слънцето, фазите на луната, движението на махалото или биенето на сърцето. Това е висок стоящ на пода часовник с махало, който в кутията си крие махалото. Синодичен месец е периодът между 2 последователни новолуния, а сидеричен е периодът за 1 пълна обиколка на Луната около Земята спрямо звездите. Гравитацията е най-слабата от четирите фундаментални взаимодействия във физиката, приблизително 1038 пъти по-слаба от силното, 1036 пъти по-слаба от електромагнитното и 1029 пъти по-слаба от слабото. В случая на математично махало връщащата сила F e резултат от действието на две сили върху топчето – силата на тежестта G и опъването на нишката N, които са резултат от взаимодействията в системата, състояща се от топчето, нишката и Земята. Ако между катода и анода на лампата се постави мрежа или спиралка от тънък проводник, през който електроните могат да преминават свободно, анодният ток практически няма да се измени. Общото диференциално уравнение, описващо движението идеалното (математично) махало, състоящо се от материална точка, окачена на безмасова неразтеглива нишка, е:

където formula_2 е втората производна спрямо времето на ъгъла на отклонение φ, "g" е земното ускорение и "l" е дължината на нишката. Тази страна на Земята, която е по-близко до Луната, се притегля с по-голяма сила от отдалечената от Луната страна. Орбитата на Земята обаче може да се измени с 1,7 AU заради намалялата маса на Слънцето. Общо 59% от повърхността на Луната може да се види от Земята. Гравитацията на Луната и земните центробежни сили причиняват образуването на „издутина“ от океанска вода откъм страната на Луната. Тук може да се види и така нареченото Махало на Фуко, поставено през 1851 г. Махалото представлява 27-килограмова сфера, която е закачена на стоманено въже, дълго 67 м. На дъното на сферата има метален шип, който очертава движението на махалото по посипания с пясък под. Името на книгата произлиза от махалото, измислено от френския физик Леон Фуко, да демонстрира въртенето на Земята. На екватора равнината на колебания на махалото е перпендикулярна на оста на въртене на Земята и равнината на колебания на махалото е неподвижна. Ако е желателно да се моделира теглото на обекта на Земята като функция от географската ширина, може да използва следното уравнение:

където

Нито един от тези изрази не отчита промени в гравитацията с промяна на надморската височина, но моделът с косинусовата функцията взема предвид центробежното влияние на въртенето на Земята. Така че, ако периодът на обикаляне на Земята около Слънцето се запази през вековете, около 3230 година ще трябва да се отнеме още един ден. Обикновено слаба пчелна колония няма да се рои, докато няма достатъчно голяма популация от пчели. Тази страна на Земята, която е по-близко до Луната, се притегля с по-голяма сила в сравнение с отдалечената от Луната страна. С махало по формулата

Тук T е периодът, а l – дължината на махалото. Периодът на махалото с такава дължина според формулата formula_7 е 16,4 секунди (в добро приближение това е математическо махало). Има три вида махала:

1) Математично махало – при него периодът не зависи от амплитудата и масата на тялото, а само от дължината на нишката. Махалото на Фуко представлява математическо (идеално) махало. Въртенето на Луната е синхронизирано с гравитацията на Земята и следователно една и съща страна на Луната винаги гледа към Земята. В произволна точка с географска ширина "formula_1" скоростта на въртене на равнината на колебания на математическо махало на Фуко formula_2 (в градуси за звезден час) спрямо повърхността на Земята е

При физическо (неидеално) махало на Фуко скоростта на въртене зависи от дължината на махалото:

където formula_5 е амплитудата на колебания на тежестта на махалото; formula_6 е дължина на нишката. Махало на Фуко

Махалото на Фуко () носи името на френския физик Жан Бернар Леон Фуко, който забелязва, че ако се остави едно махало да се люлее свободно, ще изглежда, че то сякаш променя своята равнина на люлеене с течение на времето. Ако Договорът от Лисабон влезе в сила, техният брой ще нарасне на 18. Примери за това са въртенето на Земята около Слънцето, фазите на луната, движението на махалото или биенето на сърцето. Това е висок стоящ на пода часовник с махало, който в кутията си крие махалото. Синодичен месец е периодът между 2 последователни новолуния, а сидеричен е периодът за 1 пълна обиколка на Луната около Земята спрямо звездите. Ако мислено смалим Земята до размерите на баскетболна топка, то Луната ще бъде голяма приблизително колкото топка за тенис на корт и ще обикаля около Земята на разстояние от около 6 метра. Гравитацията е най-слабата от четирите фундаментални взаимодействия във физиката, приблизително 1038 пъти по-слаба от силното, 1036 пъти по-слаба от електромагнитното и 1029 пъти по-слаба от слабото. Ако на движението на махалото не се оказва съпротивление, то фазовото му пространство ще бъде затворена крива. Гравитацията на Луната и земните центробежни сили причиняват образуването на „издутина“ от океанска вода откъм страната на Луната. В случая на математично махало връщащата сила F e резултат от действието на две сили върху топчето – силата на тежестта G и опъването на нишката N, които са резултат от взаимодействията в системата, състояща се от топчето, нишката и Земята. Въпреки това, ако един двигател вместо бензин изгаря нитрометан, неговата мощност ще нарасне 2.3 пъти. Така че, ако периодът на обикаляне на Земята около Слънцето се запази през вековете, около 3230 година ще трябва да се отнеме още един ден. На екватора равнината на колебания на махалото е перпендикулярна на оста на въртене на Земята и равнината на колебания на махалото е неподвижна. По прогнозни данни броят ще нарасне до 3 млрд. Общото диференциално уравнение, описващо движението идеалното (математично) махало, състоящо се от материална точка, окачена на безмасова неразтеглива нишка, е:

където formula_2 е втората производна спрямо времето на ъгъла на отклонение φ, "g" е земното ускорение и "l" е дължината на нишката. Тази страна на Земята, която е по-близко до Луната, се притегля с по-голяма сила от отдалечената от Луната страна. Изследвани биват химическия състав, температурата, радиационните условия и гравитацията на Луната. В реалността на Земята на движението на махалото влияе силата на триене. Размерът на нашата звезда тогава ще нарасне до отвъд земната орбита, тъй като радиусът ѝ ще нарасне поне 200 пъти спрямо сегашния.