Хормонът на щитовидната жлеза, тироксин, съдържа в молекулата си  микроелемента:
магнезий калций калий йод
A B C D
TSH стимулира щитовидната жлеза да секретира хормоните тироксин (T) и трийодтиронин (T). Тироидните хормони трийодтиронин (Т) и тироксин (Т) също се синтезират от тирозин в колоидното вещество на щитовидната жлеза. Хормоните на надбъбречната жлеза (адреналин и кортикостероиди), на панкреаса (глюкагон), на щитовидната жлеза (тироксин) и на аденохипофизата (соматотропин) повишават съдържанието на кръвната захар. Тироксин

Тироксинът или 3,5,3',5'-tetraiodothyronine, още известен като Т4 е тироиден хормон, секретиран от щитовидната жлеза. Йодът е необходим за синтеза на хормоните на щитовидната жлеза, регулиращи растежа – тироксин и трийодтиронин (T и Т съответно). Подобно действие имат и други хормони на аденохихофизата като соматотропин, тиротропин и адренокортикотропен хормон, хормоните на щитовидната жлеза тироксин и трийодтиронин и глюкокортикоидните хормони на надбъбречната жлеза. Това заболяване се дължи на недостиг в почвите на определени географски райони на необходимия за синтеза на хормона тироксин от щитовидната жлеза елемент. Към нея заляга щитовидната жлеза. Хормоните на щитовидната жлеза съдържат йод. Щитовидната жлеза е разположена в областта на гръкляна. Ако във водата или храната не се съдържа достатъчно йод, щитовидната жлеза силно нараства и причинява ендемична гуша. Щитовидната жлеза е четири пъти по-чувствителна на йонизиращи лъчения от кожата, а половите жлези са два пъти по-чувствителни от щитовидната жлеза. Кендъл не се концентрира единствено върху надбъбречните жлези, той е отговорен и за изолиране на тироксин – хормон на щитовидната жлеза и работи с отбора, кристализирал глутатион и идентифицира неговата химична структура. При преслушване на щитовидната жлеза се установява систоличен шум. Йод-131 се акумулира в човека чрез замърсената храна и води до натрупване на неговите нива в щитовидната жлеза, което може да причини увреждане на щитовидната жлеза. През 1896 г., Ойген Бауман наблюдавал йода в щитовидната жлеза. Изследват се и тироидните хормони (произвеждани от щитовидната жлеза). След завършването си работи в университетския колеж „Хоспитал“ в Лондон с пациенти с рак на щитовидната жлеза. Щитовидна жлеза

Щитовидната жлеза () е най-голямата ендокринна (с вътрешна секреция) жлеза с тегло 20 – 25 грама при възрастните. Жлези с вътрешна секреция са хипоталамуса, хипофизната жлеза, епифизата, щитовидната жлеза, околощитовидните жлези, надбъбречните жлези. 15 до 20 μg йод се концентрират в щитовидната жлеза и хормоните. Така облъчване на кожата и щитовидната жлеза с еквивалентна доза от 1 Sv води до ефективна доза от 1 Sv за кожата и 4 Sv за щитовидната жлеза. В области, където има дефицит на йод в храната са наблюдавани заболявания на щитовидната жлеза. Той получава тази награда през 1909 г. за изследванията си в областта на физиологията, патологията и хирургията на щитовидната жлеза. Наример в клетките на щитовидната жлеза едноплазменият ретикулум синтезира тироглобулин (белтък предшественик на тироидния хормон). TSH стимулира щитовидната жлеза да секретира хормоните тироксин (T) и трийодтиронин (T). Тироидните хормони трийодтиронин (Т) и тироксин (Т) също се синтезират от тирозин в колоидното вещество на щитовидната жлеза. Хормоните на надбъбречната жлеза (адреналин и кортикостероиди), на панкреаса (глюкагон), на щитовидната жлеза (тироксин) и на аденохипофизата (соматотропин) повишават съдържанието на кръвната захар. Тироксин

Тироксинът или 3,5,3',5'-tetraiodothyronine, още известен като Т4 е тироиден хормон, секретиран от щитовидната жлеза. Йодът е необходим за синтеза на хормоните на щитовидната жлеза, регулиращи растежа – тироксин и трийодтиронин (T и Т съответно). Подобно действие имат и други хормони на аденохихофизата като соматотропин, тиротропин и адренокортикотропен хормон, хормоните на щитовидната жлеза тироксин и трийодтиронин и глюкокортикоидните хормони на надбъбречната жлеза. Това заболяване се дължи на недостиг в почвите на определени географски райони на необходимия за синтеза на хормона тироксин от щитовидната жлеза елемент. Към нея заляга щитовидната жлеза. Хормоните на щитовидната жлеза съдържат йод. Щитовидната жлеза е разположена в областта на гръкляна. Ако във водата или храната не се съдържа достатъчно йод, щитовидната жлеза силно нараства и причинява ендемична гуша. Щитовидната жлеза е четири пъти по-чувствителна на йонизиращи лъчения от кожата, а половите жлези са два пъти по-чувствителни от щитовидната жлеза. Кендъл не се концентрира единствено върху надбъбречните жлези, той е отговорен и за изолиране на тироксин – хормон на щитовидната жлеза и работи с отбора, кристализирал глутатион и идентифицира неговата химична структура. При преслушване на щитовидната жлеза се установява систоличен шум. Йод-131 се акумулира в човека чрез замърсената храна и води до натрупване на неговите нива в щитовидната жлеза, което може да причини увреждане на щитовидната жлеза. През 1896 г., Ойген Бауман наблюдавал йода в щитовидната жлеза. Изследват се и тироидните хормони (произвеждани от щитовидната жлеза). След завършването си работи в университетския колеж „Хоспитал“ в Лондон с пациенти с рак на щитовидната жлеза. Щитовидна жлеза

Щитовидната жлеза () е най-голямата ендокринна (с вътрешна секреция) жлеза с тегло 20 – 25 грама при възрастните. Жлези с вътрешна секреция са хипоталамуса, хипофизната жлеза, епифизата, щитовидната жлеза, околощитовидните жлези, надбъбречните жлези. 15 до 20 μg йод се концентрират в щитовидната жлеза и хормоните. Така облъчване на кожата и щитовидната жлеза с еквивалентна доза от 1 Sv води до ефективна доза от 1 Sv за кожата и 4 Sv за щитовидната жлеза. В области, където има дефицит на йод в храната са наблюдавани заболявания на щитовидната жлеза. Той получава тази награда през 1909 г. за изследванията си в областта на физиологията, патологията и хирургията на щитовидната жлеза. Наример в клетките на щитовидната жлеза едноплазменият ретикулум синтезира тироглобулин (белтък предшественик на тироидния хормон). TSH стимулира щитовидната жлеза да секретира хормоните тироксин (T) и трийодтиронин (T). Тироидните хормони трийодтиронин (Т) и тироксин (Т) също се синтезират от тирозин в колоидното вещество на щитовидната жлеза. Хормоните на надбъбречната жлеза (адреналин и кортикостероиди), на панкреаса (глюкагон), на щитовидната жлеза (тироксин) и на аденохипофизата (соматотропин) повишават съдържанието на кръвната захар. Тироксин

Тироксинът или 3,5,3',5'-tetraiodothyronine, още известен като Т4 е тироиден хормон, секретиран от щитовидната жлеза. Йодът е необходим за синтеза на хормоните на щитовидната жлеза, регулиращи растежа – тироксин и трийодтиронин (T и Т съответно). Подобно действие имат и други хормони на аденохихофизата като соматотропин, тиротропин и адренокортикотропен хормон, хормоните на щитовидната жлеза тироксин и трийодтиронин и глюкокортикоидните хормони на надбъбречната жлеза. Това заболяване се дължи на недостиг в почвите на определени географски райони на необходимия за синтеза на хормона тироксин от щитовидната жлеза елемент. Към нея заляга щитовидната жлеза. Хормоните на щитовидната жлеза съдържат йод. Щитовидната жлеза е разположена в областта на гръкляна. Ако във водата или храната не се съдържа достатъчно йод, щитовидната жлеза силно нараства и причинява ендемична гуша. Щитовидната жлеза е четири пъти по-чувствителна на йонизиращи лъчения от кожата, а половите жлези са два пъти по-чувствителни от щитовидната жлеза. Кендъл не се концентрира единствено върху надбъбречните жлези, той е отговорен и за изолиране на тироксин – хормон на щитовидната жлеза и работи с отбора, кристализирал глутатион и идентифицира неговата химична структура. При преслушване на щитовидната жлеза се установява систоличен шум. Йод-131 се акумулира в човека чрез замърсената храна и води до натрупване на неговите нива в щитовидната жлеза, което може да причини увреждане на щитовидната жлеза. През 1896 г., Ойген Бауман наблюдавал йода в щитовидната жлеза. Изследват се и тироидните хормони (произвеждани от щитовидната жлеза). След завършването си работи в университетския колеж „Хоспитал“ в Лондон с пациенти с рак на щитовидната жлеза. Щитовидна жлеза

Щитовидната жлеза () е най-голямата ендокринна (с вътрешна секреция) жлеза с тегло 20 – 25 грама при възрастните. Жлези с вътрешна секреция са хипоталамуса, хипофизната жлеза, епифизата, щитовидната жлеза, околощитовидните жлези, надбъбречните жлези. 15 до 20 μg йод се концентрират в щитовидната жлеза и хормоните. Така облъчване на кожата и щитовидната жлеза с еквивалентна доза от 1 Sv води до ефективна доза от 1 Sv за кожата и 4 Sv за щитовидната жлеза. В области, където има дефицит на йод в храната са наблюдавани заболявания на щитовидната жлеза. Той получава тази награда през 1909 г. за изследванията си в областта на физиологията, патологията и хирургията на щитовидната жлеза. Наример в клетките на щитовидната жлеза едноплазменият ретикулум синтезира тироглобулин (белтък предшественик на тироидния хормон). Хормоните на щитовидната жлеза съдържат йод. TSH стимулира щитовидната жлеза да секретира хормоните тироксин (T) и трийодтиронин (T). Поглъщането на тази голяма доза нерадиоактивен йод предотвратява приема на радиоактивен йод от щитовидната жлеза. Ако във водата или храната не се съдържа достатъчно йод, щитовидната жлеза силно нараства и причинява ендемична гуша. 15 до 20 μg йод се концентрират в щитовидната жлеза и хормоните. В области, където има дефицит на йод в храната са наблюдавани заболявания на щитовидната жлеза. Тироидните хормони трийодтиронин (Т) и тироксин (Т) също се синтезират от тирозин в колоидното вещество на щитовидната жлеза. Йод-131 се акумулира в човека чрез замърсената храна и води до натрупване на неговите нива в щитовидната жлеза, което може да причини увреждане на щитовидната жлеза. Хормоните на надбъбречната жлеза (адреналин и кортикостероиди), на панкреаса (глюкагон), на щитовидната жлеза (тироксин) и на аденохипофизата (соматотропин) повишават съдържанието на кръвната захар. Тироксин

Тироксинът или 3,5,3',5'-tetraiodothyronine, още известен като Т4 е тироиден хормон, секретиран от щитовидната жлеза. Голямото количество йод прави плодовете много добро средство за борба със заболявания на щитовидната жлеза. Йодът е необходим за синтеза на хормоните на щитовидната жлеза, регулиращи растежа – тироксин и трийодтиронин (T и Т съответно). Излагането на високи нива на йод-131 е вероятната причина за развитие на рака на щитовидната жлеза. Подобно действие имат и други хормони на аденохихофизата като соматотропин, тиротропин и адренокортикотропен хормон, хормоните на щитовидната жлеза тироксин и трийодтиронин и глюкокортикоидните хормони на надбъбречната жлеза. Това заболяване се дължи на недостиг в почвите на определени географски райони на необходимия за синтеза на хормона тироксин от щитовидната жлеза елемент. Солта може да е йодирана, което се получава като се добави йод, необходим за правилната функция на щитовидната жлеза. Дефицитът на йод води до намалено производство на Т и T и съпътстващо разширяване на щитовидната жлеза, в опит да бъде набавен повече йод, причинявайки болестта ендемична гуша. Той е особено опасен поради склонността на щитовидната жлеза да концентрира погълнатия йод и да го задържа за по-дълги периоди. Към нея заляга щитовидната жлеза. Щитовидната жлеза е разположена в областта на гръкляна. Обичайните средства, за защита срещу отрицателните ефекти на йод-131 са чрез насищане на щитовидната жлеза със стабилен йод-127, под формата на таблетки калиев йодид, вземани ежедневно за оптимална профилактика. Използва се и за блокиране на поглъщането на йод-131 от щитовидната жлеза, когато този изотоп се използва при радиоизотопно лечение на други органи. Например, за България е характерно ниско съдържание на йод, което често довежда до болестни поражения на щитовидната жлеза (гуша) и нарушение на умственото развитие – кретенизъм. Щитовидната жлеза е четири пъти по-чувствителна на йонизиращи лъчения от кожата, а половите жлези са два пъти по-чувствителни от щитовидната жлеза. Кендъл не се концентрира единствено върху надбъбречните жлези, той е отговорен и за изолиране на тироксин – хормон на щитовидната жлеза и работи с отбора, кристализирал глутатион и идентифицира неговата химична структура.