Колко е броят на електроните във външния електронен слой на атом, който има 9 протона в атомното ядро? 
7 9 2 6
A B C D
Калиевият атом съдържа 1 електрон в най-външния си електронен слой. Във външния електронен слой има 4 електрона, от които два са единични и една електронна двойка. Нуклон

Нуклон ( – ядро) във физиката е общото наименование на частиците, изграждащи атомното ядро. Във външния си слой има 1 електрон. От главен интерес са свойствата на електроните и най-вече процесите в последния електронен слой. Най-външният електронен слой на атома в несвързано състояние е известен като валентен слой и електроните в него се наричат валентни електрони. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. Голямата им реактивна способност се дължи на склонността им към присъединяване на електрон към външния електронен слой, който е незапълнен. Всеки химичен елемент има характерен спектър, който зависи от множество фактори: заряд на атомното ядро, степен на запълване на електронните подслоеве, наличие на електромагнитни взаимодействия между електроните и други фактори. За валентните електрони (електроните на външния електронен слой на неутрални атоми в основно състояние) енергията на свързване съвпада с йонизационната енергия, а за отрицателните йони - с енергията на електронно сродство. Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Радиус на Бор

Радиусът на Бор е физична константа, която е равна точно на най-вероятното разстояние между атомното ядро и електрона във водородния атом в основно състояние. В модела на Бор "електронна обвивка" или "главно енергийно ниво" представлява орбита, по която се движат електроните около атомното ядро. Електроните в нормален (не свръхпроводящ) метал също образуват Ферми-течност, както и нуклеотидите (протоните и неутроните) в атомното ядро. брой на протоните в атомното ядро. Електронен слой

Електронен слой в атома е съвкупността от позволени състояния на електрон с определена енергия и може да се онагледи като орбитата около ядрото, следвана от електроните с тази енергия. Поради това той по-слабо привлича валентните си електрони от външния електронен слой. По такъв начин металната връзка се осъществява само от s-електроните от последния електронен слой. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. Магнитен диполен момент на атомите

Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Тогава електроните, които се движат по своята орбита, може да се окажат на разстояние от атомното ядро, по-голямо от широчината на прехода. Броят на електроните, които могат да бъдат във всеки слой и подслой, произтича от уравненията в квантовата механика, по-специално от принципа на Паули, който гласи, че в дадена квантова система не е възможно да съществуват едновременно два електрона в атом с четири еднакви стойности на квантовите числа. Номерът на групата се определя от броя на електроните във външния слой на атома (валентните електрони) и, като правило, съответства на най-високата валентност на атома. При химичните взаимодействия участва с единия си електрон от външния електронен слой и проявява първа валентност. Атомното ядро е изградено от протони и неутрони. Калиевият атом съдържа 1 електрон в най-външния си електронен слой. Във външния електронен слой има 4 електрона, от които два са единични и една електронна двойка. Нуклон

Нуклон ( – ядро) във физиката е общото наименование на частиците, изграждащи атомното ядро. Във външния си слой има 1 електрон. От главен интерес са свойствата на електроните и най-вече процесите в последния електронен слой. Най-външният електронен слой на атома в несвързано състояние е известен като валентен слой и електроните в него се наричат валентни електрони. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. Голямата им реактивна способност се дължи на склонността им към присъединяване на електрон към външния електронен слой, който е незапълнен. Всеки химичен елемент има характерен спектър, който зависи от множество фактори: заряд на атомното ядро, степен на запълване на електронните подслоеве, наличие на електромагнитни взаимодействия между електроните и други фактори. За валентните електрони (електроните на външния електронен слой на неутрални атоми в основно състояние) енергията на свързване съвпада с йонизационната енергия, а за отрицателните йони - с енергията на електронно сродство. Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Радиус на Бор

Радиусът на Бор е физична константа, която е равна точно на най-вероятното разстояние между атомното ядро и електрона във водородния атом в основно състояние. В модела на Бор "електронна обвивка" или "главно енергийно ниво" представлява орбита, по която се движат електроните около атомното ядро. Електроните в нормален (не свръхпроводящ) метал също образуват Ферми-течност, както и нуклеотидите (протоните и неутроните) в атомното ядро. брой на протоните в атомното ядро. Електронен слой

Електронен слой в атома е съвкупността от позволени състояния на електрон с определена енергия и може да се онагледи като орбитата около ядрото, следвана от електроните с тази енергия. Поради това той по-слабо привлича валентните си електрони от външния електронен слой. По такъв начин металната връзка се осъществява само от s-електроните от последния електронен слой. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. Магнитен диполен момент на атомите

Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Тогава електроните, които се движат по своята орбита, може да се окажат на разстояние от атомното ядро, по-голямо от широчината на прехода. Броят на електроните, които могат да бъдат във всеки слой и подслой, произтича от уравненията в квантовата механика, по-специално от принципа на Паули, който гласи, че в дадена квантова система не е възможно да съществуват едновременно два електрона в атом с четири еднакви стойности на квантовите числа. Номерът на групата се определя от броя на електроните във външния слой на атома (валентните електрони) и, като правило, съответства на най-високата валентност на атома. При химичните взаимодействия участва с единия си електрон от външния електронен слой и проявява първа валентност. Атомното ядро е изградено от протони и неутрони. Калиевият атом съдържа 1 електрон в най-външния си електронен слой. Във външния електронен слой има 4 електрона, от които два са единични и една електронна двойка. Нуклон

Нуклон ( – ядро) във физиката е общото наименование на частиците, изграждащи атомното ядро. Във външния си слой има 1 електрон. От главен интерес са свойствата на електроните и най-вече процесите в последния електронен слой. Хелий-3 е изотоп на хелий, с 2 протона, 1 неутрон и 2 електрона на атом. Най-външният електронен слой на атома в несвързано състояние е известен като валентен слой и електроните в него се наричат валентни електрони. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. Голямата им реактивна способност се дължи на склонността им към присъединяване на електрон към външния електронен слой, който е незапълнен. Всеки химичен елемент има характерен спектър, който зависи от множество фактори: заряд на атомното ядро, степен на запълване на електронните подслоеве, наличие на електромагнитни взаимодействия между електроните и други фактори. За валентните електрони (електроните на външния електронен слой на неутрални атоми в основно състояние) енергията на свързване съвпада с йонизационната енергия, а за отрицателните йони - с енергията на електронно сродство. Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Радиус на Бор

Радиусът на Бор е физична константа, която е равна точно на най-вероятното разстояние между атомното ядро и електрона във водородния атом в основно състояние. В модела на Бор "електронна обвивка" или "главно енергийно ниво" представлява орбита, по която се движат електроните около атомното ядро. Електроните в нормален (не свръхпроводящ) метал също образуват Ферми-течност, както и нуклеотидите (протоните и неутроните) в атомното ядро. брой на протоните в атомното ядро. Електронен слой

Електронен слой в атома е съвкупността от позволени състояния на електрон с определена енергия и може да се онагледи като орбитата около ядрото, следвана от електроните с тази енергия. Поради това той по-слабо привлича валентните си електрони от външния електронен слой. По такъв начин металната връзка се осъществява само от s-електроните от последния електронен слой. Азотна катастрофа

Азотна катастрофа е противоречие, до което се достига, ако се приеме, че атомното ядро се състои от 2"Z" протона (Z е заряда на ядрото в единици елементарни електрични заряди) и "Z" електрона. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. Магнитен диполен момент на атомите

Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Тогава електроните, които се движат по своята орбита, може да се окажат на разстояние от атомното ядро, по-голямо от широчината на прехода. Броят на електроните, които могат да бъдат във всеки слой и подслой, произтича от уравненията в квантовата механика, по-специално от принципа на Паули, който гласи, че в дадена квантова система не е възможно да съществуват едновременно два електрона в атом с четири еднакви стойности на квантовите числа. Номерът на групата се определя от броя на електроните във външния слой на атома (валентните електрони) и, като правило, съответства на най-високата валентност на атома. Калиевият атом съдържа 1 електрон в най-външния си електронен слой. Във външния електронен слой има 4 електрона, от които два са единични и една електронна двойка. Изотопите на въглеродния атом съдържат 6 протона и различен брой неутрони. Нуклон

Нуклон ( – ядро) във физиката е общото наименование на частиците, изграждащи атомното ядро. Във външния си слой има 1 електрон. От главен интерес са свойствата на електроните и най-вече процесите в последния електронен слой. Най-външният електронен слой на атома в несвързано състояние е известен като валентен слой и електроните в него се наричат валентни електрони. Броят на протоните в атомното ядро съвпада с поредния атомен номер и определя вида на елемента. Голямата им реактивна способност се дължи на склонността им към присъединяване на електрон към външния електронен слой, който е незапълнен. Всеки химичен елемент има характерен спектър, който зависи от множество фактори: заряд на атомното ядро, степен на запълване на електронните подслоеве, наличие на електромагнитни взаимодействия между електроните и други фактори. За валентните електрони (електроните на външния електронен слой на неутрални атоми в основно състояние) енергията на свързване съвпада с йонизационната енергия, а за отрицателните йони - с енергията на електронно сродство. Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Радиус на Бор

Радиусът на Бор е физична константа, която е равна точно на най-вероятното разстояние между атомното ядро и електрона във водородния атом в основно състояние. В модела на Бор "електронна обвивка" или "главно енергийно ниво" представлява орбита, по която се движат електроните около атомното ядро. Електроните в нормален (не свръхпроводящ) метал също образуват Ферми-течност, както и нуклеотидите (протоните и неутроните) в атомното ядро. брой на протоните в атомното ядро. Електронен слой

Електронен слой в атома е съвкупността от позволени състояния на електрон с определена енергия и може да се онагледи като орбитата около ядрото, следвана от електроните с тази енергия. Поради това той по-слабо привлича валентните си електрони от външния електронен слой. По такъв начин металната връзка се осъществява само от s-електроните от последния електронен слой. Атомно ядро

Атомното ядро е центърът на атома, в който е съсредоточена основната му маса и неговата структура определя химическия елемент. Магнитен диполен момент на атомите

Магнитният диполен момент на атома е свързан с орбиталното движение на електроните около атомното ядро, както и с въртенето на последните около собствената им ос (спин на електроните). Тогава електроните, които се движат по своята орбита, може да се окажат на разстояние от атомното ядро, по-голямо от широчината на прехода. Броят на електроните, които могат да бъдат във всеки слой и подслой, произтича от уравненията в квантовата механика, по-специално от принципа на Паули, който гласи, че в дадена квантова система не е възможно да съществуват едновременно два електрона в атом с четири еднакви стойности на квантовите числа. Номерът на групата се определя от броя на електроните във външния слой на атома (валентните електрони) и, като правило, съответства на най-високата валентност на атома. При химичните взаимодействия участва с единия си електрон от външния електронен слой и проявява първа валентност.