Разполагате с разтвор на амониев хлорид. При поставяне на допълнително кристалче от амониев хлорид в разтвора, то не се разтваря. Това означава, че разтворът е: 
разреден ненаситен много разреден наситен
A B C D
Амониев хлорид

Амониевият хлорид или нишадър (амониев хлорид – NHCl) е, в чистата си форма, бяла разтворима във вода кристална сол с парлив вкус. Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). През 1270 г. италианският алхимик Бонавентура при опитите си да получи универсален разтворител, получава разтвор на амониев хлорид в азотна киселина, който може да разтваря златото, наричано още царя от металите (оттам произлиза и названието на този разтвор – царска вода). Калциевият хлорид се разтваря във вода, при което се отделя хлорид и аквакомплекс [Ca(HO)]. По-късно той е бил в състояние да достигне отново тази температура (около -17,8 °C) с помощта на смес от лед, амониев хлорид и вода. Амониев хидрогенкарбонат

Амониев хидрогенкарбонат, амониев бикарбонат, кисел амониев карбонат (NHHCO); в бита се нарича амонячна сода. хлоралкална електролиза, при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. Най-често се получава при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. В лабораторни условия азотът се получава чрез реакция на воден разтвор на амониев хлорид и натриев нитрит:

При тази реакция се получават и малки количества NO и HNO – те могат да се отстранят члез преминаване на газа през воден разтвор на солна киселина, съдържащ калиев дихромат. Всъщност съставът на продукта, който се среща в практиката като амониев карбонат, в никакъв случай не отговаря на състава на (NH)CO, a представлява смес от амониев карбонат, амониев бикарбонат, и амониев карбаминат. При изпаряване на част от водата се отделят кристали от натриев хлорид а калиевата селитра остава в разтвора. Амониев бихромат

Амонев дихромат; амониев бихромат; амониев пирохромат (Ammonium bichromicum). Това се илюстрира от факта, че разтворът реагира с източници на фосфат, при което се утаява твърд калциев фосфат:

Калциевият хлорид има много висока енталпийна промяна на разтвора, за което свидетелства значителното покачване на температурата, придружаващо разтварянето на негова суха сол във вода. Получава се при загряване на амониев нитрат. При това киселиния хлорид се естерифицира с 2-диетиламиноетанол. Ако два разтвора са в осмотично равновесие, те са в "изотоничност" – например кръвната плазма е изотонична с 0,9% разтвор на натриевия хлорид (0,9% NaCl) или т.нар. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. За целта се използва разтвор на индиев(III) хлорид в солна киселина. В получената смес с пипетка се добавят няколко капки разтвор на амониев карбонат до получaване на жълтеникав цвят. 0,9% разтвор на натриев хлорид във вода се нарича физиологичен разтвор, тъй като той е изоосмотичен с кръвната плазма. Тяхната работа по получаването на амониев хлорид от сажди води до партньорството им в доходоносна химическа фабрика, произвеждаща кристални соли, използвани за багри, в металообработването и като соли за вдишване. Може да се получи и чрез директна електролиза на разтвор на калиев хлорид. Използват се разтвори с глюкоза, натриев хлорид, натриев бикарбонат, Рингеров, разтвор на Darraw и други. Амониев хлорид

Амониевият хлорид или нишадър (амониев хлорид – NHCl) е, в чистата си форма, бяла разтворима във вода кристална сол с парлив вкус. Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). През 1270 г. италианският алхимик Бонавентура при опитите си да получи универсален разтворител, получава разтвор на амониев хлорид в азотна киселина, който може да разтваря златото, наричано още царя от металите (оттам произлиза и названието на този разтвор – царска вода). Калциевият хлорид се разтваря във вода, при което се отделя хлорид и аквакомплекс [Ca(HO)]. По-късно той е бил в състояние да достигне отново тази температура (около -17,8 °C) с помощта на смес от лед, амониев хлорид и вода. Амониев хидрогенкарбонат

Амониев хидрогенкарбонат, амониев бикарбонат, кисел амониев карбонат (NHHCO); в бита се нарича амонячна сода. хлоралкална електролиза, при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. Най-често се получава при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. В лабораторни условия азотът се получава чрез реакция на воден разтвор на амониев хлорид и натриев нитрит:

При тази реакция се получават и малки количества NO и HNO – те могат да се отстранят члез преминаване на газа през воден разтвор на солна киселина, съдържащ калиев дихромат. Всъщност съставът на продукта, който се среща в практиката като амониев карбонат, в никакъв случай не отговаря на състава на (NH)CO, a представлява смес от амониев карбонат, амониев бикарбонат, и амониев карбаминат. При изпаряване на част от водата се отделят кристали от натриев хлорид а калиевата селитра остава в разтвора. Амониев бихромат

Амонев дихромат; амониев бихромат; амониев пирохромат (Ammonium bichromicum). Това се илюстрира от факта, че разтворът реагира с източници на фосфат, при което се утаява твърд калциев фосфат:

Калциевият хлорид има много висока енталпийна промяна на разтвора, за което свидетелства значителното покачване на температурата, придружаващо разтварянето на негова суха сол във вода. Получава се при загряване на амониев нитрат. При това киселиния хлорид се естерифицира с 2-диетиламиноетанол. Ако два разтвора са в осмотично равновесие, те са в "изотоничност" – например кръвната плазма е изотонична с 0,9% разтвор на натриевия хлорид (0,9% NaCl) или т.нар. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. За целта се използва разтвор на индиев(III) хлорид в солна киселина. В получената смес с пипетка се добавят няколко капки разтвор на амониев карбонат до получaване на жълтеникав цвят. 0,9% разтвор на натриев хлорид във вода се нарича физиологичен разтвор, тъй като той е изоосмотичен с кръвната плазма. Тяхната работа по получаването на амониев хлорид от сажди води до партньорството им в доходоносна химическа фабрика, произвеждаща кристални соли, използвани за багри, в металообработването и като соли за вдишване. Може да се получи и чрез директна електролиза на разтвор на калиев хлорид. Използват се разтвори с глюкоза, натриев хлорид, натриев бикарбонат, Рингеров, разтвор на Darraw и други. Амониев хлорид

Амониевият хлорид или нишадър (амониев хлорид – NHCl) е, в чистата си форма, бяла разтворима във вода кристална сол с парлив вкус. Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). През 1270 г. италианският алхимик Бонавентура при опитите си да получи универсален разтворител, получава разтвор на амониев хлорид в азотна киселина, който може да разтваря златото, наричано още царя от металите (оттам произлиза и названието на този разтвор – царска вода). Калциевият хлорид се разтваря във вода, при което се отделя хлорид и аквакомплекс [Ca(HO)]. По-късно той е бил в състояние да достигне отново тази температура (около -17,8 °C) с помощта на смес от лед, амониев хлорид и вода. Амониев хидрогенкарбонат

Амониев хидрогенкарбонат, амониев бикарбонат, кисел амониев карбонат (NHHCO); в бита се нарича амонячна сода. хлоралкална електролиза, при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. Това се илюстрира от факта, че разтворът реагира с източници на фосфат, при което се утаява твърд калциев фосфат:

Калциевият хлорид има много висока енталпийна промяна на разтвора, за което свидетелства значителното покачване на температурата, придружаващо разтварянето на негова суха сол във вода. Най-често се получава при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. В лабораторни условия азотът се получава чрез реакция на воден разтвор на амониев хлорид и натриев нитрит:

При тази реакция се получават и малки количества NO и HNO – те могат да се отстранят члез преминаване на газа през воден разтвор на солна киселина, съдържащ калиев дихромат. Всъщност съставът на продукта, който се среща в практиката като амониев карбонат, в никакъв случай не отговаря на състава на (NH)CO, a представлява смес от амониев карбонат, амониев бикарбонат, и амониев карбаминат. При изпаряване на част от водата се отделят кристали от натриев хлорид а калиевата селитра остава в разтвора. Амониев бихромат

Амонев дихромат; амониев бихромат; амониев пирохромат (Ammonium bichromicum). Получава се при загряване на амониев нитрат. При това киселиния хлорид се естерифицира с 2-диетиламиноетанол. Ако два разтвора са в осмотично равновесие, те са в "изотоничност" – например кръвната плазма е изотонична с 0,9% разтвор на натриевия хлорид (0,9% NaCl) или т.нар. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. За целта се използва разтвор на индиев(III) хлорид в солна киселина. В получената смес с пипетка се добавят няколко капки разтвор на амониев карбонат до получaване на жълтеникав цвят. 0,9% разтвор на натриев хлорид във вода се нарича физиологичен разтвор, тъй като той е изоосмотичен с кръвната плазма. Тяхната работа по получаването на амониев хлорид от сажди води до партньорството им в доходоносна химическа фабрика, произвеждаща кристални соли, използвани за багри, в металообработването и като соли за вдишване. Може да се получи и чрез директна електролиза на разтвор на калиев хлорид. Използват се разтвори с глюкоза, натриев хлорид, натриев бикарбонат, Рингеров, разтвор на Darraw и други. Амониев хлорид

Амониевият хлорид или нишадър (амониев хлорид – NHCl) е, в чистата си форма, бяла разтворима във вода кристална сол с парлив вкус. Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). Хлороводородът (HCl) и амонякът могат да реагират при различни условия, образувайки амониев хлорид (NHCl). През 1270 г. италианският алхимик Бонавентура при опитите си да получи универсален разтворител, получава разтвор на амониев хлорид в азотна киселина, който може да разтваря златото, наричано още царя от металите (оттам произлиза и названието на този разтвор – царска вода). Калциевият хлорид се разтваря във вода, при което се отделя хлорид и аквакомплекс [Ca(HO)]. Цветна реакция за соли на оцетната киселина е с разтвор железен(III) хлорид, който има наситен червен цвят, изчезващ при окисляване. По-късно той е бил в състояние да достигне отново тази температура (около -17,8 °C) с помощта на смес от лед, амониев хлорид и вода. Амониев хидрогенкарбонат

Амониев хидрогенкарбонат, амониев бикарбонат, кисел амониев карбонат (NHHCO); в бита се нарича амонячна сода. хлоралкална електролиза, при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. Най-често се получава при електролиза на воден разтвор на натриев хлорид. При това условие разтворът се нарича наситен. В лабораторни условия азотът се получава чрез реакция на воден разтвор на амониев хлорид и натриев нитрит:

При тази реакция се получават и малки количества NO и HNO – те могат да се отстранят члез преминаване на газа през воден разтвор на солна киселина, съдържащ калиев дихромат. Всъщност съставът на продукта, който се среща в практиката като амониев карбонат, в никакъв случай не отговаря на състава на (NH)CO, a представлява смес от амониев карбонат, амониев бикарбонат, и амониев карбаминат. При изпаряване на част от водата се отделят кристали от натриев хлорид а калиевата селитра остава в разтвора. Амониев бихромат

Амонев дихромат; амониев бихромат; амониев пирохромат (Ammonium bichromicum). Това се илюстрира от факта, че разтворът реагира с източници на фосфат, при което се утаява твърд калциев фосфат:

Калциевият хлорид има много висока енталпийна промяна на разтвора, за което свидетелства значителното покачване на температурата, придружаващо разтварянето на негова суха сол във вода. Получава се при загряване на амониев нитрат. При това киселиния хлорид се естерифицира с 2-диетиламиноетанол. Ако два разтвора са в осмотично равновесие, те са в "изотоничност" – например кръвната плазма е изотонична с 0,9% разтвор на натриевия хлорид (0,9% NaCl) или т.нар. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. Във втората реакция хлороводородът и амонякът, разтворени в бензен, реагират и образуват твърд амониев хлорид, а в третата газообразни HCl и NH се съединяват в твърдо вещество. За целта се използва разтвор на индиев(III) хлорид в солна киселина. В получената смес с пипетка се добавят няколко капки разтвор на амониев карбонат до получaване на жълтеникав цвят. 0,9% разтвор на натриев хлорид във вода се нарича физиологичен разтвор, тъй като той е изоосмотичен с кръвната плазма. Тяхната работа по получаването на амониев хлорид от сажди води до партньорството им в доходоносна химическа фабрика, произвеждаща кристални соли, използвани за багри, в металообработването и като соли за вдишване.