В екосистемата постоянно се извършва:
изгаряне на горива и дървесина кръговрат на вещества и кръговрат на енергия кръговрат на вещества и поток на енергия хлориране и фосфорилиране
A B C D
Твърдите горива включват въглища, дървесина, нефтошисти, торф и др. Инициатор на изследванията на възможностите за изгаряне на нискокачествени горива в страната. Тук се извършва промишлен добив на дървесина. Скарификация

Скарификацията ( – драскане) е процес, при който се извършва повърхностно надраскване, изгаряне или разрез по кожата с цел създаване на постоянно изображение или текст върху тялото. След дипломирането си работи във Военната лаборатория за горива, където извършва експерименти със синтетични горива. През това време в цилиндъра се извършва изгаряне на горивото и разширение на продуктите на горенето, т.е. LPG може да се счита за „по-чист“ от течните горива, защото отделя много малко частици (сажди) при изгаряне. Малките слончета се движат постоянно засенчени от майките си, с цел да се избегне слънчево изгаряне. При тях чрез изгаряне на различни горива се създава водна пара под налягане, която задвижва турбини, които от своя страна генерират електроенергия. Вредителят е известен: Ips Typographus, който нормално съществува в екосистемата, без да е заплаха за нея, но сега се е размножил неконтролируемо в повалената от вятъра дървесина. Както и при други хидразинови горива, се извършва основно с хлорни соли на калция – калциев хипохлорид и хлорна вар. Както и при други хидразинови горива, се извършва основно с хлорни соли на калция – калциев хипохлорид и хлорна вар. При изгаряне на въглища или течни горива (например нефт), които съдържат химичния елемент сяра, освен въглероден диоксид, при този процес се получава и серен диоксид. Катран

Катранът е тъмно кафява вискозна течност, получен по метода на сухата дестилация на твърди горива: каменни и дървени въглища, дървесина, торф и други. Голяма част от експлозивите и най-мощните автомобилни горива съдържат нитро съединения поради факта, че те отделят огромна енергия при своето изгаряне. Най-старият слой на храма разкрива унищожение от изгаряне и монети с парчета тухли и игоряла дървесина, което свидетелства за някогашно опожаряване на храма. Най–често с токоизправителите се извършва преобразуване на еднофазен и трифазен променлив ток в ток с постоянно напрежение. Колкото органични вещества се синтезират в екосистемата, толкова се и изразходват. Други газове, които действат по същия начин, са метанът, диазотният оксид, малки количества от които се получават при изгаряне на изкопаемите горива и земеделска дейност, и хлорофлуоровъглеродите (фреоните), които се използват в аерозолните препарати, в старите хладилници и в много климатици. Особено внимание Холмс обръща на две неща: Сполдинг постоянно ходи до мазето, тъй като се занимава с фотография, и на лицето му има изгаряне от киселина. Изпълнението на симулацията се извършва като постоянно се взимат елементи от върха на опашката и се изпълняват събитията от там нататък. Правилното дозиране и подаване на гориво се извършва от карбуратора, като освен горивна смес, в цилиндъра постъпва и въздух, за да се осигури необходимото количество кислород за оптимално изгаряне на сместа. Когато индустриалните процеси се нуждаят от голямо количество топлинна енергия, често икономически е по-изгодно наличието на когенерация като топлинна енергия се получава не от електричество, а от изгаряне на фосилни горива или биомаса. Тези горива могат да се смесят, за да се получат бензин, дизел, керосин и други по-тежки горива. Биотичните фактори са в рамките на популациите, биоценозите и екосистемата. Кръговрат на азота

Кръговрат на азота се нарича комплексен биогеохимичен кръговрат, който описва трансформациите на азота и азотните съединения в природата. При хидроложкия кръговрат се разграничават два подкръговрата на водата – малък или вътрешноконтинентален воден кръговрат и голям воден кръговрат. С появата на организмите, кръговратът на веществата се усложнява – извършва се биологичен кръговрат. кръговрат на веществата. Движещите сили на хидроложкия кръговрат на водата са слънчевата енергия и земната гравитация. Кръговрат на въглерода

Биогеохимичният кръговрат на въглерода се очертава като най-интензивният между всички биогеохимични цикли. Буквално означава „кръговрат“ (санскрит). Кръговрат на водата

Водният кръговрат е непрекъснат процес на преминаване на природните води в геосферите и техните фазови преходи (трансформация на състояния). Терминът “биогеохимически кръговрат”, отнесен към биосферата, означава обмен на химични елементи между живите организми и неорганичната среда, различните стадии на който се осъществяват вътре в екосистемата. Кръговрат на веществата

Кръговрат на веществата е непрекъснатото преминаване на веществата от неживата природа в организмите и от тях отново в неживата природа. Теченията в залива образуват циклонален кръговрат. Повърхностните течения образуват цикличен кръговрат. Повърхностните течения образуват цикличен кръговрат. Повърхностните течения образуват цикличен кръговрат на водата. В неговия кръговрат обаче, съществуват редица особености. В централната му част се образува обширен циклонален кръговрат на теченията. Тя се отличава с пълната си независимост по отношение на материята, тъй като в нея се извършва изцяло биогенният кръговрат на веществата. Теченията образуват кръговрат по часовниковата стрелка. Така се появява своеобразен кръговрат на сменящи се форми на държавата. Кръговрат (филм)

„Кръговрат“ е български игрален филм (драма) от 1993 година на режисьора Дочо Боджаков, по сценарий на Дочо Боджаков и Димитър Начев. В същото време, обаче, изначалният кръговрат (в см. Това представлява идеята за вечния кръговрат на живота. Този кръговрат не преминава през организмите, нарича се геологичен. Превръщането на един вид скала в друг се обяснява чрез геоложкия кръговрат. Морските течения образуват кръговрат по часовниковата стрелка. В нея се извършва образуването на вещества и тяхното разграждане с освобождаване на енергия. При това се извършва интензивен обмен на енергия и вещества между течната и парната фаза. Колкото органични вещества се синтезират в екосистемата, толкова се и изразходват. С появата на организмите, кръговратът на веществата се усложнява – извършва се биологичен кръговрат. В последна сметка цялата енергия постъпваща в екосистемата (биосферата) се губи като топлина. Движещите сили на хидроложкия кръговрат на водата са слънчевата енергия и земната гравитация. В екосистемата се извършват определени процеси, свързани с пренос и трансформация на материя, при която се изразходва енергия. Терминът “биогеохимически кръговрат”, отнесен към биосферата, означава обмен на химични елементи между живите организми и неорганичната среда, различните стадии на който се осъществяват вътре в екосистемата. При това те се намират в такова единство, че се осигурява преминаването на материя и енергия през звената на екосистемата. Процесите на трансформация и пренос на материя, за протичането на които се изразходва енергия, се наричат функциониране на екосистемата. Химическата ерозия обикновено се изчислява благодарение на разтворените вещества в даден поток. Кръговрат на азота

Кръговрат на азота се нарича комплексен биогеохимичен кръговрат, който описва трансформациите на азота и азотните съединения в природата. При тетаничното съкращение се наблюдава значителна загуба на вещества и енергия. При хидроложкия кръговрат се разграничават два подкръговрата на водата – малък или вътрешноконтинентален воден кръговрат и голям воден кръговрат. Първият действително се извършва при използване на енергия. В дросела започва да нараства магнитният поток и следователно - да се натрупва енергия. Природен капитал

Природен капитал е наличност на природни екосистеми, която води до поток на ценни за екосистемата материали в бъдеще. Тя се отличава с пълната си независимост по отношение на материята, тъй като в нея се извършва изцяло биогенният кръговрат на веществата. В тънкото черво се извършва основно храносмилане на непреработените в стомаха вещества и адсорбцията им до по-нискомолекулни вещества и минерални соли. Безкрайното взаимодействие на абиотичните фактори с живите организми и взаимната връзка в хранене между самите организми (продуценти, консументи и деструктори) на екосистемите осъществява един непрекъснат кръговрат на вещества в редуваща се смяна на органични с минерални вещества. Оцеляването на живите организми зависи от продължителния поток на енергия. Движещата сила и енергия за процеса осигурява движението на електронния поток в дихателните вериги. Счита се, че това състояние бързо губи енергия, изисквайки или цялостен срив, или постоянно внасяне на енергия. "продуценти": автотрофните организми, които с помощта на слънчевата енергия произвеждат (фотосинтезират) органични вещества от неорганичните вещества на биотопа, в който се намират. Това премахва енергия от въздушния поток, предизвиквайки съпротивление. Обеззаразяването се извършва чрез хлориране, озониране, обработка с ултравиолетови лъчи. Окислително фосфорилиране

Окислителното фосфорилиране е процес, в който енергията, отделяща се при окислението в дихателната верига, се използва за фосфорилиране на АДФ до АТФ. Процесът се нарича окислително фосфорилиране. Колкото органични вещества се синтезират в екосистемата, толкова се и изразходват. Основното количество АТФ се получава при окислителното фосфорилиране в митохондриите. В зависимост от условията на растеж тези бактерии могат да осъществяват окислително фосфорилиране, фотофосфорилиране или субстратно фосфорилиране. Най–често с токоизправителите се извършва преобразуване на еднофазен и трифазен променлив ток в ток с постоянно напрежение. Това е причината процесът да се нарича "окислително фосфорилиране". Обратимото фосфорилиране на креатина (т.е. Образуваният етилен може да се рециклира или да претърпи окислително хлориране и крекинг чрез конвенционалните техники. В повечето организми болшинството от АТФ се генерира при окислителното фосфорилиране в ЕТВ. Поради движенията, които извършва, танцът и по-скоро изглежда като абстрактна игра с постоянно променящи се, очарователни форми. Окислителното фосфорилиране се осъществява във вътрешната митохондриална мембрана на митохондриите. Чрез тяхното определяне и преброяване могат да се докажат настъпилите промени в екосистемата. Изпълнението на симулацията се извършва като постоянно се взимат елементи от върха на опашката и се изпълняват събитията от там нататък. АТФ синтазът след това се получава точно както при окислително фосфорилиране. Биотичните фактори са в рамките на популациите, биоценозите и екосистемата. В последна сметка цялата енергия постъпваща в екосистемата (биосферата) се губи като топлина. В резултат, екосистемата на Часог се оказва гъвкава към климатичните промени и нарушенията в околната среда. радикалова полимеризация, хлориране на алкани, крекинг и много други) или участват като междинни продукти в химични реакции. Енергията, необходима за това фосфорилиране, се отделя в окислителните реакции, протичащи в дихателната верига на митохондриите. НАДН.Н и ФАДH се рециклират (съответно до НАД и ФАД), генерирайки допълнително АТФ чрез окислително фосфорилиране в дихателните вериги. При еутрофикацията настъпват няколко взаимосвързани неблагоприятни ефекта в екосистемата. Хистохимично клетъчният метаболизъм спира, окислителното фосфорилиране се нарушава, хидролитичните ензими увеличават своята активност. Малка част АТФ се добива при фосфорилиране на субстратно ниво при гликолиза например.