Хлоропластите и митохондриите са:
двумембранни органели, характерни за еукариотните клетки едномембранни органели, характерни за прокариотните клетки немембранни органели, характерни за прокариотните клетки специализирани органели, характерни за всички клетки
A B C D
Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Ендосимбионтна теория

Ендосимбионтната теория е теория, според която някои клетъчни органели на еукариотните клетки, а именно митохондриите и хлоропластите, произлизат от прокариотни клетки, попаднали в цитоплазмата на примитивната еукариотна клетка и установили с нея симбиоза. Хлоропластите са автономни органели и могат да се делят независимо от клетката (подобно на митохондриите). Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Има много типове органели, особено в еукариотните клетки на висшите организми. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Пероксизома

Пероксизоми са широко разпространени органели в еукариотните клетки отговорни за разграждането на токсичния водороден пероксид (НО) в клетката. Хлоропластите са най-големите клетъчни органели в растителната клетка. Имало е пренос на гени и между прародителите на еукариотните клетки и прокариотите, при придобиването на хлоропластите и на митохондрия. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Еукариотните клетки вероятно са еволюирали от симбиозни общности от прокариотни клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Подобно на митохондриите, хлоропластите могат да се възпроизвеждат чрез делене. Митохондриите са особени органели, те съдържат собствена кръгова ДНК, което означава, че клетъчната ДНК не съдържа информация за точното „изработване“ на тези органели. Подобно на митохондриите, хлоропластите съдържат собствен генетичен материал, разположен в стромата. Повечето от функциите на органели като митохондриите, апарата на Голджи и др. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Левкопластите спадат към групата растителни органели, към която се отнасят още хлоропластите и хромопластите. Митохондриите са клетъчни органели, които синтезират аденозинтрифосфат (АТФ) - вещество, осигуряващо енергия за протичането на различни биохимични процеси в клетката. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Пиреноид

Пиреноидите са органели, в които се извършва фиксацията на въглероден диоксид, разположени в хлоропластите на водорасли и мъхове. Те също са двумембранни органели, като първата мембрана пропуска по-широк кръг от метаболити и йони, а втората е по-сетивна и пропуска само определени вещества, важни за фотосинтезата. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Пероксизомите са кръгли едномембранни органели. Хлоропластите са автономни органели и могат да се делят независимо от клетката (подобно на митохондриите). Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Ендосимбионтна теория

Ендосимбионтната теория е теория, според която някои клетъчни органели на еукариотните клетки, а именно митохондриите и хлоропластите, произлизат от прокариотни клетки, попаднали в цитоплазмата на примитивната еукариотна клетка и установили с нея симбиоза. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Хлоропластите са най-големите клетъчни органели в растителната клетка. Срещат се в прокариотните клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Подобно на митохондриите, хлоропластите могат да се възпроизвеждат чрез делене. Митохондриите са особени органели, те съдържат собствена кръгова ДНК, което означава, че клетъчната ДНК не съдържа информация за точното „изработване“ на тези органели. Подобно на митохондриите, хлоропластите съдържат собствен генетичен материал, разположен в стромата. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Повечето от функциите на органели като митохондриите, апарата на Голджи и др. Левкопластите спадат към групата растителни органели, към която се отнасят още хлоропластите и хромопластите. Митохондриите са клетъчни органели, които синтезират аденозинтрифосфат (АТФ) - вещество, осигуряващо енергия за протичането на различни биохимични процеси в клетката. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Пиреноид

Пиреноидите са органели, в които се извършва фиксацията на въглероден диоксид, разположени в хлоропластите на водорасли и мъхове. Мезозома

Мезозома е образувание на клетъчната мембрана на прокариотните клетки. Има органели, които присъстват във всички клетки. Еукариотните клетки са 10 пъти по-големи от прокариотните и могат да са до 1000 пъти по-обемни. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Рибозомите са немембранни органели. Хлоропластите са автономни органели и могат да се делят независимо от клетката (подобно на митохондриите). Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Рибозома

Рибозомите са немембранни клетъчни органели, които се срещат, както в прокариотни, така и в еукариотни клетки. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Ендосимбионтна теория

Ендосимбионтната теория е теория, според която някои клетъчни органели на еукариотните клетки, а именно митохондриите и хлоропластите, произлизат от прокариотни клетки, попаднали в цитоплазмата на примитивната еукариотна клетка и установили с нея симбиоза. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Хлоропластите са най-големите клетъчни органели в растителната клетка. Срещат се в прокариотните клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Подобно на митохондриите, хлоропластите могат да се възпроизвеждат чрез делене. Митохондриите са особени органели, те съдържат собствена кръгова ДНК, което означава, че клетъчната ДНК не съдържа информация за точното „изработване“ на тези органели. Подобно на митохондриите, хлоропластите съдържат собствен генетичен материал, разположен в стромата. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Повечето от функциите на органели като митохондриите, апарата на Голджи и др. Левкопластите спадат към групата растителни органели, към която се отнасят още хлоропластите и хромопластите. Митохондриите са клетъчни органели, които синтезират аденозинтрифосфат (АТФ) - вещество, осигуряващо енергия за протичането на различни биохимични процеси в клетката. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Пиреноид

Пиреноидите са органели, в които се извършва фиксацията на въглероден диоксид, разположени в хлоропластите на водорасли и мъхове. Мезозома

Мезозома е образувание на клетъчната мембрана на прокариотните клетки. Има органели, които присъстват във всички клетки. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Хлоропластите са автономни органели и могат да се делят независимо от клетката (подобно на митохондриите). Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Ендосимбионтна теория

Ендосимбионтната теория е теория, според която някои клетъчни органели на еукариотните клетки, а именно митохондриите и хлоропластите, произлизат от прокариотни клетки, попаднали в цитоплазмата на примитивната еукариотна клетка и установили с нея симбиоза. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Хлоропластите са най-големите клетъчни органели в растителната клетка. Има органели, които присъстват във всички клетки. Подобно на митохондриите, хлоропластите могат да се възпроизвеждат чрез делене. Митохондриите са особени органели, те съдържат собствена кръгова ДНК, което означава, че клетъчната ДНК не съдържа информация за точното „изработване“ на тези органели. Подобно на митохондриите, хлоропластите съдържат собствен генетичен материал, разположен в стромата. Повечето от функциите на органели като митохондриите, апарата на Голджи и др. Тези клетки са специализирани за сливане при полов процес. Такива клетки са специализирани за изпълнение на определена функция. Левкопластите спадат към групата растителни органели, към която се отнасят още хлоропластите и хромопластите. Митохондриите са клетъчни органели, които синтезират аденозинтрифосфат (АТФ) - вещество, осигуряващо енергия за протичането на различни биохимични процеси в клетката. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Растенията складират скорбяла в специализирани органели, наречени амилопласти. Пиреноид

Пиреноидите са органели, в които се извършва фиксацията на въглероден диоксид, разположени в хлоропластите на водорасли и мъхове. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Митохондриите имат характерни разклонени тръбовидни кристи, но са били изгубени при Archamoebae. Ендосимбионтната теория се доказва от факта, че митохондриите и хлоропластите имат собствен геном и рибозоми от прокариотен тип. Многобройни разновидности на стандартния генетичен код могат да се намерят в митохондриите — произвеждащи енергия органели.