Колко е честотата на радиовълна с дължина на вълната λ = 30 cm? Скоростта на светлината е c = 3.108 m/s. 
1.10^6 Hz 1.10^8 Hz 1.10^7 Hz 1.10^9 Hz
A B C D
дължина на вълната λ = 12,23 cm. От формулата следва, че n е безразмерна величина, която показва колко пъти скоростта на вълната в дадената среда v e по-малка от тази във вакуум c

"n"="c"/v,

а също и колко пъти дължината на вълната в дадената среда λ e по-малка от тази във вакуум λ

λ=λ/"n"

И в материални среди скоростта v е произведение от дължината на вълната λ и честотата f

v=λ"f". <br>Скоростта c е произведение от дължината на вълната λ и честотата f"

c"=λ"f,

които са обратно пропорционални – когато λ намалява, f се увеличава и обратно – така произведението им винаги е константа. Честотата на тази вълна е:

където "c" е скоростта на светлината. Във вакуум c = 2,998×10 m/s, което е и скоростта на светлината в свободно пространство. (6) formula_6

където Θ е отклонението от нормалата към източника (0<Θ<90°);

λ – дължина на вълната, m.

На фиг. Скоростта на разпространение на вълната в меките тъкани е 1540 m/s. Така например скоростта на звука в сух въздух при 0 °C е 331 m/s, а при температура около 20 °C скоростта е 340 m/s. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. където "h" е константата на Планк, "c" е скоростта на светлината във вакуум и formula_6 е дължината на вълната му. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Чрез умножение на основната честота f по 154 и по 120 се получават съответно честотите на двата носещи сигнала L1 и L2:

f = f × 154 = 1575,42 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 19 cm)

f = f × 120 = 1227,60 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 24 cm)

Всички GPS-спътници излъчват сигнал на една и съща честота, но се приемат с различни поради ефекта на Доплер. На честота 1 MHz съответства дължина на вълната от приблизително 300 m. С увеличаване на честотата дължината на вълната намалява, и обратно, с намаляване на честотата дължината става по-голяма. Ако средата между вътрешния и външния проводници е атмосферен въздух, сигналът се разпространява със скоростта на светлината "c" = 3•10 m/s; ако е твърд диелектрик, скоростта е по-малка. Вместо енергия често се използва дължината на вълната на лъчението formula_2, честотата formula_3 или вълновото число formula_4,които величини са свързани с простите съотношения formula_5, formula_6 ; formula_7, където c е скоростта на светлината във вакуум. Светлината е съставена от електромагнитно излъчване с различна дължина на вълната. Това прави скоростта на светлината във вакуум точно 299 792 458 m/s. При по-нататъшно разглеждане на процеса ще видим, че максимално отклонение от честотата ще се получи, когато антената преминава през т. D.

Доплеровото изменение на честотата като функция от въртенето на антената е показано на и се дава със следната формула:
dF=(ωrfc)/c
където:
dF – максималното изменение на честотата;
ω – ъгловата скорост на въртене измервана в rad/sec;
r – радиус на траекторията на въртене на антената(m);
fc – честотата на излъчения сигнал(Hz);
c – скоростта на светлината(с=300000km/s);
Ние можем да изчислим колко бързо трябва да се върти една антена, което се дава със следното уравнение. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Скоростта на лентата е 3,335 cm/s за NTSC, 2,339 cm/s за PAL. (CHO) → 1,30 CO + 2,44 CO + 2,61 CH + 0,63 CH + 0,23 CH + 0,47 H + 0,96 HO + 0,47 C

Скоростта на детонация при плътност 0,92 g/cm е 3750 m/s а при плътност 1,18 g/cm е 5300 m/s. Скоростта на звука в сух въздух е приблизително 343 m/s при температура 25 °C. Така се формира честотно-модулиран импулсен сигнал с честота на модулацията 30 Hz и вариация на честотата 850 – 950 Hz. Диференциалното уравнение на разпространение на квазицилиндричните звукови вълни има вида 

(3) formula_3

където "B" и "Г" са функциите на Бесел и Гама-функция;
"c" е скоростта на разпространение на звука, m/s;

"t" – времето за разпространение на вълната, s;

ω – ъгловата честота на вълната, rad/s;

"r" – разстоянието до източника на шум, m;

"n" – коефициент, който отразява вида на вълната; при "n"=1 вълната е цилиндрична, при "n"=2 – сферична, 1<"n"<2 – вълната е квазицилиндрична. дължина на вълната λ = 12,23 cm. От формулата следва, че n е безразмерна величина, която показва колко пъти скоростта на вълната в дадената среда v e по-малка от тази във вакуум c

"n"="c"/v,

а също и колко пъти дължината на вълната в дадената среда λ e по-малка от тази във вакуум λ

λ=λ/"n"

И в материални среди скоростта v е произведение от дължината на вълната λ и честотата f

v=λ"f". <br>Скоростта c е произведение от дължината на вълната λ и честотата f"

c"=λ"f,

които са обратно пропорционални – когато λ намалява, f се увеличава и обратно – така произведението им винаги е константа. Честотата на тази вълна е:

където "c" е скоростта на светлината. Във вакуум c = 2,998×10 m/s, което е и скоростта на светлината в свободно пространство. Скоростта на разпространение на вълната в меките тъкани е 1540 m/s. Така например скоростта на звука в сух въздух при 0 °C е 331 m/s, а при температура около 20 °C скоростта е 340 m/s. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. където "h" е константата на Планк, "c" е скоростта на светлината във вакуум и formula_6 е дължината на вълната му. Зоните са с дължина 2 – 8 m, а дебелината 30 – 60 cm. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Чрез умножение на основната честота f по 154 и по 120 се получават съответно честотите на двата носещи сигнала L1 и L2:

f = f × 154 = 1575,42 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 19 cm)

f = f × 120 = 1227,60 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 24 cm)

Всички GPS-спътници излъчват сигнал на една и съща честота, но се приемат с различни поради ефекта на Доплер. На честота 1 MHz съответства дължина на вълната от приблизително 300 m. С увеличаване на честотата дължината на вълната намалява, и обратно, с намаляване на честотата дължината става по-голяма. Ако средата между вътрешния и външния проводници е атмосферен въздух, сигналът се разпространява със скоростта на светлината "c" = 3•10 m/s; ако е твърд диелектрик, скоростта е по-малка. Вместо енергия често се използва дължината на вълната на лъчението formula_2, честотата formula_3 или вълновото число formula_4,които величини са свързани с простите съотношения formula_5, formula_6 ; formula_7, където c е скоростта на светлината във вакуум. Светлината е съставена от електромагнитно излъчване с различна дължина на вълната. (6) formula_6

където Θ е отклонението от нормалата към източника (0<Θ<90°);

λ – дължина на вълната, m.

На фиг. Това прави скоростта на светлината във вакуум точно 299 792 458 m/s. При по-нататъшно разглеждане на процеса ще видим, че максимално отклонение от честотата ще се получи, когато антената преминава през т. D.

Доплеровото изменение на честотата като функция от въртенето на антената е показано на и се дава със следната формула:
dF=(ωrfc)/c
където:
dF – максималното изменение на честотата;
ω – ъгловата скорост на въртене измервана в rad/sec;
r – радиус на траекторията на въртене на антената(m);
fc – честотата на излъчения сигнал(Hz);
c – скоростта на светлината(с=300000km/s);
Ние можем да изчислим колко бързо трябва да се върти една антена, което се дава със следното уравнение. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Скоростта на лентата е 3,335 cm/s за NTSC, 2,339 cm/s за PAL. (CHO) → 1,30 CO + 2,44 CO + 2,61 CH + 0,63 CH + 0,23 CH + 0,47 H + 0,96 HO + 0,47 C

Скоростта на детонация при плътност 0,92 g/cm е 3750 m/s а при плътност 1,18 g/cm е 5300 m/s. Скоростта на звука в сух въздух е приблизително 343 m/s при температура 25 °C. Така се формира честотно-модулиран импулсен сигнал с честота на модулацията 30 Hz и вариация на честотата 850 – 950 Hz. дължина на вълната λ = 12,23 cm. От формулата следва, че n е безразмерна величина, която показва колко пъти скоростта на вълната в дадената среда v e по-малка от тази във вакуум c

"n"="c"/v,

а също и колко пъти дължината на вълната в дадената среда λ e по-малка от тази във вакуум λ

λ=λ/"n"

И в материални среди скоростта v е произведение от дължината на вълната λ и честотата f

v=λ"f". <br>Скоростта c е произведение от дължината на вълната λ и честотата f"

c"=λ"f,

които са обратно пропорционални – когато λ намалява, f се увеличава и обратно – така произведението им винаги е константа. Честотата на тази вълна е:

където "c" е скоростта на светлината. Във вакуум c = 2,998×10 m/s, което е и скоростта на светлината в свободно пространство. Скоростта на разпространение на вълната в меките тъкани е 1540 m/s. Така например скоростта на звука в сух въздух при 0 °C е 331 m/s, а при температура около 20 °C скоростта е 340 m/s. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. където "h" е константата на Планк, "c" е скоростта на светлината във вакуум и formula_6 е дължината на вълната му. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Чрез умножение на основната честота f по 154 и по 120 се получават съответно честотите на двата носещи сигнала L1 и L2:

f = f × 154 = 1575,42 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 19 cm)

f = f × 120 = 1227,60 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 24 cm)

Всички GPS-спътници излъчват сигнал на една и съща честота, но се приемат с различни поради ефекта на Доплер. На честота 1 MHz съответства дължина на вълната от приблизително 300 m. С увеличаване на честотата дължината на вълната намалява, и обратно, с намаляване на честотата дължината става по-голяма. Ако средата между вътрешния и външния проводници е атмосферен въздух, сигналът се разпространява със скоростта на светлината "c" = 3•10 m/s; ако е твърд диелектрик, скоростта е по-малка. Вместо енергия често се използва дължината на вълната на лъчението formula_2, честотата formula_3 или вълновото число formula_4,които величини са свързани с простите съотношения formula_5, formula_6 ; formula_7, където c е скоростта на светлината във вакуум. Светлината е съставена от електромагнитно излъчване с различна дължина на вълната. (6) formula_6

където Θ е отклонението от нормалата към източника (0<Θ<90°);

λ – дължина на вълната, m.

На фиг. Това прави скоростта на светлината във вакуум точно 299 792 458 m/s. При по-нататъшно разглеждане на процеса ще видим, че максимално отклонение от честотата ще се получи, когато антената преминава през т. D.

Доплеровото изменение на честотата като функция от въртенето на антената е показано на и се дава със следната формула:
dF=(ωrfc)/c
където:
dF – максималното изменение на честотата;
ω – ъгловата скорост на въртене измервана в rad/sec;
r – радиус на траекторията на въртене на антената(m);
fc – честотата на излъчения сигнал(Hz);
c – скоростта на светлината(с=300000km/s);
Ние можем да изчислим колко бързо трябва да се върти една антена, което се дава със следното уравнение. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Скоростта на лентата е 3,335 cm/s за NTSC, 2,339 cm/s за PAL. (CHO) → 1,30 CO + 2,44 CO + 2,61 CH + 0,63 CH + 0,23 CH + 0,47 H + 0,96 HO + 0,47 C

Скоростта на детонация при плътност 0,92 g/cm е 3750 m/s а при плътност 1,18 g/cm е 5300 m/s. Скоростта на звука в сух въздух е приблизително 343 m/s при температура 25 °C. Така се формира честотно-модулиран импулсен сигнал с честота на модулацията 30 Hz и вариация на честотата 850 – 950 Hz. Диференциалното уравнение на разпространение на квазицилиндричните звукови вълни има вида 

(3) formula_3

където "B" и "Г" са функциите на Бесел и Гама-функция;
"c" е скоростта на разпространение на звука, m/s;

"t" – времето за разпространение на вълната, s;

ω – ъгловата честота на вълната, rad/s;

"r" – разстоянието до източника на шум, m;

"n" – коефициент, който отразява вида на вълната; при "n"=1 вълната е цилиндрична, при "n"=2 – сферична, 1<"n"<2 – вълната е квазицилиндрична. дължина на вълната λ = 12,23 cm. От формулата следва, че n е безразмерна величина, която показва колко пъти скоростта на вълната в дадената среда v e по-малка от тази във вакуум c

"n"="c"/v,

а също и колко пъти дължината на вълната в дадената среда λ e по-малка от тази във вакуум λ

λ=λ/"n"

И в материални среди скоростта v е произведение от дължината на вълната λ и честотата f

v=λ"f". <br>Скоростта c е произведение от дължината на вълната λ и честотата f"

c"=λ"f,

които са обратно пропорционални – когато λ намалява, f се увеличава и обратно – така произведението им винаги е константа. Честотата на тази вълна е:

където "c" е скоростта на светлината. Във вакуум c = 2,998×10 m/s, което е и скоростта на светлината в свободно пространство. Скоростта на разпространение на вълната в меките тъкани е 1540 m/s. Така например скоростта на звука в сух въздух при 0 °C е 331 m/s, а при температура около 20 °C скоростта е 340 m/s. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. където "h" е константата на Планк, "c" е скоростта на светлината във вакуум и formula_6 е дължината на вълната му. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Чрез умножение на основната честота f по 154 и по 120 се получават съответно честотите на двата носещи сигнала L1 и L2:

f = f × 154 = 1575,42 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 19 cm)

f = f × 120 = 1227,60 MHz (дължина на вълната λ = c / f = 24 cm)

Всички GPS-спътници излъчват сигнал на една и съща честота, но се приемат с различни поради ефекта на Доплер. На честота 1 MHz съответства дължина на вълната от приблизително 300 m. С увеличаване на честотата дължината на вълната намалява, и обратно, с намаляване на честотата дължината става по-голяма. Ако средата между вътрешния и външния проводници е атмосферен въздух, сигналът се разпространява със скоростта на светлината "c" = 3•10 m/s; ако е твърд диелектрик, скоростта е по-малка. Вместо енергия често се използва дължината на вълната на лъчението formula_2, честотата formula_3 или вълновото число formula_4,които величини са свързани с простите съотношения formula_5, formula_6 ; formula_7, където c е скоростта на светлината във вакуум. Светлината е съставена от електромагнитно излъчване с различна дължина на вълната. (6) formula_6

където Θ е отклонението от нормалата към източника (0<Θ<90°);

λ – дължина на вълната, m.

На фиг. Това прави скоростта на светлината във вакуум точно 299 792 458 m/s. При по-нататъшно разглеждане на процеса ще видим, че максимално отклонение от честотата ще се получи, когато антената преминава през т. D.

Доплеровото изменение на честотата като функция от въртенето на антената е показано на и се дава със следната формула:
dF=(ωrfc)/c
където:
dF – максималното изменение на честотата;
ω – ъгловата скорост на въртене измервана в rad/sec;
r – радиус на траекторията на въртене на антената(m);
fc – честотата на излъчения сигнал(Hz);
c – скоростта на светлината(с=300000km/s);
Ние можем да изчислим колко бързо трябва да се върти една антена, което се дава със следното уравнение. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Скоростта на лентата е 3,335 cm/s за NTSC, 2,339 cm/s за PAL. (CHO) → 1,30 CO + 2,44 CO + 2,61 CH + 0,63 CH + 0,23 CH + 0,47 H + 0,96 HO + 0,47 C

Скоростта на детонация при плътност 0,92 g/cm е 3750 m/s а при плътност 1,18 g/cm е 5300 m/s. Скоростта на звука в сух въздух е приблизително 343 m/s при температура 25 °C. Така се формира честотно-модулиран импулсен сигнал с честота на модулацията 30 Hz и вариация на честотата 850 – 950 Hz. Диференциалното уравнение на разпространение на квазицилиндричните звукови вълни има вида 

(3) formula_3

където "B" и "Г" са функциите на Бесел и Гама-функция;
"c" е скоростта на разпространение на звука, m/s;

"t" – времето за разпространение на вълната, s;

ω – ъгловата честота на вълната, rad/s;

"r" – разстоянието до източника на шум, m;

"n" – коефициент, който отразява вида на вълната; при "n"=1 вълната е цилиндрична, при "n"=2 – сферична, 1<"n"<2 – вълната е квазицилиндрична.