Дадени са: етан, диамант, силиций, графит, метан, корунд, фосфор, озон. Кои от тях са алотропни форми? 
графит и диамант етан и метан корунд и силиций фосфор и озон
A B C D
Така например въглеродът има три алотропни форми: диамант, графит и фулерен. Въглеродът има няколко алотропни форми, от които най-известните са графит, диамант и аморфен въглерод. Въглеродът се среща в няколко алотропни форми – графит, диамант, аморфен въглерод, фулерен, графен. Различните алотропни форми на въглерода (виж по-долу) включват както най-твърдия естествен материал диамант, така и едно от най-меките вещества графит. Алотропните форми графит и диамант могат взаимно да се превръщат една в друга. Групата на алотропните форми на въглерода покрива доста крайности в свойствата:

Въглеродът съществува в природата основно под три алотропни форми – графит, диамант и аморфен въглерод. В рамките на едно агрегатно състояние е възможно даден материал да съществува в няколко алотропни форми, например въглеродът може да се срещне като графит или диамант. Полиморфни модификации са структурните модификации на кристалите на дадено химично вещество, например диамант - графит, калцит - арагонит. Така, за газообразния кислород са характерни две алотропни модификации – кислород (O) и озон (O), при твърдия въглерод има множество форми – диамант, фулерен, графен, графит, карбин, лонсдейлит, стъкловъглерод, дивъглерод, въглеродни наноструктури (нанопяна, наноконуси, нанотръби, нановлъкна) и аморфен въглерод, които вече са открити, но са възможни още и други модификации, например, чаоит и метален въглерод. Правени са опити този процес да бъде обърнат – от графит да се получи диамант, поради еднаквостта на химическия им състав. Полиморфни модификации са структурните модификации на даден минерал или химично вещество с еднакъв химичен състав, например при въглерода – диамант и графит, при калциевия карбонат – калцит и арагонит. Например въглеродът в алотропната форма диамант е типичен неметал, но в модификацията графит може да се възприеме и като металоид (притежава електропроводимост). Той има диамантена кристална структура, подобно на диамант, силиций или германий. (Алканите метан, етан, пропан и бутан са газове). Първите опити за правене на графитни пръчки от прахообразен графит датират от 1662 година и са смес от графит, сяра и антимон. Първите четири наименования (метан, етан, пропан и бутан) са изключение: за тях се използват т.нар. Стените са покрити с плочки, създаващи илюзия от форми на диамант от седемнадесети век (в три цвята). Дрезденски зелен диамант

Дрезденският зелен диамант или "Зеленият Дрезден" е шлифован диамант с тегло 41 карата и е най-големия шлифован естествено зелен диамант. Той е една от алотропните форми на въглерода, двумерен вариант на тримерния графит. Кървав диамант

„Кървав диамант“ () е американски филм от 2006 година, драма. Актовете му, изработени с графит и масло, са много ценни. Това са „Дерби-94“, „Рик-Г“ и „Диамант клуб“. Формите използвани от Вазарели са квадрат, диамант, триъгълник, кръг и лента. „ужасяващ диамант“; ). Черен диамант

Черен диамант (Блек Даймънд) е американски сорт слива. (Алканите метан, етан, пропан и бутан са газове). Първите четири наименования (метан, етан, пропан и бутан) са изключение: за тях се използват т.нар. Образуват се като летливи деривати на метан, етан и пропан. Вулканите на Титан са предимно криогенни – те бълват изключително студен течен метан, етан и амоняк. Има следи от водни и амонячни кристали, както и от метан, етан и др. Въглеродът има няколко алотропни форми, от които най-известните са графит, диамант и аморфен въглерод. Мисията Касини-Хюйгенс до Титан открива облаци от метан или етан, от които се излива дъжд от течен метан и други органични съединения. В ниските слоеве на атмосферата се наблюдават разпръснати облаци съставени главно от метан и етан. С помощта на радиолокационно заснемане е установено, че е съставено от въглеводороди (етан и метан). Така например въглеродът има три алотропни форми: диамант, графит и фулерен. Всяка пермутация на флуора, хлора и водорода, основаваща се на метан и етан, е проучена, като повечето вече са комерсиализирани. Спектрографски изследвания показват, че повърхността на обекта е смес от въглеводороди като етан и метан и вода. Пропан-бутанът е съставен главно от пропан и бутан, докато природният газ съдържа предимно метан и етан. Някои от тези газове могат да горят – метан, етан, пропан, бутан, пентан, въглероден оксид, сероводород, водород. Въглеродът се среща в няколко алотропни форми – графит, диамант, аморфен въглерод, фулерен, графен. Наличието на метан, етан и етин на екватора на Нептун е от 10 до 100 пъти по-голямо, отколкото на полюсите. В интервала от 350 до 1000 °C се разпада на амоняк, амини, циановодород, водород, азот, метан, етан, смолисти и други вещества. Атмосферата съдържа следи от метан, водна пара, амоняк и скални примеси както и минимални количества въглерод, етан, сероводород, неон, кислород, фосфин и сяра. Температурата на повърхността е много ниска, около 30 K (–243.15 °C), което предполага да е покрита с метан, етан и вероятно ледове от азот. Групата на алотропните форми на въглерода покрива доста крайности в свойствата:

Въглеродът съществува в природата основно под три алотропни форми – графит, диамант и аморфен въглерод. Различните алотропни форми на въглерода (виж по-долу) включват както най-твърдия естествен материал диамант, така и едно от най-меките вещества графит. Основните парникови газове в атмосферата на Земята са: водна пара, въглероден двуокис, метан, диазотен оксид и озон. Чрез сепариране и дестилиране нефтът може да бъде разделен на фракции: газообразни въглеводороди (метан, етан, пропан-бутан), бензин, нафта (газьол), керосин, мазут, смазочни масла, парафин, асфалт (битум). Така, за газообразния кислород са характерни две алотропни модификации – кислород (O) и озон (O), при твърдия въглерод има множество форми – диамант, фулерен, графен, графит, карбин, лонсдейлит, стъкловъглерод, дивъглерод, въглеродни наноструктури (нанопяна, наноконуси, нанотръби, нановлъкна) и аморфен въглерод, които вече са открити, но са възможни още и други модификации, например, чаоит и метален въглерод. Оказва се, че водата не е задължително условие за съществуването на живот, тъй като новооткритите организми използват метан, етан, амоняк или още по-странни вещества, за да поддържат живота. Въглеродът има няколко алотропни форми, от които най-известните са графит, диамант и аморфен въглерод. Така например въглеродът има три алотропни форми: диамант, графит и фулерен. Въглеродът се среща в няколко алотропни форми – графит, диамант, аморфен въглерод, фулерен, графен. Това са аморфен силиций и кристален силиций. Затова често се използва силиций, легиран с бор или фосфор. Групата на алотропните форми на въглерода покрива доста крайности в свойствата:

Въглеродът съществува в природата основно под три алотропни форми – графит, диамант и аморфен въглерод. Различните алотропни форми на въглерода (виж по-долу) включват както най-твърдия естествен материал диамант, така и едно от най-меките вещества графит. Четири типа камъни са приемани сред най-важните и разпространените като употреба скъпоценни камъни – диамант (най-ценен е прозрачният безцветен), рубин (розова разновидност на минерала корунд), сапфир (синя разновидност на минерала корунд) и смарагд (зелена разновидност на минерала берил). Той има диамантена кристална структура, подобно на диамант, силиций или германий. (Алканите метан, етан, пропан и бутан са газове). Така, за газообразния кислород са характерни две алотропни модификации – кислород (O) и озон (O), при твърдия въглерод има множество форми – диамант, фулерен, графен, графит, карбин, лонсдейлит, стъкловъглерод, дивъглерод, въглеродни наноструктури (нанопяна, наноконуси, нанотръби, нановлъкна) и аморфен въглерод, които вече са открити, но са възможни още и други модификации, например, чаоит и метален въглерод. Дървесината може да съдържа също малки количества сяра, хлор, силиций, фосфор и други елементи. Първите четири наименования (метан, етан, пропан и бутан) са изключение: за тях се използват т.нар. Състои се от следните 10 минерала, от най-мекия към най-твърдия: талк, гипс, калцит, флуорит, апатит, ортоклаз, кварц, топаз, корунд и диамант. Едни от най-разпространените са силиций, азот, водород и въглерод. В рамките на едно агрегатно състояние е възможно даден материал да съществува в няколко алотропни форми, например въглеродът може да се срещне като графит или диамант. Силиций

Силиций (), Si е химичен елемент от група 14, период 3. Най-разпространените P-I-N фотодиоди са направени от силиций. Към силиция се прибавят примеси (най-често бор или фосфор), които променят електрическите свойства на силиция (при прибавяне на бор се получава n-силиций (с n-проводимост), а при прибавяне на фосфор – p-силиций (с p-проводимост)). Алотропните форми графит и диамант могат взаимно да се превръщат една в друга. Зеолитите са съставени предимно от силиций, калий, калций, магнезий, натрий и кислород. Корунд

Кору̀нд – скалообразуващ оксиден минерал с химична формула AlO. Освен въглерод и водород, те могат да включват и други елементи, като кислород, азот, сяра, фосфор, силиций и други. Феросплави

Феросплави – специални сплави на желязото със значителни количества от други елементи - силиций, манган, фосфор, хром, никел, волфрам и др. съставен е от няколко фази на алуминиев оксид, отколкото само корунд. Въглеродът има няколко алотропни форми, от които най-известните са графит, диамант и аморфен въглерод. Така например въглеродът има три алотропни форми: диамант, графит и фулерен. Въглеродът се среща в няколко алотропни форми – графит, диамант, аморфен въглерод, фулерен, графен. Така, за газообразния кислород са характерни две алотропни модификации – кислород (O) и озон (O), при твърдия въглерод има множество форми – диамант, фулерен, графен, графит, карбин, лонсдейлит, стъкловъглерод, дивъглерод, въглеродни наноструктури (нанопяна, наноконуси, нанотръби, нановлъкна) и аморфен въглерод, които вече са открити, но са възможни още и други модификации, например, чаоит и метален въглерод. Три алотропни форми на кислорода участват в цикъла озон-кислород: кислородни атоми (O), кислороден газ (O) и озонов газ (O). Означава се с буквата O. Съществува в две алотропни модификации – кислород и озон. Основните парникови газове в атмосферата на Земята са: водна пара, въглероден двуокис, метан, диазотен оксид и озон. Друг пример са тези на фосфора – червен фосфор и бял фосфор. Групата на алотропните форми на въглерода покрива доста крайности в свойствата:

Въглеродът съществува в природата основно под три алотропни форми – графит, диамант и аморфен въглерод. Затова често се използва силиций, легиран с бор или фосфор. Различните алотропни форми на въглерода (виж по-долу) включват както най-твърдия естествен материал диамант, така и едно от най-меките вещества графит. (Алканите метан, етан, пропан и бутан са газове). Дървесината може да съдържа също малки количества сяра, хлор, силиций, фосфор и други елементи. Първите четири наименования (метан, етан, пропан и бутан) са изключение: за тях се използват т.нар. В рамките на едно агрегатно състояние е възможно даден материал да съществува в няколко алотропни форми, например въглеродът може да се срещне като графит или диамант. Елементът фосфор съществува в две основни форми – бял фосфор и червен фосфор, но тъй като е силно реактивен, фосфорът никога не се намира в свободно състояние на Земята, поне в естествени условия. Средно запасени са с усвоим азот и усвоим фосфор. Бял фосфор

Белият фосфор е алотропна форма на фосфора. оксиди на азота и озон. Към силиция се прибавят примеси (най-често бор или фосфор), които променят електрическите свойства на силиция (при прибавяне на бор се получава n-силиций (с n-проводимост), а при прибавяне на фосфор – p-силиций (с p-проводимост)). Алотропните форми графит и диамант могат взаимно да се превръщат една в друга. Те са богати на калий, натрий, фосфор, магнезий и калций. Освен въглерод и водород, те могат да включват и други елементи, като кислород, азот, сяра, фосфор, силиций и други. Феросплави

Феросплави – специални сплави на желязото със значителни количества от други елементи - силиций, манган, фосфор, хром, никел, волфрам и др. Озон Дампера

Озон Дампера () е католически свещеник, успенец, допринесъл за развитието на организирания спорт в Пловдив и България.