При фотолизата на водата се отделя:
кислород въглероден диоксид глюкоза АТФ
A B C D
При фотосинтезата осъществявана в хлоропластите на зелените растения и алгите, както и в тилакоидите на цианобактериите за субстрат на фотолизата служи водата (HO), при което се освобождава молекулен кислород (O). При вдишване организмът приема кислород, а при издишване се отделя въглероден диоксид. В процеса на фотосинтеза, фитопланктонът отделя молекулен кислород (O) във водата като отпадъчен вторичен продукт. Като тях то поема разтворения във водата кислород и отделя в нея непотребния въглероден диоксид. Тя от своя страна има способността да отнема електрони от молекулата на водата, при което като страничен продукт се отделя кислород в процес, наречен фотолиза. При взаимодействието си с него се получава динатриев карбонат (NaCO) и се отделя кислород. При фотосинтезата се отделя (като страничен продукт) кислород, който е необходим за живота на Земята. При растения, цианобактерии и алги фотосинтезата е оксигенна, тоест при нея се отделя кислород като страничен продукт. В резултат на това от реакцията в организма се отделя кислород. При варене свинската мас се отделя на повърхността поради факта, че не се разтваря във водата. При входа във водата се отделя парашута и се пуска двигателя на торпедото, което започва търсене на целта. Например, водата се разлага на водород и кислород; това явление е известно под името радиолиза на водата. Процесът се извършва при температура от 1000 градуса в специални електрически пещи, като на анода се отделя кислород, а на катода – течен алуминий. Отделя се специално внимание на водата – твърдата трябва да се филтрира. Издържат много ниско съдържание на разтворен кислород във водата. Водата се събира на капка и се отделя от повърхността като при това увлича и частиците прах със себе си. При отглеждане в аквариум, нивото на водата трябва да се понижи с 5 cm, за да могат личинките да поемат кислород. Хипохлористата киселина е нестабилна и се разлага допълнително до солна и отделя атомен кислород. Гърмящият живак осигурява възпламеняването, антимонът – високата температура на горене и пламък, бертолетовата сол снабдява реакцията с кислород, който се отделя при нейното разпадане. Това предпазва насажденията, защото замръзването на водата отделя топлинна енергия, защитавайки листата при образуването на лед. Неблагоприятно действие има неговата токсичност, както и лесната му окисляемост, при което намалява съдържанието на кислород във водата. Фотосинтезата отделя кислород в атмосферата, докато дишането и разпадът го отстраняват. В летните месеци водата силно се нагрява и отделя миризма на гнило. От въздуха и водата растенията получават въглероден диоксид и кислород. При стопяване водата се отделя и маслото се превръща в рафинирано или "чисто (топено) масло", което се състои почти изцяло от мазнина. При вдишване организмът приема кислород, а при издишване се отделя въглероден диоксид. При този процес окислението е спрегнато с декарбоксилиране, при което се отделя въглероден диоксид. Като тях то поема разтворения във водата кислород и отделя в нея непотребния въглероден диоксид. При изгарянето си отделя въглероден диоксид, на който се дължат 60% от парниковия ефект. При изгарянето на твърди и течни горива в атмосферата се отделя голямо количество въглероден диоксид. Основните продукти на метаболизма са въглероден диоксид и вода; въглеродният диоксид се отделя чрез дихателната система. Аеробът усвоява кислорода от природата и отделя въглероден диоксид. Варовикът представлява калциев карбонат (CaCO), който при нагряването си отделя CaO и въглероден диоксид. При изгарянето на LPG се отделя въглероден диоксид, който е парников газ, и допринася за глобалното затопляне. От въздуха и водата растенията получават въглероден диоксид и кислород. При наличието обаче на въглероден диоксид във водата се образува калциев дихидрогенкарбонат Ca(HCO), който е доста по-разтворим. Съвременната газирана вода се прави чрез вкарване на въглероден диоксид под налягане във водата. Извършва се наблюдение и анализиране на азотен оксид, азотен диоксид, серен диоксид, въглероден оксид, въглероден диоксид, озон. Въглероден диоксид

Въглеродният диоксид (въглероден двуокис) е химично съединение. тона въглероден диоксид. Реагира с всички видове киселини, при което се образува въглероден диоксид. Течен въглероден диоксид се получава само при налягане над 5,1 bar. Окисление на въглероден оксид до въглероден диоксид:

3. При недостиг на кислород и непълно горене крайния продукт вместо въглероден диоксид е въглероден оксид. В същото време, при горене, сламата отделя точно толкова въглероден диоксид, колкото и растението е усвоило от въздуха за нейното изграждане. в резултат на първична или вторична алкохолна ферментация или чрез добавяне на въглероден диоксид се характеризират с отделяне на въглероден диоксид при отваряне на съда, в който се съхраняват. На места, където съдържанието на въглероден диоксид във водата се намали по един или друг начин, варовикът изкристализира отново. С увеличаването на количеството на добавения въглероден диоксид се увеличава и количеството произведени хидрониеви йони – водата става по-кисела. При ферментацията на захарите се образува въглероден диоксид, който определя порестата структура на хляба. Бутанът гори, както всички алкани, при което се получават въглероден диоксид и вода. При ферментиране на глюкоза се отделя газ (CO). Тялото произвежда инсулин, когато започне да се отделя глюкоза в кръвта при храносмилането на въглехидратите в храната. При фотосинтезата осъществявана в хлоропластите на зелените растения и алгите, както и в тилакоидите на цианобактериите за субстрат на фотолизата служи водата (HO), при което се освобождава молекулен кислород (O). При варене свинската мас се отделя на повърхността поради факта, че не се разтваря във водата. При входа във водата се отделя парашута и се пуска двигателя на торпедото, което започва търсене на целта. В условия на инсулинова резистентност обаче, черният дроб отделя неправилно глюкоза в кръвта. Например при понижени нива на кръвна захар се отделя глюкагон, който предизвиква разграждане на гликогена до глюкоза и възстановяване на изходните нива на кръвна захар. Отделя се специално внимание на водата – твърдата трябва да се филтрира. Водата се събира на капка и се отделя от повърхността като при това увлича и частиците прах със себе си. Това предпазва насажденията, защото замръзването на водата отделя топлинна енергия, защитавайки листата при образуването на лед. При естерификация на глюкоза с оцетен анхидрид се получава пентаацетилглюкоза. В летните месеци водата силно се нагрява и отделя миризма на гнило. При естерификация на глюкозата с оцетен анхидрид се получава пентаацетил глюкоза. При стопяване водата се отделя и маслото се превръща в рафинирано или "чисто (топено) масло", което се състои почти изцяло от мазнина. При хидролиза на целулоза се получава глюкоза за производство на етилов алкохол. При един от тези процеси, използван от BASF, мравчената киселина се отделя от водата чрез течна екстракция с органична основа. Хайвера се отделя наведнъж, не е леплив и свободно плава във водата. При излизане на повърхността, налягането на подземните води рязко пада и в резултат протича химична реакция, при която се отделя и се утаява неразтворимият във водата калциев карбонат. В клетката, глюкозо-6-фосфата се получава при фосфорилирането на глюкоза при шестия въглероден атом. Водата съдържаща се в сиренината бива:
Най-лесно и бързо се отделя междукапилярната вода. Фотоните предизвикващи фотолизата не са лимитирани само до видимия спектър на светлината. Гликогенът служи за резервна храна, като при нужда се разгражда до глюкоза. Гликогенът служи за резервна храна, като при нужда се разгражда до глюкоза. Получава се от глюкоза. Тя от своя страна има способността да отнема електрони от молекулата на водата, при което като страничен продукт се отделя кислород в процес, наречен фотолиза. При фотосинтезата осъществявана в хлоропластите на зелените растения и алгите, както и в тилакоидите на цианобактериите за субстрат на фотолизата служи водата (HO), при което се освобождава молекулен кислород (O). При ниски конценрации на АТФ гликолизата се усилва и се синтезира АТФ. При варене свинската мас се отделя на повърхността поради факта, че не се разтваря във водата. При входа във водата се отделя парашута и се пуска двигателя на торпедото, което започва търсене на целта. Отделя се специално внимание на водата – твърдата трябва да се филтрира. Водата се събира на капка и се отделя от повърхността като при това увлича и частиците прах със себе си. Първо мастната киселина се свързва с АТФ, като се отделя фосфат и се получава ациладенилат, който реагира с коензим А и се получава ацил-КоА и се отделя АМФ. Това предпазва насажденията, защото замръзването на водата отделя топлинна енергия, защитавайки листата при образуването на лед. Малка част АТФ се добива при фосфорилиране на субстратно ниво при гликолиза например. В летните месеци водата силно се нагрява и отделя миризма на гнило. При движението на електроните по дихателната верига се освобождава енергия – АТФ. Основното количество АТФ се получава при окислителното фосфорилиране в митохондриите. При стопяване водата се отделя и маслото се превръща в рафинирано или "чисто (топено) масло", което се състои почти изцяло от мазнина. При един от тези процеси, използван от BASF, мравчената киселина се отделя от водата чрез течна екстракция с органична основа. Хайвера се отделя наведнъж, не е леплив и свободно плава във водата. При излизане на повърхността, налягането на подземните води рязко пада и в резултат протича химична реакция, при която се отделя и се утаява неразтворимият във водата калциев карбонат. АТФ синтазът след това се получава точно както при окислително фосфорилиране. Водата съдържаща се в сиренината бива:
Най-лесно и бързо се отделя междукапилярната вода. Фотоните предизвикващи фотолизата не са лимитирани само до видимия спектър на светлината. Общата реакция на процеса може да се запише като:

АТФ синтаза + АДФ + Ф → АТФ синтаза + АТФ

АТФ синтазата е ключов компонент за съществуването на почти всички организми. В повечето организми болшинството от АТФ се генерира при окислителното фосфорилиране в ЕТВ. В резултат на погълнатите фотони в хлоропластите на растенията се натрупва енергия под формата на АТФ и редукционен потенциал под формата на [НАДФ.H+H], а като страничен процес се извършва фотолиза на водни молекули, при което се отделя кислород. Тя от своя страна има способността да отнема електрони от молекулата на водата, при което като страничен продукт се отделя кислород в процес, наречен фотолиза. При ферментиране на глюкоза се отделя газ (CO). при образуване на свързано състояние се отделя енергия.