За коя българска планина са характерни растенията лавровишня, източен бук  и зеленика?
Странджа Плана Осоговска Витоша
A B C D
В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. В Странджа се срещат уникални растителни видове като Странджанската зеленика. Източният бук се среща само в Странджа планина, Източна Стара планина и отчасти в Източните Родопи, а обикновеният – в останалите части на страната. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Растенията, които растат в Странджа, са: бор, смърч, ела и др. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. Гъбите се размножават по начините характерни и за растенията. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. Създаден е за да се запази уникалната растителност, съчетаваща множество от ендемити и реликти като космат дъб, източен бук, източен горун, черен габър, мъждрян, конски кестен, дървовидна хвойна, див жасмин, псевдо маквиси, странджанска зеленика, бясно дърво, арменски дъб, див нахут, дива смокиня и др. Странджа е ниска планина. Наред с традиционната българска кухня, Бургаската кухня е повлияна както от морските ястия, така и от ястия, които са типични за близките Странджа и Стара планина. В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. „Плана планина. Плана планина. Гъбите се размножават по начините характерни и за растенията. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. Създаден е за да се запази уникалната растителност, съчетаваща множество от ендемити и реликти като космат дъб, източен бук, източен горун, черен габър, мъждрян, конски кестен, дървовидна хвойна, див жасмин, псевдо маквиси, странджанска зеленика, бясно дърво, арменски дъб, див нахут, дива смокиня и др. В България се срещат два вида: обикновен бук ("Fagus sylvatica") и източен бук ("F. orientalis"). Значителни територии от парка са покрити с мизийски бук, чиито формации са много характерни за тези места. Зеленика

Зеленика може да се отнася за: В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. По западната граница са разположени и няколко по-ниски планински вериги – Осоговска планина, Беласица. Разположено е в южните склонове на Осоговска планина. Разположено е в южните склонове на Осоговска планина. Отводнява част от североизточните склонове на Осоговска планина. Отводнява част от северните склонове на Осоговска планина. Шапка (връх)

Шапка е връх в Осоговска планина. Гъбите се размножават по начините характерни и за растенията. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. На югозапад от селото са Лозенската планина и Витоша. Витоша

Витоша е планина в Западна България. Гъбите се размножават по начините характерни и за растенията. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. Създаден е за да се запази уникалната растителност, съчетаваща множество от ендемити и реликти като космат дъб, източен бук, източен горун, черен габър, мъждрян, конски кестен, дървовидна хвойна, див жасмин, псевдо маквиси, странджанска зеленика, бясно дърво, арменски дъб, див нахут, дива смокиня и др. В България се срещат два вида: обикновен бук ("Fagus sylvatica") и източен бук ("F. orientalis"). Значителни територии от парка са покрити с мизийски бук, чиито формации са много характерни за тези места. Зеленика

Зеленика може да се отнася за: