Взаимодействие между алели на един ген, при което в хетерозиготните индивиди се  проявява белегът на единия родител, е:
полимерно взаимодействие непълно доминиране пълно доминиране комплементарно взаимодействие
A B C D
Съществуват различни видове алелни взаимодействия, като кодоминиране, пълно или непълно доминиране, нелетално и летално (смъртоносно) взаимодействие, взаимодействие между алелите на един и същи ген, при което двата алела в хетерозиготните организми се проявяват фенотипно самостоятелно. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. При всички случаи се нарушава нормалното взаимодействие между гените. Слабото взаимодействие се проявява само на много малки, податомни разстояния, по-малки от диаметъра на един протон. Обменно взаимодействие

Обменното взаимодействие е квантовомеханичен ефект, възникващ между тъждествени частици. Което взаимодействие се нарича вяпти. Те се запазват при силно ядрено и електромагнитно взаимодействие, но се нарушават при слабо ядрено взаимодействие. Определя се като взаимодействие между един или повече фотони с молекула мишена. Теорията на слабото взаимодействие понякога е наричана "квантова флаводинамика" (аналогично на квантовата хромодинамика при силното и квантовата електродинамика при електромагнитното взаимодействие), но това понятие се използва рядко, тъй като слабото взаимодействие се описва по-добре чрез теорията за електрослабото взаимодействие. В тази теория (наричана също теория за пион-нуклеонното взаимодействие) привличането или отблъскването между двата нуклеона става чрез изпускане на пион от единия нуклеон и поглъщането му от другия нуклеон (по аналогия с електромагнитното взаимодействие, което се описва като обмен на виртуален фотон. Електромагнитното взаимодействие се отличава от слабото и силното взаимодействие със своето далечно действие – силата на взаимодействие между два заряда спада пропорционално на квадрата на разстоянието (виж Закон на Кулон), но слабото и силното взаимодействие практически изчезват при разстояния съответно 10 m и 10 m.

Гравитационното взаимодействие също отслабва пропорционално на квадрата на разстоянието, но електромагнитното взаимодействие на заредените частици е много по-силно от гравитационното. Слабото взаимодействие има показател за взаимодействие между 10 и 10, значително по-малък от тези на силното взаимодействие (1) и на електромагнитното взаимодействия (около 1010), следователно слабото взаимодействие е слабо от гледна точка на интензивност. Електромагнитното взаимодействие се проявява между частиците, имащи електрически заряд, както и между електрически неутралните съставни частици, части от които притежават заряд. Освен това слабото взаимодействие е единственото фундаментално взаимодействие, което нарушава четността, както и единственото, което нарушава комбинираната четност. Константата на взаимодействие уточнява големината на силата на взаимодействие, например в квантовата електродинамика, константата на тънката структура е константа на взаимодействие. Полетата се проявяват като взаимодействие между телата, което е преносимо и се осъществява с крайна скорост (при това силата на взаимодействие се определя от различни характеристики на телата: масата в случай на гравитационно поле, електрическия заряд в случай на електромагнитно поле и т.н.). Гъвкавостта на слънчевата енергия се проявява в множеството технологии за използването ѝ.

Фотосинтезата е изключително важно фотохимично взаимодействие. Другите три фундаментални взаимодействия са силното взаимодействие (на него се дължи съществуването на атомните ядра), слабото взаимодействие (свързано с някои форми на радиоактивния разпад) и гравитационното взаимодействие (между частиците, притежаващи маса). Получава се при пряко взаимодействие на азот с кислород. При взаимодействие на две молекули ацеталдехид се получава алдол. Получава се при директно взаимодействие на флуор и водород. При прехода корабите провеждат учения по наведението на изтребителите и взаимодействие между самолетоносачите. Представлява взаимодействие между рецепторите на вириона и клетката. Известен е най-вече с теорията за електрослабото взаимодействие, която гласи, че при известни обстоятелства, електромагнитното и слабото ядрено взаимодействие представляват едно единно взаимодействие. При взаимодействие с алкохол в кръвта се образува кокаетилен. Съществуват различни видове алелни взаимодействия, като кодоминиране, пълно или непълно доминиране, нелетално и летално (смъртоносно) взаимодействие, взаимодействие между алелите на един и същи ген, при което двата алела в хетерозиготните организми се проявяват фенотипно самостоятелно. При белегът – цвят на козината при популация от зайци се определен от два алела с пълно доминиране: черната козина е представена от „B“, бялата – от „b“. Тя не се проявява при всички заболели индивиди. При детето идентификацията, която е първата форма на привързаност към единия родител, представлява присвояване на ролята (и силата) на този родител. Ако обаче единия родител е с различно гражданство детето придобива гражданството само на единия родител, защото иначе се получава бипатризъм(двойно гражданство), което пък поражда двойни задължения и плащане на данъци и в двете страни. По-точно, при индивиди с един от двата алела на такъв ген, сипмтомите при разболяване от малария са по-леки. Женски, които наследят дефектен ген от един родител и нормален от другия, не се разболяват сериозно. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. По това време Даяна пътува из страната, живеейки ту при единия, ту при другия си родител. Проявява голям инат и склонност към доминиране, което го прави неподходящ за стопани без силен характер. Те са били психотични, ужасени и променливи между състоянието на Его – Родител, при което са били налице архаични съвети за света и сурово емоционално състояние на Его – Дете, което прави тези индивиди неличими чрез терапия. И в единия, и в другия вариант това е изливане на състраданието на Ченрезиг, което се проявява Тара като същество. Генът на дермоидния синус се смята от някои за рецесивен, което означава, че животното трябва да получи по един дефектен ген от всеки родител, за да се развие болестта. Обикновено хронифицирането се проявява при имунокомпрометирани хора, но напоследък зачестяват случаите на хронифициране и при здрави индивиди. Слабото взаимодействие се проявява само на много малки, податомни разстояния, по-малки от диаметъра на един протон. В естествени природни условия тази мутация се проявява при 1 от всеки 20 000 индивиди. ДНК веригата може да се променя при мутация, с което възникват нови алели. Ако ДНК веригата в един локус е различна при всеки отделен индивид, различните форми на тази поредица се наричат алели. Глисандо

Глиса̀ндо (, термин образуван от френския глагол "glisser" – плъзгам) особен начин на изпълнение – преходът между два тона леко се забавя, при което се проявява леко, изразително плъзгане на височината от единия тон към другия. Не е изключено индивиди от единия вид да влязат в контакт с индивиди от другия вид и да се кръстосат. Не е изключено индивиди от единия вид да влязат в контакт с индивиди от другия вид и да се кръстосат. При растенията е прието (макар и без особени биологични основания) кръстосването между индивиди от различни видове да се нарича хибридизация, а това между индивиди от един и същи вид – кръстосване. При индивиди с едно копие от мутиралия ген се наблюдава както нормален, така и полимеризиран (аномален) хемоглобин. Съответно, ако един алел увеличава приспособимостта повече от останалите алели на същия ген, то с всяко следващо поколение този алел ще става по-често срещан в популацията. При всички случаи се нарушава нормалното взаимодействие между гените. Съществуват различни видове алелни взаимодействия, като кодоминиране, пълно или непълно доминиране, нелетално и летално (смъртоносно) взаимодействие, взаимодействие между алелите на един и същи ген, при което двата алела в хетерозиготните организми се проявяват фенотипно самостоятелно. При белегът – цвят на козината при популация от зайци се определен от два алела с пълно доминиране: черната козина е представена от „B“, бялата – от „b“. Тя не се проявява при всички заболели индивиди. При детето идентификацията, която е първата форма на привързаност към единия родител, представлява присвояване на ролята (и силата) на този родител. Ако обаче единия родител е с различно гражданство детето придобива гражданството само на единия родител, защото иначе се получава бипатризъм(двойно гражданство), което пък поражда двойни задължения и плащане на данъци и в двете страни. По-точно, при индивиди с един от двата алела на такъв ген, сипмтомите при разболяване от малария са по-леки. Женски, които наследят дефектен ген от един родител и нормален от другия, не се разболяват сериозно. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. По това време Даяна пътува из страната, живеейки ту при единия, ту при другия си родител. Проявява голям инат и склонност към доминиране, което го прави неподходящ за стопани без силен характер. Те са били психотични, ужасени и променливи между състоянието на Его – Родител, при което са били налице архаични съвети за света и сурово емоционално състояние на Его – Дете, което прави тези индивиди неличими чрез терапия. И в единия, и в другия вариант това е изливане на състраданието на Ченрезиг, което се проявява Тара като същество. Генът на дермоидния синус се смята от някои за рецесивен, което означава, че животното трябва да получи по един дефектен ген от всеки родител, за да се развие болестта. Обикновено хронифицирането се проявява при имунокомпрометирани хора, но напоследък зачестяват случаите на хронифициране и при здрави индивиди. Слабото взаимодействие се проявява само на много малки, податомни разстояния, по-малки от диаметъра на един протон. В естествени природни условия тази мутация се проявява при 1 от всеки 20 000 индивиди. ДНК веригата може да се променя при мутация, с което възникват нови алели. Ако ДНК веригата в един локус е различна при всеки отделен индивид, различните форми на тази поредица се наричат алели. Глисандо

Глиса̀ндо (, термин образуван от френския глагол "glisser" – плъзгам) особен начин на изпълнение – преходът между два тона леко се забавя, при което се проявява леко, изразително плъзгане на височината от единия тон към другия. Не е изключено индивиди от единия вид да влязат в контакт с индивиди от другия вид и да се кръстосат. Не е изключено индивиди от единия вид да влязат в контакт с индивиди от другия вид и да се кръстосат. При растенията е прието (макар и без особени биологични основания) кръстосването между индивиди от различни видове да се нарича хибридизация, а това между индивиди от един и същи вид – кръстосване. При индивиди с едно копие от мутиралия ген се наблюдава както нормален, така и полимеризиран (аномален) хемоглобин. Съответно, ако един алел увеличава приспособимостта повече от останалите алели на същия ген, то с всяко следващо поколение този алел ще става по-често срещан в популацията. При всички случаи се нарушава нормалното взаимодействие между гените. Съществуват различни видове алелни взаимодействия, като кодоминиране, пълно или непълно доминиране, нелетално и летално (смъртоносно) взаимодействие, взаимодействие между алелите на един и същи ген, при което двата алела в хетерозиготните организми се проявяват фенотипно самостоятелно. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. При всички случаи се нарушава нормалното взаимодействие между гените. Слабото взаимодействие се проявява само на много малки, податомни разстояния, по-малки от диаметъра на един протон. Обменно взаимодействие

Обменното взаимодействие е квантовомеханичен ефект, възникващ между тъждествени частици. Което взаимодействие се нарича вяпти. Те се запазват при силно ядрено и електромагнитно взаимодействие, но се нарушават при слабо ядрено взаимодействие. Определя се като взаимодействие между един или повече фотони с молекула мишена. Теорията на слабото взаимодействие понякога е наричана "квантова флаводинамика" (аналогично на квантовата хромодинамика при силното и квантовата електродинамика при електромагнитното взаимодействие), но това понятие се използва рядко, тъй като слабото взаимодействие се описва по-добре чрез теорията за електрослабото взаимодействие. В тази теория (наричана също теория за пион-нуклеонното взаимодействие) привличането или отблъскването между двата нуклеона става чрез изпускане на пион от единия нуклеон и поглъщането му от другия нуклеон (по аналогия с електромагнитното взаимодействие, което се описва като обмен на виртуален фотон. Електромагнитното взаимодействие се отличава от слабото и силното взаимодействие със своето далечно действие – силата на взаимодействие между два заряда спада пропорционално на квадрата на разстоянието (виж Закон на Кулон), но слабото и силното взаимодействие практически изчезват при разстояния съответно 10 m и 10 m.

Гравитационното взаимодействие също отслабва пропорционално на квадрата на разстоянието, но електромагнитното взаимодействие на заредените частици е много по-силно от гравитационното. Слабото взаимодействие има показател за взаимодействие между 10 и 10, значително по-малък от тези на силното взаимодействие (1) и на електромагнитното взаимодействия (около 1010), следователно слабото взаимодействие е слабо от гледна точка на интензивност. Електромагнитното взаимодействие се проявява между частиците, имащи електрически заряд, както и между електрически неутралните съставни частици, части от които притежават заряд. Освен това слабото взаимодействие е единственото фундаментално взаимодействие, което нарушава четността, както и единственото, което нарушава комбинираната четност. Константата на взаимодействие уточнява големината на силата на взаимодействие, например в квантовата електродинамика, константата на тънката структура е константа на взаимодействие. Полетата се проявяват като взаимодействие между телата, което е преносимо и се осъществява с крайна скорост (при това силата на взаимодействие се определя от различни характеристики на телата: масата в случай на гравитационно поле, електрическия заряд в случай на електромагнитно поле и т.н.). Гъвкавостта на слънчевата енергия се проявява в множеството технологии за използването ѝ.

Фотосинтезата е изключително важно фотохимично взаимодействие. Другите три фундаментални взаимодействия са силното взаимодействие (на него се дължи съществуването на атомните ядра), слабото взаимодействие (свързано с някои форми на радиоактивния разпад) и гравитационното взаимодействие (между частиците, притежаващи маса). Получава се при пряко взаимодействие на азот с кислород. При взаимодействие на две молекули ацеталдехид се получава алдол. Получава се при директно взаимодействие на флуор и водород. При прехода корабите провеждат учения по наведението на изтребителите и взаимодействие между самолетоносачите. Представлява взаимодействие между рецепторите на вириона и клетката. Известен е най-вече с теорията за електрослабото взаимодействие, която гласи, че при известни обстоятелства, електромагнитното и слабото ядрено взаимодействие представляват едно единно взаимодействие. При взаимодействие с алкохол в кръвта се образува кокаетилен.