Рибозомите участват в синтезата на:
въглехидрати белтъци липиди нуклеинови киселини
A B C D
Рибозомите заедно с гранулирания ендоплазмен ретикулум и апарата на Голджи участват в синтезата на клетъчни протеини. Ако приеманата храна е бедна на въглехидрати се повишава отделянето на кортикостероиди, в резултат на което се стимулира синтезата на въглехидрати от невъглехидратни вещества. Представляват органични вещества, които участват в синтезата или в активирането на клетъчните ензими. В изграждането на цитоплазмата участват вода, белтъци, ДНК и РНК, въглехидрати, липиди и минерални соли. Рибозомите са немембранни органели. Намира се в рибозомите и живите тъкани. Рамакришнан работи върху рибозомите в Йейлския университет. В рибозомите се синтезира белтък за микробната клетка. Рибозомите се сращат свободно сред цитоплазмата на клетката, или прикрепени към ЕПР (ендоплазмен ретикулум), образувайки гранулирания ЕПР (гранулиран – зарди рибозомите). въглехидрати. Те блокират синтезата на тиреоидни хормони. Катаболизъм на въглехидрати Последната се придвижва извън ядрото към рибозомите. Тук се използва при синтезата на хемоглобин. Рибозомите могат да се свързват с мембраните на ЕПР. Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. Отговорен е за синтезата на кърма у жената. Синтезата на млечна захар е също интензивен процес. въглехидрати, 1 гр. въглехидрати, мазнини, протеини). Азотът участва, съвместно с въглерода, в синтезата на всички белтъчни вещества. Еритропоезата се характеризира още с усилен синтез (в рибозомите) и натрупване на хемоглобин. Новосинтезираната вирусна иРНК отива в цитозола и се транслира от рибозомите на клетката. Може да се използва и при синтезата на полиамини. ACTH стимулира синтезата на кортизол, глюкокортикоида, минералкортикоиди и дехидроепиандростерон. Рибозомите заедно с гранулирания ендоплазмен ретикулум и апарата на Голджи участват в синтезата на клетъчни протеини. Клетката вече разполага с необходимите материали, за да осъществи презаписаната информация в синтезата на белтъци. С помощта на ензими тя разгражда ненужните белтъци до аминокиселини, които могат да се използват отново за синтезата на нови белтъци. Основната му функция е биогенезис и събиране на частите изграждащи рибозомите (рибозомна РНК и рибозомни белтъци). По време на гаструлацията се увеличава синтезата на белтъци, различни по количество и вид в отделните групи клетки. Представляват органични вещества, които участват в синтезата или в активирането на клетъчните ензими. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. Рибозомна РНК

Рибозомната РНК (алтернативно рРНК) е вид рибонуклеинова киселина, участваща в строежа на рибозомите и играеща важна роля в биосинтезата на белтъци. Вътре в хромозомите хроматинови белтъци, като хистоните, служат за организиране на ДНК и направляват взаимодействието на ДНК с другите белтъци, като участват в контрола на транскрипцията. В изграждането на цитоплазмата участват вода, белтъци, ДНК и РНК, въглехидрати, липиди и минерални соли. Принципът е следният: вирусът се прикрепя към дадена клетка и инжектира в нея своя РНК, която се свързва с рибозомите на клетката и я стимулира да произвежда вирусни белтъци. Рибозомите са немембранни органели. Намира се в рибозомите и живите тъкани. Рамакришнан работи върху рибозомите в Йейлския университет. Този белтък е само един от многото белтъци, които участват в трите етапа на транслация, като подпомагат нейното протичане. В рибозомите се синтезира белтък за микробната клетка. Рибозомите се сращат свободно сред цитоплазмата на клетката, или прикрепени към ЕПР (ендоплазмен ретикулум), образувайки гранулирания ЕПР (гранулиран – зарди рибозомите). Те блокират синтезата на тиреоидни хормони. Последната се придвижва извън ядрото към рибозомите. Тук се използва при синтезата на хемоглобин. Рибозомите могат да се свързват с мембраните на ЕПР. Мембранни транспортни белтъци биват белтъчни-канали и белтъци-преносители. Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. Отговорен е за синтезата на кърма у жената. Синтезата на млечна захар е също интензивен процес. Рибозомите заедно с гранулирания ендоплазмен ретикулум и апарата на Голджи участват в синтезата на клетъчни протеини. Представляват органични вещества, които участват в синтезата или в активирането на клетъчните ензими. В изграждането на цитоплазмата участват вода, белтъци, ДНК и РНК, въглехидрати, липиди и минерални соли. Рибозомите са немембранни органели. Намира се в рибозомите и живите тъкани. Рамакришнан работи върху рибозомите в Йейлския университет. Например изграждането на липиди. В рибозомите се синтезира белтък за микробната клетка. Рибозомите се сращат свободно сред цитоплазмата на клетката, или прикрепени към ЕПР (ендоплазмен ретикулум), образувайки гранулирания ЕПР (гранулиран – зарди рибозомите). Те блокират синтезата на тиреоидни хормони. Последната се придвижва извън ядрото към рибозомите. Тук се използва при синтезата на хемоглобин. Рибозомите могат да се свързват с мембраните на ЕПР. Стероловите липиди, като холестеролът и неговите производни, са важен компонент на мембранните липиди, наред с глицерофосфолипидите и сфингомиелините. Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. Те са най-разпространените липиди. Отговорен е за синтезата на кърма у жената. Синтезата на млечна захар е също интензивен процес. Азотът участва, съвместно с въглерода, в синтезата на всички белтъчни вещества. Еритропоезата се характеризира още с усилен синтез (в рибозомите) и натрупване на хемоглобин. Новосинтезираната вирусна иРНК отива в цитозола и се транслира от рибозомите на клетката. В такъв случай тя има по-висока концентрация на липиди. Може да се използва и при синтезата на полиамини. ACTH стимулира синтезата на кортизол, глюкокортикоида, минералкортикоиди и дехидроепиандростерон. Стимулират синтезата и освобождаването на меланин от меланоцитите в кожата и косата. Рибозомите заедно с гранулирания ендоплазмен ретикулум и апарата на Голджи участват в синтезата на клетъчни протеини. Всички нуклеинови киселини са изградени от нуклеотиди. са съдържали нуклеинови киселини, необходими за възпроизводството. Цитозинът е общ и за двете нуклеинови киселини. Настъпва нарушение на обмяната при синтеза на нуклеинови киселини и белтъчини. Коарцеватните капки се образуват в концентрирани разтвори от белтъци и нуклеинови киселини. Така например всички живи клетки използват едни и същи нуклеинови киселини и аминокиселини. Третият етап е свързването на активираните прекурсори в макромолекули като протеини, полизахариди, липиди и нуклеинови киселини. По време на различните фази на деленето съдържащите се в ядрата нуклеинови киселини претърпяват промени в количествено отношение. В алтернативния пентозо-фосфатен, глюкозата се трансформира до рибоза или дезоксирибоза, необходими за синтеза на нуклеинови киселини. Тестовете за амплификация на нуклеинови киселини и тестването на аденозин дезаминаза могат бързо да диагностицират туберкулозата. Представляват органични вещества, които участват в синтезата или в активирането на клетъчните ензими. При опитите с белтъци, нуклеинови киселини и липиди, коарцеватите биват представяни за протоорганизми, предшественици на днешните клетки. Азотните вещества са две групи: разтворими (алкалоиди, аминокиселини, амиди, амини, амоняк, нуклеинови киселини) и неразтворими (белтъчини). Те са основни класове органични молекули – нуклеинови киселини, белтъчини, въглехидрати и липиди, които изграждат живата материя. При катаболизма големите макромолекули като полизахариди, липиди, нуклеинови киселини и протеини се разграждат до съставните им мономери монозахариди, мастни киселини, нуклеотиди и аминокиселини, съответно. Еноил-АПБ редуктаза

Еноил-АПБ редуктазата е ензим, участващ в синтезата на висши мастни киселини при прокариотните организми. Публикува голям брой статии и книги по теми за инсулин, нуклеинови киселини, протеини и дефицит на витамин B6. Акридин оранж

Акридин оранж е флуоресцентно катионно багрило, използвано за селективното оцветяване на нуклеинови киселини в цитологията и молекулярната биология. Холестеролът, който е структурен липоид се съдържа в черния дроб и се използва в синтезата на жлъчни киселини и някои стероидни хормони. Номерираните материали са елементи, изотопи, субатомни частици, метали, сплави, минерали, органо-метали, протеини, нуклеинови киселини, полимери, съединения, смеси и други. При друго изследване (откриване на нуклеинова киселина) се търсят нуклеинови киселини от вируса, като се използва метод, наречен полимеразна верижна реакция (PCR). Двойната спирала на ДНК е дясно въртящ се спирален полимер от нуклеинови киселини, който се поддържа свързан от нуклеотидите, групирани по двойки. Повечето структури, изграждащи животните, растенията и микроорганизмите, са съставени от четири основни групи молекули: аминокиселини, нуклеинови киселини, въглехидрати и липиди (вкл. В биохимията терминът се прилага към четирите конвенционални биополимера (нуклеинови киселини, протеини, въглехидрати и липиди), но и към неполимерни молекули с голяма молекулна маса.