Рибозомите са:
специализирани органели, характерни за прокариотните клетки немембранни органели, характерни за всички клетки двумембранни органели, характерни за еукариотните клетки едномембранни органели, характерни за всички клетки
A B C D
Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Рибозомите са немембранни органели. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Рибозома

Рибозомите са немембранни клетъчни органели, които се срещат, както в прокариотни, така и в еукариотни клетки. Срещат се в прокариотните клетки. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. Тези клетки са специализирани за сливане при полов процес. Такива клетки са специализирани за изпълнение на определена функция. Белтъчната биосинтеза (транслация) протича в цитозола с участието на най-многобройните клетъчни органели – рибозомите. Растенията складират скорбяла в специализирани органели, наречени амилопласти. Мезозома

Мезозома е образувание на клетъчната мембрана на прокариотните клетки. Обикновено рибозомите прикрепени за гаранулирания ЕПР синтезират протеини за нуждите на други клетки. Има органели, които присъстват във всички клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. Еукариотните клетки са 10 пъти по-големи от прокариотните и могат да са до 1000 пъти по-обемни. В прокариотите рибозомите се срещат свободно в цитоплазмата, докато в еукариотите освен свободни, могат да са и по повърхността на някои от едномембранните органели или локализирани във вътрешността на двумембранните органели. Наследствената информация на прокариотните клетки е под формата на една кръгова молекула ДНК. Еукариотните клетки са по-големи и по-сложни от прокариотните клетки (бактерии и археи) и пораждането на тази сложност се открива само в последните години. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. В цитоплазмата на прокариотните клетки се намират и по – малки пръстеновидни молекули ДНК – плазмиди. Рибозомите са немембранни органели. Рибозома

Рибозомите са немембранни клетъчни органели, които се срещат, както в прокариотни, така и в еукариотни клетки. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Има органели, които присъстват във всички клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Белтъчната биосинтеза (транслация) протича в цитозола с участието на най-многобройните клетъчни органели – рибозомите. Обикновено рибозомите прикрепени за гаранулирания ЕПР синтезират протеини за нуждите на други клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. В прокариотите рибозомите се срещат свободно в цитоплазмата, докато в еукариотите освен свободни, могат да са и по повърхността на някои от едномембранните органели или локализирани във вътрешността на двумембранните органели. Характерни са за всички келтски езици. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Пероксизома

Пероксизоми са широко разпространени органели в еукариотните клетки отговорни за разграждането на токсичния водороден пероксид (НО) в клетката. Има много типове органели, особено в еукариотните клетки на висшите организми. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Такива блокове са характерни за всички видове микропроцесори. Соматична клетка

Соматични клетки са всички клетки, които формират тялото и не са полови клетки. Вакуолите са мембранноограничени органели, срещащи се в някои еукариотни клетки и имащи разнообразни секреторни, екскреторни и складиращи функции. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Техните характерни белези са, че са съставени от клетки и съдържат генетичната информация, която спомага за тяхното възпроизводство. Всички тези промени са характерни за езика на "Брижинските паметници". Всички други клетки в тялото освен тези, както и неопределените стволови клетки са соматични клетки. Растителни клетки, изграждащи луковиците са богати на левкопласти – клетъчни органели, в които се съхраняват различни хранителни вещества (полизахариди, скорбяла и др.). Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Рибозомите са немембранни органели. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Има много типове органели, особено в еукариотните клетки на висшите организми. Пероксизома

Пероксизоми са широко разпространени органели в еукариотните клетки отговорни за разграждането на токсичния водороден пероксид (НО) в клетката. Рибозома

Рибозомите са немембранни клетъчни органели, които се срещат, както в прокариотни, така и в еукариотни клетки. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Еукариотните клетки вероятно са еволюирали от симбиозни общности от прокариотни клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Белтъчната биосинтеза (транслация) протича в цитозола с участието на най-многобройните клетъчни органели – рибозомите. Изградени са от белтъка актин, един от най-разпространените белтъци в еукариотните клетки. Обикновено рибозомите прикрепени за гаранулирания ЕПР синтезират протеини за нуждите на други клетки. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. Има органели, които присъстват във всички клетки. Ендосимбионтна теория

Ендосимбионтната теория е теория, според която някои клетъчни органели на еукариотните клетки, а именно митохондриите и хлоропластите, произлизат от прокариотни клетки, попаднали в цитоплазмата на примитивната еукариотна клетка и установили с нея симбиоза. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. Те също са двумембранни органели, като първата мембрана пропуска по-широк кръг от метаболити и йони, а втората е по-сетивна и пропуска само определени вещества, важни за фотосинтезата. Хистон

Хистоните са обширен клас силно алкални протеини, намиращи се в ядрата на еукариотните клетки. В прокариотите рибозомите се срещат свободно в цитоплазмата, докато в еукариотите освен свободни, могат да са и по повърхността на някои от едномембранните органели или локализирани във вътрешността на двумембранните органели. В еукариотните клетки ядрата могат да се делят по два начина. Еукариотните клетки са 10 пъти по-големи от прокариотните и могат да са до 1000 пъти по-обемни. Пероксизомите са кръгли едномембранни органели. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Рибозомите са немембранни органели. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Рибозома

Рибозомите са немембранни клетъчни органели, които се срещат, както в прокариотни, така и в еукариотни клетки. Има органели, които присъстват във всички клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Белтъчната биосинтеза (транслация) протича в цитозола с участието на най-многобройните клетъчни органели – рибозомите. Обикновено рибозомите прикрепени за гаранулирания ЕПР синтезират протеини за нуждите на други клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Поради липса на органи вирусите използват рибозомите на други клетки. В прокариотите рибозомите се срещат свободно в цитоплазмата, докато в еукариотите освен свободни, могат да са и по повърхността на някои от едномембранните органели или локализирани във вътрешността на двумембранните органели. Характерни са за всички келтски езици. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Пероксизома

Пероксизоми са широко разпространени органели в еукариотните клетки отговорни за разграждането на токсичния водороден пероксид (НО) в клетката. Има много типове органели, особено в еукариотните клетки на висшите организми. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Такива блокове са характерни за всички видове микропроцесори. Соматична клетка

Соматични клетки са всички клетки, които формират тялото и не са полови клетки. Вакуолите са мембранноограничени органели, срещащи се в някои еукариотни клетки и имащи разнообразни секреторни, екскреторни и складиращи функции. Митохондриите са самовъзпроизвеждащи се органели, които се намират в различен брой, форми и размери в цитоплазмата на еукариотните клетки. Техните характерни белези са, че са съставени от клетки и съдържат генетичната информация, която спомага за тяхното възпроизводство. Всички тези промени са характерни за езика на "Брижинските паметници". Всички други клетки в тялото освен тези, както и неопределените стволови клетки са соматични клетки.