Силата на взаимодействие между два точкови заряда е F. Колко ще стане силата, ако намалим разстоянието между зарядите n пъти? 
nF F F/n^2 n^2F
A B C D
Той определя силата на взаимодействие между два точкови заряда. Според закона на Кулон силата на взаимодействие между два точкови заряда е обратнопропорционална на квадрата на разстоянието между тях и правопропорционална на произведението от големината на техните заряди. През 1766 г. Пристли установява, че силата на електрическо взаимодействие между два заряда е обратно пропорционална на квадрата от разстоянието между тези заряда. Използва се в основния закон на електростатиката, законът на Кулон, който описва силата на взаимодействие между два електрически заряда в зависимост от разстоянието между тях. Силата на взаимодействие между 2 неподвижни заряда се определя от Закона на Кулон. Големината на силата на въздействие зависи право пропорционално от големината на зарядите и обратно пропорционално от разстоянието между тях. Електромагнитното взаимодействие се отличава от слабото и силното взаимодействие със своето далечно действие – силата на взаимодействие между два заряда спада пропорционално на квадрата на разстоянието (виж Закон на Кулон), но слабото и силното взаимодействие практически изчезват при разстояния съответно 10 m и 10 m.

Гравитационното взаимодействие също отслабва пропорционално на квадрата на разстоянието, но електромагнитното взаимодействие на заредените частици е много по-силно от гравитационното. Цветът на името на чудовището в целевия прозорец подсказва силата и колко трудна ще е битката между това чудовище и героя. Малко по-късно Андре Ампер установява математическата формула за връзката между силата на взаимодействие и силата на електрическия ток през проводник. Основно свойство на силното взаимодействие с обмен на цветни частици е, че силата му се увеличава с нарастване на разстоянието между частиците (за разлика от електромагнитното взаимодействие, където се наблюдава обратното). И ако силата F е насочена перпендикулярно на посоката на движение работата на тяло ще е нула, тоест тялото ще е в покой. Ако не присъстват никакви други сили, разстоянието, при което силата между два атома от сила на привличане става сила на отблъскване, се нарича контактно разстояние на Ван дер Ваалс. Формулата за мощност се дава с:

където F е силата (N), d – разстоянието (m), t – времето (s), v – скоростта (m/s) и W – работата (J). Разстоянието между двете позиции на Земята при двете измервания е два пъти по-голямо от разстоянието между Земята и Слънцето. През 1785 г. Ш. Кулон със специално направена везна (наречена торзионна) измерва силата на взаимодействието (F) между неподвижни точкови електрични заряди (q) и (q), които се намират на известно разстояние (r) един от друг, и открива закона (закон на Кулон) за взаимодействие между тях:

F = k × (q × q) / r

където k е коефициент, зависещ от измервателната система. баланса между силата на гравитацията надолу и силата на плавателността нагоре. Силата между кварките е позната като „цветна сила“ или силно ядрено взаимодействие и е отговорна за ядрената сила. Големината на силата на привличането е право пропорционална на масите и обратно пропорционална на квадрата на разстоянието между телата. През 1750 г. Джон Митчъл установява, че силата на магнитното привличане / отблъскване е обратно пропорционална на разстоянието между полюсите. Количественият израз на механичното взаимодействие представлява силата. Триене

Във физиката триене се нарича тангенциалната компонента на силата на взаимодействие между две притиснати една към друга повърхности. Ако този градиент на налягането е породен от гравитация, силата ще бъде във вертикална посока, противоположно на силата на гравитация. Ако зарядите са разноименни, между тях действат сили на привличане. В случая на сцепление силата на триене е пропорционална на силата, притискаща повърхностите една към друга, и на коефициента на триене:

където F е силата на триене, F е силата, перпендикулярна на контактната повърхнина, а μ е коефициентът на триене. При това силата на привличане между йонният лъч и йонният двигател ще намали значително тягата. Той определя силата на взаимодействие между два точкови заряда. Според закона на Кулон силата на взаимодействие между два точкови заряда е обратнопропорционална на квадрата на разстоянието между тях и правопропорционална на произведението от големината на техните заряди. През 1766 г. Пристли установява, че силата на електрическо взаимодействие между два заряда е обратно пропорционална на квадрата от разстоянието между тези заряда. Използва се в основния закон на електростатиката, законът на Кулон, който описва силата на взаимодействие между два електрически заряда в зависимост от разстоянието между тях. Силата на взаимодействие между 2 неподвижни заряда се определя от Закона на Кулон. Големината на силата на въздействие зависи право пропорционално от големината на зарядите и обратно пропорционално от разстоянието между тях. Разстоянието между фокусите се нарича "фокално разстояние", а отношението "е" = |"F" "F"| / "C" – "ексцентрицитет" на хиперболата. И ако силата F е насочена перпендикулярно на посоката на движение работата на тяло ще е нула, тоест тялото ще е в покой. Формулата за мощност се дава с:

където F е силата (N), d – разстоянието (m), t – времето (s), v – скоростта (m/s) и W – работата (J). През 1785 г. Ш. Кулон със специално направена везна (наречена торзионна) измерва силата на взаимодействието (F) между неподвижни точкови електрични заряди (q) и (q), които се намират на известно разстояние (r) един от друг, и открива закона (закон на Кулон) за взаимодействие между тях:

F = k × (q × q) / r

където k е коефициент, зависещ от измервателната система. В случая на сцепление силата на триене е пропорционална на силата, притискаща повърхностите една към друга, и на коефициента на триене:

където F е силата на триене, F е силата, перпендикулярна на контактната повърхнина, а μ е коефициентът на триене. F1 F0
За намирането на F(4) например члена F(2) се изчислява два пъти, за намирането на F(5) трябва да се изчисли три пъти F(2) и два пъти F(3) и т.н. Силата на триене е пропорционална на коефициента на триене и на нормалната сила (реакцията на опората):

където "F" е силата на триене, "F" е силата, перпендикулярна на контактната повърхнина, а "μ" е коефициентът на триене. Електромагнитното взаимодействие се отличава от слабото и силното взаимодействие със своето далечно действие – силата на взаимодействие между два заряда спада пропорционално на квадрата на разстоянието (виж Закон на Кулон), но слабото и силното взаимодействие практически изчезват при разстояния съответно 10 m и 10 m.

Гравитационното взаимодействие също отслабва пропорционално на квадрата на разстоянието, но електромагнитното взаимодействие на заредените частици е много по-силно от гравитационното. Редът на Фурие на "f", който ще означаваме с "S(f)" се задава формално с формулата

където formula_4 е "n"-ят фуриеров коефициент на "f" ("n" е цяло число). Двете горни определения произтичат пряко от Втория закон на Нютон, F = m.a, където F е силата, m – масата на тялото, върху което е приложена силата и a е неговото ускорение. Гравитационна константа

Гравитационната константа "G", по-рядко "f", "γ", "к", е фундаменална физична константа, определяща силата на привличане между две тела (гравитация). Силата F и теглото (по-точно силата на тежестта) G са векторни величини и се измерват в нютони [N], а масата m е скаларна величина и се измерва в килограми [kg]. Според международната измерителна система (SI) единицата за сила е нютон (N), а означенията и са F и G. Приложната точка и направлението на силата определят нейната директриса – линията на действието на силата. Цветът на името на чудовището в целевия прозорец подсказва силата и колко трудна ще е битката между това чудовище и героя. Малко по-късно Андре Ампер установява математическата формула за връзката между силата на взаимодействие и силата на електрическия ток през проводник. Температурата през януари варира между 69,2°F и 44,0 °F. Средните юлски температури са между 107,3 °F и 75,7 °F. Основно свойство на силното взаимодействие с обмен на цветни частици е, че силата му се увеличава с нарастване на разстоянието между частиците (за разлика от електромагнитното взаимодействие, където се наблюдава обратното). Ако не присъстват никакви други сили, разстоянието, при което силата между два атома от сила на привличане става сила на отблъскване, се нарича контактно разстояние на Ван дер Ваалс. Той определя силата на взаимодействие между два точкови заряда. Според закона на Кулон силата на взаимодействие между два точкови заряда е обратнопропорционална на квадрата на разстоянието между тях и правопропорционална на произведението от големината на техните заряди. През 1766 г. Пристли установява, че силата на електрическо взаимодействие между два заряда е обратно пропорционална на квадрата от разстоянието между тези заряда. Силата на взаимодействие между 2 неподвижни заряда се определя от Закона на Кулон. Използва се в основния закон на електростатиката, законът на Кулон, който описва силата на взаимодействие между два електрически заряда в зависимост от разстоянието между тях. Формулата за мощност се дава с:

където F е силата (N), d – разстоянието (m), t – времето (s), v – скоростта (m/s) и W – работата (J). Редът на Фурие на "f", който ще означаваме с "S(f)" се задава формално с формулата

където formula_4 е "n"-ят фуриеров коефициент на "f" ("n" е цяло число). Ако броят на процепите на решетката е N, между всеки два главни максимума се намират (1-N) минимума и (2-N) вторични максимума със слаб интензитет. F1 F0
За намирането на F(4) например члена F(2) се изчислява два пъти, за намирането на F(5) трябва да се изчисли три пъти F(2) и два пъти F(3) и т.н. Формалната дефиниция се дава от изображението "f" : [1, 2, ..., "n"] → "A". където

е "n"-тия коефициент на Фурие на "f". Силата F и теглото (по-точно силата на тежестта) G са векторни величини и се измерват в нютони [N], а масата m е скаларна величина и се измерва в килограми [kg]. formula_1[f (x)] formula_13 = [formula_1 f (x)]formula_13, където n е цяло положително число. Правата "l = kx + n" се нарича асимптота на "f(x)", ако е изпълнено условието
formula_1. Според международната измерителна система (SI) единицата за сила е нютон (N), а означенията и са F и G. Приложната точка и направлението на силата определят нейната директриса – линията на действието на силата. Големината на силата на въздействие зависи право пропорционално от големината на зарядите и обратно пропорционално от разстоянието между тях. Разстоянието между фокусите се нарича "фокално разстояние", а отношението "е" = |"F" "F"| / "C" – "ексцентрицитет" на хиперболата. И ако силата F е насочена перпендикулярно на посоката на движение работата на тяло ще е нула, тоест тялото ще е в покой. Прието е да се бележи с A.

Нека "D" е матрица "n"×"n" над полето "F". През 1785 г. Ш. Кулон със специално направена везна (наречена торзионна) измерва силата на взаимодействието (F) между неподвижни точкови електрични заряди (q) и (q), които се намират на известно разстояние (r) един от друг, и открива закона (закон на Кулон) за взаимодействие между тях:

F = k × (q × q) / r

където k е коефициент, зависещ от измервателната система. Матрица от тип "m" × "n" над поле "F" се нарича матрица, елементите на която са от полето "F" и има "m" реда и "n" стълба. Контролерът е с "n" изхода за ШИМ импулси с честота F, които са дефазирани в общ случай при n фази на 360°/n. Алгоритъмът може да стане n пъти по-бърз, когато имаме n ядра. Силата на захапката при нощните акули е едва 1 N . Ако "f" е достатъчно правилна функция, "n" – "d" е размерността на геометричната фигура – ако тя е 1, фигурата е крива, при 2 тя е повърхнина и т.н. Той определя силата на взаимодействие между два точкови заряда. Според закона на Кулон силата на взаимодействие между два точкови заряда е обратнопропорционална на квадрата на разстоянието между тях и правопропорционална на произведението от големината на техните заряди. През 1766 г. Пристли установява, че силата на електрическо взаимодействие между два заряда е обратно пропорционална на квадрата от разстоянието между тези заряда. Използва се в основния закон на електростатиката, законът на Кулон, който описва силата на взаимодействие между два електрически заряда в зависимост от разстоянието между тях. Силата на взаимодействие между 2 неподвижни заряда се определя от Закона на Кулон. Големината на силата на въздействие зависи право пропорционално от големината на зарядите и обратно пропорционално от разстоянието между тях. Формулата за мощност се дава с:

където F е силата (N), d – разстоянието (m), t – времето (s), v – скоростта (m/s) и W – работата (J). Ако броят на процепите на решетката е N, между всеки два главни максимума се намират (1-N) минимума и (2-N) вторични максимума със слаб интензитет. Алгоритъмът може да стане n пъти по-бърз, когато имаме n ядра. Силата на захапката при нощните акули е едва 1 N . Електромагнитното взаимодействие се отличава от слабото и силното взаимодействие със своето далечно действие – силата на взаимодействие между два заряда спада пропорционално на квадрата на разстоянието (виж Закон на Кулон), но слабото и силното взаимодействие практически изчезват при разстояния съответно 10 m и 10 m.

Гравитационното взаимодействие също отслабва пропорционално на квадрата на разстоянието, но електромагнитното взаимодействие на заредените частици е много по-силно от гравитационното. Силата F и теглото (по-точно силата на тежестта) G са векторни величини и се измерват в нютони [N], а масата m е скаларна величина и се измерва в килограми [kg]. Според международната измерителна система (SI) единицата за сила е нютон (N), а означенията и са F и G. Приложната точка и направлението на силата определят нейната директриса – линията на действието на силата. Редът на Фурие на "f", който ще означаваме с "S(f)" се задава формално с формулата

където formula_4 е "n"-ят фуриеров коефициент на "f" ("n" е цяло число). Цветът на името на чудовището в целевия прозорец подсказва силата и колко трудна ще е битката между това чудовище и героя. Малко по-късно Андре Ампер установява математическата формула за връзката между силата на взаимодействие и силата на електрическия ток през проводник. "n" пъти "а", последвани от "n" пъти "b"). Основно свойство на силното взаимодействие с обмен на цветни частици е, че силата му се увеличава с нарастване на разстоянието между частиците (за разлика от електромагнитното взаимодействие, където се наблюдава обратното). "N"-тото правоъгълно число е сборът на първите "n" четни естествени числа, както и разликата между (2"n" − 1)² и "n"-тото шестоъгълно число. И ако силата F е насочена перпендикулярно на посоката на движение работата на тяло ще е нула, тоест тялото ще е в покой. Ако не присъстват никакви други сили, разстоянието, при което силата между два атома от сила на привличане става сила на отблъскване, се нарича контактно разстояние на Ван дер Ваалс. Разстоянието между двете позиции на Земята при двете измервания е два пъти по-голямо от разстоянието между Земята и Слънцето. През 1785 г. Ш. Кулон със специално направена везна (наречена торзионна) измерва силата на взаимодействието (F) между неподвижни точкови електрични заряди (q) и (q), които се намират на известно разстояние (r) един от друг, и открива закона (закон на Кулон) за взаимодействие между тях:

F = k × (q × q) / r

където k е коефициент, зависещ от измервателната система. Правата "l = kx + n" се нарича асимптота на "f(x)", ако е изпълнено условието
formula_1. баланса между силата на гравитацията надолу и силата на плавателността нагоре.