Кое от посочените международни споразумения предвижда връщане на територии в полза на България?
Букурещкият договор (1886 г.) Нишката спогодба (1923 г.) Ньойският договор (1919 г.) Крайовската спогодба (1940 г.)
A B C D
Букурещки договор (1886)

Букурещкият договор от 19 февруари (3 март по нов стил) 1886 година слага край на Сръбско-българската война. През февруари 1886 година е подписан Букурещкият мирен договор, с който е възстановено довоенното положение. Букурещкият мирен договор от 1812 г. предвижда в своята 8-ма точка автономно управление за "Белградския пашалък" с преобладаващо християнско и сръбско население в него. След като районът попада в Гърция през Балканската война в 1912 година, румънските училища западат, макар Букурещкият договор от 1913 година да предвижда признаване на румънските малцинства в Сърбия, България и Гърция. Букурещкият мирен договор оставя града в Гърция. Букурещкият мир е отменен от Версайския мирен договор. През 1917 г. е сключен предварителен договор, а по-късно – Фокшанското примирие и Букурещкият договор. „19 февруари“ (наречена на Букурещкия мирен договор 1886 г., укрепил Съединението на България) пл. Това са територии, отнети от България по силата на Ньойския мирен договор. Името ѝ вероятно идва от датата на сключването на Букурещкия мирен договор от 1886 г., който укрепва Съединението на България. Букурещкият мирен договор (България, Румъния, Гърция и Сърбия) отнема от България огромни области населени с българи, извоювани през войната – Вардарска, Егейска Македония и Южна Добруджа. Букурещки договор (1916)

Букурещкият договор от 1916 година е таен международен договор, подписан между Румъния и държави от Антантата в Букурещ на 4/17 август 1916 година. Букурещки договор (1918)

Букурещкият договор е мирен договор сключен на 7 май 1918 г. между Централните сили – Германия, Австро-Унгария, Османската империя и България от една страна и Румъния от друга, с който се оформя излизането на Румъния от Първата световна война. Според Ньойския мирен договор, подписан на 27 ноември 1919 г., България отстъпва и Струмица в полза на Кралство Югославия. Освобождаването от радиоактивните отпадъци се регулира стриктно от международни споразумения. Предвижда се изграждането на туристически селища в организираните територии. договор България губи голяма част от новозавладените територии, както и Южна Добруджа. През същата година е подписан Букурещкият мирен договор, по силата на който Западна Тракия става българска. Днес все още някои финландци искат връщане на довоенните територии. Букурещки договор (1913)

Букурещкият договор, сключен на 28 юли (10 август по нов стил) 1913 г. между Румъния, Сърбия, Черна гора и Гърция, от една страна, и България, от друга, е един от двата договора (наред с Цариградския), които слагат край на Втората балканска война. След Междусъюзническата война се подписва Букурещкият договор, според който Солун е предаден на Гърция и преименуван на "Тесалоники". След войните има териториален диспут между България и Гърция, който е решен от професор Унден в полза на България, а съответните територии попадат в Горско стопанство „Дикчан“. На 3 март 1886 г. се подписва мирен договор със Сърбия. Селото се е намирало в бившата Трънска околия и по силата на Ньойския договор е отнето от България в полза на Сърбия. През 1886 година е един от активните участници в контрапреврата за връщане на Александър I Батенберг на престола. Нишко споразумение (1923)

Нишкото споразумение или Нишката спогодба () от 23 март 1923 година е спогодба между България и Кралството на сърби, хървати и словенци за „обезопасяване на границата“ между двете държави. През март 1923 година води българската делегация при преговорите по подписването на Нишката спогодба. В 1923 година ръководи югославската делегация на коференцията, довела до подписване на Нишката спогодба, пряко насочена срещу дейността на ВМРО. През 1940 година като част от възвърнатите на България според Крайовската спогодба територии е включено в границите на България. Потвърдени са ангажиментите на страната по Ньойския договор и Нишката спогодба. Подписването на Нишката спогодба от 23 март 1923 година с Кралството на сърби, хървати и словенци за „обезопасяване на границата“ между двете държави прелива чашата на търпението. Сключва се спогодба на 21 март 1923 година за плащанията на България по репарациите. След назряването на конфликта между БЗНС и ВМРО и особено след Нишката спогодба от 1923 година Спомагателната организация взима превантивни мерки да противостои на правителството, армията и федералистките чети. Нишката спогодба е част от политиката на подобряване на отношенията със СХС, водена от правителството на Александър Стамболийски. Крайовската спогодба от 1940 година, с която Румъния отстъпва на България Южна Добруджа, предвижда и обмен на население, като част от българите от Кюстенджа се преселват в България. Спогодба Нойбахер

Спогодба Нойбахер е спогодба между Германия и България от 1 февруари 1941 г. С нея се урежда финансирането и снабдяването на германските войски в България. На 18 април 1923 година, след поредното обтягане на отношенията между ВМРО и правителството на Александър Стамболийски, свързано с подписването на Нишката спогодба, е уволнен и дори е изпратен в Сливенския затвор. След подписването на Нишката спогодба от 23 март 1923 правителството на БЗНС влиза в директен конфликт с ВМРО, въоръжава и изпраща федералисти и оранжевогвардейци срещу тях, но при Сатовча и Юндола вътрешната организация ги разбива. С Крайовската спогодба от 1940 г. е върнато на България. Освобождаването от радиоактивните отпадъци се регулира стриктно от международни споразумения. Договорът потвърждава предвидената в пакта Молотов-Рибентроп анексия на Бесарабия и Северна Буковина от Съветския съюз, както и установеното с Крайовската спогодба връщане на Южна Добруджа на България. Предвижда се изграждането на туристически селища в организираните територии. През 1940 г. е върнато на България по Крайовската спогодба от 1940 г. От 1923 г. живее в България. В 1940 г., съгласно Крайовската спогодба, е върнато в пределите на България. По силата на Крайовската спогодба от 1940 г. селото отново е в пределите на България. Днес все още някои финландци искат връщане на довоенните територии. По силата на Крайовската спогодба от 1940 г. Южна Добруджа е върната на България. След войните има териториален диспут между България и Гърция, който е решен от професор Унден в полза на България, а съответните територии попадат в Горско стопанство „Дикчан“. Народното събрание на два пъти отхвърля неговото предложение за легалната употреба на този препарат в България за посочените категории болни, въпреки доказаната полза от неговото приложение в много други страни. На 27 ноември 1919 е подписан Ньойският мирен договор. Ньойският договор, подписан през 1919 г., изключва района, в който се намира градът, от територията на България и го предава на Кралството на сърби, хървати и словенци (КСХС). Ньойският договор е договор между България и страните от Антантата, поставя край на участието на България в Първата световна война (вж. Според Ньойския мирен договор, подписан на 27 ноември 1919 г., България отстъпва и Струмица в полза на Кралство Югославия. През ноември 1919 година Ньойският договор предава Западна Тракия първо на Съглашението, а през 1922 г. е окупирана от Гърция, отнемайки достъпа на България до Егейско море. В 1919 година Ньойският договор предвижда предаването на Струмишката околия и на част от Петричката на Кралството на сърби, хървати и словенци, което става в 1920 година и околията става част от Петричкия окръг. Ньойският договор от 1919 година, сложил край на участието на България в Първата световна война, предава Струмишко на Кралството на сърби, хървати и словенци (от 1929 година Югославия). Ньойски договор

Ньойският договор е договор между България и страните от Антантата, поставил край на участието на България в Първата световна война (виж Версайска система от договори). През 1919 г., на връщане от Франция след подписването на Ньойския договор, Александър Стамболийски посещава Андрей Николов в Рим. През 1919 година предприемачът дарява 300 хиляди златни лева за лобиране в полза на България договарянето на Ньойския договор. Само няколко дена по-късно обаче е сключено Солунското примирие, с което България излиза от войната като победена, а Ньойският мирен договор от ноември 1919 г. отново дава цяла Добруджа на Румъния. На 27 ноември 1919 е подписан Ньойският договор, който е с изключително тежки последици за българската нация и държава. Ньойският договор влиза в сила на 9 август 1920 година. Ньойският договор от 1919 година забранява на България да поддържа военноморски флот, като е оставена възможност с полицейски функции да се запазят не повече от четири миноносеца и няколко по-малки лодки с цивилни екипажи. След войната Ньойският договор забранява България да има авиация, самолетите ѝ са унищожени, личният състав е уволнен. След нея, с ликвидирането на флота от Ньойският договор, „Дръзки“ е преквалифициран в патрулен кораб (катер). Това са територии, отнети от България по силата на Ньойския мирен договор. През 1919 година Ньойският договор разделя село Груинци на две и на следващата година по-голямата част от него влиза в границите на новосформираното Кралството на сърби, хървати и словенци, а една от махалите му (Гелчина махала) остава на територията на България. Освен това за България, след като Ньойският договор значително ограничава числеността на Българската армия, тази политика осигурява допълнително обучен мобилизационен резерв. Дори преводът на издаден в СССР сборник с международни актове от 1640 до 1919 г. е конфискуван, тъй като в него е публикуван Санстефанският договор. С Ньойският договор Антантата предава града и областта под румънската власт. Освобождаването от радиоактивните отпадъци се регулира стриктно от международни споразумения. След загубата на Първата световна война от България Ньойският договор предава Западна Тракия с Мерхамли под управление на Антантата, а в 1920 година областта е предадена на Гърция. След загубата на Първата световна война от България Ньойският договор предава Западна Тракия с Торбали под управление на Антантата, а в 1920 година областта е предадена на Гърция. Ньойският мирен договор се подписва на 27 ноември 1919 г., а се ратифицира на 9 август 1920 г. Загубите ни при завършване на войната са: 105 000 убити, над 150 000 ранени /от тях 60 000 остават инвалиди/. С Крайовската спогодба от 1940 г. е върнато на България. През 1940 г. е върнато на България по Крайовската спогодба от 1940 г. През 1940 година като част от възвърнатите на България според Крайовската спогодба територии е включено в границите на България. В 1940 г., съгласно Крайовската спогодба, е върнато в пределите на България. По силата на Крайовската спогодба от 1940 г. селото отново е в пределите на България. По силата на Крайовската спогодба от 1940 г. Южна Добруджа е върната на България. По силата на Крайовската спогодба селото е върнато на България през 1940 г. През 1940 г. Южна Добруджа се връща в Царство България вследствие на Крайовската спогодба. Крайовска спогодба (1940)

Крайовската спогодба е договор, подписан в град Крайова на 7 септември 1940 г., между Царство България и Кралство Румъния. Крайовската спогодба от 1940 година, с която Румъния отстъпва на България Южна Добруджа, предвижда и обмен на население, като част от българите от Кюстенджа се преселват в България. През 1940 г. е върнато на България по Крайовската спогодба от 1940 г. През 1985 година селото има 1105 жители. Българските жители на селото се изселват в България след Крайовската спогодба в 1940 година. Освободен е след Крайовската спогодба от 1940 година. През 1940 г., по Крайовската спогодба, Южна Добруджа (вкл. От 1920-те години селището е в Румъния, но благодарение на Крайовската спогодба от 1940 г. е върнато на България. На 7 септември 1940 г. е подписана Крайовската спогодба, с която Румъния отстъпва на България Южна Добруджа. През 1940 година участва в преговорите по Крайовската спогодба. След Крайовската спогодба от 1940 година по-голямата част от българските жители на селото се изселват в България. След Крайовската спогодба от 1940 година по-голямата част от българските жители на селото се изселват в България. През 1940 г. с подписване на Крайовската спогодба (1940) Добруджа отново преминава в територията на Българската държава. Повечето от тях напускат Румъния през 1940 г. заради обмена на население между България и Румъния, наложен с Крайовската спогодба. На 7 септември 1940 г. под диктата на СССР и Германия се сключва Крайовската спогодба между България и Румъния. На 7 септември 1940 г. под диктата на СССР и Германия се сключва Крайовската спогодба между България и Румъния. През 1940 година ръководи българската делегация за сключването на Крайовската спогодба. След подписването на Крайовската спогодба на 7 септември 1940 г., се отдава на исторически проучвания.