Кислородът в атмосферата е резултат от:
антропогенното влияние жизнената дейност на хетеротрофните организми жизнената дейност на фотосинтезиращите организми вулканичната активност
A B C D
Антропогенното влияние върху биосферата се засилва все повече. До височина от около 800 km в атмосферата преобладават азотът и кислородът. Кислородът, произведен като вторичен продукт от фотосинтезата, се изхвърля навън в атмосферата през същите отвори. След това кислородът се пуска в атмосферата на станцията, а водородът се изхвърля зад борда. В тях се извършват научни изследвания, на чиято основа се предприемат ефективни мерки за защита на биосферата от антропогенното влияние. Установен е през 1957 г. във Варненското езеро, но в резултат на антропогенното действие видът не е откриван през следващите години. Последното е пример за антропогенното въздействие. Като резултат, в атмосферата има малка част метанолови изпарения. В това време кислородът е токсичен за живота; най-вероятно най-голямата част от живите форми на Земята изчезва, докато се натрупа в атмосферата – явление, известно като кислородна катастрофа. В резултат на това, температурата на атмосферата леко се понижава. В свои експерименти, направени между 1937 и 1939 година, той доказва, че кислородът, отделен в резултат на фотосинтеза, произлиза от водата. Възможно е кислородът да има негативно влияние върху анаеробния организъм и да е потенциално токсичен, включително и смъртоносен, за него. В резултат на индустриалните зони – загиват гори, замърсяват атмосферата и океаните. Топлината се прехвърля главно в атмосферата в резултат на конвекция и радиация. По-голямата част от последвалото радиоактивно замърсяване е резултат от огъня, който разпръсква радиоактивните частици високо в атмосферата. Кислородът е от изключително значение за живата природа. Кислородът е по-разтворим във вода от азота. Той може да упражни силно влияние върху атмосферата и живота на Земята. Растителният свят в парк Витоша е резултат от климатични промени, както и от човешкото влияние. Талибаните и тяхното влияние е резултат от хаоса след съветско-афганската война. В резултат на взрива в атмосферата са изхвърлени радиоактивни вещества, а 1946 човека са облъчени. Кислородът е от изключително важно значение за всички живи организми. Майкъл Нючърч, специалист по химическия състав на атмосферата в Алабамския университет в Хантсвол, коментира обаче, че положителният резултат е наблюдаван само в горните слоеве на атмосферата, където са съсредоточени по-малко от 20% от озона. Фотоните, загубили връзка в резултат на влияние от oĸолната среда, ce отхвърлят от системата. Хипертонията е резултат от комплексното влияние на генетичните фактори и факторите на средата. Третият и четвъртият вид острови са резултат от коралови наслагвания в резултат на жизнената дейност на миниатюрните организми. Получават се в резултат от жизнената дейност на организмите. "консументи": хетеротрофните организми, които консумират органична материя. Кислородът е от изключително важно значение за всички живи организми. Учените не изключват възможността той да е продукт на жизнената дейност на метаногенни организми, но за това няма достатъчно доказателства. "От 200 m до 1000 m"

Най-изобилстващите организми в тази зона са хетеротрофните бактерии. Робът е помощникв жизнената дейност. Детрит

Детрит е органична материя, която се получава при умирането на организмите или в резултат на жизнената им дейност. Заедно с тях продължила еволюцията и на хетеротрофните организми, от които се развили по-нататък животните. До височина от около 800 km в атмосферата преобладават азотът и кислородът. В резултат на жизнената дейност на клетката се появяват вакуоли, волутинови телца, цианофитин, липопротеини, въглехидрати, параспорални телца, сяра и др. Гнездата са богати на органична материя, която се натрупва в резултат на жизнената дейност на птиците – изпражнения, остатъци от храна, кожа и пера. Кислородът, произведен като вторичен продукт от фотосинтезата, се изхвърля навън в атмосферата през същите отвори. Кислородът е с токсични свойства за анаеробните организми, които са преобладаващи в началото на съществуването на Земята. След това кислородът се пуска в атмосферата на станцията, а водородът се изхвърля зад борда. Биосфера

Биосферата е съвкупност от тези части на земната обвивка – атмосфера, хидросфера, литосфера и педосфера, в които има живи организми, намира се под тяхно въздействие и в нея се отлагат продуктите от жизнената им дейност. Респирацията и ферментацията на хетеротрофните микроби са отговорни за голяма част от наличния CO в атмосферата, който е източник на хранителни вещества за автотрофите и растенията. Атмосферата и не съдържа кислород, няма следи от живи организми. Навлиза в атмосферата по естествен път в резултат на прашни бури, вулканични изригвания, преминаване на метеорити и човешка дейност. Кислородът се произвежда от цианобактерии, водорасли и растения по време на фотосинтезата и участва в клетъчното дишане при сложните организми. Биокалориметрия

Биокалориметрията е съвкупност от методи за измерване на топлинните ефекти, съпровождащи процесите на жизнената дейност. В атмосферата се съдържат вещества, които разграждат озона, както естествено създавани в природата, така и появили се в резултат от човешката дейност. Атмосферата предпазва живите организми, като спира голяма част от вредните ултравиолетови лъчи. Фините слоеве съответстват на цикличността на жизнената дейност на организмите които ги изграждат. Изказана е хипотеза, че увеличаването на размера на частиците в атмосферата в резултат на човешката дейност, може да доведе до потискане на ситния дъжд. Третият и четвъртият вид острови са резултат от коралови наслагвания в резултат на жизнената дейност на миниатюрните организми. Получават се в резултат от жизнената дейност на организмите. Фотосинтезиращите живи същества са обогатили атмосферата с кислород и са се появили многоклетъчни организми. След като атмосферата се изчиства, фотосинтезиращите организми като папратите и другите растения се завръщат. Кислородът е от изключително важно значение за всички живи организми. Учените не изключват възможността той да е продукт на жизнената дейност на метаногенни организми, но за това няма достатъчно доказателства. Робът е помощникв жизнената дейност. В резултат фотосинтезиращите видове преживяват упадък или измират. Детрит

Детрит е органична материя, която се получава при умирането на организмите или в резултат на жизнената им дейност. До височина от около 800 km в атмосферата преобладават азотът и кислородът. В резултат на жизнената дейност на клетката се появяват вакуоли, волутинови телца, цианофитин, липопротеини, въглехидрати, параспорални телца, сяра и др. Гнездата са богати на органична материя, която се натрупва в резултат на жизнената дейност на птиците – изпражнения, остатъци от храна, кожа и пера. Кислородът, произведен като вторичен продукт от фотосинтезата, се изхвърля навън в атмосферата през същите отвори. Кислородът е с токсични свойства за анаеробните организми, които са преобладаващи в началото на съществуването на Земята. След това кислородът се пуска в атмосферата на станцията, а водородът се изхвърля зад борда. Кислородно фотосинтезиращите организми използват хлорофил за улавяне на светлина и оксидация на вода, „разделяйки“ я на молекулен кислород. Биосфера

Биосферата е съвкупност от тези части на земната обвивка – атмосфера, хидросфера, литосфера и педосфера, в които има живи организми, намира се под тяхно въздействие и в нея се отлагат продуктите от жизнената им дейност. Атмосферата и не съдържа кислород, няма следи от живи организми. В края на креда, както и в наши дни, фотосинтезиращите организми, като фитопланктон и сухоземни растения, са в основата на хранителните пирамиди. Навлиза в атмосферата по естествен път в резултат на прашни бури, вулканични изригвания, преминаване на метеорити и човешка дейност. Кислородът се произвежда от цианобактерии, водорасли и растения по време на фотосинтезата и участва в клетъчното дишане при сложните организми. Биокалориметрия

Биокалориметрията е съвкупност от методи за измерване на топлинните ефекти, съпровождащи процесите на жизнената дейност. В атмосферата се съдържат вещества, които разграждат озона, както естествено създавани в природата, така и появили се в резултат от човешката дейност. Фотосинтезиращите организми – растения, алги и много бактерии, могат сами да синтезират необходимите им хранителни вещества и се наричат фотоавтотрофи. Атмосферата предпазва живите организми, като спира голяма част от вредните ултравиолетови лъчи. Вулканичната активност в Нова Зеландия е също сравнително висока. Вероятната причина за този феномен е вулканичната пепел в атмосферата. До височина от около 800 km в атмосферата преобладават азотът и кислородът. Когато вулканичната активност започва, хората панически напускат областта. Задействащият механизъм за изпускането на газ вероятно е вулканичната активност. Вулканичната активност продължава и вулканът изхвърля вулканичен прах в околността. Вулканичната активност често е съпровождана от земетресения, появата на горещи извори, гейзери и други форми на хидротермална активност. Впоследствие вулканичната активност на Мон Пеле е изучавана от множество европейски и американски учени. Кислородът, произведен като вторичен продукт от фотосинтезата, се изхвърля навън в атмосферата през същите отвори. Вулканичната активност на Марума и Бенбоу не намалява вече няколкостотин години. В наше време за вулканичната активност се провеждат космически мониторинг и визуални наблюдения, но се наблюдава само термална активност. След това кислородът се пуска в атмосферата на станцията, а водородът се изхвърля зад борда. Вулканичната активност предизвиква паника в близкия бежански лагер в Гома, където хората решават, че лагерът е нападнат. Това намаляване на размерите с времето свидетелства за постепенното отслабване на вулканичната активност. Първите писмени сведения за вулканичната активност на Ясур са получени от записките на капитан Джеймс Кук. Много от туфите съдържат фрагменти от основните скали над вулканичния взрив, които нямат връзка с вулканичната активност. Представлява част от началото на вулканичната активност на голям вулканичен комплекс и се намира в периферията на палеовулкана Св. Приличащите на планини образувания са смесица от риолит, чакъл и тиня, вследствие от горещите извори и вулканичната активност. Вулканичната и гейзерна активност на Енцелад вероятно е източник на материала, образуващ тънкия E пръстен на Сатурн. Разположен е в зоната на сблъсъка на Арабската и Евразийската тектонски плочи, което предопределя сеизмичната и вулканичната активност в региона. На няколко пъти тръбопроводът е повреждан в резултат от земна активност. Вулканичната дейност на Андите е резултат от субдукцията на плочата Наска и Антарктическата плоча под Южноамериканската. Както установяват съвременните геолози, вулканичната активност тук продължава повече от 800 години, предизвиквайки немалко неудобства на жителите на архипелага. След този период на покой, вулканичната активност се концентрира в две големи постройки: централния вулкан Канядас и масива Анага. Характеризират се с нееднороден строеж, свързан с хетерогенността на основите, което определя значителното разнообразие на вулканичната активност.