Организацията, известна под името „Добродетелна дружина“, е представител на:
поддръжниците на движението за уния с римокатолическата църква радикално настроената част от българската революционна емиграция фанариотското гръцко съсловие консервативно настроените среди в българското освободително движение
A B C D
В същото време сред българите в Цариград се засилва движението за уния с Римокатолическата църква като алтернатива на подчинението на българската църква на гръцката патриаршия. Опит за уния от 1913 година

Опитът за уния от 1913 година е неуспешен опит на македонските българи за уния с Римокатолическата църква. За да прикрият политическата форма на организацията, през 1862 г. нейните ръководители я обявяват за благотворителна под наименованието "Добродетелна дружина". Различни български групи се обявяват за отделяне на българската църква, а Драган Цанков призовава за уния с Римокатолическата църква. "; , „Исусова дружина“) е християнски религиозен орден на Римокатолическата църква. След 1655 година води кореспонденция с папа Александър VII, с когото обсъжда възможността за уния с Римокатолическата църква. В създаването участват и дейци на Добродетелна дружина. Османското правителство приема да признае създаването на нов български милет едва след сключването на уния с Римокатолическата църква. Църква на съединените с Рим българи

Църквата на съединените с Рим българи или Съединена българска църква или Българската униатска църква е "sui juris" поместна църква с източен обред, в пълна уния с Римокатолическата църква. Добродетелна дружина

Добродетелната дружина е обществено-политическа организация на русофилски настроените българи-емигранти, главно едри търговци. През 1333-1334 г., Варлаам провежда преговори за сключване на уния с римокатолическата църква, започвайки разговори по въпроса за светския съюз с папа Йоан XXII. Известна е и с името Атанасова църква. Тези територии формирали персонална уния под властта на кралете на Арагон, която уния е известна като Арагонска корона. Най-яркият представител и прогандатор на клерикализма и днес и в миналото е Римокатолическата църква с нейния папоцезаризъм. Възниква през 1198 г. в Киликийска Армения в резултат на уния, сключена между Римокатолическата и Арменската апостолическа църква. Там работи заедно с Българската добродетелна дружина и подпомага заминаването на доброволци за Втората българска легия в Белград. Друга известна сатанинска църква е "Църквата на Страшния Съд", известна повече с името "Процесът". Началото е сложено в 1439 година с Флорентинската уния, поставила византийската църква под върховенството на папата. През XV век под натиска на османската заплаха източната страна прави опити за обединение с Римокатолическата църква. "Средоточно българско попечителство „Епитропия“" се конструира в Благотворително дружество – добродетелна дружина. Лионска уния с Католическата църква. В 1862 година е един от основателите и най-активните дейци на Българската добродетелна дружина. Пръв типичен представител е т. нар „Григориански хорал“, който господства в Римокатолическата църква до епохата на Ренесанса. Днес е с името "Philadelphia Minor" () една Титулярна епископия на римокатолическата църква в църковната провинция "Seleucia in Isauria". Ида е Светица на римокатолическата църква. Присъединява се към радикално настроената българска емиграция. Полски якобинци е неголяма революционна група по време на Полското въстание от 1794 г. Те предствлявали радикално настроената част от новосъздаващата се полска интелигенция. В 1862 година е един от основателите и най-активните дейци на Българската добродетелна дружина. За да прикрият политическата форма на организацията, през 1862 г. нейните ръководители я обявяват за благотворителна под наименованието "Добродетелна дружина". Приемайки името Георги Бенковски, той активно се включва в предприетите от българската революционна емиграция действия. Включва се в средите на българската революционна емиграция. Поддържа връзка с българската революционна емиграция в Румъния. В създаването участват и дейци на Добродетелна дружина. Югозападната част е известна под името Мазено, а североизточната под името Райкот. Народност (1867 – 1869)

„Народност“ е вестник на българската революционна емиграция в Букурещ. Там работи заедно с Българската добродетелна дружина и подпомага заминаването на доброволци за Втората българска легия в Белград. Новото румънско правителство търси подкрепата на революционно настроената българска емиграция. На този проект откликва част от революционно настроената българска емиграция, която разчита на сръбска подкрепа за освобождението на България. Добродетелна дружина

Добродетелната дружина е обществено-политическа организация на русофилски настроените българи-емигранти, главно едри търговци. Като младеж преминава в Румъния и се свързва с българската революционна емиграция. Резултат от тези усилия е поредица от договори от 1866-1868 година с Черна гора, Гърция, Румъния и част от българската емиграция, известни под името Първи балкански съюз. "Средоточно българско попечителство „Епитропия“" се конструира в Благотворително дружество – добродетелна дружина. По въпроса за освобождението на България от османско владичество Добродетелната дружина разчита главно на помощта на Русия и поради това не споделя възгледите на представителите на българската революционна емиграция в Румъния. В 1854 година емигрира в Румъния, където влиза в средите на българската революционна емиграция. Преследван от османските власти Богатинов бяга в Румъния, където влиза в средите не българската революционна емиграция. От средите на българската емиграция Добродетелната дружина подкрепя в началото на 1867 година идеята за създаване на сръбско-българска държава под политическото и военното ръководство на сръбския княз. В двойните дъна на сандъците с книги пренасят революционна литература и вестниците на българската борческа емиграция. По това време името на организацията е Тайна македоно-одринска революционна организация. След Първата световна война организацията е активна предимно в Източна Македония и Тракия под името Българо-турска вътрешна революционна организация. В двойните дъна на сандъците с книги са скрите революционна литератира и вестниците на българската борческа емиграция. За да прикрият политическата форма на организацията, през 1862 г. нейните ръководители я обявяват за благотворителна под наименованието "Добродетелна дружина". В създаването участват и дейци на Добродетелна дружина. Добродетелна дружина

Добродетелната дружина е обществено-политическа организация на русофилски настроените българи-емигранти, главно едри търговци. "Средоточно българско попечителство „Епитропия“" се конструира в Благотворително дружество – добродетелна дружина. В 1862 година е един от основателите и най-активните дейци на Българската добродетелна дружина. Местността е известна под името „Калето“. Югозападната част е известна под името Мазено, а североизточната под името Райкот. Местността е известна под името „Руските гробища“. Местността е известна под името Гьор Бунар. Машината е известна и под името „Винтокрил“. Тази група е известна под името „Валахади“. Местността е известна под името Гяур бунар. Известна е и под името „скандиева група“. На езика юпик тя е известна под името "Квигук". През древността е била известна под името "Бетис". Наградата е известна още под името Первая пятерка. „потомци на бащите“) е представител на аристократичното съсловие в Древен Рим. От 1603 до 1608 г. той е представител на протестантското съсловие. Там работи заедно с Българската добродетелна дружина и подпомага заминаването на доброволци за Втората българска легия в Белград. С името се дава пожелание да бъде „златна“, да бъде добродетелна. ”Тодорживковска конституция“ през 1971 г.

Значение на думата „представител“ в пряката демокрация:

Най-старата известна пряка демокрация се е практикувала в античността в Атина и е известна днес под името „Атинска демокрация“. Днес темата е известна под името „Теория на хомологията на Чех“. На публиката тя става известна под името Наташа Корольова. До 2019 година е известна под името Блок Петро Порошенко. В Италия играта е известна под името "Asinello" („малко магаре“). Добродетелна дружина

Добродетелната дружина е обществено-политическа организация на русофилски настроените българи-емигранти, главно едри търговци. За да прикрият политическата форма на организацията, през 1862 г. нейните ръководители я обявяват за благотворителна под наименованието "Добродетелна дружина". Педро се съюзява с националистически настроените среди и дори подкрепя конституционното движение в Португалия. От самото начало в македоно-одринското освободително движение се зараждат две течения – ляво (реформаторско) и дясно (консервативно). В създаването участват и дейци на Добродетелна дружина. Селото бива преименувано на името на идеолога на българското национално освободително движение Г. С. Раковски и вече се казва Раковсково. "Средоточно българско попечителство „Епитропия“" се конструира в Благотворително дружество – добродетелна дружина. След смъртта на Г. М. Димитров през 1972 година в организацията настъпва криза, като малко по-късно от нея се отделя Българското освободително движение, начело с Ценко Барев. В нея са набелязани основни идеи и обстоятелства, довели до това, че той е критикуван и от консервативно настроените среди, и от тези с реформаторски или дори постмодерни разбирания. Той е един от най-забележителните българи евреи-патриоти, който е оказал помощ на българското национално освободително движение. Консервативно настроените академици подемат против него клеветническа кампания с лъжи и доноси. В 1862 година е един от основателите и най-активните дейци на Българската добродетелна дружина. Работи за създаването на българо-македонски комитет сред емигрантите в САЩ, които да помагат българското освободително движение в Македония. Орган на македонското освободително движение". Става привърженик на идеята, че българското освободително движение трябва да се съюзи със сръбските действия срещу турците. Станиславови

Достойно място сред чипровските дейци на българското освободително движение през XVII—XVIII в. заемат родът Станиславови (или Станиславичи). Подкрепя българското национално освободително движение и спомага чрез дипломатически натиск за освобождаване от затвора на редица революционни дейци. Изследва македоно-одринското освободително движение. Публикува историко-биографски материали за българското освободително движение, дописки за положението на останалото в Османската империя българско население и други. Наименуван е на Яне Сандански (1872 – 1915), водач в българското освободително движение в Македония, и във връзка с град Сандански в Югозападна България. Усташи

Усташите () е хърватско крайнодясно освободително движение. Докато учи в Лайпциг влиза в революционно настроените социалдемократически и антимонархически среди. Живков участва в македоно-одринското освободително движение. Списанието поддържа левицата в македонското освободително движение. Подкрепя левицата в македоно-одринското освободително движение.