Ендоплазмената мрежа е:
характерен органел за прокариотните клетки двумембранен органел характерен органел за всички клетки едномембранен органел
A B C D
Ендоплазмената мрежа е комплексен мембранен органел, съдържащ множество отделения, които се разполагат във вид на мрежа. Срещат се в прокариотните клетки. Ендоплазмен ретикулум

Ендоплазменият ретикулум (наричан още ендоплазмена мрежа) е клетъчен органел, който се среща в еукариотните клетки. В секреторни клетки апарата на Голджи обикновено е силно полярен: изпъкналата част е насочена към ендоплазмената мрежа, а вдлъбнатата – към клетъчната мембрана. Външната ядрена мембрана е свързана с мембраните на ендоплазмената мрежа, така че пространството между двете мембрани преминава във вътрешното пространство на ендоплазмената мрежа. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Ендоплазмената мрежа бива два вида: гладка и зърнеста. Мезозома

Мезозома е образувание на клетъчната мембрана на прокариотните клетки. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. Гладък ендоплазмен ретикулум

Гладък ендоплазмен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа. Центриола

Центриолата е цилиндричен клетъчен органел срещан в повечето животински еукариотни клетки. Наследствената информация на прокариотните клетки е под формата на една кръгова молекула ДНК. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Смята се, че този органел се е развил само в еукариотните клетки на животните. Амилопласт

Амилопастът (специализирана форма на левкопласта) е органел без пигменти, срещан в растителните клетки. Убиквитин

Убиквитинът е малък белтък, характерен за всички еукариотни клетки. В цитоплазмата на прокариотните клетки се намират и по – малки пръстеновидни молекули ДНК – плазмиди. Апарат на Голджи

Апаратът на Голджи е органел, който се среща в повечето еукариотни клетки. За прокариотните клетки е характерно бързо редуване на растеж и делене, при което жизненият път на отделните клетъчни поколения е твърде кратък. Ендоплазмената мрежа е изградена от тръбовидни цистерни, които са ограничени с единична мембрана и мембранни мехурчета, свързани с тях. Повечето растителни и животински клетки имат поне едно ядърце, но съществуват и такива без такъв органел. Третият вид клетки на ретикуларната мрежа са дендритните клетки. Еукариотните клетки са по-големи и по-сложни от прокариотните клетки (бактерии и археи) и пораждането на тази сложност се открива само в последните години. Грануларен ендоплазмен ретикулум

Грануларен ендоплазматичен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа, по чиято повърхност има наличие на рибизоми. митохондрии, от гръцки: "μίτος", "mitos", нишка + "χονδρίον", "khondrion", гранула) е универсален клетъчен органел, срещан в почти всички еукариотни клетки. Ендоплазмената мрежа е комплексен мембранен органел, съдържащ множество отделения, които се разполагат във вид на мрежа. Външната ядрена мембрана е свързана с мембраните на ендоплазмената мрежа, така че пространството между двете мембрани преминава във вътрешното пространство на ендоплазмената мрежа. Ендоплазмената мрежа бива два вида: гладка и зърнеста. Гладък ендоплазмен ретикулум

Гладък ендоплазмен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа. Ендоплазмената мрежа е изградена от тръбовидни цистерни, които са ограничени с единична мембрана и мембранни мехурчета, свързани с тях. Грануларен ендоплазмен ретикулум

Грануларен ендоплазматичен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа, по чиято повърхност има наличие на рибизоми. Ендоплазмен ретикулум

Ендоплазменият ретикулум (наричан още ендоплазмена мрежа) е клетъчен органел, който се среща в еукариотните клетки. В секреторни клетки апарата на Голджи обикновено е силно полярен: изпъкналата част е насочена към ендоплазмената мрежа, а вдлъбнатата – към клетъчната мембрана. Ядрото е голям клетъчен органел. Белтъците синтезирани от прикрепените рибозоми преминават директно през мембранните канали и попадат в пространството вътре в ендоплазмената мрежа и така са изолирани от цитоплазмата. Хромопласт

Хромопластите са растителен клетъчен органел. Клетъчна стена

Клетъчната стена е основен органел на микроорганизмите. Клетъчното ядро е най-забележителният органел, открит в еукариотната клетка. Този клетъчен органел допринася за деленето на клетката. Акрозома

Акрозомата е често срещан органел в сперматозоидите на много животни. Центриолите са непостоянен органел, забелязван само при клетъчно делене. Най-важният от тях е ядрото, мембранно ограден органел, съдържащ клетъчната ДНК. Центриола

Центриолата е цилиндричен клетъчен органел срещан в повечето животински еукариотни клетки. Лизозомите са цитоплазмен органел – малко мехурче, което е ограничено чрез мембрана от цитозола. Лизозома

Лизозомата е клетъчен органел, който е ограден от цитоплазмата с една фосфолипидна мембрана. Вакуола

Растителната вакуола е клетъчен органел, представляващ мехурче, съдържащо вода, електролити, въглехидрати и пигменти. Левкопласт

Левкопластът ( — бял и — налепен, оформен) е клетъчен органел без пигмент в растителната клетка. Смята се, че този органел се е развил само в еукариотните клетки на животните. Амилопласт

Амилопастът (специализирана форма на левкопласта) е органел без пигменти, срещан в растителните клетки. Този органел се удвоява през С фазата (Синтетична фаза) на клетъчния цикъл. Ендоплазмената мрежа е комплексен мембранен органел, съдържащ множество отделения, които се разполагат във вид на мрежа. Убиквитин

Убиквитинът е малък белтък, характерен за всички еукариотни клетки. Ендоплазмен ретикулум

Ендоплазменият ретикулум (наричан още ендоплазмена мрежа) е клетъчен органел, който се среща в еукариотните клетки. В секреторни клетки апарата на Голджи обикновено е силно полярен: изпъкналата част е насочена към ендоплазмената мрежа, а вдлъбнатата – към клетъчната мембрана. Външната ядрена мембрана е свързана с мембраните на ендоплазмената мрежа, така че пространството между двете мембрани преминава във вътрешното пространство на ендоплазмената мрежа. Ендоплазмената мрежа бива два вида: гладка и зърнеста. митохондрии, от гръцки: "μίτος", "mitos", нишка + "χονδρίον", "khondrion", гранула) е универсален клетъчен органел, срещан в почти всички еукариотни клетки. Гладък ендоплазмен ретикулум

Гладък ендоплазмен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа. Центриола

Центриолата е цилиндричен клетъчен органел срещан в повечето животински еукариотни клетки. Смята се, че този органел се е развил само в еукариотните клетки на животните. Амилопласт

Амилопастът (специализирана форма на левкопласта) е органел без пигменти, срещан в растителните клетки. Апарат на Голджи

Апаратът на Голджи е органел, който се среща в повечето еукариотни клетки. Ендоплазмената мрежа е изградена от тръбовидни цистерни, които са ограничени с единична мембрана и мембранни мехурчета, свързани с тях. Повечето растителни и животински клетки имат поне едно ядърце, но съществуват и такива без такъв органел. Третият вид клетки на ретикуларната мрежа са дендритните клетки. Грануларен ендоплазмен ретикулум

Грануларен ендоплазматичен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа, по чиято повърхност има наличие на рибизоми. Получената глюкоза е храна за всички клетки. Ядрото е голям клетъчен органел. Характерен за всички пустини е сухият климат с големи денонощни амплитуди. За всички чайки е характерен както възрастов, така и сезонен диморфизъм, т.е. Този клетъчен органел допринася за деленето на клетката. Стромата представлява мрежа от съединителнотъканни влакна и клетки, напр. Броя и вида на органелите варират при различните видове клетки, но в общ вид органелите са следните:

Плазмената мембрана е най-външния органел на клетката. Тя твърди, че всички организми се състоят от една или повече клетки, всички клетки идват от предшестващи ги клетки, жизнените функции на организма протичат в клетките и всички клетки притежават наследствена информация, нужна за регулация на клетъчните функции и за предаване на тази информация на следващите поколения клетки. Белтъците синтезирани от прикрепените рибозоми преминават директно през мембранните канали и попадат в пространството вътре в ендоплазмената мрежа и така са изолирани от цитоплазмата. Ендоплазмената мрежа е комплексен мембранен органел, съдържащ множество отделения, които се разполагат във вид на мрежа. Външната ядрена мембрана е свързана с мембраните на ендоплазмената мрежа, така че пространството между двете мембрани преминава във вътрешното пространство на ендоплазмената мрежа. Ендоплазмената мрежа бива два вида: гладка и зърнеста. Гладък ендоплазмен ретикулум

Гладък ендоплазмен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа. Ендоплазмената мрежа е изградена от тръбовидни цистерни, които са ограничени с единична мембрана и мембранни мехурчета, свързани с тях. Грануларен ендоплазмен ретикулум

Грануларен ендоплазматичен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа, по чиято повърхност има наличие на рибизоми. Ендоплазмен ретикулум

Ендоплазменият ретикулум (наричан още ендоплазмена мрежа) е клетъчен органел, който се среща в еукариотните клетки. В секреторни клетки апарата на Голджи обикновено е силно полярен: изпъкналата част е насочена към ендоплазмената мрежа, а вдлъбнатата – към клетъчната мембрана. Ядрото е голям клетъчен органел. Белтъците синтезирани от прикрепените рибозоми преминават директно през мембранните канали и попадат в пространството вътре в ендоплазмената мрежа и така са изолирани от цитоплазмата. Хромопласт

Хромопластите са растителен клетъчен органел. Клетъчна стена

Клетъчната стена е основен органел на микроорганизмите. Клетъчното ядро е най-забележителният органел, открит в еукариотната клетка. Този клетъчен органел допринася за деленето на клетката. Акрозома

Акрозомата е често срещан органел в сперматозоидите на много животни. Центриолите са непостоянен органел, забелязван само при клетъчно делене. Най-важният от тях е ядрото, мембранно ограден органел, съдържащ клетъчната ДНК. Центриола

Центриолата е цилиндричен клетъчен органел срещан в повечето животински еукариотни клетки. Лизозомите са цитоплазмен органел – малко мехурче, което е ограничено чрез мембрана от цитозола. Лизозома

Лизозомата е клетъчен органел, който е ограден от цитоплазмата с една фосфолипидна мембрана. Вакуола

Растителната вакуола е клетъчен органел, представляващ мехурче, съдържащо вода, електролити, въглехидрати и пигменти. Левкопласт

Левкопластът ( — бял и — налепен, оформен) е клетъчен органел без пигмент в растителната клетка. Смята се, че този органел се е развил само в еукариотните клетки на животните. Амилопласт

Амилопастът (специализирана форма на левкопласта) е органел без пигменти, срещан в растителните клетки. Този органел се удвоява през С фазата (Синтетична фаза) на клетъчния цикъл.