Електрическа запалка със съпротивление R = 6 Ω работи при напрежение U = 12 V. Колко е мощността на тока през запалката? 
24 W 2 W 864 W 72 W
A B C D
Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Изчисляване на тока: I = W/U. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". Запалка

Запалката е портативно устройство за бързо получаване на огън. Основното изискване към амперметъра е да има много ниско вътрешно съпротивление (в идеалния случай R=О Ω), за да не внася промени в измерваната електрическа верига. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Ширината на траковете е 380 мм, а дължината – 170 мм

Електрооборудването е изпълнено по еднопроводна схема и работно напрежение 12 V, като само стартерът работи с напрежение 24 V. При машините от втората серия двигателят за въртене на куполата също е с работно напрежение 24 V. Генераторът има мощност 1 kW. Така се създава източник на електрическа енергия с напрежение над 12 V за т. нар. Това е защото позицията на стрелката зависи от фактора на мощността, тока и електрическото напрежение. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. Волт

Волт (означение V) е производна единица от системата SI за електричен потенциал и напрежение и се определя чрез мощността и силата на тока. Тук u,v,w се наричат мащабни множители и трябва да бъде изпълнено u>0, v>0, w>0

formula_7

Мащабирането променя дължината на вектор, т.е. За да се постигне номинално напрежение от 6 V или 24 V, е необходимо да се свържат последователно съответно 3 или 12 такива клетки. верига, напрежението V играе ролята на изходното напрежение U. Хероновата формула, изразена чрез Cayley-Menger determinant, от гледна точка на формулата за изчисление площта на квадрат, по дадени три негови върха, илюстрира приликата и с Tartaglia's formula за изчисляване на обем.formula_39

Ако U, V, W, u, v, w са дължините на ъглите на произволен тетраедър (първите три формират триъгълник, а u е срещуположно на U, v е срещуположно на V и w е срещуположно на W), тогава formula_40къдетоformula_41 По закона на Ом големината на тока formula_2 е пропорционална на приложеното електрическо напрежение formula_3 и обратно пропорционална на съпротивлението на проводника formula_4:

Мощността на електрическия ток се дава с формулата:

Плътността на тока е векторна величина, която се дава със следната формула:

където formula_8 е плътността на тока, formula_9 – електрическото поле и formula_10 – електрическа проводимост на средата. "Бележка": За сравнение типична слънчева батерия с площ 4 cm произвежда напрежение 0,4 – 0,5 V при товарна способност 6 mA (мощност 0,0024 – 0,0030 W). След установяване на нормалното за мрежата напрежение съпротивление R на отводителя отново става безкрайно голямо. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Това е стойността на постоянното напрежение, което излъчва същата енергия като променливото напрежение "u"("t"), ако се приложи на изводите на дадено съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. Q-факторът на индуктивния елемент е отношението на реактивното съпротивление към активното съпротивление при определена честота на тока. В резултат на това регулиращият елемент създава ток I = V/R ≈ V/R чрез промяна на неговото изходно съпротивление, така че напрежителната разлика да е нула. Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Изчисляване на тока: I = W/U. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". Запалка

Запалката е портативно устройство за бързо получаване на огън. Основното изискване към амперметъра е да има много ниско вътрешно съпротивление (в идеалния случай R=О Ω), за да не внася промени в измерваната електрическа верига. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Така се създава източник на електрическа енергия с напрежение над 12 V за т. нар. Това е защото позицията на стрелката зависи от фактора на мощността, тока и електрическото напрежение. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. Волт

Волт (означение V) е производна единица от системата SI за електричен потенциал и напрежение и се определя чрез мощността и силата на тока. Тук u,v,w се наричат мащабни множители и трябва да бъде изпълнено u>0, v>0, w>0

formula_7

Мащабирането променя дължината на вектор, т.е. верига, напрежението V играе ролята на изходното напрежение U. Хероновата формула, изразена чрез Cayley-Menger determinant, от гледна точка на формулата за изчисление площта на квадрат, по дадени три негови върха, илюстрира приликата и с Tartaglia's formula за изчисляване на обем.formula_39

Ако U, V, W, u, v, w са дължините на ъглите на произволен тетраедър (първите три формират триъгълник, а u е срещуположно на U, v е срещуположно на V и w е срещуположно на W), тогава formula_40къдетоformula_41 Например при простата схема с виртуална маса, показана на фиг.2, двата противоположни източника на напрежение (+V и – V) са свързани през съответните резистори (R и R) към виртуалната маса – точка А.

Веригата може да се разглежда като два паралелно свързани източника на ток: I (включващ V и R) и I(включващ V и R). По закона на Ом големината на тока formula_2 е пропорционална на приложеното електрическо напрежение formula_3 и обратно пропорционална на съпротивлението на проводника formula_4:

Мощността на електрическия ток се дава с формулата:

Плътността на тока е векторна величина, която се дава със следната формула:

където formula_8 е плътността на тока, formula_9 – електрическото поле и formula_10 – електрическа проводимост на средата. U = 3,5 и 16 V, при F до 2 MHz. "Бележка": За сравнение типична слънчева батерия с площ 4 cm произвежда напрежение 0,4 – 0,5 V при товарна способност 6 mA (мощност 0,0024 – 0,0030 W). След установяване на нормалното за мрежата напрежение съпротивление R на отводителя отново става безкрайно голямо. В електричеството, ако напрежението U протича през резистор R (фиг.2), в резултат се появява пропорционален ток I = U/R, който преминава през ел. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Това е стойността на постоянното напрежение, което излъчва същата енергия като променливото напрежение "u"("t"), ако се приложи на изводите на дадено съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. Q-факторът на индуктивния елемент е отношението на реактивното съпротивление към активното съпротивление при определена честота на тока. Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Изчисляване на тока: I = W/U. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". Запалка

Запалката е портативно устройство за бързо получаване на огън. Основното изискване към амперметъра е да има много ниско вътрешно съпротивление (в идеалния случай R=О Ω), за да не внася промени в измерваната електрическа верига. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Така се създава източник на електрическа енергия с напрежение над 12 V за т. нар. Това е защото позицията на стрелката зависи от фактора на мощността, тока и електрическото напрежение. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. Волт

Волт (означение V) е производна единица от системата SI за електричен потенциал и напрежение и се определя чрез мощността и силата на тока. Тук u,v,w се наричат мащабни множители и трябва да бъде изпълнено u>0, v>0, w>0

formula_7

Мащабирането променя дължината на вектор, т.е. верига, напрежението V играе ролята на изходното напрежение U. Хероновата формула, изразена чрез Cayley-Menger determinant, от гледна точка на формулата за изчисление площта на квадрат, по дадени три негови върха, илюстрира приликата и с Tartaglia's formula за изчисляване на обем.formula_39

Ако U, V, W, u, v, w са дължините на ъглите на произволен тетраедър (първите три формират триъгълник, а u е срещуположно на U, v е срещуположно на V и w е срещуположно на W), тогава formula_40къдетоformula_41 По закона на Ом големината на тока formula_2 е пропорционална на приложеното електрическо напрежение formula_3 и обратно пропорционална на съпротивлението на проводника formula_4:

Мощността на електрическия ток се дава с формулата:

Плътността на тока е векторна величина, която се дава със следната формула:

където formula_8 е плътността на тока, formula_9 – електрическото поле и formula_10 – електрическа проводимост на средата. "Бележка": За сравнение типична слънчева батерия с площ 4 cm произвежда напрежение 0,4 – 0,5 V при товарна способност 6 mA (мощност 0,0024 – 0,0030 W). След установяване на нормалното за мрежата напрежение съпротивление R на отводителя отново става безкрайно голямо. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Това е стойността на постоянното напрежение, което излъчва същата енергия като променливото напрежение "u"("t"), ако се приложи на изводите на дадено съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. Q-факторът на индуктивния елемент е отношението на реактивното съпротивление към активното съпротивление при определена честота на тока. В резултат на това регулиращият елемент създава ток I = V/R ≈ V/R чрез промяна на неговото изходно съпротивление, така че напрежителната разлика да е нула. Ако е изпълнено следното равенство: V/V=-R/R, то в точка А имаме нулево напрежение – или това е така наречената виртуална маса. Като резултат регулиращият елемент установява I= V/R ≈ V/R чрез промяна на неговото външно съпротивление ката че да направи разликата dV до нула. Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Изчисляване на тока: I = W/U. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". Запалка

Запалката е портативно устройство за бързо получаване на огън. Основното изискване към амперметъра е да има много ниско вътрешно съпротивление (в идеалния случай R=О Ω), за да не внася промени в измерваната електрическа верига. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Така се създава източник на електрическа енергия с напрежение над 12 V за т. нар. Това е защото позицията на стрелката зависи от фактора на мощността, тока и електрическото напрежение. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. Волт

Волт (означение V) е производна единица от системата SI за електричен потенциал и напрежение и се определя чрез мощността и силата на тока. Тук u,v,w се наричат мащабни множители и трябва да бъде изпълнено u>0, v>0, w>0

formula_7

Мащабирането променя дължината на вектор, т.е. верига, напрежението V играе ролята на изходното напрежение U. Хероновата формула, изразена чрез Cayley-Menger determinant, от гледна точка на формулата за изчисление площта на квадрат, по дадени три негови върха, илюстрира приликата и с Tartaglia's formula за изчисляване на обем.formula_39

Ако U, V, W, u, v, w са дължините на ъглите на произволен тетраедър (първите три формират триъгълник, а u е срещуположно на U, v е срещуположно на V и w е срещуположно на W), тогава formula_40къдетоformula_41 По закона на Ом големината на тока formula_2 е пропорционална на приложеното електрическо напрежение formula_3 и обратно пропорционална на съпротивлението на проводника formula_4:

Мощността на електрическия ток се дава с формулата:

Плътността на тока е векторна величина, която се дава със следната формула:

където formula_8 е плътността на тока, formula_9 – електрическото поле и formula_10 – електрическа проводимост на средата. "Бележка": За сравнение типична слънчева батерия с площ 4 cm произвежда напрежение 0,4 – 0,5 V при товарна способност 6 mA (мощност 0,0024 – 0,0030 W). След установяване на нормалното за мрежата напрежение съпротивление R на отводителя отново става безкрайно голямо. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Това е стойността на постоянното напрежение, което излъчва същата енергия като променливото напрежение "u"("t"), ако се приложи на изводите на дадено съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. Q-факторът на индуктивния елемент е отношението на реактивното съпротивление към активното съпротивление при определена честота на тока. В резултат на това регулиращият елемент създава ток I = V/R ≈ V/R чрез промяна на неговото изходно съпротивление, така че напрежителната разлика да е нула. Ако е изпълнено следното равенство: V/V=-R/R, то в точка А имаме нулево напрежение – или това е така наречената виртуална маса. Като резултат регулиращият елемент установява I= V/R ≈ V/R чрез промяна на неговото външно съпротивление ката че да направи разликата dV до нула.