За коя българска планина са характерни растенията: лавровишня, източен бук, зеленика:
Странджа Осоговска Плана Витоша
A B C D
В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. В Странджа се срещат уникални растителни видове като Странджанската зеленика. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Източният бук се среща само в Странджа планина, Източна Стара планина и отчасти в Източните Родопи, а обикновеният – в останалите части на страната. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Растенията, които растат в Странджа, са: бор, смърч, ела и др. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. Странджа е ниска планина. Значителни територии от парка са покрити с мизийски бук, чиито формации са много характерни за тези места. В южната част са последните разклонения на Странджа планина. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Зеленика

Зеленика може да се отнася за: В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Разположено е в южните склонове на Осоговска планина. Разположено е в южните склонове на Осоговска планина. Отводнява част от североизточните склонове на Осоговска планина. Отводнява част от северните склонове на Осоговска планина. Шапка (връх)

Шапка е връх в Осоговска планина. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. в Осоговска планина в Челиопашка махала на село Савойски. По западната граница са разположени и няколко по-ниски планински вериги – Осоговска планина, Беласица. Значителни територии от парка са покрити с мизийски бук, чиито формации са много характерни за тези места. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. „Плана планина. Плана планина. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. Значителни територии от парка са покрити с мизийски бук, чиито формации са много характерни за тези места. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Зеленика

Зеленика може да се отнася за: Гъбите се размножават по начините характерни и за растенията. Същинските орехи са типични за растенията от разред Fagales със следните по-характерни примери: Създаден е за да се запази уникалната растителност, съчетаваща множество от ендемити и реликти като космат дъб, източен бук, източен горун, черен габър, мъждрян, конски кестен, дървовидна хвойна, див жасмин, псевдо маквиси, странджанска зеленика, бясно дърво, арменски дъб, див нахут, дива смокиня и др. В Странджа е разпространен източен бук, източен горун, благун, цер, странджанска зеленика, лавровишня, понтийско бясно дърво, колхидска боровинка, зайча сянка и др. Такива са: странджанска зеленика, лавровишня, източен бук, понтийско бясно дърво, странджанска боровинка, конски кестен, обикновен кестен, черна мура, бяла мура, родопски силивряк, еделвайс, чинар, дървовидна хвойна, джел. Странджанската зеленика участва като подлес в гори от източен бук, източен горун и благун. Горите в Източна Стара планина са от източен горун и източен бук, габър, мизийски бук. Характерни за околностите му са старите гори от благун, цер, източен бук и източен горун. Характерни за флората на резервата са горите от източен бук и източен горун, благун, обикновен габър и цер. Горите са от южноевксински тип, формирани от източен горун, източен бук и благун с подлес от лавровидни храсти (странджанска зеленика и други) и субевксински гори от благун, цер и източен горун. В пределите на парка са установени и други консервационно значими хабитати – бук с лавровишня, бук с лазаркиня, бук с воден габър, бук с боровинка, бук – джел – мъх и др. Растенията са дъб, бук, ясен, липа, люляк. Покрит е с гъсти широколистни гори, като преобладават: дъб, източен бук, лавровишна и странджанска зеленика, а от животинските видове са разпространени дива свиня, благороден елен, чакал. Растенията са дъб, клен, ясен, бук, липа, пелин. Характерни дървесни видове са дъб, бук, габър, леска. Характерни растителни видове са бял бор, ела, смърч, бук. Растенията, които са характерни за този екорегион наброяват около 850 вида. Характерни са широколистните представители на дъб, бук, ясен и др. Витоша

Витоша е планина в Западна България. Източен бук

Източният бук ("Fagus orientalis") е дървесен вид от семейство Букови. На югозапад от селото са Лозенската планина и Витоша. Значителни територии от парка са покрити с мизийски бук, чиито формации са много характерни за тези места. Горите са съставени най-вече от бук, дъб, благун и източен горун. Характерни растителни видове са бук, клек, а по северните склонове и еделвайс. Зеленика

Зеленика може да се отнася за: Гъбите се размножават по начините характерни и за растенията. Бъкстон) е важен изходен пункт за Витоша планина. Същинските орехи са типични за растенията от разред Fagales със следните по-характерни примери: