Категорическият императив свързвате с името на:
Имануел Кант Платон Марк Аврелий Албер Камю
A B C D
Имануел Кант вярва, че морален императив изисква законите „да бъдат създавани така, сякаш трябва да се спазват като универсални закони на природата“. и Карим Акерма твърдят, че потомството противоречи на практическия императив на Имануел Кант (според Кант, човек никога не трябва да се използва като средство за край, но винаги да е самоцел). На 12 г. чете с интерес Имануел Кант. Дипломира се с теза върху философията на Имануел Кант (1954). Имануел Кант

Имануел Кант (; 22 април 1724 – 12 февруари 1804) е немски философ от 18 век от пруския град Кьонигсберг. Кант особено подчертава отношението към човечеството като самоцел; всъщност повторението на Кант на втората формулировка на категоричния императив (ср. Имануел Кант преподава своите първи лекции по антропология. Имануел Кант също се опитва да разреши проблема с безкрайността и делимостта. В планираната за възстановяване сграда ще се помещава факултет на днешния Балтийски федерален университет, носещ името на Имануел Кант. През 18 век естественото право се свързва с Имануел Кант, понеже Рудолф Щамел пригодява философията на Кант за нуждите на правото. Кантианство

Кантианство се нарича съвкупност от учения с отправна точка трудовете на Имануел Кант. в духа на етическите идеи, развити във философията на Имануел Кант. Имануел Кант обявява този закон за постулат в естествознанието (1786). Деонтологията се развива от немския философ Имануел Кант (1724-1804). Авторът, точно като Имануел Кант, критикува остро незрялостта на градското съсловие. В тази област приноси има Имануел Кант, който от 1770 г. с т. нар. Преводач е на произведения на Имануел Кант, Хегел, Маркс, Хайдегер и Гадамер. Имануел Кант (1724 – 1804) подкрепял класически републиканския подход към политическата философия. Същата тази година в града е роден Имануел Кант (1724 – 1804). Следва философия в Дюселдорфския университет и се дипломира като магистър с теза върху Имануел Кант. Ранните стихове на Пастернак ловко прикриват неговата обсебеност от идеите на Имануел Кант. Развива идеите на Имануел Кант в една принципно различна от позитивната културология концепция. Качеството е основна логическа категория във философиите на Аристотел, Имануел Кант и Хегел. През 1803 г. излиза първото му голямо произведение „"Критическата философия на Имануел Кант"“. Трактатът на Бърк има съвременни позитивни отзиви от Самуел Джонсън и Имануел Кант. Според Платон Алкет II има син с името Александър. Името на философа носи кратерът Платон на Луната. Това ви позволява да проверявате пощата си без да се свързвате с уеб интерфейса. Според самия Платон, потъването на Атландида е третият сериозен катаклизъм, преди потопа, свързван с името на Девкалион. Бил е близък с Платон. Държавникът (Платон)

„Държавникът“ (), също познат с латинското си наименование "Politicus", е сократически диалог, написан от Платон. С това напомня за Сократ и Платон. Писмо на Платон. Платон Банялучки

Платон () е сръбски духовник, почитан като светец. Академията на Платон (мозайка)

„Академията на Платон“ () е подова мозайка с размери 86 х 85 см, създадена през 110 г. пр. Платон приравнява крайната демокрация с охлокрацията и беззаконието. Съществуват малко на брой глаголи, които не могат да образуват императив – такива са "мога" и "умея". в школата на Платон. След плаването с „"Платон"“ отново следват месеци без работа. С Ренесанса учените стават по-заинтересовани от самия Платон. В по-късните си произведения признава аналогия с философстването на Платон. Демокрацията на Платон не е съвременната смесена с републиканство, а пряката. Платон открива света на идеите. Превежда Платон на френски език. Фокион е ученик на Платон. Кант особено подчертава отношението към човечеството като самоцел; всъщност повторението на Кант на втората формулировка на категоричния императив (ср. Според Hanne Blank „девствеността няма известен биологичен императив и инвестирането в (залагането на) девствеността няма доказано еволюционно предимство“. на основата на учението на Платон. Видовете форми на управление според Платон са:

Платон разглежда промяната и смяната на държавните управления като кръговрат. Платон (429–317 г. Марк Аврелий (пояснение)

Марк Аврелий () е име на: От аналите е останало името на един провинциален управител на Дентелетика с името "Марк Аврелий Аполоний". Сестра e на императорите Марк Аврелий Карин и Марк Аврелий Нумериан. Марк Аврелий

Марк Аврелий Антонин () е римски император и философ. Когато Марк Аврелий подготвя война с него, управителят на Кападокия Мартий Вер, остава верен на Марк Аврелий. Марк Аврелий Марий

Марк Аврелий Марий () е втори император на Галската империя. Марк Аврелий Скавър

Марк Аврелий Скавър ("Marc Aurelius Scaurus"; † 105 пр.н.е.) Марк Аврелий Кота

Марк Аврелий Кота () e политик през късната Римска република. Комод

Марк (или Луций Елий) Аврелий Комод Антонин () е римски император, син на Марк Аврелий. по времето на Марк Аврелий. ), прадядото на император Марк Аврелий. и братовчедка на Марк Аврелий. и братовчедка на Марк Аврелий. свързва Марк Аврелий (упр. Сестра е и на Марк Аврелий Фулв Антонин (+ преди 138) и Марк Галерий Аврелий Антонин (+ преди 138). Той става секретар на Марк Аврелий. Марк Аврелий Кота (едил)

Марк Аврелий Кота () е политик на Римската република от края на 3 век пр.н.е. Марк Аврелий Клеандър

Марк Аврелий Клеандър (; ; † 188/190) е римски политик и преториански префект, любимец на император Комод. Марк Аврелий Кота (легат )

Марк Аврелий Кота () e политик и военен на Римската република през 2 век пр.н.е. Марк Аврелий Себастиан

Марк Аврелий Себастиан (Marcus Aurelius Sebastianus) e политик и сенатор на Римската империя през 3 век. Той е зет на император Марк Аврелий. Дъщеря е на император Марк Аврелий Кар. Често в Сирмиум пребивава Марк Аврелий. Следващият император Марк Аврелий смазва бунта. Колона на Марк Аврелий

Колоната на Марк Аврелий е дорийска колона, разположена в Рим на наречения в нейна чест площад „Колона“ (). Албер Камю

Албер Камю () е френски писател, драматург, журналист и философ. В Тюмери се намира колежът „Албер Камю“. В Дреан е роден френският писател Албер Камю (1913-1960). В град Оран се развива действието от романа на Албер Камю – "Чумата". Чужденецът

Чужденецът () е първият роман на Албер Камю, публикуван през 1942 година. Приятел е с Албер Камю, Жорж Батай, Пабло Пикасо, Хуан Миро, Жорж Брак, и др. Произведенията на Жид са вдъхновение за писатели като Албер Камю и Жан-Пол Сартър. След края на войната води литературната страница в списание "Combat", начело на което стои Албер Камю. Увлича се от романа "„Чумата“" на Албер Камю, от произведенията на Петер Вайс и френските екзистенциалисти. Сред най-видните представители на френската литература саОноре дьо Балзак, Виктор Юго, Марсел Пруст, Албер Камю, Гюстав Флобер. Счита се, че корените му са във философското учение дадаизъм, а също така и във възгледите на Албер Камю. През 1957 г. Казандзакис не спечелва Нобелова награда заради един единствен глас – печели я френският писател Албер Камю. В своето разбиране Мартин Еслин изхожда от идеята за абсурд, която е популяризирана от Албер Камю и екзистенциалистите. Текстовете на Пол Хейг са вдъхновени от творбите на Франц Кафка, Албер Камю, Херман Хесе, Фьодор Достоевски и Кнут Хамсун. В по-ново време писателят Албер Камю посвещава своето философско произведение „Митът за Сизиф“ на този герой от древногръцката митология. През 1971 година Уве Тим защитава докторска дисертация на тема "„Проблемът за абсурдността у Албер Камю“" и публикува стихосбирката "„Възражения“". Шимон Сандбанк, професор, литературен критик и писател, идентифицира Кафка като писател, повлиял на Хорхе Луис Борхес, Албер Камю, Йожен Йонеско, Дж. Населението му възлиза на 1772 жители, според преброяването през 2007 г.

Край Вилблевен загива при автомобилна катастрофа писателят Албер Камю (1913-1960). През 1934 г. Албер Камю се включва във Френската комунистическа партия, но през 1936 г. е обвинен в троцкизъм и напуска. След август 1944 г. и освобождението на Париж той е активен сътрудник в "Combat", вестник, създаден от Албер Камю, философ и автор, споделящ сходни убеждения с неговите. През 1945 г. под влиянието на приятели като Жан-Пол Сартр, Албер Камю, Жак Превер и Жан Кокто започва да се занимава по-задълбочено с литературна дейност. Дълго време не бива признат и остава в сянката на други фигури от френския интелектуален живот, като Жан-Пол Сартр и Албер Камю. Абсурдисткият философ Албер Камю смята, че хората трябва да насърчават абсурдното състояние на човешкото съществуване, като същевременно продължават да изследват и търсят смисъл. Със започването на Алжирската война през 1954 г. Албер Камю застава на страната на френското правителство, обявявайки войната за част от „новия арабски империализъм“. Известните алжирски писатели на 20 век включват Мохамед Диб, Албер Камю, Катеб Якине и Ахлам Мостеганеми, а Ася Джебар е превеждан на много езици.