Резистор със съпротивление R = 5000 Ω е включен към източник на променливо напрежение с ефективна стойност U = 20 V. Средната мощност P на тока е: 
80 mW 0,1 MW 4 mW 1 MW
A B C D
Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. Към язовира е построена ВЕЦ с максимална мощност 80 MW. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Активната мощност ("P") е средната стойност на моментната мощност за един период на променливите напрежения и токове. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Пасивният I-to-V преобразувател (като всички пасивни вериги) не е идеален поради 2 причини:

Резистор R. Падът на напрежение V въздейства на входния ток I като резисторът R консумира енергия от входния източник (фиг. Електрическата мощност разсейвана от източника на ток е:

Идеалният източник на ток има постоянна стойност на тока на formula_16, което определя, че електрическото напрежение и мощност може да растат неограничено. В този активен преобразувател от напрежение в ток, спадането на напрежението VL през външния товар L е компенсирано чрез добавяне на същото напрежение V = V към входното напрежение V. По тази причина добавения източник на напрежение B е предварително включен към входното напрежение. Реалният източник на ток с вътрешно съпротивление formula_17 е еквивалентен на реален източник на електродвижещо напрежение (ЕДС), имащ това вътрешно съпротивление и напрежение formula_19. 10 (версия с ОУ като източник на ток), където I-to-V преобразувателят (неозначения резистор R) е свързан в отрицателната обратна връзка. P е стойност от таблицата по-горе за термичен шум на резистор. Например, източник на напрежение, последван от преобразувател на напрежение в ток и съгласно формулата:

"Източник на ток = Източник на напрежение + Преобразувател на напрежение в ток"

Най-простото обяснение на тази формула е показано на фигура 5 където резисторът R е свързан с входното напрежение U, и остава ел. От тази гледна точка, ако входният източник на напрежение промени своето напрежение – V към отрицателния източник на напрежение –V, отрицателното напрежение
V = – V/(V + V) опитва да се появи в точка А. Обаче операционният усилвател „следи“ за това и реагира: променя своето изходно напрежение V към положителния източник на напрежение +V, докато постигне отново нулев потенциал V (докато възстанови виртуалната маса). Фазовото изместване −"j" показва, че променливото напрежение "V" е дефазирано към променливото напрежение с 90°: Положителната фаза на тока е по време на повишаващото се напрежение. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Той може да бъде представен като източник на напрежение представляващ шума на неидеален резистор свързан успоредно с идеален безшумен резистор. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. За да се измери напрежение с амперметър, преобразувателят на напрежение в ток (наричан още „умножителят” резистор R) е свързан във веригата преди омметъра. Този допълнителен източник помага на входния източник на напрежение когато реалния товар е включен; като резултат, нежеланото външно напрежение V изчезва и точка А се превръща във виртуална нула. Трамвайната и тролейбусна контактна мрежа във България е захранена с постоянно напрежение 660 V DC, а по контактната мрежа на железопътния транспорт – средно напрежение 20 – 25 kV или от 20 000 до 25 000 v променливо. Опростена формула за пресмятане на подходящия капацитет при зададени: U – фазово напрежение (V), и i – ток на активния товар (A) за нужната изходна мощност:

C = (U × i) /((U) × 314),

където получената стойност за капацитета C е в микрофаради (μF) за отделните кондензатори. В електричеството ако ток I протича през резистор R (фиг.2), резисторът възпрепятства (устоява) на тока. Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Активната мощност ("P") е средната стойност на моментната мощност за един период на променливите напрежения и токове. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Пасивният I-to-V преобразувател (като всички пасивни вериги) не е идеален поради 2 причини:

Резистор R. Падът на напрежение V въздейства на входния ток I като резисторът R консумира енергия от входния източник (фиг. Електрическата мощност разсейвана от източника на ток е:

Идеалният източник на ток има постоянна стойност на тока на formula_16, което определя, че електрическото напрежение и мощност може да растат неограничено. Минималното съпротивление на наситен транзистор е от порядъка на 0,1 Ω и по-малко. В този активен преобразувател от напрежение в ток, спадането на напрежението VL през външния товар L е компенсирано чрез добавяне на същото напрежение V = V към входното напрежение V. По тази причина добавения източник на напрежение B е предварително включен към входното напрежение. Реалният източник на ток с вътрешно съпротивление formula_17 е еквивалентен на реален източник на електродвижещо напрежение (ЕДС), имащ това вътрешно съпротивление и напрежение formula_19. 10 (версия с ОУ като източник на ток), където I-to-V преобразувателят (неозначения резистор R) е свързан в отрицателната обратна връзка. P е стойност от таблицата по-горе за термичен шум на резистор. Например, източник на напрежение, последван от преобразувател на напрежение в ток и съгласно формулата:

"Източник на ток = Източник на напрежение + Преобразувател на напрежение в ток"

Най-простото обяснение на тази формула е показано на фигура 5 където резисторът R е свързан с входното напрежение U, и остава ел. От тази гледна точка, ако входният източник на напрежение промени своето напрежение – V към отрицателния източник на напрежение –V, отрицателното напрежение
V = – V/(V + V) опитва да се появи в точка А. Обаче операционният усилвател „следи“ за това и реагира: променя своето изходно напрежение V към положителния източник на напрежение +V, докато постигне отново нулев потенциал V (докато възстанови виртуалната маса). Фазовото изместване −"j" показва, че променливото напрежение "V" е дефазирано към променливото напрежение с 90°: Положителната фаза на тока е по време на повишаващото се напрежение. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Той може да бъде представен като източник на напрежение представляващ шума на неидеален резистор свързан успоредно с идеален безшумен резистор. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. За да се измери напрежение с амперметър, преобразувателят на напрежение в ток (наричан още „умножителят” резистор R) е свързан във веригата преди омметъра. Този допълнителен източник помага на входния източник на напрежение когато реалния товар е включен; като резултат, нежеланото външно напрежение V изчезва и точка А се превръща във виртуална нула. Трамвайната и тролейбусна контактна мрежа във България е захранена с постоянно напрежение 660 V DC, а по контактната мрежа на железопътния транспорт – средно напрежение 20 – 25 kV или от 20 000 до 25 000 v променливо. Опростена формула за пресмятане на подходящия капацитет при зададени: U – фазово напрежение (V), и i – ток на активния товар (A) за нужната изходна мощност:

C = (U × i) /((U) × 314),

където получената стойност за капацитета C е в микрофаради (μF) за отделните кондензатори. В електричеството ако ток I протича през резистор R (фиг.2), резисторът възпрепятства (устоява) на тока. Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Активната мощност ("P") е средната стойност на моментната мощност за един период на променливите напрежения и токове. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Пасивният I-to-V преобразувател (като всички пасивни вериги) не е идеален поради 2 причини:

Резистор R. Падът на напрежение V въздейства на входния ток I като резисторът R консумира енергия от входния източник (фиг. Електрическата мощност разсейвана от източника на ток е:

Идеалният източник на ток има постоянна стойност на тока на formula_16, което определя, че електрическото напрежение и мощност може да растат неограничено. В този активен преобразувател от напрежение в ток, спадането на напрежението VL през външния товар L е компенсирано чрез добавяне на същото напрежение V = V към входното напрежение V. По тази причина добавения източник на напрежение B е предварително включен към входното напрежение. Реалният източник на ток с вътрешно съпротивление formula_17 е еквивалентен на реален източник на електродвижещо напрежение (ЕДС), имащ това вътрешно съпротивление и напрежение formula_19. Миниатюрните диоди се делят на три главни вида:
Типичните и стойности на ток е 2 mA с напрежение от 2 V. Консумираната мощност е около 4 mW. 10 (версия с ОУ като източник на ток), където I-to-V преобразувателят (неозначения резистор R) е свързан в отрицателната обратна връзка. P е стойност от таблицата по-горе за термичен шум на резистор. Например, източник на напрежение, последван от преобразувател на напрежение в ток и съгласно формулата:

"Източник на ток = Източник на напрежение + Преобразувател на напрежение в ток"

Най-простото обяснение на тази формула е показано на фигура 5 където резисторът R е свързан с входното напрежение U, и остава ел. От тази гледна точка, ако входният източник на напрежение промени своето напрежение – V към отрицателния източник на напрежение –V, отрицателното напрежение
V = – V/(V + V) опитва да се появи в точка А. Обаче операционният усилвател „следи“ за това и реагира: променя своето изходно напрежение V към положителния източник на напрежение +V, докато постигне отново нулев потенциал V (докато възстанови виртуалната маса). Фазовото изместване −"j" показва, че променливото напрежение "V" е дефазирано към променливото напрежение с 90°: Положителната фаза на тока е по време на повишаващото се напрежение. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Той може да бъде представен като източник на напрежение представляващ шума на неидеален резистор свързан успоредно с идеален безшумен резистор. Централата е с мощност 4400 MW, генерирани с две турбини по 1000 MW и 4 по 600 MW. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. За да се измери напрежение с амперметър, преобразувателят на напрежение в ток (наричан още „умножителят” резистор R) е свързан във веригата преди омметъра. Този допълнителен източник помага на входния източник на напрежение когато реалния товар е включен; като резултат, нежеланото външно напрежение V изчезва и точка А се превръща във виртуална нула. Трамвайната и тролейбусна контактна мрежа във България е захранена с постоянно напрежение 660 V DC, а по контактната мрежа на железопътния транспорт – средно напрежение 20 – 25 kV или от 20 000 до 25 000 v променливо. Опростена формула за пресмятане на подходящия капацитет при зададени: U – фазово напрежение (V), и i – ток на активния товар (A) за нужната изходна мощност:

C = (U × i) /((U) × 314),

където получената стойност за капацитета C е в микрофаради (μF) за отделните кондензатори. Пълните диелектрични загуби Р при променливо напрежение с честота f са:

Р = U ω C tgδ, [W],

а специфичните диелектрични загуби:

p = E ω ε ε tgδ, [W/m],

където

U е приложеното напрежение, V;<br>
Е – интензитета на полето, V/m;<br>
ω – кръговата честота, ω = 2πf, s. Законът на Ом може да бъде записан и във вида:

Според тази формулировка при наличие на напрежение "U" между изводите на резистор със съпротивление "R" през него протича ток "I". По този начин токът I се преобразува в пропорционалното напрежение U; резисторът R играе ролята на преобразувател на ток в напрежение – линейната електрическа верига е с предавателен коефициент k = U / I [V/mA], с размерност – съпротивление. 1 Ω (един ом) е електрическото съпротивление на проводник, върху който ток от 1 A (един ампер) предизвиква пад на напрежение 1 V (един волт). Съгласно закона на Ом се измерва или тока преминаващ през резистора или пада на напрежение върху тестов резистор с известно съпротивление. В този активен конвертор на ток в напрежение, спадът в напрежението V през вътрешния резистор R се компенсира като се добавя същото напрежение V = V към входното напрежение V. За тази цел последователно на резистора се свързва допълнителен последователен източник на напрежение B. Той помага на източника на входящо напрежение, в резултат на което нежеланото напрежение V и съпротивлението R изчезват (точката А става „виртуална маса“). Активната мощност ("P") е средната стойност на моментната мощност за един период на променливите напрежения и токове. Схемата съдържа последователно свързани съпротивление, кондензатор и източник на постоянно напрежение с напрежение U и е позната като схема на зареждане на кондензатора. Пасивният I-to-V преобразувател (като всички пасивни вериги) не е идеален поради 2 причини:

Резистор R. Падът на напрежение V въздейства на входния ток I като резисторът R консумира енергия от входния източник (фиг. Електрическата мощност разсейвана от източника на ток е:

Идеалният източник на ток има постоянна стойност на тока на formula_16, което определя, че електрическото напрежение и мощност може да растат неограничено. В този активен преобразувател от напрежение в ток, спадането на напрежението VL през външния товар L е компенсирано чрез добавяне на същото напрежение V = V към входното напрежение V. По тази причина добавения източник на напрежение B е предварително включен към входното напрежение. Реалният източник на ток с вътрешно съпротивление formula_17 е еквивалентен на реален източник на електродвижещо напрежение (ЕДС), имащ това вътрешно съпротивление и напрежение formula_19. 10 (версия с ОУ като източник на ток), където I-to-V преобразувателят (неозначения резистор R) е свързан в отрицателната обратна връзка. P е стойност от таблицата по-горе за термичен шум на резистор. Например, източник на напрежение, последван от преобразувател на напрежение в ток и съгласно формулата:

"Източник на ток = Източник на напрежение + Преобразувател на напрежение в ток"

Най-простото обяснение на тази формула е показано на фигура 5 където резисторът R е свързан с входното напрежение U, и остава ел. [1 – 4,96/(1+4,96)]=6,996 MW

Прехвърляната в потока на G2 мощност P=Px+Pt=41,7+6,996=48,696 MW срещу цената на 7 MW

Тогава температурата на G2, T3=T1+∆t.(P/Px)=293+10. От тази гледна точка, ако входният източник на напрежение промени своето напрежение – V към отрицателния източник на напрежение –V, отрицателното напрежение
V = – V/(V + V) опитва да се появи в точка А. Обаче операционният усилвател „следи“ за това и реагира: променя своето изходно напрежение V към положителния източник на напрежение +V, докато постигне отново нулев потенциал V (докато възстанови виртуалната маса). Фазовото изместване −"j" показва, че променливото напрежение "V" е дефазирано към променливото напрежение с 90°: Положителната фаза на тока е по време на повишаващото се напрежение. Той може да бъде представен като източник на напрежение представляващ шума на неидеален резистор свързан успоредно с идеален безшумен резистор. Центростремителното ускорение зависи от радиуса "r" на окръжността и от скоростта v (линейната скорост) на обекта:

където ω = v /r е ъгловата скорост, "r" е радиусът на окръжността. За да се измери напрежение с амперметър, преобразувателят на напрежение в ток (наричан още „умножителят” резистор R) е свързан във веригата преди омметъра. Този допълнителен източник помага на входния източник на напрежение когато реалния товар е включен; като резултат, нежеланото външно напрежение V изчезва и точка А се превръща във виртуална нула. Трамвайната и тролейбусна контактна мрежа във България е захранена с постоянно напрежение 660 V DC, а по контактната мрежа на железопътния транспорт – средно напрежение 20 – 25 kV или от 20 000 до 25 000 v променливо. Опростена формула за пресмятане на подходящия капацитет при зададени: U – фазово напрежение (V), и i – ток на активния товар (A) за нужната изходна мощност:

C = (U × i) /((U) × 314),

където получената стойност за капацитета C е в микрофаради (μF) за отделните кондензатори. В електричеството ако ток I протича през резистор R (фиг.2), резисторът възпрепятства (устоява) на тока.