Географското разпространение на планинско-ливадните почви е проявление на:
широчинната зоналност височинната зоналност меридионалната зоналност азоналността
A B C D
Нагоре следват разновидности на планинско-ливадните, планинско-ливадно-степните и планинско-степните субалпийски почви. Във високопланинския пояс се срещат основно планинско-горските тъмноцветни и планинско-ливадните почви. За подножието на планината са характерни излужените канелените горски и делувиално-ливадните почви, а във височина кафявите горски и планинско-ливадните почви. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. В предпланинските райони са разпространени ливадно-подзолистите почви, а в планините – кафявите горски почви с различна степен на оподзоленост, ливадните и планинско-ливадните и торфените почви. В планините основните почвени видове са планинско-степните, планинските кафяви горски и планинско ливадните почви. Най-големи участъци обхващат кафявите горски, планинско-ливадните, торфените и торфенисто-блатни почви. Климатът е преходноконтинентален, като най-разпространени почви са канелено-горските, светлокафявите горски и планинско-ливадните. В условията на планинскокотловинен релеф тясно се преплитат широчинната зоналност и вертикалната поясност. Още по-нагоре във всички планински райони е разположен поясът на планинско-ливадните субалпийски и алпийски почви. Над тях във височина се разполага поясът на кафявите горски почви, а нагоре следват планинско-ливадните. В планините и долините на Вътрешна Аджария са разпространени кафявите, торфените и торфено-планинско-ливадните почви. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В планините в разпространението на почвите се наблюдава поясна зоналност: типични сивоземни, тъмни сивоземни, канелени и планинско-ливадни почви. По високите части на Скалистия, Страничния и Главния хребети планинско ливадните почви са покрити със субалпийски и алпийски пасища. В предпланинските части и долните участъци на склоновете на планините почвите са тъмносиви, канелени и кафяви, а по-нагоре следват планинско-горските и планинско-ливадните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Върху плоските била на Същинска Средна гора, върху планинско-ливадните почви широко е развита тревната формация, представена от обширни ливади и пасища. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. В планините са представени почти всички височинни пояси – от пустините в подножието, до алпийските пасища и ледниците, с постепенната смяна на почвената покривка от планинско-степни сиви, канелени, и черноземни почви през планинските кафяви и сивокафявите до планинско-ливадните почви. Има планинско-ливадни почви. Преобладават планинско-тундровите почви. Зоогеографията е наука за географското разпространение на животните. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Нагоре следват разновидности на планинско-ливадните, планинско-ливадно-степните и планинско-степните субалпийски почви. Във високопланинския пояс се срещат основно планинско-горските тъмноцветни и планинско-ливадните почви. За подножието на планината са характерни излужените канелените горски и делувиално-ливадните почви, а във височина кафявите горски и планинско-ливадните почви. Характерна е височинната зоналност в разпределението на растителността. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. В предпланинските райони са разпространени ливадно-подзолистите почви, а в планините – кафявите горски почви с различна степен на оподзоленост, ливадните и планинско-ливадните и торфените почви. В планините основните почвени видове са планинско-степните, планинските кафяви горски и планинско ливадните почви. Най-големи участъци обхващат кафявите горски, планинско-ливадните, торфените и торфенисто-блатни почви. Климатът е преходноконтинентален, като най-разпространени почви са канелено-горските, светлокафявите горски и планинско-ливадните. Още по-нагоре във всички планински райони е разположен поясът на планинско-ливадните субалпийски и алпийски почви. Над тях във височина се разполага поясът на кафявите горски почви, а нагоре следват планинско-ливадните. В планините и долините на Вътрешна Аджария са разпространени кафявите, торфените и торфено-планинско-ливадните почви. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В планините в разпространението на почвите се наблюдава поясна зоналност: типични сивоземни, тъмни сивоземни, канелени и планинско-ливадни почви. По високите части на Скалистия, Страничния и Главния хребети планинско ливадните почви са покрити със субалпийски и алпийски пасища. В предпланинските части и долните участъци на склоновете на планините почвите са тъмносиви, канелени и кафяви, а по-нагоре следват планинско-горските и планинско-ливадните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Върху плоските била на Същинска Средна гора, върху планинско-ливадните почви широко е развита тревната формация, представена от обширни ливади и пасища. Сложността на релефа и големите височинни амплитуди обуславят климатичните различия в отделните райони височинната климатична зоналност. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. В планините са представени почти всички височинни пояси – от пустините в подножието, до алпийските пасища и ледниците, с постепенната смяна на почвената покривка от планинско-степни сиви, канелени, и черноземни почви през планинските кафяви и сивокафявите до планинско-ливадните почви. Има планинско-ливадни почви. Преобладават планинско-тундровите почви. Зоогеографията е наука за географското разпространение на животните. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Нагоре следват разновидности на планинско-ливадните, планинско-ливадно-степните и планинско-степните субалпийски почви. Във високопланинския пояс се срещат основно планинско-горските тъмноцветни и планинско-ливадните почви. За подножието на планината са характерни излужените канелените горски и делувиално-ливадните почви, а във височина кафявите горски и планинско-ливадните почви. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. В предпланинските райони са разпространени ливадно-подзолистите почви, а в планините – кафявите горски почви с различна степен на оподзоленост, ливадните и планинско-ливадните и торфените почви. В планините основните почвени видове са планинско-степните, планинските кафяви горски и планинско ливадните почви. Най-големи участъци обхващат кафявите горски, планинско-ливадните, торфените и торфенисто-блатни почви. Климатът е преходноконтинентален, като най-разпространени почви са канелено-горските, светлокафявите горски и планинско-ливадните. Още по-нагоре във всички планински райони е разположен поясът на планинско-ливадните субалпийски и алпийски почви. Над тях във височина се разполага поясът на кафявите горски почви, а нагоре следват планинско-ливадните. В планините и долините на Вътрешна Аджария са разпространени кафявите, торфените и торфено-планинско-ливадните почви. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В планините в разпространението на почвите се наблюдава поясна зоналност: типични сивоземни, тъмни сивоземни, канелени и планинско-ливадни почви. По високите части на Скалистия, Страничния и Главния хребети планинско ливадните почви са покрити със субалпийски и алпийски пасища. В предпланинските части и долните участъци на склоновете на планините почвите са тъмносиви, канелени и кафяви, а по-нагоре следват планинско-горските и планинско-ливадните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Върху плоските била на Същинска Средна гора, върху планинско-ливадните почви широко е развита тревната формация, представена от обширни ливади и пасища. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. В планините са представени почти всички височинни пояси – от пустините в подножието, до алпийските пасища и ледниците, с постепенната смяна на почвената покривка от планинско-степни сиви, канелени, и черноземни почви през планинските кафяви и сивокафявите до планинско-ливадните почви. Има планинско-ливадни почви. Преобладават планинско-тундровите почви. Зоогеографията е наука за географското разпространение на животните. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви заемат изцяло Вардим-Кривинската низина. Нагоре следват разновидности на планинско-ливадните, планинско-ливадно-степните и планинско-степните субалпийски почви. Във високопланинския пояс се срещат основно планинско-горските тъмноцветни и планинско-ливадните почви. За подножието на планината са характерни излужените канелените горски и делувиално-ливадните почви, а във височина кафявите горски и планинско-ливадните почви. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. В предпланинските райони са разпространени ливадно-подзолистите почви, а в планините – кафявите горски почви с различна степен на оподзоленост, ливадните и планинско-ливадните и торфените почви. В планините основните почвени видове са планинско-степните, планинските кафяви горски и планинско ливадните почви. Най-големи участъци обхващат кафявите горски, планинско-ливадните, торфените и торфенисто-блатни почви. Климатът е преходноконтинентален, като най-разпространени почви са канелено-горските, светлокафявите горски и планинско-ливадните. Още по-нагоре във всички планински райони е разположен поясът на планинско-ливадните субалпийски и алпийски почви. Над тях във височина се разполага поясът на кафявите горски почви, а нагоре следват планинско-ливадните. В планините и долините на Вътрешна Аджария са разпространени кафявите, торфените и торфено-планинско-ливадните почви. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. По високите части на Скалистия, Страничния и Главния хребети планинско ливадните почви са покрити със субалпийски и алпийски пасища. В предпланинските части и долните участъци на склоновете на планините почвите са тъмносиви, канелени и кафяви, а по-нагоре следват планинско-горските и планинско-ливадните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Върху плоските била на Същинска Средна гора, върху планинско-ливадните почви широко е развита тревната формация, представена от обширни ливади и пасища. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. В планините са представени почти всички височинни пояси – от пустините в подножието, до алпийските пасища и ледниците, с постепенната смяна на почвената покривка от планинско-степни сиви, канелени, и черноземни почви през планинските кафяви и сивокафявите до планинско-ливадните почви. Има планинско-ливадни почви. Преобладават планинско-тундровите почви. Зоогеографията е наука за географското разпространение на животните. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви заемат изцяло Вардим-Кривинската низина. Слабо проявление има и на рендзини (хумусно карбонатни) почви.