При експеримент в намотка, по която тече ток, се поставя сърцевина от алуминий. Измерване показва, че магнитната индукция на полето леко се е увеличила. Следователно, алуминият е: 
диелектрик парамагнетик диамагнетик феромагнетик
A B C D
При прав проводник, по който тече ток със сила formula_2, големината на магнитната индукция на разстояние formula_26 e:

където formula_28 е магнитната проницаемост на вакуума. При измерване първичната намотка се свързва последователно във веригата, по начина, по който се свързва амперметърът за измерване силата на електрическия ток. Индукцията на магнитното поле е една тесла, когато то действа с магнитна сила един нютон (formula_21) върху проводник с дължина един метър (formula_22), по който тече ток един ампер (formula_23):

Магнитната индукция в дадена точка от полето зависи от формата на проводника, по който тече токът, източник на полето. Най-простият пример за такъв дипол е намотка от тел, по която тече постоянно ток. При това трябва да се подчертае, че магнитната индукция е по-фундаментална характеристика на магнитното поле. Направляващият елемент е като съединена накъсо намотка или представлява плътна метална плоскост (често алуминий), в която се индуцира полето. По същия начин, температурата на плазмата се повишава, ако се предизвика свиване, чрез рязко увеличаване на магнитната индукция в полето. Първичната намотка на трансреактора е свързана към серийна верига, през която тече променлив ток. Представа за посоката на магнитната индукция получаваме от магнитните индукционни линии – ориентирани по посока на полето мислени линии, чиито допирателни във всяка точка съвпадат с направлението на магнитната индукция. Магнитна индукция

Магнитната индукция е векторна величина, която характеризира магнитното поле във всяка точка от пространството. Това е посоката и на магнитната индукция. Полученото магнитно поле въздейства на съда подобно на магнитната сърцевина на трансформатор, като създава голям вихров ток в съда. Обичайно електрическата индукция се отнася за капацитивната връзка, а магнитната индукция – за индуктивната връзка. Андре Мари Ампер показва, че два паралелни проводника, по които тече ток в една и съща посока, се привличат, а когато токът тече в различни посоки, се отблъскват. Електричната индукция в съответствие с приетите единици в SI се измерва с електричните заряди в кулони на квадратен метър (C/m²)

Електричната индукция е аналогична на магнитната индукция. Представлява намотка от проводник, която се държи като магнит при протичане на ток през нея, но престава да е магнит, когато токът е спрян. Един оерстед се дефинира като напрегнатостта на полето във вакуум на разстояние един сантиметър от намотка с размери единица и ток единица. В е магнитната индукция [Т], също наричана плътност на магнитния поток. Векторът на магнитната индукция formula_14 е свързан с въртящия момент по следния начин:

Мерната единица за магнитна индукция е тесла: formula_20. При това действие фигурата, която е била първоначално на полето, се премахва от дъската, а другата се поставя на нейно място. При идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка (V) е пропорционално на напрежението в първичната намотка (V) и на отношението на броя на навивките във вторичната (N) и първичната намотка (N):(По-правилно да се каже, е че при идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка и неговото отношение спрямо напрежението в първичната намотка е правопропорционално на броя на навивките във втората намотка спрямо броя на навивките в първата):

Чрез подходящ подбор на съотношението на навивките, трансформаторът дава възможност за промяна на напрежението, като го повишава при N, по-голямо от N, или го понижава при N по-малко от N.

При повечето трансформатори намотките са разположени на феромагнитен магнитопровод, при които магнитната индукция и магнитния поток се увеличават значително. Любопитно обстоятелство е, че ако роторният кафез, или по-общо работното тяло, бъде направено от свръхпроводник, асинхронната машина се превръща в синхронна, при условие че максималната магнитната индукция не превишава критичната за свръхпроводника стойност. Следователно, полезната мощност при точката на консумация е:

В случай че идеален трансформатор със съотношение formula_7 (тоест напрежението се дели на formula_7, а токът се умножава по formula_7 във вторичната намотка) преобразува електроенергията така, че от малък ток и голямо напрежение по проводника да се получава голям ток и малко напрежение при точката на консумация, тогава веригата отново е равностойна на делител на напрежение, но електропреносната линия има съпротивление едва formula_10. Посоката на магнитната индукция можем да открием чрез правилото на дясната ръка (ако палецът сочи посоката на тока, а магнитната сила излиза перпендикулярно от дланта, опънатите пръсти сочат посоката на магнитната индукция). При намаляване на хлъзгането се пуска ток във възбудителната роторна намотка и двигателят влиза в синхронизъм. При прав проводник, по който тече ток със сила formula_2, големината на магнитната индукция на разстояние formula_26 e:

където formula_28 е магнитната проницаемост на вакуума. При измерване първичната намотка се свързва последователно във веригата, по начина, по който се свързва амперметърът за измерване силата на електрическия ток. Индукцията на магнитното поле е една тесла, когато то действа с магнитна сила един нютон (formula_21) върху проводник с дължина един метър (formula_22), по който тече ток един ампер (formula_23):

Магнитната индукция в дадена точка от полето зависи от формата на проводника, по който тече токът, източник на полето. Най-простият пример за такъв дипол е намотка от тел, по която тече постоянно ток. При това трябва да се подчертае, че магнитната индукция е по-фундаментална характеристика на магнитното поле. Направляващият елемент е като съединена накъсо намотка или представлява плътна метална плоскост (често алуминий), в която се индуцира полето. По същия начин, температурата на плазмата се повишава, ако се предизвика свиване, чрез рязко увеличаване на магнитната индукция в полето. Първичната намотка на трансреактора е свързана към серийна верига, през която тече променлив ток. Представа за посоката на магнитната индукция получаваме от магнитните индукционни линии – ориентирани по посока на полето мислени линии, чиито допирателни във всяка точка съвпадат с направлението на магнитната индукция. Магнитна индукция

Магнитната индукция е векторна величина, която характеризира магнитното поле във всяка точка от пространството. Това е посоката и на магнитната индукция. Полученото магнитно поле въздейства на съда подобно на магнитната сърцевина на трансформатор, като създава голям вихров ток в съда. Обичайно електрическата индукция се отнася за капацитивната връзка, а магнитната индукция – за индуктивната връзка. Андре Мари Ампер показва, че два паралелни проводника, по които тече ток в една и съща посока, се привличат, а когато токът тече в различни посоки, се отблъскват. Електричната индукция в съответствие с приетите единици в SI се измерва с електричните заряди в кулони на квадратен метър (C/m²)

Електричната индукция е аналогична на магнитната индукция. Представлява намотка от проводник, която се държи като магнит при протичане на ток през нея, но престава да е магнит, когато токът е спрян. Един оерстед се дефинира като напрегнатостта на полето във вакуум на разстояние един сантиметър от намотка с размери единица и ток единица. В е магнитната индукция [Т], също наричана плътност на магнитния поток. Векторът на магнитната индукция formula_14 е свързан с въртящия момент по следния начин:

Мерната единица за магнитна индукция е тесла: formula_20. При това действие фигурата, която е била първоначално на полето, се премахва от дъската, а другата се поставя на нейно място. При идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка (V) е пропорционално на напрежението в първичната намотка (V) и на отношението на броя на навивките във вторичната (N) и първичната намотка (N):(По-правилно да се каже, е че при идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка и неговото отношение спрямо напрежението в първичната намотка е правопропорционално на броя на навивките във втората намотка спрямо броя на навивките в първата):

Чрез подходящ подбор на съотношението на навивките, трансформаторът дава възможност за промяна на напрежението, като го повишава при N, по-голямо от N, или го понижава при N по-малко от N.

При повечето трансформатори намотките са разположени на феромагнитен магнитопровод, при които магнитната индукция и магнитния поток се увеличават значително. Любопитно обстоятелство е, че ако роторният кафез, или по-общо работното тяло, бъде направено от свръхпроводник, асинхронната машина се превръща в синхронна, при условие че максималната магнитната индукция не превишава критичната за свръхпроводника стойност. Следователно, полезната мощност при точката на консумация е:

В случай че идеален трансформатор със съотношение formula_7 (тоест напрежението се дели на formula_7, а токът се умножава по formula_7 във вторичната намотка) преобразува електроенергията така, че от малък ток и голямо напрежение по проводника да се получава голям ток и малко напрежение при точката на консумация, тогава веригата отново е равностойна на делител на напрежение, но електропреносната линия има съпротивление едва formula_10. Посоката на магнитната индукция можем да открием чрез правилото на дясната ръка (ако палецът сочи посоката на тока, а магнитната сила излиза перпендикулярно от дланта, опънатите пръсти сочат посоката на магнитната индукция). При намаляване на хлъзгането се пуска ток във възбудителната роторна намотка и двигателят влиза в синхронизъм. При прав проводник, по който тече ток със сила formula_2, големината на магнитната индукция на разстояние formula_26 e:

където formula_28 е магнитната проницаемост на вакуума. При измерване първичната намотка се свързва последователно във веригата, по начина, по който се свързва амперметърът за измерване силата на електрическия ток. Индукцията на магнитното поле е една тесла, когато то действа с магнитна сила един нютон (formula_21) върху проводник с дължина един метър (formula_22), по който тече ток един ампер (formula_23):

Магнитната индукция в дадена точка от полето зависи от формата на проводника, по който тече токът, източник на полето. Най-простият пример за такъв дипол е намотка от тел, по която тече постоянно ток. При това трябва да се подчертае, че магнитната индукция е по-фундаментална характеристика на магнитното поле. Направляващият елемент е като съединена накъсо намотка или представлява плътна метална плоскост (често алуминий), в която се индуцира полето. По същия начин, температурата на плазмата се повишава, ако се предизвика свиване, чрез рязко увеличаване на магнитната индукция в полето. Първичната намотка на трансреактора е свързана към серийна верига, през която тече променлив ток. Представа за посоката на магнитната индукция получаваме от магнитните индукционни линии – ориентирани по посока на полето мислени линии, чиито допирателни във всяка точка съвпадат с направлението на магнитната индукция. Магнитна индукция

Магнитната индукция е векторна величина, която характеризира магнитното поле във всяка точка от пространството. Това е посоката и на магнитната индукция. Полученото магнитно поле въздейства на съда подобно на магнитната сърцевина на трансформатор, като създава голям вихров ток в съда. Обичайно електрическата индукция се отнася за капацитивната връзка, а магнитната индукция – за индуктивната връзка. Андре Мари Ампер показва, че два паралелни проводника, по които тече ток в една и съща посока, се привличат, а когато токът тече в различни посоки, се отблъскват. Електричната индукция в съответствие с приетите единици в SI се измерва с електричните заряди в кулони на квадратен метър (C/m²)

Електричната индукция е аналогична на магнитната индукция. Представлява намотка от проводник, която се държи като магнит при протичане на ток през нея, но престава да е магнит, когато токът е спрян. Един оерстед се дефинира като напрегнатостта на полето във вакуум на разстояние един сантиметър от намотка с размери единица и ток единица. В е магнитната индукция [Т], също наричана плътност на магнитния поток. Векторът на магнитната индукция formula_14 е свързан с въртящия момент по следния начин:

Мерната единица за магнитна индукция е тесла: formula_20. При това действие фигурата, която е била първоначално на полето, се премахва от дъската, а другата се поставя на нейно място. При идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка (V) е пропорционално на напрежението в първичната намотка (V) и на отношението на броя на навивките във вторичната (N) и първичната намотка (N):(По-правилно да се каже, е че при идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка и неговото отношение спрямо напрежението в първичната намотка е правопропорционално на броя на навивките във втората намотка спрямо броя на навивките в първата):

Чрез подходящ подбор на съотношението на навивките, трансформаторът дава възможност за промяна на напрежението, като го повишава при N, по-голямо от N, или го понижава при N по-малко от N.

При повечето трансформатори намотките са разположени на феромагнитен магнитопровод, при които магнитната индукция и магнитния поток се увеличават значително. Любопитно обстоятелство е, че ако роторният кафез, или по-общо работното тяло, бъде направено от свръхпроводник, асинхронната машина се превръща в синхронна, при условие че максималната магнитната индукция не превишава критичната за свръхпроводника стойност. Следователно, полезната мощност при точката на консумация е:

В случай че идеален трансформатор със съотношение formula_7 (тоест напрежението се дели на formula_7, а токът се умножава по formula_7 във вторичната намотка) преобразува електроенергията така, че от малък ток и голямо напрежение по проводника да се получава голям ток и малко напрежение при точката на консумация, тогава веригата отново е равностойна на делител на напрежение, но електропреносната линия има съпротивление едва formula_10. Посоката на магнитната индукция можем да открием чрез правилото на дясната ръка (ако палецът сочи посоката на тока, а магнитната сила излиза перпендикулярно от дланта, опънатите пръсти сочат посоката на магнитната индукция). При намаляване на хлъзгането се пуска ток във възбудителната роторна намотка и двигателят влиза в синхронизъм. При прав проводник, по който тече ток със сила formula_2, големината на магнитната индукция на разстояние formula_26 e:

където formula_28 е магнитната проницаемост на вакуума. При измерване първичната намотка се свързва последователно във веригата, по начина, по който се свързва амперметърът за измерване силата на електрическия ток. Индукцията на магнитното поле е една тесла, когато то действа с магнитна сила един нютон (formula_21) върху проводник с дължина един метър (formula_22), по който тече ток един ампер (formula_23):

Магнитната индукция в дадена точка от полето зависи от формата на проводника, по който тече токът, източник на полето. Най-простият пример за такъв дипол е намотка от тел, по която тече постоянно ток. При това трябва да се подчертае, че магнитната индукция е по-фундаментална характеристика на магнитното поле. Направляващият елемент е като съединена накъсо намотка или представлява плътна метална плоскост (често алуминий), в която се индуцира полето. По същия начин, температурата на плазмата се повишава, ако се предизвика свиване, чрез рязко увеличаване на магнитната индукция в полето. Първичната намотка на трансреактора е свързана към серийна верига, през която тече променлив ток. Представа за посоката на магнитната индукция получаваме от магнитните индукционни линии – ориентирани по посока на полето мислени линии, чиито допирателни във всяка точка съвпадат с направлението на магнитната индукция. Магнитна индукция

Магнитната индукция е векторна величина, която характеризира магнитното поле във всяка точка от пространството. В единия край на дулото се поставя снаряд изработен от феромагнетик. Това е посоката и на магнитната индукция. Полученото магнитно поле въздейства на съда подобно на магнитната сърцевина на трансформатор, като създава голям вихров ток в съда. Обичайно електрическата индукция се отнася за капацитивната връзка, а магнитната индукция – за индуктивната връзка. Андре Мари Ампер показва, че два паралелни проводника, по които тече ток в една и съща посока, се привличат, а когато токът тече в различни посоки, се отблъскват. Електричната индукция в съответствие с приетите единици в SI се измерва с електричните заряди в кулони на квадратен метър (C/m²)

Електричната индукция е аналогична на магнитната индукция. Представлява намотка от проводник, която се държи като магнит при протичане на ток през нея, но престава да е магнит, когато токът е спрян. Един оерстед се дефинира като напрегнатостта на полето във вакуум на разстояние един сантиметър от намотка с размери единица и ток единица. В е магнитната индукция [Т], също наричана плътност на магнитния поток. Векторът на магнитната индукция formula_14 е свързан с въртящия момент по следния начин:

Мерната единица за магнитна индукция е тесла: formula_20. При това действие фигурата, която е била първоначално на полето, се премахва от дъската, а другата се поставя на нейно място. При идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка (V) е пропорционално на напрежението в първичната намотка (V) и на отношението на броя на навивките във вторичната (N) и първичната намотка (N):(По-правилно да се каже, е че при идеализиран трансформатор, индуцираното напрежение във вторичната намотка и неговото отношение спрямо напрежението в първичната намотка е правопропорционално на броя на навивките във втората намотка спрямо броя на навивките в първата):

Чрез подходящ подбор на съотношението на навивките, трансформаторът дава възможност за промяна на напрежението, като го повишава при N, по-голямо от N, или го понижава при N по-малко от N.

При повечето трансформатори намотките са разположени на феромагнитен магнитопровод, при които магнитната индукция и магнитния поток се увеличават значително. Любопитно обстоятелство е, че ако роторният кафез, или по-общо работното тяло, бъде направено от свръхпроводник, асинхронната машина се превръща в синхронна, при условие че максималната магнитната индукция не превишава критичната за свръхпроводника стойност. Следователно, полезната мощност при точката на консумация е:

В случай че идеален трансформатор със съотношение formula_7 (тоест напрежението се дели на formula_7, а токът се умножава по formula_7 във вторичната намотка) преобразува електроенергията така, че от малък ток и голямо напрежение по проводника да се получава голям ток и малко напрежение при точката на консумация, тогава веригата отново е равностойна на делител на напрежение, но електропреносната линия има съпротивление едва formula_10. Посоката на магнитната индукция можем да открием чрез правилото на дясната ръка (ако палецът сочи посоката на тока, а магнитната сила излиза перпендикулярно от дланта, опънатите пръсти сочат посоката на магнитната индукция).