Договорът от Маастрихт от 1992 г. предвижда създаване на:
Европейска общност за въглища и стомана Европейски съюз Европейска общност за атомна енергия Европейска детска асамблея
A B C D
Всичко започва с Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС). Европейският съюз (ЕС) е създаден с договора от Маастрихт (официално – "Договор за Европейския съюз") от 1992 г. При учредяването си той се основава на вече съществуващите две общности: Европейска икономическа общност, преименувана с Договора от Маастрихт на Европейска общност, и на Европейската общност за атомна енергия (Евратом). Тези организации са: Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС), Европейска икономическа общност (ЕИО), Европейската общност за атомна енергия (ЕОАЕ или Евратом). Идеята за формирането на Европейска общност за въглища и стомана (ЕОВС) е на служителя във френското външно министерство Жан Моне. Договорът от Маастрихт признава Европейската сметна палата за една от основните институции на Европейската общност. Скоро след създаването на Европейската общност за въглища и стомана (1954 г.) През 1951 г. в Париж е подписан учредителен Договор от Белгия, Франция, ФРГермания, Италия, Люксембург и Нидерландия за създаване на Европейската общност за въглища и стомана. Европейска общност за въглища и стомана

Европейската общност за въглища и стомана (съкратено ЕОВС) е създадена с договор в Париж през 18 април 1951 г. от Франция, Западна Германия, Италия, Белгия, Люксембург и Холандия с цел да се обединят въглищните и стоманени ресурси на нейните държави членки. Договорът също съдържа клаузи за справяне с финансовите последици от разпадането на Европейската общност за въглища и стомана (ЕОСВ) с изтичането на Парижкия договор (1951). Договор от Маастрихт

Договорът от Маастрихт или Маастрихтският договор (официално Договор за Европейски съюз) е подписан на 7 февруари 1992 г. в град Маастрихт, Холандия между членовете на Европейската икономическа общност и влиза в сила на 1 ноември 1993 г. по време на комисията Делор. Организацията „Европейска общност за въглища и стомана“ престава да съществува от 2002 с изтичане на договора, в който е заложен срок от 50 г. Не всички дейности обаче са прекратени. Там се провежда също и първата среща на ръководителите на страните-членки на Европейска общност за въглища и стомана под председателството на Жан Моне. С влизането в сила на 1 ноември 1993 г. на Договора от Маастрихт се преименува на Европейска общност. Първоначалното институционално название на съда е Съд на Европейската общност за въглища и стомана. Общият европейски пазар възниква въз основата на положителния опит от действието на Европейската общност за въглища и стомана. „Комисията Спаак“ постига съгласие и договорите за създаване на Европейска икономическа общност и Европейска общност за атомна енергия се подписват на 25 март 1957 г. в Рим от 6-те страни-членки на ЕОВС и влизат в сила на 1 януари 1958 г.

Договорът за създаване на Европейската икономическа общност съдържа 314 текста, обхванати в четири групи и уводни разпоредби; 3 материални норми и 4 заключителни разпоредби. От 1952 до 1953 година председателства Общото събрание на Европейската общност за въглища и стомана, предшественик на днешния Европейски парламент. Като външен министър през 1951 година подписва договора за създаването на Европейската общност за въглища и стомана. Историята на Групата на Европейските социалисти може да се проследи до 1950 година, когато Социалистическия интернационал участва в обсъжданията на плана на Робер Шуман за Европейска общност за въглища и стомана. Успешното развитие на Европейската общност за въглища и стомана създава база за по-нататъшно развитие на многостранната интеграция. Декларация на Шуман

Декларацията на Шуман, огласена на 9 май 1950 година от Робер Шуман (външен министър на Франция), съдържа проект, чието осъществяване довежда до създаването на Европейска общност за въглища и стомана (ЕОВС). Договорът от Лисабон реформира Договора за Европейския съюз (ДЕС), Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО) и последния Договор от Ница от 2001 година. Испания става член на Европейската общност през 1986 (трансформирана в ЕС с Договора от Маастрихт от 1992) и в Еврозоната през 1999. Договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия съдържа 255 текста, обхванати в четири групи. Белгия е сред основателите на Бенелюкс (1944), НАТО (1949), Европейската общност за въглища и стомана (1951), Европейската общност за атомна енергия (1957) и Европейската икономическа общност (1957) – предшественик на днешния Европейски съюз. Договор от Маастрихт

Договорът от Маастрихт или Маастрихтският договор (официално Договор за Европейски съюз) е подписан на 7 февруари 1992 г. в град Маастрихт, Холандия между членовете на Европейската икономическа общност и влиза в сила на 1 ноември 1993 г. по време на комисията Делор. Договорът от Маастрихт (МД) от 1993 г. включва същността на член 4 в учредителния Договор за Европейския съюз, а Договорът от Амстердам от 1999 г. дава на КОРЕПЕР право да взема процедурни решения. През 1992 г. някои европейски държави създават Европейския съюз. Договорът предвижда: Договорът за създаване на Свещения съюз е сключен като съюз в борбата срещу Османската империя. Европейският съвет е споменат за първи път в правната рамка на Европейския съюз в Договора от Амстердам, а Договорът от Маастрихт му отделя специална глава. Договорът от Маастрихт признава Европейската сметна палата за една от основните институции на Европейската общност. Европейският съюз (ЕС) е създаден с договора от Маастрихт (официално – "Договор за Европейския съюз") от 1992 г. При учредяването си той се основава на вече съществуващите две общности: Европейска икономическа общност, преименувана с Договора от Маастрихт на Европейска общност, и на Европейската общност за атомна енергия (Евратом). През 1491 г. се подписва договорът от Гранада, който предвижда нейната капитулация. През 1992 г. членовете на Европейския съюз подписват Договора от Маастрихт, по силата на който те се ангажират да ограничат дефицитите си и нивата на задлъжнялост. Наред с тайния военен съюз е сключен и явен договор, който предвижда създаване на българо-сръбски митнически съюз. Правните текстове, чрез които е създадена Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) ― Договорът от Маастрихт и Уставът на ЕСЦБ от 1993 г. Мирният договорът в Хага от януари 1720 г. предвижда също "размяната" на Сицилия за Сардиния. Договорът от Лисабон реформира Договора за Европейския съюз (ДЕС), Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО) и последния Договор от Ница от 2001 година. Договорът предвижда размяна на население от националните малцинства между Гърция и България. Договорът с Византия от 681 г. се приема като момент на създаване на Първата българска държава. По-късно Договорът от Лисабон променя член 42 т.7 от Договора от Маастрихт, с което се включва ангажимент за взаимна отбрана и се решава окончателно въпроса за общата отбрана в рамките на Европейския съюз . Институцията на европейския омбудсман възниква през 1992 г. с Договора от Маастрихт, а първият, заемащ длъжността, е избран през 1995 г. Договорът предвижда премахването на търговските бариери между участващите страни. Договорът за съюз от 1706 (ратифициран с "Акт за уния" през 1707 г. Договорът за съюз от 1706 (ратифициран с "Акт за уния" през 1707 г. Дания получи 4 изключения от Договора от Маастрихт, като следствие от референдум проведен през 1992, който отхвърли ратификацията на договора. С преименуването на Европейското политическо сътрудничество (ЕПС) в Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) в Договора от Маастрихт (1992 г.) ), Обединен ромски съюз (1992 г. Той прави значителни промени в Договора от Маастрихт като увеличава правомощията на наднационалните органи на Европейския съюз. Европейска общност за атомна енергия

Европейската общност за атомна енергия, Евратом (на англ. Европейският съюз (ЕС) е създаден с договора от Маастрихт (официално – "Договор за Европейския съюз") от 1992 г. При учредяването си той се основава на вече съществуващите две общности: Европейска икономическа общност, преименувана с Договора от Маастрихт на Европейска общност, и на Европейската общност за атомна енергия (Евратом). Договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия съдържа 255 текста, обхванати в четири групи. „Комисията Спаак“ постига съгласие и договорите за създаване на Европейска икономическа общност и Европейска общност за атомна енергия се подписват на 25 март 1957 г. в Рим от 6-те страни-членки на ЕОВС и влизат в сила на 1 януари 1958 г.

Договорът за създаване на Европейската икономическа общност съдържа 314 текста, обхванати в четири групи и уводни разпоредби; 3 материални норми и 4 заключителни разпоредби. Тези организации са: Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС), Европейска икономическа общност (ЕИО), Европейската общност за атомна енергия (ЕОАЕ или Евратом). Договорът от Маастрихт признава Европейската сметна палата за една от основните институции на Европейската общност. Договорите за създаване на Европейска икономическа общност (ЕИО) и Европейската общност за атомна енергия (Евратом, Евроатом) поставят началото на процеса на многостранна интеграция, който променя напълно политическия, икономическия и социалния живот на целия континент. Както в Договора за европейска икономическа общност, така и Договора за европейска общност за атомна енергия, е предвидено създаването на Съд, компетентен да тълкува и прилага разпоредбите на конкретните договори. Договор от Маастрихт

Договорът от Маастрихт или Маастрихтският договор (официално Договор за Европейски съюз) е подписан на 7 февруари 1992 г. в град Маастрихт, Холандия между членовете на Европейската икономическа общност и влиза в сила на 1 ноември 1993 г. по време на комисията Делор. Общността се създава с подписването на Договора от Париж през април 1951 г., а влиза в сила през юли 1952 г.

Впоследствие се създават още две общности – Европейска икономическа общност и Европейска общност за атомна енергия (Евратом). Единен европейски акт

Единният европейски акт (, SEA) е първата основна ревизия на Договорите от Рим от 1957 г. за създаване на Европейската икономическа общност (ЕИО) и Европейската общност за атомна енергия (известна като ЕВРАТОМ). С влизането в сила на 1 ноември 1993 г. на Договора от Маастрихт се преименува на Европейска общност. – на Европейската общност за атомна енергия ("Euratom") и Европейската икономическа общност (ЕИО), преименувана по-късно на Европейска общност, като през 2009 г., с влизането в сила на Лисабонския договор, последната е преобразувана в Европейски съюз, който става неин правоприемник. С първия договор се създава Европейската икономическа общност (ЕИО), а с втория – Европейската общност за атомна енергия (Евратом). Договорът от Лисабон реформира Договора за Европейския съюз (ДЕС), Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО) и последния Договор от Ница от 2001 година. Испания става член на Европейската общност през 1986 (трансформирана в ЕС с Договора от Маастрихт от 1992) и в Еврозоната през 1999. Договорът предвижда: План Плеван

Планът Плевен е проект за създаване на Европейска отбранителна общност, предложен през 1950 г. от френския премиер Рене Плеван (), изработен главно от Жан Моне (). Оттогава името е променено от "Договор за създаване на Европейската икономическа общност" на "Договор за създаване на Европейската общност". Договорът от Маастрихт (МД) от 1993 г. включва същността на член 4 в учредителния Договор за Европейския съюз, а Договорът от Амстердам от 1999 г. дава на КОРЕПЕР право да взема процедурни решения. – от тогавашната Европейска общност (след 1993 г. Европейски съюз) за свой химн. 2 от Договора за създаване на Европейската общност. Мирният договорът в Хага от януари 1720 г. предвижда също "размяната" на Сицилия за Сардиния. През април 1951 г. по идея на Франция договорът е подписан от Белгия, Германия, Италия, Люксембург, Нидерландия и Франция, като се учредява първата европейска общност. Белгия е сред основателите на Бенелюкс (1944), НАТО (1949), Европейската общност за въглища и стомана (1951), Европейската общност за атомна енергия (1957) и Европейската икономическа общност (1957) – предшественик на днешния Европейски съюз. Договор от Маастрихт

Договорът от Маастрихт или Маастрихтският договор (официално Договор за Европейски съюз) е подписан на 7 февруари 1992 г. в град Маастрихт, Холандия между членовете на Европейската икономическа общност и влиза в сила на 1 ноември 1993 г. по време на комисията Делор. Европейският съюз (ЕС) е създаден с договора от Маастрихт (официално – "Договор за Европейския съюз") от 1992 г. При учредяването си той се основава на вече съществуващите две общности: Европейска икономическа общност, преименувана с Договора от Маастрихт на Европейска общност, и на Европейската общност за атомна енергия (Евратом). Договорът предвижда: Договорът от Маастрихт признава Европейската сметна палата за една от основните институции на Европейската общност. С влизането в сила на 1 ноември 1993 г. на Договора от Маастрихт се преименува на Европейска общност. През 1491 г. се подписва договорът от Гранада, който предвижда нейната капитулация. По същото време тя се преименува на „Европейска парламентарна асамблея“, а от 30 март 1962 г. Договорът от Маастрихт (МД) от 1993 г. включва същността на член 4 в учредителния Договор за Европейския съюз, а Договорът от Амстердам от 1999 г. дава на КОРЕПЕР право да взема процедурни решения. Правните текстове, чрез които е създадена Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) ― Договорът от Маастрихт и Уставът на ЕСЦБ от 1993 г. Мирният договорът в Хага от януари 1720 г. предвижда също "размяната" на Сицилия за Сардиния. Договорът предвижда размяна на население от националните малцинства между Гърция и България. Договорът с Византия от 681 г. се приема като момент на създаване на Първата българска държава. Институцията на европейския омбудсман възниква през 1992 г. с Договора от Маастрихт, а първият, заемащ длъжността, е избран през 1995 г. Договорът предвижда премахването на търговските бариери между участващите страни. „Знаме на мира“ е краткото име на Международната детска асамблея „Знаме на мира“. Дания получи 4 изключения от Договора от Маастрихт, като следствие от референдум проведен през 1992, който отхвърли ратификацията на договора. От 1992 до 2005 г. е член на Парламентарната асамблея на Съвета на Европа (ПАСЕ), като от 1998 до 2000 г. е неин вицепрезидент. С преименуването на Европейското политическо сътрудничество (ЕПС) в Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) в Договора от Маастрихт (1992 г.) Договорът е подписан на 21 декември 1992 г. от Полша, Чехословакия и Унгария в Краков (Вишеградска тройка). Договорът предвижда увеличаване броя на местата в Европейския парламент на 732, което надвишава установения от Договора от Амстердам лимит. Европейският съвет е споменат за първи път в правната рамка на Европейския съюз в Договора от Амстердам, а Договорът от Маастрихт му отделя специална глава. Със създаване на пионерските и комсомолски организации индоктринацията започва от много ранна детска възраст. договорът за създаване на Организация за интелектуална собственост на Бенелюкс. „Комисията Спаак“ постига съгласие и договорите за създаване на Европейска икономическа общност и Европейска общност за атомна енергия се подписват на 25 март 1957 г. в Рим от 6-те страни-членки на ЕОВС и влизат в сила на 1 януари 1958 г.

Договорът за създаване на Европейската икономическа общност съдържа 314 текста, обхванати в четири групи и уводни разпоредби; 3 материални норми и 4 заключителни разпоредби. Светослав Рьорих е съинициатор на започнатите от Людмила Живкова национални програми за естетическо възпитание и международната детска асамблея „Знаме на Мира“.