Белтъците в клетката:
съхраняват наследствената информация са основен източник на енергия се синтезират в клетъчното ядро изграждат клетъчните структури
A B C D
Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Прехвърлянето на наследствената информация от молекулата на иРНК в определена последователност от аминокиселини, изграждащи белтъчната молекула, се нарича транслация (превеждане) на наследствената информация. В него се осъществяват основните процеси, свързани с възпроизвеждането и реализацията на наследствената програма на клетката. Ядрото е носител на генетичната информация в клетката. Първичният строеж има решаващо значение за съхранение на наследствената информация. В ядрения сок се намира белтъкът хроматин и се съхранява наследствената информация в ДНК. Носител на наследствената информация е ДНК, а гените са всъщност „парчета“ от нея. Наследствената информация на прокариотните клетки е под формата на една кръгова молекула ДНК. Материален носител на наследствената информация на вирусите е нуклеиновата киселина – ДНК или РНК. Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. Във вакуолите се съхраняват различни вещества, които ще бъдат асимилирани по-късно от клетката. Повечето организми използват ДНК за складиране на наследствената си информация, но някои вируси (като ретровирусите) имат РНК за генетична информация. Клетките са носители на всички функции на организмите както и на наследствената информация за организма. РНКовите полинуклеотиди имат множество и най-разнообразни функции, предимно свързани с реализацията на наследствената информация. Клетката може да бъде считана за кутия за съхраняване на информация. При прокариотните клетки ДНК е организирано по различен начин (прокариотният еквивалент на хромозома се нарича генофор и се намира в нуклеоидния регион на клетката – област с неправилна форма, в която се съдържа цялата или голяма част от наследствената ѝ информация). Някои билети съдържат баркод или магнитна лента, за да съхраняват информация. Клетката вече разполага с необходимите материали, за да осъществи презаписаната информация в синтезата на белтъци. Всеки човек носи в себе си своеобразен "биологичен паспорт", който не може да бъде загубен – наследствената информация, кодирана в неговата ДНК. От Google отказват да отговорят колко дълго съхраняват получената за потребителите информация. Базовите данни и таблиците с размери се съхраняват като релационни таблици и нови таблици са създадени, за да съхраняват агрегираната информация. Вирусната нуклеинова киселина носи информация, която да програмира клетката гостоприемник да синтезира вирусноспецифични макромолекули. В тях се осъществява процесът на транслация – превеждане на генетичната информация от полинуклеотидния код на нуклеиновите киселини в аминокиселинния код на белтъците. Оказва се, че в молекулата на ДНК е записана информация за синтеза на всички белтъци на клетката. Синтезират белтъците (протеините). Основен енергиен източник на енергия за клетката. Някои полизахариди също са основен източник на енергия. Тя е основен източник на енергия за организма. Източник са на енергия. Основен източник на топлина за Земята е Слънцето, което излъчва огромно количество енергия. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Основен източник на болестта са кучетата. Кравите са основен източник на суровини. Основен източник на месо са бизоните. Основен източник на енергия за него е аденозинтрифосфатът (АТФ), който се разгражда до аденозиндифосфат (АДФ). Светлината от Слънцето е основен източник на енергия за екосистемите, най-вече чрез процеса на фотосинтеза. Почти всички организми използват въглехидратите, получени при фотосинтезата, като основен източник на енергия и въглеродни съединения. Водноелектрическите централи са основният възобновяем източник на енергия. Птиците са основен резервоар и източник на зараза. Основен източник за подхранване са снежните води. Слънцето не е просто източник на енергия – то е източник на "нискоентропийна енергия". По това време става и първият учен, описал окислителните процеси като основен източник на енергия за живите организми. Все пак дървесината все още е основен източник на енергия за много държави от Третия свят, както и за държави, в които останалите източници са недостъпни. Някои са литотрофни и оксидират сярата като източник на енергия. Днес основен източник на доходи са селското стопанство и туризмът. „Тойота Супра HV-R“ е поставила рекорд на 24-часовото състезание „за издръжливост“ в Tokachi , използвайки суперкондензатори като основен източник на енергия. Основен източник на злато в хазната в началния етап са данъците, плащани населението. Тяхната основна функция е да осигуряват енергия на клетката. Основен източник за биографията на Трибониан са произведенията на Прокопий Кесарийски. Ливадните растения са основен източник на храна за повечето растителноядни животни. Кариозома

Като кариозома се означава хроматинът в клетъчното ядро, когато клетката не е в процес на митотично делене. Синтезират белтъците (протеините). Цитозол

Цялото съдържание на клетката при еукариотните организми с изключение на клетъчното ядро се нарича цитоплазма. Транскрипцията протича в клетъчното ядро. При еукариотните организми се разполага в клетъчното ядро и в цитоплазмата. или в клетъчното ядро (аденовируси, шап, херпес-вируси). Вътре в клетката цитоплазмата заема повечето от клетъчното съдържимо. Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. Клетъчното ядро е най-забележителният органел, открит в еукариотната клетка. Открито е клетъчното ядро, наблюдавани са хромозомите. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Белтъците на кръвната плазма се синтезират основно в черния дроб и подлежат на бърз разпад и обновление. Обикновено клетката притежава едно ядро. Подобно на животните клетъчното дишане протича по аналогичен начин в специални митохондрии в клетката. Клетъчното ядро е добре обособено и притежава ядрена мембрана. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Биосинтезата на РНК се извършва през целия живот на клетката без клетъчното делене. Аминокиселините се свързват при кондензация формирайки пептидна връзка, като по този начин се синтезират дългите вериги на белтъците. Клетката на едноклетъчните се състои от протоплазма и клетъчно ядро. Въпреки че повечето от клетъчната ДНК се съдържа в клетъчното ядро, митохондриите също съдържат своя собствена генетична информация. Трябва само да се отбележи, че не всички белтъци в клетката се синтезират върху мембраните на грануларния ендоплазматичен ретикулум. Сома (биология)

Сома или още перикарион се нарича луковичоподобният край на неврона съдържащ клетъчното ядро. Клетъчното дишане е ключов метод на клетката за сдобиване с използваема форма на енергия. Ако собственото ѝ ядро бъде върнато, жизнените функции на клетката се възстановяват. Ядрената обвивка обгражда клетъчното ядро, като по този начин изолира ядрения материал от цитоплазмата. Такива слоеве изграждат клетъчните мембрани. Микроскопски се отбелязва пълно заличаване на клетъчните структури. Белтъците в клетката се маркират за разграждане, чрез ковалентното прикачване на молекули убиквитин. Протеиногенните киселини са тези, които изграждат белтъците във всички живи организми. Вследствие на неблагоприятните условия тези структури се развалят и белтъците се денатурират. Тя съдържа цитозола, клетъчните органели, както и малки нишкообразни структури (белтъчни агрегати и др. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. Остава открит обаче друг въпрос – по какъв начин ДНК, намирайки се в ядрото на клетката, определя проявяването на един или друг признак или как се изпълнява завещанието ѝ. Основа на живота на организмите и на клетките, които ги изграждат, са белтъците. Рибозомната РНК е главната съставка на рибозомите, нуклеопротеиновите структури, в които се изършва синтеза на полипептидните вериги на белтъците. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. И двете митохондриални КК изоформи изграждат силно симетрични октамерни структури с 4-кратна симетрия. Чрез клетъчните рецептори клетката следи промените във вътрешната и външната среда – концентрация на химични елементи, ензими, белтъци, липиди, вирусни единици и др. Това се дължи на факта, че клетъчните телефони и базовите станции работят с малка мощност и техните сигнали са ограничени само в рамките на клетката. ), тези държави също започват да изграждат демократични режими, които включват политическите партии в новите си конституционни структури. Вследствие на това плебеите изграждат собствени граждански структури (Народно събрание и магистратури, народни трибуни и плебейски едили). Понякога митохондриите са описвани като "„клетъчните енергийни фабрики“", защото те произвеждат повечето от АТФ-а, който, от своя страна, е източникът на химическа енергия за клетката. Много от белтъците, разположени на клетъчната повърхност (адхезини, интегрини, катхерини, ИКАМ) взаимодействат с елементите на извънклетъчния матрикс, осъществявайки връзка с вътреклетъчни структури (например цитоскелета). Синтезират белтъците (протеините). Централна догма в молекулярната биология

Централна догма в молекулярната биология е обобщено правило, наблюдавано в природата, според което информацията в клетката тече от нуклеиновите киселини към белтъците и никога в обратна посока. Активират се клетъчните ензими. молекулата, която включва аминокиселината аланин в белтъците. Глюкозаминът е основна структурна единица на полизахаридите хитозан и хитин, които изграждат екзоскелета при ракообразните и при други членестоноги, както и клетъчните стени на гъби и редица висши организми. Мазнините, които представляват включения в цитоплазмата, могат да бъдат отделени непосредствено от клетката, а тези, които са съставна част на цитоплазмената мембрана и други вътрешни мембрани – само след хидролиза на белтъците и полизахаридите. На места в мезенхима клетъчните елементи се уплътняват. В природата белтъците не се срещат в първична структура.