Кой почвен тип е разпространен само в Северна България?
сиви горски кафяви горски канелени горски смолници
A B C D
Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Друг основен почвен тип разпространен на територията на землището са черноземните. Друг почвен тип е алувиалния. Горски Горен Тръмбеш

Горски Горен Тръмбеш е село в Северна България. Горски Долен Тръмбеш

Горски Долен Тръмбеш е село в Северна България. Почвите са кафяви горски, канелени горски и сиви горски. Почвите са 70 % сиви горски, 20 % тъмно сиви горски и 10 % алувиално-ливадни. Почвите са сиви горски и тъмносиви горски. Почвите са сиви горски и тъмносиви горски. Почвите са кафяви горски и сиви горски. Почвите са кафяви горски и сиви горски. Сивите и тъмносивите горски почви заемат най-голяма площ и са основният почвен тип на територията на общината. Почвите са сиви горски в съчетание с кафяви горски. Почвите в село Крумово са тип сиви горски, с почвена реакция pH от 5,4 до 5,5. Почвите са сиви горски. Почвите са сиви горски. Почвите са сиви горски. Почвите са сиви горски. Почвите в България са: чернозем, смолници, алувиално-ливадни, ливадни, кафяви горски, сиви горски, канелени горски, псевдоподзолисти, както и засолени, и заблатени почви. Почвите са предимно сиви горски и канелени горски. Това е най-разпространеният почвен тип в България и заема 22,5% от почвената покривка на страната. Почви в България

Почвите в България са черноземни; сиви, кафяви и канелени горски; смолници; псевдоподзолисти и други. Почвите в България са чернозем; сиви, кафяви и канелени горски; смолници; псевдоподзолисти и други. Почвите са предимно сиви горски. Почвите са предимно сиви горски. Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Друг основен почвен тип разпространен на територията на землището са черноземните. Друг почвен тип е алувиалния. Горски Горен Тръмбеш

Горски Горен Тръмбеш е село в Северна България. Горски Долен Тръмбеш

Горски Долен Тръмбеш е село в Северна България. Само в най-високите ѝ части се срещат Кафяви горски и рендзини. Сивите и тъмносивите горски почви заемат най-голяма площ и са основният почвен тип на територията на общината. Почви – кафяви горски, каналени горски, планинско-горски, планинско-ливадни. Почвите са кафяви горски, канелени горски и сиви горски. Почвите са сиви горски в съчетание с кафяви горски. Почвите са кафяви горски и сиви горски. Почвите са кафяви горски и сиви горски. Това е най-разпространеният почвен тип в България и заема 22,5% от почвената покривка на страната. Почвите в България са: чернозем, смолници, алувиално-ливадни, ливадни, кафяви горски, сиви горски, канелени горски, псевдоподзолисти, както и засолени, и заблатени почви. Почвите са кафяви-горски. Почвите са кафяви-горски. Главно кафяви горски почви. Почвите са кафяви горски. Почвите са кафяви горски. Почвите са кафяви горски. Почвите са кафяви горски. Има кафяви горски почви. Почвите са кафяви горски. Почвите са кафяви горски. Почвите са кафяви горски. Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Преобладаващият тип почви е канелени горски. Основен тип почви са излужените канелени горски почви. В България те се подделят на 6 подтипа – сивокафяви (сиви) горски, излужени канелени, сиви горски върху варовици, канелени смолницоподобни, светлосиви и излужено канелени с червен B-хоризонт, като в резервата почвата принадлежи към сивите горски почви. Почвите са кафяви горски, канелени горски и сиви горски. Почвите са канелени горски. Излужени канелени горски почви. Излужени канелени горски почви. Почвите са канелени горски. Излужени канелени горски почви. Друг основен почвен тип разпространен на територията на землището са черноземните. Почвите са кафяви горски и излужени канелени горски. Почвите са предимно сиви горски и канелени горски. Почвите са предимно кафяви горски и канелени горски. Друг почвен тип е алувиалния. Почвите в България са: чернозем, смолници, алувиално-ливадни, ливадни, кафяви горски, сиви горски, канелени горски, псевдоподзолисти, както и засолени, и заблатени почви. Преобладават излужени канелени горски почви. Преобладават излужените канелени горски почви. Почвите са излужени канелени горски. Почвите са излужени канелени горски. Почвите са предимно канелени горски. Почвите са предимно канелени горски. Почвите са излужени канелени горски. Почвите са излужени канелени горски. Почвите са излужени канелени горски. Друг основен почвен тип разпространен на територията на землището са черноземните. Друг почвен тип е алувиалния. Основният тип са излужените смолници. Това е най-разпространеният почвен тип в България и заема 22,5% от почвената покривка на страната. Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Разпространен е в България и Северна Македония. Разпространен е в България, Гърция и Северна Македония. Разпространен е в Странджа, България и в Северна Гърция. Разпространен е предимно в северозападна и централна Северна България. Разпространен е в България, Северна Македония, Румъния и Сърбия. Разпространен е в България, Гърция, Северна Македония и Сърбия. Представен е в справочниците „Кой кой е в България“, „Кой кой е в българската култура“ и „Кой кой е по света“ (Who’s Who in the World). Включена е в справочниците „Кой кой е в България?“ (1998 г.) Елена Граматикова е включена и в енциклопедичните сборници „Кой кой е в България“ и „Кой кой е в българската култура“. Разпространен е в Албания, България, Гърция, Северна Македония и Сърбия. Видът е разпространен в България, Гърция, Северна Македония и Турция. Разпространен е в Албания, България, Гърция, Северна Македония и Сърбия. Няма данни от кой точно тип е била. Видът е разпространен в Южна Албания, Северна Македония, Северна Гърция, Южна България и Източна Тракия. Почви в България

Почвите в България са черноземни; сиви, кафяви и канелени горски; смолници; псевдоподзолисти и други. Присъства в енциклопедиите за поп и рокмузика в България, в „Кой кой е“ в световната попмузика 1996/1997; на Кеймбриджкия библиографичен център, в „Кой кой е в България“ 1998, в Български енциклопедичен речник – „GABEROFF“. Видът е разпространен само в американските щати Джорджия, Южна Каролина и Северна Каролина. Към настоящия момент бесът е широко разпространен в Северна България и доста по-ограничен в Южна България. Участва в редица антологии и чуждестранни сборници, в биографичната енциклопедия „Кой кой е в България“. Почвите в България са чернозем; сиви, кафяви и канелени горски; смолници; псевдоподзолисти и други.