За кое събитие става дума в следния откъс:  „Понеже императорът страдал силно от болки в крака и бил принуден да се  върне с пет кораба и с приближените си в Месемврия, за да прави бани, оставил  стратезите и войската със заповед да водят схватки, за да ги измъкнат от  укреплението[...]. Конниците обаче разпространили слуха, че императорът бяга, и  обзети от страх, се отдали също на бягство, без никой да ги преследва. А българите,  като видели това, започнали да ги преследват подире им и повечето погубили с меч, а  мнозина наранили. И като ги преследвали чак до Дунава, преминали го и дошли при  т.нар. Варна [...].“   Из „Хроника“ на Теофан Изповедник    
битката при Одрин (1205 г.) битката при р. Ахелой (917 г.) битката при Клокотница (1230 г.) битката при Онгъла (680 г.)
A B C D
За да сломи българите, императорът заповядва да бъдат ослепени войниците, пленени в битката при Беласица, и ги изпраща при цар Самуил. Византийските владения в Далмация обаче остават уязвими и през 998 г. императорът е принуден да ги предаде на венецианския дож, който да ги защити като византийски наместник от атаките на българи и хървати. Силно се привързва към семейството си, а по-малките животни понякога ги възприема като жертва и започва да ги преследва. Лъв включва много от исаврийците във войската и започва да ги фаворизира и ги противопоставя на готските наемници, с което в крайна сметка императорът успява да намали влиянието на Аспар. След като не може да ги победи, императорът ги помилва и те му помагат в борбата с външните врагове от държавата Ляо. Командирите им, за да ги увличат, излизаха да ги водят в най-критичните моменти и ставаха жертва. Корабите на Секст успяват да се измъкнат, но Агрипа ги преследва, решен да ги срещне в ново сражение. Отвсякъде ги преследват търговски реклами, подканящи ги да удвоят доходите си, а чрез медикаменти да се избавят от неизбежните истерия и алкохолизъм. Българите минават на страната на византийците, след като императорът обявява, че е дошъл, за да ги освободи от руското владичество. В периода 1901 – 02 г. Британското Адмиралтейство разработва крайцерите скаути, за да водят флотилиите от есминци, които следва да ги водят в торпедната атака и да ги поддържат при сблъсък с противниковите ескадрени миноносци. Нял ги упреква за това и ги съветва да го направят публично достояние, за да излезе като въпрос на чест. Враждебността на уапингър, а и липсата на големи количества кожи при тях ги принуждава да ги прескочат и да започнат да търгуват с мохиканите. Те държат пазачите от СС на гладни дажби, и ги карат да работят без прекъсвания, принуждават ги да се справят с останалите трупове, да ги мушкат с щикове или да ги удрят с пушки, ако забавят темпото си. Това се прави с цел участниците да развият връзка с района, в който пътешестват, а сетивата им да са нащрек за заобикалящото ги, да наблюдават и да отбелязват подходящи факти и усещания. Траян Деций започва да ги преследва и ги побеждава при Никополис ад Иструм (край с. Гиген, Плевенско). Те нееднократно молят императора да ги освободи, но императорът има нужда от тях и не ги пуска. Приютявал ги и се опитвал да ги възпитава и образова, за да могат да се интегрират в общество като почтени граждани и добри християни. За целта те трябвало да ги откупят от бащите им, точно както се откупва булка, и да ги отведат в домовете си. След тях тръгнала потеря с цел да ги залови и обеси, но с хитрост българите успяват да нападнат враговете си и да ги избият до един. LM трябва да слезе от лунна орбита, за да приземи двама астронавти на Луната и да ги върне обратно в орбита, за да се срещнат с командния модул на кораба Аполо. Много от тях губят ентусиазма си за битка, когато става ясно, че Съюзниците ще спечелят, което ги ката да оставят оръжията си и да се предадат – било ги е страх от това да бъдат пленени от съюзническите сили и да са измъчвани или екзекутирани като партизани. Нещата обаче не се развиват както ги е планирал и му се налага да ги върне на мястото им. Така императорът успява да ги нападне изненадващо в собствения им лагер. Ишоко се появил при тях, съживил ги и ги упрекнал, че ги е създал като хора, но те са загубили човешкия си облик, защото започнали да ядат себеподобните си. Митрополит Иларион прави опити да помири врачанската община с Методий, като ги съветва да го почитат и да му плащат дължимото, като ги заплашва, че в противен случай ще се оплаче на Високата порта. За да сломи българите, императорът заповядва да бъдат ослепени войниците, пленени в битката при Беласица, и ги изпраща при цар Самуил. Византийските владения в Далмация обаче остават уязвими и през 998 г. императорът е принуден да ги предаде на венецианския дож, който да ги защити като византийски наместник от атаките на българи и хървати. Силно се привързва към семейството си, а по-малките животни понякога ги възприема като жертва и започва да ги преследва. Лъв включва много от исаврийците във войската и започва да ги фаворизира и ги противопоставя на готските наемници, с което в крайна сметка императорът успява да намали влиянието на Аспар. След като не може да ги победи, императорът ги помилва и те му помагат в борбата с външните врагове от държавата Ляо. Командирите им, за да ги увличат, излизаха да ги водят в най-критичните моменти и ставаха жертва. Корабите на Секст успяват да се измъкнат, но Агрипа ги преследва, решен да ги срещне в ново сражение. Отвсякъде ги преследват търговски реклами, подканящи ги да удвоят доходите си, а чрез медикаменти да се избавят от неизбежните истерия и алкохолизъм. Българите минават на страната на византийците, след като императорът обявява, че е дошъл, за да ги освободи от руското владичество. В периода 1901 – 02 г. Британското Адмиралтейство разработва крайцерите скаути, за да водят флотилиите от есминци, които следва да ги водят в торпедната атака и да ги поддържат при сблъсък с противниковите ескадрени миноносци. Нял ги упреква за това и ги съветва да го направят публично достояние, за да излезе като въпрос на чест. Враждебността на уапингър, а и липсата на големи количества кожи при тях ги принуждава да ги прескочат и да започнат да търгуват с мохиканите. Те държат пазачите от СС на гладни дажби, и ги карат да работят без прекъсвания, принуждават ги да се справят с останалите трупове, да ги мушкат с щикове или да ги удрят с пушки, ако забавят темпото си. Това се прави с цел участниците да развият връзка с района, в който пътешестват, а сетивата им да са нащрек за заобикалящото ги, да наблюдават и да отбелязват подходящи факти и усещания. Траян Деций започва да ги преследва и ги побеждава при Никополис ад Иструм (край с. Гиген, Плевенско). Те нееднократно молят императора да ги освободи, но императорът има нужда от тях и не ги пуска. Приютявал ги и се опитвал да ги възпитава и образова, за да могат да се интегрират в общество като почтени граждани и добри християни. За целта те трябвало да ги откупят от бащите им, точно както се откупва булка, и да ги отведат в домовете си. След тях тръгнала потеря с цел да ги залови и обеси, но с хитрост българите успяват да нападнат враговете си и да ги избият до един. LM трябва да слезе от лунна орбита, за да приземи двама астронавти на Луната и да ги върне обратно в орбита, за да се срещнат с командния модул на кораба Аполо. Много от тях губят ентусиазма си за битка, когато става ясно, че Съюзниците ще спечелят, което ги ката да оставят оръжията си и да се предадат – било ги е страх от това да бъдат пленени от съюзническите сили и да са измъчвани или екзекутирани като партизани. Нещата обаче не се развиват както ги е планирал и му се налага да ги върне на мястото им. Така императорът успява да ги нападне изненадващо в собствения им лагер. Ишоко се появил при тях, съживил ги и ги упрекнал, че ги е създал като хора, но те са загубили човешкия си облик, защото започнали да ядат себеподобните си. Митрополит Иларион прави опити да помири врачанската община с Методий, като ги съветва да го почитат и да му плащат дължимото, като ги заплашва, че в противен случай ще се оплаче на Високата порта. За да сломи българите, императорът заповядва да бъдат ослепени войниците, пленени в битката при Беласица, и ги изпраща при цар Самуил. Византийските владения в Далмация обаче остават уязвими и през 998 г. императорът е принуден да ги предаде на венецианския дож, който да ги защити като византийски наместник от атаките на българи и хървати. Силно се привързва към семейството си, а по-малките животни понякога ги възприема като жертва и започва да ги преследва. Лъв включва много от исаврийците във войската и започва да ги фаворизира и ги противопоставя на готските наемници, с което в крайна сметка императорът успява да намали влиянието на Аспар. След като не може да ги победи, императорът ги помилва и те му помагат в борбата с външните врагове от държавата Ляо. Командирите им, за да ги увличат, излизаха да ги водят в най-критичните моменти и ставаха жертва. Корабите на Секст успяват да се измъкнат, но Агрипа ги преследва, решен да ги срещне в ново сражение. Отвсякъде ги преследват търговски реклами, подканящи ги да удвоят доходите си, а чрез медикаменти да се избавят от неизбежните истерия и алкохолизъм. Българите минават на страната на византийците, след като императорът обявява, че е дошъл, за да ги освободи от руското владичество. В периода 1901 – 02 г. Британското Адмиралтейство разработва крайцерите скаути, за да водят флотилиите от есминци, които следва да ги водят в торпедната атака и да ги поддържат при сблъсък с противниковите ескадрени миноносци. Нял ги упреква за това и ги съветва да го направят публично достояние, за да излезе като въпрос на чест. Враждебността на уапингър, а и липсата на големи количества кожи при тях ги принуждава да ги прескочат и да започнат да търгуват с мохиканите. Те държат пазачите от СС на гладни дажби, и ги карат да работят без прекъсвания, принуждават ги да се справят с останалите трупове, да ги мушкат с щикове или да ги удрят с пушки, ако забавят темпото си. Това се прави с цел участниците да развият връзка с района, в който пътешестват, а сетивата им да са нащрек за заобикалящото ги, да наблюдават и да отбелязват подходящи факти и усещания. Траян Деций започва да ги преследва и ги побеждава при Никополис ад Иструм (край с. Гиген, Плевенско). Те нееднократно молят императора да ги освободи, но императорът има нужда от тях и не ги пуска. Приютявал ги и се опитвал да ги възпитава и образова, за да могат да се интегрират в общество като почтени граждани и добри християни. За целта те трябвало да ги откупят от бащите им, точно както се откупва булка, и да ги отведат в домовете си. След тях тръгнала потеря с цел да ги залови и обеси, но с хитрост българите успяват да нападнат враговете си и да ги избият до един. LM трябва да слезе от лунна орбита, за да приземи двама астронавти на Луната и да ги върне обратно в орбита, за да се срещнат с командния модул на кораба Аполо. Много от тях губят ентусиазма си за битка, когато става ясно, че Съюзниците ще спечелят, което ги ката да оставят оръжията си и да се предадат – било ги е страх от това да бъдат пленени от съюзническите сили и да са измъчвани или екзекутирани като партизани. Нещата обаче не се развиват както ги е планирал и му се налага да ги върне на мястото им. Така императорът успява да ги нападне изненадващо в собствения им лагер. Ишоко се появил при тях, съживил ги и ги упрекнал, че ги е създал като хора, но те са загубили човешкия си облик, защото започнали да ядат себеподобните си. Митрополит Иларион прави опити да помири врачанската община с Методий, като ги съветва да го почитат и да му плащат дължимото, като ги заплашва, че в противен случай ще се оплаче на Високата порта. За да сломи българите, императорът заповядва да бъдат ослепени войниците, пленени в битката при Беласица, и ги изпраща при цар Самуил. Византийските владения в Далмация обаче остават уязвими и през 998 г. императорът е принуден да ги предаде на венецианския дож, който да ги защити като византийски наместник от атаките на българи и хървати. Силно се привързва към семейството си, а по-малките животни понякога ги възприема като жертва и започва да ги преследва. Лъв включва много от исаврийците във войската и започва да ги фаворизира и ги противопоставя на готските наемници, с което в крайна сметка императорът успява да намали влиянието на Аспар. След като не може да ги победи, императорът ги помилва и те му помагат в борбата с външните врагове от държавата Ляо. Командирите им, за да ги увличат, излизаха да ги водят в най-критичните моменти и ставаха жертва. Корабите на Секст успяват да се измъкнат, но Агрипа ги преследва, решен да ги срещне в ново сражение. Отвсякъде ги преследват търговски реклами, подканящи ги да удвоят доходите си, а чрез медикаменти да се избавят от неизбежните истерия и алкохолизъм. Българите минават на страната на византийците, след като императорът обявява, че е дошъл, за да ги освободи от руското владичество. В периода 1901 – 02 г. Британското Адмиралтейство разработва крайцерите скаути, за да водят флотилиите от есминци, които следва да ги водят в торпедната атака и да ги поддържат при сблъсък с противниковите ескадрени миноносци. Нял ги упреква за това и ги съветва да го направят публично достояние, за да излезе като въпрос на чест. Враждебността на уапингър, а и липсата на големи количества кожи при тях ги принуждава да ги прескочат и да започнат да търгуват с мохиканите. Те държат пазачите от СС на гладни дажби, и ги карат да работят без прекъсвания, принуждават ги да се справят с останалите трупове, да ги мушкат с щикове или да ги удрят с пушки, ако забавят темпото си. Това се прави с цел участниците да развият връзка с района, в който пътешестват, а сетивата им да са нащрек за заобикалящото ги, да наблюдават и да отбелязват подходящи факти и усещания. Траян Деций започва да ги преследва и ги побеждава при Никополис ад Иструм (край с. Гиген, Плевенско). Те нееднократно молят императора да ги освободи, но императорът има нужда от тях и не ги пуска. Приютявал ги и се опитвал да ги възпитава и образова, за да могат да се интегрират в общество като почтени граждани и добри християни. За целта те трябвало да ги откупят от бащите им, точно както се откупва булка, и да ги отведат в домовете си. След тях тръгнала потеря с цел да ги залови и обеси, но с хитрост българите успяват да нападнат враговете си и да ги избият до един. LM трябва да слезе от лунна орбита, за да приземи двама астронавти на Луната и да ги върне обратно в орбита, за да се срещнат с командния модул на кораба Аполо. Много от тях губят ентусиазма си за битка, когато става ясно, че Съюзниците ще спечелят, което ги ката да оставят оръжията си и да се предадат – било ги е страх от това да бъдат пленени от съюзническите сили и да са измъчвани или екзекутирани като партизани. Нещата обаче не се развиват както ги е планирал и му се налага да ги върне на мястото им. Така императорът успява да ги нападне изненадващо в собствения им лагер. Ишоко се появил при тях, съживил ги и ги упрекнал, че ги е създал като хора, но те са загубили човешкия си облик, защото започнали да ядат себеподобните си. Митрополит Иларион прави опити да помири врачанската община с Методий, като ги съветва да го почитат и да му плащат дължимото, като ги заплашва, че в противен случай ще се оплаче на Високата порта.