Кое е понятието, пропуснато в откъса?  „Раите Димитър Стале от с. Сатока, Митьо Никола от с. Белище, Стоян Пейо от с.   Саровина са____________________ ...  и под тяхното подстрекателство раите в   нахията са въстанали и са отказали да се подчиняват на шериата.”   Из султанска заповед, 1566 г.
еничари спахии хайдути бостанджии
A B C D
Султанът изрично забранява на валиите и чиновниците да тормозят раите християни по време на техните обреди. Никола Обретенов и Стоян Заимов са разкарвани из целия град с присъдата, окачена на шията им. Описано е и от Пейо Яворов, с когото са се познавали, както и от Димитър Талев, черпил сведения от жена му Катерина. Споменат е в султанска заповед от 1578 година. Двамата са изпратени да се бият с въстанали испански племена. През септември 1875 г. Никола Обретенов и Стоян Заимов, са настанени от Димитър Горов, в една квартира в Гюргево, която наричат „Казармата„. Загива в 1906 година в сражение с турска войс­ка при река­та под село Купа заедно с четниците Атанас Танчев Цачев и Стоян Ковачев Балтаджиев от Люмница и Пейо Митрев от Купа. Димитър Христов Иванов е бивш офицер от Държавна сигурност с прякор „Митьо Гестапото“
. Превратът в столицата Цариград е оглавен от дервишки орден, подкрепен от въстанали военни формирования и студенти теолози, които искат възстановяването на Шериата. В центъра зад укрепление от коли (заимстван от хуситския вагенбург) са разположени еничари с мускети и артилерия. Вторите са оцелелите от походи и сражения еничари с дългогодишен стаж, които са зачислявани в специалния корпус на "коруджиите". От самото начало на тяхното пътешествие те са преследвани от Черните ездачи, които са слуги на Пръстена и се подчиняват на Саурон. Дебатите са открити от председателя на ВМОК Стоян Михайловски, писател с консервативни убеждения, който под впечатление от обиколката си из страната, говори за надигащия се в революционното движение като язва и проказа анархизъм. Никола“ в с. Сапарево през 1735 г.

От селото са и първите мелиоратори в България – хаджи Иван Велков, Петре Пугьов и Митьо Бонджилов, под чието ръководство се строи 14-километровата Сапаревска вада, по която се насочва част от водите на Черни Искър към басейна на Струма. Името на Станимир - син на Георги, син на Стоян се среща в подробния опис на дервентжиите от Габрово от 1515 г., които имат данъчни привилегии, получени със свещена султанска заповед. Митьо Пищова

Димитър Василев Маринов, известен повече като Митьо Пищова, е български гражданин, превърнал се в нарицателно с публичните си изяви. През май се връща в Македония с чета от 30 души, в която влизат Никола Наумов, Пейо Яворов, Димитър Стефанов, Любомир Харизанов, Александър Радославов, поручик Наумов и подпоручик Ангелов. Из синкавия дим се лутат хора, които Димитър и Никола установяват, че са ранени бойци. От 1688 г. има султанска заповед те да бъдат унищожавани навсякъде, където бъдат намерени в Османската империя. Вестникът е списван от поета революционер Пейо Яворов с помощник кукушанина Димитър Кирлиев. {{източник|Към отряда се присъединяват въстанали селяни от с. Ярославци, с. Завала, с. Чеканец и с. Билинци. Сведения за селото, под името "Кечилю", с друго име "Даглу", от нахията Карин-овасъ, има в турски регистри от 1530 година и от 1542 година, като в дефтера от 1542 г. то е посочено като „Даглу“ от нахията Карин-овасъ (Карнобат). Кукуш, апостол и войвода; Димитър Гущанов от с. Крушово, войвода; Стефан Духов от с. Търлис, четник; Стоян Захариев от с. Баница, революционер; Димитър Палянков от с. Броди, революционер. Митьо Пищова е известен с публичната демонстрация на гордост от познанството с хора като Илия Павлов, Дон Цеци, Димитър Минев – Руснака и други. Този отряд се е срещнал и съединил с отряда воден от Пеячевич и го е осведомил, че австрийците са се отказали от плана си да превземат Видин. Султанът изрично забранява на валиите и чиновниците да тормозят раите християни по време на техните обреди. Никола Обретенов и Стоян Заимов са разкарвани из целия град с присъдата, окачена на шията им. Описано е и от Пейо Яворов, с когото са се познавали, както и от Димитър Талев, черпил сведения от жена му Катерина. Споменат е в султанска заповед от 1578 година. Двамата са изпратени да се бият с въстанали испански племена. През септември 1875 г. Никола Обретенов и Стоян Заимов, са настанени от Димитър Горов, в една квартира в Гюргево, която наричат „Казармата„. Загива в 1906 година в сражение с турска войс­ка при река­та под село Купа заедно с четниците Атанас Танчев Цачев и Стоян Ковачев Балтаджиев от Люмница и Пейо Митрев от Купа. Димитър Христов Иванов е бивш офицер от Държавна сигурност с прякор „Митьо Гестапото“
. Превратът в столицата Цариград е оглавен от дервишки орден, подкрепен от въстанали военни формирования и студенти теолози, които искат възстановяването на Шериата. От самото начало на тяхното пътешествие те са преследвани от Черните ездачи, които са слуги на Пръстена и се подчиняват на Саурон. Дебатите са открити от председателя на ВМОК Стоян Михайловски, писател с консервативни убеждения, който под впечатление от обиколката си из страната, говори за надигащия се в революционното движение като язва и проказа анархизъм. Никола“ в с. Сапарево през 1735 г.

От селото са и първите мелиоратори в България – хаджи Иван Велков, Петре Пугьов и Митьо Бонджилов, под чието ръководство се строи 14-километровата Сапаревска вада, по която се насочва част от водите на Черни Искър към басейна на Струма. Името на Станимир - син на Георги, син на Стоян се среща в подробния опис на дервентжиите от Габрово от 1515 г., които имат данъчни привилегии, получени със свещена султанска заповед. Митьо Пищова

Димитър Василев Маринов, известен повече като Митьо Пищова, е български гражданин, превърнал се в нарицателно с публичните си изяви. През май се връща в Македония с чета от 30 души, в която влизат Никола Наумов, Пейо Яворов, Димитър Стефанов, Любомир Харизанов, Александър Радославов, поручик Наумов и подпоручик Ангелов. Из синкавия дим се лутат хора, които Димитър и Никола установяват, че са ранени бойци. От 1688 г. има султанска заповед те да бъдат унищожавани навсякъде, където бъдат намерени в Османската империя. Вестникът е списван от поета революционер Пейо Яворов с помощник кукушанина Димитър Кирлиев. {{източник|Към отряда се присъединяват въстанали селяни от с. Ярославци, с. Завала, с. Чеканец и с. Билинци. Сведения за селото, под името "Кечилю", с друго име "Даглу", от нахията Карин-овасъ, има в турски регистри от 1530 година и от 1542 година, като в дефтера от 1542 г. то е посочено като „Даглу“ от нахията Карин-овасъ (Карнобат). Кукуш, апостол и войвода; Димитър Гущанов от с. Крушово, войвода; Стефан Духов от с. Търлис, четник; Стоян Захариев от с. Баница, революционер; Димитър Палянков от с. Броди, революционер. Митьо Пищова е известен с публичната демонстрация на гордост от познанството с хора като Илия Павлов, Дон Цеци, Димитър Минев – Руснака и други. Този отряд се е срещнал и съединил с отряда воден от Пеячевич и го е осведомил, че австрийците са се отказали от плана си да превземат Видин. Христо и Милан са приятели с Пейо Яворов. През 1080 г. жителите на свещения град отказали да му се подчиняват повече и той се отправил на поход. Султанът изрично забранява на валиите и чиновниците да тормозят раите християни по време на техните обреди. Никола Обретенов и Стоян Заимов са разкарвани из целия град с присъдата, окачена на шията им. Описано е и от Пейо Яворов, с когото са се познавали, както и от Димитър Талев, черпил сведения от жена му Катерина. Споменат е в султанска заповед от 1578 година. Двамата са изпратени да се бият с въстанали испански племена. През септември 1875 г. Никола Обретенов и Стоян Заимов, са настанени от Димитър Горов, в една квартира в Гюргево, която наричат „Казармата„. Загива в 1906 година в сражение с турска войс­ка при река­та под село Купа заедно с четниците Атанас Танчев Цачев и Стоян Ковачев Балтаджиев от Люмница и Пейо Митрев от Купа. Негови ученици са войводите Филип Тотьо, Панайот Хитов, Димитър Калъчлията, Пейо Боюклията, Златьо Конарчанина и много други бивши хайдути и четници. Димитър Христов Иванов е бивш офицер от Държавна сигурност с прякор „Митьо Гестапото“
. Превратът в столицата Цариград е оглавен от дервишки орден, подкрепен от въстанали военни формирования и студенти теолози, които искат възстановяването на Шериата. Сочи се и друга заповед от 1699 г., че хайдути в Търновско освободили унгарски пленници. От самото начало на тяхното пътешествие те са преследвани от Черните ездачи, които са слуги на Пръстена и се подчиняват на Саурон. Дебатите са открити от председателя на ВМОК Стоян Михайловски, писател с консервативни убеждения, който под впечатление от обиколката си из страната, говори за надигащия се в революционното движение като язва и проказа анархизъм. Никола“ в с. Сапарево през 1735 г.

От селото са и първите мелиоратори в България – хаджи Иван Велков, Петре Пугьов и Митьо Бонджилов, под чието ръководство се строи 14-километровата Сапаревска вада, по която се насочва част от водите на Черни Искър към басейна на Струма. Името на Станимир - син на Георги, син на Стоян се среща в подробния опис на дервентжиите от Габрово от 1515 г., които имат данъчни привилегии, получени със свещена султанска заповед. Митьо Пищова

Димитър Василев Маринов, известен повече като Митьо Пищова, е български гражданин, превърнал се в нарицателно с публичните си изяви. През май се връща в Македония с чета от 30 души, в която влизат Никола Наумов, Пейо Яворов, Димитър Стефанов, Любомир Харизанов, Александър Радославов, поручик Наумов и подпоручик Ангелов. От кое село и град са тези хайдути преданието не може да установи, но Плевен и околните села знаят много добре за подвизите им. Из синкавия дим се лутат хора, които Димитър и Никола установяват, че са ранени бойци. От 1688 г. има султанска заповед те да бъдат унищожавани навсякъде, където бъдат намерени в Османската империя. Вестникът е списван от поета революционер Пейо Яворов с помощник кукушанина Димитър Кирлиев. {{източник|Към отряда се присъединяват въстанали селяни от с. Ярославци, с. Завала, с. Чеканец и с. Билинци. Сведения за селото, под името "Кечилю", с друго име "Даглу", от нахията Карин-овасъ, има в турски регистри от 1530 година и от 1542 година, като в дефтера от 1542 г. то е посочено като „Даглу“ от нахията Карин-овасъ (Карнобат). Кукуш, апостол и войвода; Димитър Гущанов от с. Крушово, войвода; Стефан Духов от с. Търлис, четник; Стоян Захариев от с. Баница, революционер; Димитър Палянков от с. Броди, революционер. Митьо Пищова е известен с публичната демонстрация на гордост от познанството с хора като Илия Павлов, Дон Цеци, Димитър Минев – Руснака и други. Султанът изрично забранява на валиите и чиновниците да тормозят раите християни по време на техните обреди. Никола Обретенов и Стоян Заимов са разкарвани из целия град с присъдата, окачена на шията им. Описано е и от Пейо Яворов, с когото са се познавали, както и от Димитър Талев, черпил сведения от жена му Катерина. Споменат е в султанска заповед от 1578 година. Двамата са изпратени да се бият с въстанали испански племена. През септември 1875 г. Никола Обретенов и Стоян Заимов, са настанени от Димитър Горов, в една квартира в Гюргево, която наричат „Казармата„. Загива в 1906 година в сражение с турска войс­ка при река­та под село Купа заедно с четниците Атанас Танчев Цачев и Стоян Ковачев Балтаджиев от Люмница и Пейо Митрев от Купа. Димитър Христов Иванов е бивш офицер от Държавна сигурност с прякор „Митьо Гестапото“
. Превратът в столицата Цариград е оглавен от дервишки орден, подкрепен от въстанали военни формирования и студенти теолози, които искат възстановяването на Шериата. От самото начало на тяхното пътешествие те са преследвани от Черните ездачи, които са слуги на Пръстена и се подчиняват на Саурон. Дебатите са открити от председателя на ВМОК Стоян Михайловски, писател с консервативни убеждения, който под впечатление от обиколката си из страната, говори за надигащия се в революционното движение като язва и проказа анархизъм. Никола“ в с. Сапарево през 1735 г.

От селото са и първите мелиоратори в България – хаджи Иван Велков, Петре Пугьов и Митьо Бонджилов, под чието ръководство се строи 14-километровата Сапаревска вада, по която се насочва част от водите на Черни Искър към басейна на Струма. Името на Станимир - син на Георги, син на Стоян се среща в подробния опис на дервентжиите от Габрово от 1515 г., които имат данъчни привилегии, получени със свещена султанска заповед. Митьо Пищова

Димитър Василев Маринов, известен повече като Митьо Пищова, е български гражданин, превърнал се в нарицателно с публичните си изяви. През май се връща в Македония с чета от 30 души, в която влизат Никола Наумов, Пейо Яворов, Димитър Стефанов, Любомир Харизанов, Александър Радославов, поручик Наумов и подпоручик Ангелов. Из синкавия дим се лутат хора, които Димитър и Никола установяват, че са ранени бойци. От 1688 г. има султанска заповед те да бъдат унищожавани навсякъде, където бъдат намерени в Османската империя. Вестникът е списван от поета революционер Пейо Яворов с помощник кукушанина Димитър Кирлиев. {{източник|Към отряда се присъединяват въстанали селяни от с. Ярославци, с. Завала, с. Чеканец и с. Билинци. Сведения за селото, под името "Кечилю", с друго име "Даглу", от нахията Карин-овасъ, има в турски регистри от 1530 година и от 1542 година, като в дефтера от 1542 г. то е посочено като „Даглу“ от нахията Карин-овасъ (Карнобат). Кукуш, апостол и войвода; Димитър Гущанов от с. Крушово, войвода; Стефан Духов от с. Търлис, четник; Стоян Захариев от с. Баница, революционер; Димитър Палянков от с. Броди, революционер. Митьо Пищова е известен с публичната демонстрация на гордост от познанството с хора като Илия Павлов, Дон Цеци, Димитър Минев – Руснака и други. Този отряд се е срещнал и съединил с отряда воден от Пеячевич и го е осведомил, че австрийците са се отказали от плана си да превземат Видин. Христо и Милан са приятели с Пейо Яворов. През 1080 г. жителите на свещения град отказали да му се подчиняват повече и той се отправил на поход.