Атмосферният кислород:
е резултат от процеса гниене в почвата се отделя при фотосинтезата се образува при изпарението на водата има вулканичен произход
A B C D
Сърцевината е дървесина, придобила повишена устойчивост към гниене в резултат на процеса тилоза, отлагане в дървесината на определени химични вещества. Водна ерозия на почвата

Водната ерозия на почвата е резултат от разрушителното действие на течащата по повърхността на почвата вода. Замърсяването на почвата произтича основно в резултат от човешка дейност. В резултат на това от реакцията в организма се отделя кислород. Почвата е богата на вода и минерални соли, но бедна на кислород и светлина. При старта на кораба атмосферата се състои от 60% кислород и 40% азот, като в процеса на полета се заменя с чист кислород. Болшинството от растенията в светлата част на денонощието произвеждат кислород, но през нощта в клетките се наблюдава обратен процес на поглъщане на кислород в процеса на дишане. В процеса на аеробно компостиране (с достъп на кислород) органичните отпадъци се разпадат ефективно. Освен това се произвежда голямо количество кислород като остатъчен продукт на процеса. Не се споменава за допълнителни опасности, породени от процеса на гниене, които биха могли да сполетят природния парк през това време. Високата влага е причина в почвата да се развият прекомерно бактерии и плесени, които да нарушат процеса. Като страничен ефект от процеса част от образуваните въглеродни атоми се свързват с още хелий в атоми на кислород. В процеса на фотосинтеза, фитопланктонът отделя молекулен кислород (O) във водата като отпадъчен вторичен продукт. Атмосферният въздух навлиза във вдлъбнатините и дифундира в хемолимфата. Водният баланс е резултат от тези три процеса и връзката между тях. „гниене“. Чистият кислород около тези планети се получава само в резултат на ултравиолетовите лъчи, разбиващи съдържащи кислород съединения, като въглероден диоксид. Чувствителен е на гниене. Чувствителен е на гниене. Чувствителен е на гниене. Благородно гниене. Ингер М. Ренберг прави анализ на картината през 2002 г., като описва процеса на гниене на дърветата като част от естественото подновяване на горите. В резултат на фотосинтезата те натрупват хранителни вещества и отделят кислород в околната среда. Движението на елемента (огъня) е в дисонанс и дисхармония, въпреки че хармонията е крайният резултат от процеса. Веществото от експериментите на Джоузеф Пристли е кислород, който действително се консумира от животните при дишане, а се произвежда от растенията в процеса на фотосинтеза. При фотосинтезата се отделя (като страничен продукт) кислород, който е необходим за живота на Земята. При растения, цианобактерии и алги фотосинтезата е оксигенна, тоест при нея се отделя кислород като страничен продукт. Фотосинтезата отделя кислород в атмосферата, докато дишането и разпадът го отстраняват. При вдишване организмът приема кислород, а при издишване се отделя въглероден диоксид. През 1778 г. той доказва, че при фотосинтезата растенията поглъщат въгледвуокиса и изработват кислород. Фотосинтезата разделя въглеродният диоксид в атмосферата на въглерод и кислород. При взаимодействието си с него се получава динатриев карбонат (NaCO) и се отделя кислород. При нормални условия дишането се наблюдава във всички части на денонощието, просто през деня продукцията на кислород от растенията при фотосинтезата надвишава употребата му при дишането. Глюкозата е един от главните продукти на фотосинтезата и се разгражда при клетъчното дишане както при прокариотите, така и при еукариотите – процес, при който се отделя енергия. При негово участие се извършва фотосинтезата. Пурпурните бактерии са първите открити, чийто краен продукт от фотосинтезата не е кислород. Въздухът навлиза в растението през тези отвори чрез газова дифузия и предоставя въглероден диоксид и кислород, които се използват съответно при фотосинтезата и респирацията. Фотосинтезата радикално променя състава на атмосферата в ранното развитие на Земята, при което в момента в състава ѝ влиза 21% кислород. В резултат на фотосинтезата те натрупват хранителни вещества и отделят кислород в околната среда. В резултат на това от реакцията в организма се отделя кислород. Съпровожда се от обратния на фотосинтезата биохимичен процес на еквимолекулен разход на О (кислород) и отделяне на СО – дишане. При растенията участва във фотосинтезата. При фотосинтезата осъществявана в хлоропластите на зелените растения и алгите, както и в тилакоидите на цианобактериите за субстрат на фотолизата служи водата (HO), при което се освобождава молекулен кислород (O). Предлагат се различни обяснения на причинителя, довел до камбрийския разцвет, като например акумулирането на кислород в атмосферата вследствие на фотосинтезата. Растенията използват минералните соли при фотосинтезата. Процесът се извършва при температура от 1000 градуса в специални електрически пещи, като на анода се отделя кислород, а на катода – течен алуминий. Хипохлористата киселина е нестабилна и се разлага допълнително до солна и отделя атомен кислород. Кафявите и червеноморските водорасли помагат при фотосинтезата. Гърмящият живак осигурява възпламеняването, антимонът – високата температура на горене и пламък, бертолетовата сол снабдява реакцията с кислород, който се отделя при нейното разпадане. Участва като изходно вещество при фотосинтезата на растенията. При наличие на кислород образува спора. Солеността на водата зависи от водния баланс, който се образува на повърхността на Индийския океан от изпарението-1380 mm/год. Изпарението е основна част от кръговрата на водата. Розетката се образува обичайно когато кристалите се формират в сухи песъчинни условия, както при изпарението на вода от плитък солен басейн. При недостиг на кислород въглеродът образува СО, в който той е двувалентен, а при излишък на кислород – СО, в който е четиривалентен. Кутикулата е водонепроницаема е възпрепятства изпарението на водата от тялото. При изригването, водата може да образува малък кратер. Част от солта се разтваря във водата и след изпарението формира нови кристали, които блестят при отражение на светлината от слънцето. в областите с потребление на вода и изпарението се губят 23,7 km³, или 63% от водата на реката при изхода ѝ от планините. Процесът се нарича урохидроза и с него се цели охлаждане на организма посредством изпарението на водата от изпражненията. Изпарението на водата от съдържанието в килийките продължава благодарение на активната вентилация в кошера. Твърдата вода причинява петна, която представлява остатъци от минерални наслагвания, които се образуват след изпарението на водата. Например, водата се разлага на водород и кислород; това явление е известно под името радиолиза на водата. На 19 юни при северозападната основа на вулкана се образува фисура, слизаща няколко километра навътре под водата. Ако тази подземна вода влезе в контакт с кислород на повърхността, например в естествени извори, желязо II се окислява до желязо III и образува неразтворими хидроксиди във водата. Луциферил аденилат може допълнително да участват в странична реакция с кислород, при което се образува водороден пероксид и дехидролуциферил-AMP. Издържат много ниско съдържание на разтворен кислород във водата. С водата образува азотна киселина. Въздушният поток влизащ в ганата засилва изпарението на водата, в резултат на което температурата в ганата се поддържа ниска. Цезият реагира с кислород и поради голямата му активност се образува цезиев пероксид. Метан се образува и при разлагане на растителни материали в отсъствието на кислород в блатисти места, поради което се нарича още и блатен газ. В присъствие на кислород и температура над 4 °C образува спори. При отглеждане в аквариум, нивото на водата трябва да се понижи с 5 cm, за да могат личинките да поемат кислород. Неблагоприятно действие има неговата токсичност, както и лесната му окисляемост, при което намалява съдържанието на кислород във водата. Под водата съцветието образува дъщерни растения. Има вулканичен произход. Има вулканичен произход. Планината има вулканичен произход. Островът има вулканичен произход. Остров Мадейра има вулканичен произход. Има вулканичен произход и съответния характерен планински релеф. Островът има вулканичен произход и е ограден от коралови рифове. Островите имат вулканичен произход. Лорд Хау има формата на полумесец и е с вулканичен произход. Островът е с вулканичен произход. Островите са с вулканичен произход. Островът е с вулканичен произход. Маскаренските острови имат вулканичен произход. Островът е с вулканичен произход. Халмахера е с вулканичен произход. Високите острови са с вулканичен произход. Това е остров с вулканичен произход. Островите в езерото имат вулканичен произход. Той също е с вулканичен произход. Имат вулканичен произход, като на някои от тях все още има активни вулкани. Цялата островна група е с вулканичен произход. Островите са с вулканичен и коралов произход. Всички тези планини са с вулканичен произход. Склоновете на планината са с вулканичен произход. Островът Света Елена е с вулканичен произход.