При сиамските котки един ген контролира синтеза на ензим, който катализира образуването на кафяво-черен пигмент на козината. Активността на този ензим се  влияе от температурата на средата. Частите на тялото, които имат по-висока  температура, са със светла козина, а сравнително по-студените (лапи, уши, опашка) са с  тъмна козина.    Текстът описва пример за:
модификационна изменчивост мутационна изменчивост комбинативна изменчивост рекомбинативна изменчивост
A B C D
Краката са относително къси, козината е светлокафява или тъмночервена с малко по-тъмнокафява опашка и по-светла козина по корема. Представителите живеещи в южните части на ареала имат по-тъмна козина, по-къси крака и по-тънки лапи. Хамстерите имат набито тяло, опашка много по-къса от тялото, имат малки покрити с козина уши, къси набити крака и дълги стъпала. Малките са също с по-светла козина. Частите, които не са покрити с козина, са по-бледи от тези на кафявото прилепче. Класически пример е цветът на козината на плъховете: "B" – черна козина; "b" – бяла козина. В повечето клетки този процес се катализира от ензим хексокиназа, а в чернодробните клетки от специфичния ензим глюкокиназа. Имат пухкава козина, дълга опашка, малки уши и големи, близкоразположени очи. Този вид котки пак имат „М“ на челото си, обаче ивиците по тялото им са „размити“ и се сливат с останалата козина, като ѝ предават по-тъмен оттенък. Имат къса и гъста кафеникава козина, по-светла по-корема. Те са със светлокафява козина, която е бяла по долната част на тялото. Получените индивиди имат петниста окраска подобна на тази при сервала, но на фона на по-тъмна козина. Обсипана е с добре оформени черни петна по цялата повърхност на тялото с изключение на местата с по-светла козина. Тялото е стройно, с дълга опашка и гъста козина. Само онези, които живеели в студените райони на Земята, имали по-гъста козина. Лятната козина на европейския муфлон е ръждивокафява, а зимната е по-тъмна. Превръщането на фенилаланин в тирозин се катализира от ензима фенилаланин хидроксилаза, който е монооксигеназен ензим. Реакцията за получаване на ацетилдехид от етанол се катализира със специфичен ензим – алкохолдехидрогеназа, свързана с НАд или НАдф:
2. Козината по гърдите е обилна, светложълто-кафява на цвят, по-тъмна в корените, по-светла в средата и най-светла в краищата. С остаряването на кучето, козината е възможно да стане по-тъмна или по-светла, заедно със забележимо избеляване на козината на и около муцуната. През зимата петнистата му козина става по-светла – по този начин животното се слива с мръсния сняг. Свинеопашатите макаци са с маслиненокафява козина по цялото тяло с изключение на долните части в областта на корема, където е по-светла. Пещерният лъв се е отличавал от настоящите лъвове с по-къса муцуна, малки уши, по-гъста и тъмна козина и е бил много по-голям. Опашката е по-къса от дължината на тялото и обрасла с козина. При камчатските кафяви мечки доминират индивидите с тъмна козина. Краката са относително къси, козината е светлокафява или тъмночервена с малко по-тъмнокафява опашка и по-светла козина по корема. Представителите живеещи в южните части на ареала имат по-тъмна козина, по-къси крака и по-тънки лапи. Хамстерите имат набито тяло, опашка много по-къса от тялото, имат малки покрити с козина уши, къси набити крака и дълги стъпала. Малките са също с по-светла козина. Частите, които не са покрити с козина, са по-бледи от тези на кафявото прилепче. Класически пример е цветът на козината на плъховете: "B" – черна козина; "b" – бяла козина. В повечето клетки този процес се катализира от ензим хексокиназа, а в чернодробните клетки от специфичния ензим глюкокиназа. Имат пухкава козина, дълга опашка, малки уши и големи, близкоразположени очи. Този вид котки пак имат „М“ на челото си, обаче ивиците по тялото им са „размити“ и се сливат с останалата козина, като ѝ предават по-тъмен оттенък. Имат къса и гъста кафеникава козина, по-светла по-корема. Те са със светлокафява козина, която е бяла по долната част на тялото. Получените индивиди имат петниста окраска подобна на тази при сервала, но на фона на по-тъмна козина. Обсипана е с добре оформени черни петна по цялата повърхност на тялото с изключение на местата с по-светла козина. Тялото е стройно, с дълга опашка и гъста козина. Само онези, които живеели в студените райони на Земята, имали по-гъста козина. Лятната козина на европейския муфлон е ръждивокафява, а зимната е по-тъмна. Превръщането на фенилаланин в тирозин се катализира от ензима фенилаланин хидроксилаза, който е монооксигеназен ензим. Реакцията за получаване на ацетилдехид от етанол се катализира със специфичен ензим – алкохолдехидрогеназа, свързана с НАд или НАдф:
2. Козината по гърдите е обилна, светложълто-кафява на цвят, по-тъмна в корените, по-светла в средата и най-светла в краищата. С остаряването на кучето, козината е възможно да стане по-тъмна или по-светла, заедно със забележимо избеляване на козината на и около муцуната. През зимата петнистата му козина става по-светла – по този начин животното се слива с мръсния сняг. Свинеопашатите макаци са с маслиненокафява козина по цялото тяло с изключение на долните части в областта на корема, където е по-светла. Пещерният лъв се е отличавал от настоящите лъвове с по-къса муцуна, малки уши, по-гъста и тъмна козина и е бил много по-голям. Опашката е по-къса от дължината на тялото и обрасла с козина. При камчатските кафяви мечки доминират индивидите с тъмна козина. Краката са относително къси, козината е светлокафява или тъмночервена с малко по-тъмнокафява опашка и по-светла козина по корема. Представителите живеещи в южните части на ареала имат по-тъмна козина, по-къси крака и по-тънки лапи. Хамстерите имат набито тяло, опашка много по-къса от тялото, имат малки покрити с козина уши, къси набити крака и дълги стъпала. Малките са също с по-светла козина. Частите, които не са покрити с козина, са по-бледи от тези на кафявото прилепче. Класически пример е цветът на козината на плъховете: "B" – черна козина; "b" – бяла козина. В повечето клетки този процес се катализира от ензим хексокиназа, а в чернодробните клетки от специфичния ензим глюкокиназа. Имат пухкава козина, дълга опашка, малки уши и големи, близкоразположени очи. Този вид котки пак имат „М“ на челото си, обаче ивиците по тялото им са „размити“ и се сливат с останалата козина, като ѝ предават по-тъмен оттенък. Имат къса и гъста кафеникава козина, по-светла по-корема. Те са със светлокафява козина, която е бяла по долната част на тялото. Получените индивиди имат петниста окраска подобна на тази при сервала, но на фона на по-тъмна козина. Обсипана е с добре оформени черни петна по цялата повърхност на тялото с изключение на местата с по-светла козина. Тялото е стройно, с дълга опашка и гъста козина. Само онези, които живеели в студените райони на Земята, имали по-гъста козина. Лятната козина на европейския муфлон е ръждивокафява, а зимната е по-тъмна. Превръщането на фенилаланин в тирозин се катализира от ензима фенилаланин хидроксилаза, който е монооксигеназен ензим. Реакцията за получаване на ацетилдехид от етанол се катализира със специфичен ензим – алкохолдехидрогеназа, свързана с НАд или НАдф:
2. Козината по гърдите е обилна, светложълто-кафява на цвят, по-тъмна в корените, по-светла в средата и най-светла в краищата. С остаряването на кучето, козината е възможно да стане по-тъмна или по-светла, заедно със забележимо избеляване на козината на и около муцуната. През зимата петнистата му козина става по-светла – по този начин животното се слива с мръсния сняг. Свинеопашатите макаци са с маслиненокафява козина по цялото тяло с изключение на долните части в областта на корема, където е по-светла. Пещерният лъв се е отличавал от настоящите лъвове с по-къса муцуна, малки уши, по-гъста и тъмна козина и е бил много по-голям. Опашката е по-къса от дължината на тялото и обрасла с козина. При камчатските кафяви мечки доминират индивидите с тъмна козина. Краката са относително къси, козината е светлокафява или тъмночервена с малко по-тъмнокафява опашка и по-светла козина по корема. Представителите живеещи в южните части на ареала имат по-тъмна козина, по-къси крака и по-тънки лапи. Хамстерите имат набито тяло, опашка много по-къса от тялото, имат малки покрити с козина уши, къси набити крака и дълги стъпала. Малките са също с по-светла козина. Частите, които не са покрити с козина, са по-бледи от тези на кафявото прилепче. Класически пример е цветът на козината на плъховете: "B" – черна козина; "b" – бяла козина. В повечето клетки този процес се катализира от ензим хексокиназа, а в чернодробните клетки от специфичния ензим глюкокиназа. Имат пухкава козина, дълга опашка, малки уши и големи, близкоразположени очи. Този вид котки пак имат „М“ на челото си, обаче ивиците по тялото им са „размити“ и се сливат с останалата козина, като ѝ предават по-тъмен оттенък. Имат къса и гъста кафеникава козина, по-светла по-корема. Те са със светлокафява козина, която е бяла по долната част на тялото. Получените индивиди имат петниста окраска подобна на тази при сервала, но на фона на по-тъмна козина. Обсипана е с добре оформени черни петна по цялата повърхност на тялото с изключение на местата с по-светла козина. Тялото е стройно, с дълга опашка и гъста козина. Само онези, които живеели в студените райони на Земята, имали по-гъста козина. Лятната козина на европейския муфлон е ръждивокафява, а зимната е по-тъмна. Превръщането на фенилаланин в тирозин се катализира от ензима фенилаланин хидроксилаза, който е монооксигеназен ензим. Реакцията за получаване на ацетилдехид от етанол се катализира със специфичен ензим – алкохолдехидрогеназа, свързана с НАд или НАдф:
2. Козината по гърдите е обилна, светложълто-кафява на цвят, по-тъмна в корените, по-светла в средата и най-светла в краищата. С остаряването на кучето, козината е възможно да стане по-тъмна или по-светла, заедно със забележимо избеляване на козината на и около муцуната. През зимата петнистата му козина става по-светла – по този начин животното се слива с мръсния сняг. Свинеопашатите макаци са с маслиненокафява козина по цялото тяло с изключение на долните части в областта на корема, където е по-светла. Пещерният лъв се е отличавал от настоящите лъвове с по-къса муцуна, малки уши, по-гъста и тъмна козина и е бил много по-голям. Опашката е по-къса от дължината на тялото и обрасла с козина. При камчатските кафяви мечки доминират индивидите с тъмна козина.