Кое свойство на водата е предпоставка някои насекоми да се придвижват по повърхността на водните басейни?
реактивоспособността високото повърхностно напрежение разтворимостта високата топлина на изпарение
A B C D
Част от водата от повърхността на водните басейни и почвата се изпарява непрекъснато под въздействието на слънчевите лъчи. Водата паднала на повърхността като краен резултат на кръговрата в природата: изпарение от повърхността на водните басейни, кондензация и валежи е с различна степен на чистота. Соленост

Солеността е химическа характеристика на водата във водните басейни. В тези случаи охлювчетата излизат на повърхността на водните басейни, за да поемат атмосферен въздух. Храни се с насекоми, които улавя по повърхността на водата в различни водоеми или във въздуха над водата. Животът ѝ е по принцип свързан с водата и тя рядко се отдалечава много от водните басейни. Например водата под действието на температурата на въздуха и ветровете се изпарява от водните басейни. Край водните басейни могат да се строят пристанища. Плаващите наноси се придвижват с помощта на водните течения. Във водата се придвижват значително по-бързо отколкото на сушата. Водните басейни от саламура могат да се оформят и на океанското дъно. Според тях то може да живее и във водата и на сушата, тъй като е наблюдавано да влиза във водните басейни от брега им. Те се придвижват на повърхността от морски дизелови двигатели, но под водата използват Стърлингови генератори, за да презареждат батерии или да осигуряват електричество за движение. По-особена е растителността край водните басейни, където най-често могат да се срещнат представителина рода на острицата. Науката, която се занимава с изучаване на водните басейни и водните ресури, се нарича хидрология. Имайки предвид, че водните смерчове всъщност не вдигат нищо (водните капки във фунията се дължат на кондензация), е неправдоподобно да се предполага, че те са способни да вдигат риба от под повърхността на водата до високо във въздуха. Обитава крайбрежните води на водните басейни. Населяват плитки места на водните басейни. Те могат да се придвижват самостоятелно във въздуха, по земята и под водата. Това предизвиква измиране на рибата и влошаване на биоразнообразието, както и унищожаване на водата във водните басейни като питейна. Образуват килими във водните басейни. Блясък (оптично свойство на повърхността)

Блясък или гланц е оптично свойство на една повърхност да отразява светлината огледално изцяло или частично. тополи и върби се срещат край водните басейни. Аеростатите са летателни апарати, по-леки от въздуха, които използват плаваемостта, за да се придвижват във въздуха, по същия начин, по който корабите се придвижват по водата. Във водните басейни в България най-често цъфтежът се дължи на някои видове синьо-зелени, зелени и еугленови водорасли. Част от водата от повърхността на водните басейни и почвата се изпарява непрекъснато под въздействието на слънчевите лъчи. Водата паднала на повърхността като краен резултат на кръговрата в природата: изпарение от повърхността на водните басейни, кондензация и валежи е с различна степен на чистота. Соленост

Солеността е химическа характеристика на водата във водните басейни. В тези случаи охлювчетата излизат на повърхността на водните басейни, за да поемат атмосферен въздух. Храни се с насекоми, които улавя по повърхността на водата в различни водоеми или във въздуха над водата. Водните капки поради голямото си вътрешно напрежение се стремят да намалят повърхността си и образуват сфери. Животът ѝ е по принцип свързан с водата и тя рядко се отдалечава много от водните басейни. Например водата под действието на температурата на въздуха и ветровете се изпарява от водните басейни. Повърхностно активни вещества

Повърхностно активните вещества (ПАВ) са химични съединения, които, като се концентрират върху повърхността на границата между термодинамичните фази, предизвикват намаляване на повърхностното напрежение. От всички течности водата има най-високо повърхностно напрежение (приблизително 72.7 mN/m). Някои от явленията, които изучава са пластична деформация, повърхностно напрежение и други. Край водните басейни могат да се строят пристанища. По същество повърхностното напрежение е ефект, който създава условия повърхностният слой да се държи като еластичен, разтеглив лист и по тази причина позволява на насекоми (например комар), а също така на малки метални предмети (като стотинки или игли) да се задържат на повърхността на водата. молекулни сили се проявяват като повърхностно напрежение. Високото напрежение се появява по следните причини. Плаващите наноси се придвижват с помощта на водните течения. Междуфазовото напрежение зависи от редица фактори:

Междуфазово напрежение (повърхностно напрежение) е енергията необходима да се образува единица площ от междуфазовата повърхност. Във водата се придвижват значително по-бързо отколкото на сушата. Водните басейни от саламура могат да се оформят и на океанското дъно. Според тях то може да живее и във водата и на сушата, тъй като е наблюдавано да влиза във водните басейни от брега им. Те се придвижват на повърхността от морски дизелови двигатели, но под водата използват Стърлингови генератори, за да презареждат батерии или да осигуряват електричество за движение. По-особена е растителността край водните басейни, където най-често могат да се срещнат представителина рода на острицата. Науката, която се занимава с изучаване на водните басейни и водните ресури, се нарича хидрология. Имайки предвид, че водните смерчове всъщност не вдигат нищо (водните капки във фунията се дължат на кондензация), е неправдоподобно да се предполага, че те са способни да вдигат риба от под повърхността на водата до високо във въздуха. Обитава крайбрежните води на водните басейни. Част от водата от повърхността на водните басейни и почвата се изпарява непрекъснато под въздействието на слънчевите лъчи. Водата паднала на повърхността като краен резултат на кръговрата в природата: изпарение от повърхността на водните басейни, кондензация и валежи е с различна степен на чистота. Соленост

Солеността е химическа характеристика на водата във водните басейни. В тези случаи охлювчетата излизат на повърхността на водните басейни, за да поемат атмосферен въздух. Храни се с насекоми, които улавя по повърхността на водата в различни водоеми или във въздуха над водата. Животът ѝ е по принцип свързан с водата и тя рядко се отдалечава много от водните басейни. Например водата под действието на температурата на въздуха и ветровете се изпарява от водните басейни. Край водните басейни могат да се строят пристанища. Плаващите наноси се придвижват с помощта на водните течения. Това им свойство е свързано и със способността им да увеличават хидрофилността и разтворимостта във вода. Във водата се придвижват значително по-бързо отколкото на сушата. Водните басейни от саламура могат да се оформят и на океанското дъно. Според тях то може да живее и във водата и на сушата, тъй като е наблюдавано да влиза във водните басейни от брега им. Те се придвижват на повърхността от морски дизелови двигатели, но под водата използват Стърлингови генератори, за да презареждат батерии или да осигуряват електричество за движение. По-особена е растителността край водните басейни, където най-често могат да се срещнат представителина рода на острицата. Науката, която се занимава с изучаване на водните басейни и водните ресури, се нарича хидрология. Имайки предвид, че водните смерчове всъщност не вдигат нищо (водните капки във фунията се дължат на кондензация), е неправдоподобно да се предполага, че те са способни да вдигат риба от под повърхността на водата до високо във въздуха. Обитава крайбрежните води на водните басейни. Населяват плитки места на водните басейни. Те могат да се придвижват самостоятелно във въздуха, по земята и под водата. Това предизвиква измиране на рибата и влошаване на биоразнообразието, както и унищожаване на водата във водните басейни като питейна. Образуват килими във водните басейни. Блясък (оптично свойство на повърхността)

Блясък или гланц е оптично свойство на една повърхност да отразява светлината огледално изцяло или частично. тополи и върби се срещат край водните басейни. Аеростатите са летателни апарати, по-леки от въздуха, които използват плаваемостта, за да се придвижват във въздуха, по същия начин, по който корабите се придвижват по водата. Водата паднала на повърхността като краен резултат на кръговрата в природата: изпарение от повърхността на водните басейни, кондензация и валежи е с различна степен на чистота. Топлина на изпарение

Топлина на изпарение е нужното количество топлина, за да се изпари някаква течност. Част от водата от повърхността на водните басейни и почвата се изпарява непрекъснато под въздействието на слънчевите лъчи. Виргата може да предизвика различни метеорологични ефекти, тъй като дъждът преминава от течна форма в пара, при което се премахва голямо количество топлина от въздуха, поради високата специфична топлина на изпарение на водата. Топлината на изпарение се получава като се замести по формулата за специфична топлина на изпарение r=Q/m → Q=r.m

В таблицата по-долу са показани някои вещества и техните температури на кипене и специфичната топлина на изпарение. Тази топлина се нарича горна топлина на изгаряне, и съдържа в себе си и топлината на кондензация/изпарение на водата. Соленост

Солеността е химическа характеристика на водата във водните басейни. В тези случаи охлювчетата излизат на повърхността на водните басейни, за да поемат атмосферен въздух. Топлина на изпарение ще наричаме нужното количество топлина, за да се изпари някаква течност. Храни се с насекоми, които улавя по повърхността на водата в различни водоеми или във въздуха над водата. Езерото е безотточно, а високата соленост на водата се дължи на натрупването на минерали и голямото изпарение. Той има възможност да поглъща по-голямо количество топлина от съседната суша, поради което повърхността на водата се нагрява по-бавно. Например водата под действието на температурата на въздуха и ветровете се изпарява от водните басейни. Таблицата по отдолу показва специфичната топлина на изпарение – r Тъй като водата, съдържаща по-тежки изотопи, има по-висока специфична топлина на изпарение, нейната пропорция намалява при по-студени условия. Разликата между горната и долната топлина на изгаряне се определя от топлината на изпарение на водата, която е 44 kJ/mol. хелият има малка топлина на изпарение. Животът ѝ е по принцип свързан с водата и тя рядко се отдалечава много от водните басейни. От своя страна нагрятата земна повърхност и водните басейни са основен източник на топлина за въздуха. Специфична топлина на изпарение

Специфична топлина на изпарение е физична величина — количеството топлина, което е необходимо да получи единица маса от дадено вещество при постоянна температура, за да премине от течно в газообразно състояние. Обратното свойство – да възпрепятства преноса на топлина, се нарича термично съпротивление. Топлопроводимост

Топлопроводимост (или топлопроводност) е свойство на материята да пренася топлина. Топлината на изпарение се означава с латинската главна буква Q. Топлината на изпарение се получава като се замести по формулата за специфична топлина на изпарение r=Q/m → Q=r.m. Специфичната топлина на изпарение както и специфичната топлина на топене се измерват в единици J/kg. По-често обаче водните пари не кондензират, количеството получена топлина е по-малко и се нарича долна топлина на изгаряне.