Всички белтъчни молекули:
имат четвъртична структура имат първична структура са ензими изпълняват структурна функция
A B C D
Имуноглобулините са гликопротеини, които имат характерна четвъртична структура. Колагените са сложи белтъчни молекули, които осигуряват структура и сила на съединителната тъкан. Отговорът е прост – ензимите са белтъчни молекули с 3-чна и 4-чна структура. Типичен пример за белтък с четвъртична структура е хемоглобинът. Всички благородни газове имат едноатомни молекули. Тя е защитена от голям брой белтъчни молекули, наречени капсомери. Те са специални белтъчни молекули, които могат да свързват антигените. Формата на белтъчната молекула се поддържа от множество слаби нековалентни взаимодействия:






Четвъртично ниво (кватернерна структура) – това е отново цялостна пространствена форма, но на асоциирани нековалентно белтъчни молекули. Не всички белтъци притежават четвъртична структура, тъй като повечето са изградени от една полипептидна верига, а четвъртично ниво предполага наличието на поне две. Прионите са ненормално-структурирани (пространствено нагънати) форми на белтъците на организма-хазяин, които са способни да преобразуват структурата на нормалните белтъчни молекули в подобна на своята ненормална структура. През него преминават интактни белтъчни молекули и вируси, които биват унищожавани от горепосочените клетки. Хемоглобин

Хемоглобинът или хемоглобулинът е белтък с четвъртична структура и молекулна маса около 66000 – 68000 Da. Обикновено се намират по клетъчната мембрана и са изградени от белтъци в третична и четвъртична структура. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. Въпреки че в тези движения участват различни белтъчни молекули, принципът на движението е един и същ. Стероидите, производни на една и съща четирипръстенна ядрова структура, имат различни биологични функции като хормони и сигнални молекули. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Почти всички минерали, с много малко изключения, имат кристална структура. Всички видове имат сходна структура и образуват характерен цитопатогенен ефект. Докато монозахаридите и дизахаридите имат строго определена молекулна маса, еднаква за всички молекули, то полизахаридите имат различни по маса молекули и затова се характеризират със средна молекулна маса. При особено сложни субстратни молекули, каквито могат да са например цели белтъчни молекули, не е изключено и нагаждане на самия субстрат чрез конформационни промени в него самия. Цитокин

Цитокините ( клетка и , движение) са малки клетъчни сигнални белтъчни молекули, които се отделят от множество клетки, и са категория на сигнални молекули, широко използвани в междуклетъчната комуникация. Конформационните епитопи се състоят от раздалечени в първичната структура на протеина аминокиселинни последователност, които се отзовават близко едни до други при пространствената третична и четвъртична структура на антигена. Такива са всички фундаментални частици (протон, неутрон и други), които имат структура. Устройството на фага е следното: глава (наподобяваща призматична фигура, изградена от белтъчни молекули), шийка, централна част, базална пластинка и въси. Колагените са сложи белтъчни молекули, които осигуряват структура и сила на съединителната тъкан. Отговорът е прост – ензимите са белтъчни молекули с 3-чна и 4-чна структура. Всички благородни газове имат едноатомни молекули. Тя е защитена от голям брой белтъчни молекули, наречени капсомери. Те са специални белтъчни молекули, които могат да свързват антигените. Формата на белтъчната молекула се поддържа от множество слаби нековалентни взаимодействия:






Четвъртично ниво (кватернерна структура) – това е отново цялостна пространствена форма, но на асоциирани нековалентно белтъчни молекули. Прионите са ненормално-структурирани (пространствено нагънати) форми на белтъците на организма-хазяин, които са способни да преобразуват структурата на нормалните белтъчни молекули в подобна на своята ненормална структура. През него преминават интактни белтъчни молекули и вируси, които биват унищожавани от горепосочените клетки. Притежава първична, вторична и третична структура. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. Въпреки че в тези движения участват различни белтъчни молекули, принципът на движението е един и същ. Макар отделните тРНКи, специфични за аминокиселините, да притежават различна първична структура, те имат и много общи свойства. Стероидите, производни на една и съща четирипръстенна ядрова структура, имат различни биологични функции като хормони и сигнални молекули. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Почти всички минерали, с много малко изключения, имат кристална структура. Всички видове имат сходна структура и образуват характерен цитопатогенен ефект. Докато монозахаридите и дизахаридите имат строго определена молекулна маса, еднаква за всички молекули, то полизахаридите имат различни по маса молекули и затова се характеризират със средна молекулна маса. При особено сложни субстратни молекули, каквито могат да са например цели белтъчни молекули, не е изключено и нагаждане на самия субстрат чрез конформационни промени в него самия. В природата белтъците не се срещат в първична структура. Цитокин

Цитокините ( клетка и , движение) са малки клетъчни сигнални белтъчни молекули, които се отделят от множество клетки, и са категория на сигнални молекули, широко използвани в междуклетъчната комуникация. В тази първична водна среда са се зародили органични молекули и едноклетъчни организми. Такива са всички фундаментални частици (протон, неутрон и други), които имат структура. Устройството на фага е следното: глава (наподобяваща призматична фигура, изградена от белтъчни молекули), шийка, централна част, базална пластинка и въси. Азотът участва, съвместно с въглерода, в синтезата на всички белтъчни вещества. Сега са известни структурите на няколко хиляди белтъчни молекули и 15 – 20% от данните за това са получени по неговия метод. Те са специални белтъчни молекули, които могат да свързват антигените. С изключение на малка група каталитично активни РНК молекули, наречени рибозими, всички познати ензими са белтъци. Доколкото синтезът на медиаторите и скоростта на разграждането им се определят от ензими, които са белтъчни молекули, активността на генната транскрипция под влиянието на стероидните хормони става регулаторна. Колагените са сложи белтъчни молекули, които осигуряват структура и сила на съединителната тъкан. Отговорът е прост – ензимите са белтъчни молекули с 3-чна и 4-чна структура. Тя е защитена от голям брой белтъчни молекули, наречени капсомери. Наследствените белези са резултат от обмяната на веществата, която се регулира от множество белтъчни катализатори, наречени ензими. Синтетични молекули, наречени изкуствени ензими, също показват каталитични способности. протеинкинази) или чрез специфично свързване с други молекули, обикновено засягащи взаимодействието на тези молекули с ензими. Цитокин

Цитокините ( клетка и , движение) са малки клетъчни сигнални белтъчни молекули, които се отделят от множество клетки, и са категория на сигнални молекули, широко използвани в междуклетъчната комуникация. Лигаза

Лигазите са клас ензими, които са отговорни за създаването на ковалентна връзка между две различни молекули. През него преминават интактни белтъчни молекули и вируси, които биват унищожавани от горепосочените клетки. Сега са известни структурите на няколко хиляди белтъчни молекули и 15 – 20% от данните за това са получени по неговия метод. При особено сложни субстратни молекули, каквито могат да са например цели белтъчни молекули, не е изключено и нагаждане на самия субстрат чрез конформационни промени в него самия. Типичните ензими представляват белтъци или белтъчни комплекси, но съществуват и рибонуклеинови киселини с ензимна функция – т.нар. "рестриктази") са група от ензими, отговорни за специфичното разкъсване на ДНК молекули до отделни полинуклеотидни фрагменти. Всички изоформи на дейодиназите са ензими, съдържащи селен. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. Въпреки че в тези движения участват различни белтъчни молекули, принципът на движението е един и същ. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. Алостеричните ензими са регулаторни ензими. Прионите са ненормално-структурирани (пространствено нагънати) форми на белтъците на организма-хазяин, които са способни да преобразуват структурата на нормалните белтъчни молекули в подобна на своята ненормална структура. Устройството на фага е следното: глава (наподобяваща призматична фигура, изградена от белтъчни молекули), шийка, централна част, базална пластинка и въси. Гликолизирането на протеините се осъществява от ензими – гликозидази, които добавят към тях 14 хексози: 2 молекули N-ацетил-глюкозамин, 9 манози и 3 глюкозни молекули. Азотът участва, съвместно с въглерода, в синтезата на всички белтъчни вещества. Тя е защитена от голям брой белтъчни молекули, наречени капсомери. Те са специални белтъчни молекули, които могат да свързват антигените. Основната функция на калция е структурна. Въглехидратите имат още структурна, предпазна и транспортна функция. Колагените са сложи белтъчни молекули, които осигуряват структура и сила на съединителната тъкан. Отговорът е прост – ензимите са белтъчни молекули с 3-чна и 4-чна структура. През него преминават интактни белтъчни молекули и вируси, които биват унищожавани от горепосочените клетки. Обикновено, тези протеини се разглеждат като протеини със структурна функция. Процесът включва образуването на нови белтъчни молекули от аминокиселини, подредени по информацията, кодирана в ДНК/РНК. Въпреки че в тези движения участват различни белтъчни молекули, принципът на движението е един и същ. В рибозомите се извършва разчитането на генетичния код и синтезирането на нови белтъчни молекули, необходими на клетката. При особено сложни субстратни молекули, каквито могат да са например цели белтъчни молекули, не е изключено и нагаждане на самия субстрат чрез конформационни промени в него самия. Типичните ензими представляват белтъци или белтъчни комплекси, но съществуват и рибонуклеинови киселини с ензимна функция – т.нар. Цитокин

Цитокините ( клетка и , движение) са малки клетъчни сигнални белтъчни молекули, които се отделят от множество клетки, и са категория на сигнални молекули, широко използвани в междуклетъчната комуникация. Те изпълняват еднаква функция в различните клетки. Устройството на фага е следното: глава (наподобяваща призматична фигура, изградена от белтъчни молекули), шийка, централна част, базална пластинка и въси. Те я прикриват и изпълняват и осезателна функция. Първите са хаустрални (стационарни) и изпълняват смесваща функция. Ролята на антиген при миастения гравис изпълняват постсинаптичните никотинови ацетилхолинови рецептори (AChR), които представляват белтъчни йонни канали. Азотът участва, съвместно с въглерода, в синтезата на всички белтъчни вещества. Сега са известни структурите на няколко хиляди белтъчни молекули и 15 – 20% от данните за това са получени по неговия метод. Рангът сержант е над тях и изпълняват контролираща функция. Предполага се, че изпълняват и осмотична и механорецепторна функция. Всички благородни газове имат едноатомни молекули. Те засягат всички видове РНК молекули.