Как ще се промени скоростта на светлината при преминаване от вакуум в прозрачна среда с показател на пречупване n = 2? 
намалява два пъти увеличава се два пъти изменението зависи от ъгъла на падане не се променя
A B C D
Показател на пречупване

Показател на пречупване е физична величина, която представлява отношението на скоростта на светлината във вакуум и скоростта на светлината в дадената среда: formula_1. В среда с показател на пречупване n скоростта на фотоните е "c/n". Скоростта на светлината в някаква материя е по-ниска от тази във вакуум, а отношението на скоростта във вакуум и тази в материална среда се нарича показател на пречупване на средата. В прозрачна среда светлината се разпространява със скорост (v) по-малка от скоростта на разпространение във вакуум (с). Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. Ако електромагнитните вълни се разпространяват в материална среда, характеризираща се със своя показател на пречупване n, то скоростта им в тази среда е:

formula_3, а дължината на вълната е formula_4, При разпространението си през прозрачни материали скоростта на светлината зависи от показателя на пречупването ѝ ("n") в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината (електромагнитните вълни) "v" в среда, различна от вакуум, е по-ниска от "c". Понякога "c" се използва за скоростта на вълните в материална среда, а "c" за скоростта на светлината във вакуум. Алтернативно може да бъде записан така:

Отношението на скоростта на светлината в първата среда към скоростта на светлината във втората среда се нарича "относителен коефициент на пречупване" на втората среда спрямо първата. Показателят (n) е безразмерна величина, която фактически показва колко пъти скоростта на разпространение на електромагнитната вълна във вакуум е по-голяма от скоростта ѝ в дадена среда. Скоростта на позитронна анихилация се задава с формулата:

където r е класическият радиус на електрона, c – скоростта на светлината във вакуум, n и n са позитронната и електронната плътност. Скоростта на вълната зависи от плътността на средата и се определя от израза

v="c"/"n",

където n e коефициентът на пречупване в дадената среда. Показател на пречупване на веществото (средата) е физична величина, равна на отношението на фазовите скорости на светлината във вакуум и в средата formula_1. Когато се разпространява в среда, различна от вакуум, скоростта на светлината е различна от "c"; освен това съществуват различни скорости на разпространение. Нейното пречупване (и отражение) на повърхността може да бъде разбрано, използвайки ефективния показател на пречупване (стойност между "n" и "n"). Отношението между "c" и "v" се нарича показател на пречупване "n" на съответния материал ("n" = "c" / "v"). Ъгълът на пречупване при навлизане на електромагнитна вълна от среда с положителен коефициент на пречупване n под ъгъл θ в среда с отрицателен коефициент на пречупване n, определен по закона на Снелиус, е:
При средите с положителни проницаемости ъгълът на пречупване е положителен (пречупеният лъч лежи в противоположната, спрямо нормалата към граничната повърхност, равнина). Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. От формулата следва, че n е безразмерна величина, която показва колко пъти скоростта на вълната в дадената среда v e по-малка от тази във вакуум c

"n"="c"/v,

а също и колко пъти дължината на вълната в дадената среда λ e по-малка от тази във вакуум λ

λ=λ/"n"

И в материални среди скоростта v е произведение от дължината на вълната λ и честотата f

v=λ"f". Обикновеният лъч винаги би имал показател на пречупване "n", докато показателят на пречупване на необикновения лъч би бил между "n" и "n", в зависимост от посоката на лъча, описан от показателния елипсоид. Светлина, чиято поляризация е перпендикулярна спрямо оптичната ос, се управлява от показател на пречупване "n" („обикновен“). Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. formula_15 е Лоренцовият фактор, и formula_16 – скоростта на светлината във вакуум. Експериментите показват, че тази скорост е скоростта на светлината във вакуум. В дисперсни среди обаче скоростта на светлината и коефициентът на пречупване зависят от дължината на вълната. Показател на пречупване

Показател на пречупване е физична величина, която представлява отношението на скоростта на светлината във вакуум и скоростта на светлината в дадената среда: formula_1. В среда с показател на пречупване n скоростта на фотоните е "c/n". Скоростта на светлината в някаква материя е по-ниска от тази във вакуум, а отношението на скоростта във вакуум и тази в материална среда се нарича показател на пречупване на средата. В прозрачна среда светлината се разпространява със скорост (v) по-малка от скоростта на разпространение във вакуум (с). Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. Ако електромагнитните вълни се разпространяват в материална среда, характеризираща се със своя показател на пречупване n, то скоростта им в тази среда е:

formula_3, а дължината на вълната е formula_4, Понякога "c" се използва за скоростта на вълните в материална среда, а "c" за скоростта на светлината във вакуум. Алтернативно може да бъде записан така:

Отношението на скоростта на светлината в първата среда към скоростта на светлината във втората среда се нарича "относителен коефициент на пречупване" на втората среда спрямо първата. При разпространението си през прозрачни материали скоростта на светлината зависи от показателя на пречупването ѝ ("n") в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината (електромагнитните вълни) "v" в среда, различна от вакуум, е по-ниска от "c". Скоростта на позитронна анихилация се задава с формулата:

където r е класическият радиус на електрона, c – скоростта на светлината във вакуум, n и n са позитронната и електронната плътност. Скоростта на вълната зависи от плътността на средата и се определя от израза

v="c"/"n",

където n e коефициентът на пречупване в дадената среда. Показателят (n) е безразмерна величина, която фактически показва колко пъти скоростта на разпространение на електромагнитната вълна във вакуум е по-голяма от скоростта ѝ в дадена среда. Когато се разпространява в среда, различна от вакуум, скоростта на светлината е различна от "c"; освен това съществуват различни скорости на разпространение. Показател на пречупване на веществото (средата) е физична величина, равна на отношението на фазовите скорости на светлината във вакуум и в средата formula_1. Отношението между "c" и "v" се нарича показател на пречупване "n" на съответния материал ("n" = "c" / "v"). Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. Нейното пречупване (и отражение) на повърхността може да бъде разбрано, използвайки ефективния показател на пречупване (стойност между "n" и "n"). Светлина, чиято поляризация е перпендикулярна спрямо оптичната ос, се управлява от показател на пречупване "n" („обикновен“). Ъгълът на пречупване при навлизане на електромагнитна вълна от среда с положителен коефициент на пречупване n под ъгъл θ в среда с отрицателен коефициент на пречупване n, определен по закона на Снелиус, е:
При средите с положителни проницаемости ъгълът на пречупване е положителен (пречупеният лъч лежи в противоположната, спрямо нормалата към граничната повърхност, равнина). От формулата следва, че n е безразмерна величина, която показва колко пъти скоростта на вълната в дадената среда v e по-малка от тази във вакуум c

"n"="c"/v,

а също и колко пъти дължината на вълната в дадената среда λ e по-малка от тази във вакуум λ

λ=λ/"n"

И в материални среди скоростта v е произведение от дължината на вълната λ и честотата f

v=λ"f". Обикновеният лъч винаги би имал показател на пречупване "n", докато показателят на пречупване на необикновения лъч би бил между "n" и "n", в зависимост от посоката на лъча, описан от показателния елипсоид. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. Предавателното число е 40 / 20 = 2 или 2:1 => редукцията на скоростта на въртене е 2 пъти (оборотите намаляват 2 пъти), но въртящият момент се увеличава 2 пъти. formula_15 е Лоренцовият фактор, и formula_16 – скоростта на светлината във вакуум. Експериментите показват, че тази скорост е скоростта на светлината във вакуум. Показател на пречупване

Показател на пречупване е физична величина, която представлява отношението на скоростта на светлината във вакуум и скоростта на светлината в дадената среда: formula_1. В среда с показател на пречупване n скоростта на фотоните е "c/n". Скоростта на светлината в някаква материя е по-ниска от тази във вакуум, а отношението на скоростта във вакуум и тази в материална среда се нарича показател на пречупване на средата. В прозрачна среда светлината се разпространява със скорост (v) по-малка от скоростта на разпространение във вакуум (с). Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. При разпространението си през прозрачни материали скоростта на светлината зависи от показателя на пречупването ѝ ("n") в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината (електромагнитните вълни) "v" в среда, различна от вакуум, е по-ниска от "c". Скоростта на вълната зависи от плътността на средата и се определя от израза

v="c"/"n",

където n e коефициентът на пречупване в дадената среда. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. Ако електромагнитните вълни се разпространяват в материална среда, характеризираща се със своя показател на пречупване n, то скоростта им в тази среда е:

formula_3, а дължината на вълната е formula_4, Понякога "c" се използва за скоростта на вълните в материална среда, а "c" за скоростта на светлината във вакуум. Алтернативно може да бъде записан така:

Отношението на скоростта на светлината в първата среда към скоростта на светлината във втората среда се нарича "относителен коефициент на пречупване" на втората среда спрямо първата. Степента на пречупване на светлината зависи от ъгъла, под който пада лъчът светлина към повърхността на призмата и оптическите показатели на пречупване на двете среди. Скоростта на позитронна анихилация се задава с формулата:

където r е класическият радиус на електрона, c – скоростта на светлината във вакуум, n и n са позитронната и електронната плътност. Когато се разпространява в среда, различна от вакуум, скоростта на светлината е различна от "c"; освен това съществуват различни скорости на разпространение. Показател на пречупване на веществото (средата) е физична величина, равна на отношението на фазовите скорости на светлината във вакуум и в средата formula_1. Каква част ще се отрази и каква ще се пречупи зависи от ъгъла на падане на светлинните (или слънчевите) лъчи спрямо разделителната повърхност. Каква част ще се отрази и каква ще се пречупи зависи от ъгъла на падане на светлинните (или слънчевите) лъчи спрямо разделителната повърхност. Скоростта на разпространение на светлината във вакуум не зависи от движението на източника на светлина или движението на отправната система на наблюдателя. Ъгълът на пречупване при навлизане на електромагнитна вълна от среда с положителен коефициент на пречупване n под ъгъл θ в среда с отрицателен коефициент на пречупване n, определен по закона на Снелиус, е:
При средите с положителни проницаемости ъгълът на пречупване е положителен (пречупеният лъч лежи в противоположната, спрямо нормалата към граничната повърхност, равнина). Предполагало се е, че поради това скоростта на светлината ще зависи от посоката на разпространение и от скоростта на източника по аналогия с механиката на Нютон. Нейното пречупване (и отражение) на повърхността може да бъде разбрано, използвайки ефективния показател на пречупване (стойност между "n" и "n"). Обикновеният лъч винаги би имал показател на пречупване "n", докато показателят на пречупване на необикновения лъч би бил между "n" и "n", в зависимост от посоката на лъча, описан от показателния елипсоид. Считайки, че ъгълът на пречупване не може да превишава 90°, се получава, че при ъгъл на падане, чийто синус е по-голям от отношението на по-малкия показател на пречупване към по-големия, електромагнитната вълна трябва напълно да се отрази в първата среда. Отношението между "c" и "v" се нарича показател на пречупване "n" на съответния материал ("n" = "c" / "v"). Ако светлина с дължина на вълната λ пада от среда с показател на пречупване formula_1 под ъгъл на падане formula_2 върху подложка от материал с показател на пречупване
formula_3, покрита с тънък слой с показател на пречупване formula_4 и дебелина h, то
при оптична дебелина на слоя (произведението от физическата дебелина и показателя на пречупване formula_5), кратна на λ както следва:

коефициентът на отражение се определя по формулата

където formula_8 – е коефициентът на отражение на границата на средите 1 и 2, и в случай на нормално падане

Оттук следва, че коефициентът на отражение може да стане нула, ако материалите се подберат така, че formula_10. Показател на пречупване

Показател на пречупване е физична величина, която представлява отношението на скоростта на светлината във вакуум и скоростта на светлината в дадената среда: formula_1. В среда с показател на пречупване n скоростта на фотоните е "c/n". Скоростта на светлината в някаква материя е по-ниска от тази във вакуум, а отношението на скоростта във вакуум и тази в материална среда се нарича показател на пречупване на средата. В прозрачна среда светлината се разпространява със скорост (v) по-малка от скоростта на разпространение във вакуум (с). Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. Ако електромагнитните вълни се разпространяват в материална среда, характеризираща се със своя показател на пречупване n, то скоростта им в тази среда е:

formula_3, а дължината на вълната е formula_4, Понякога "c" се използва за скоростта на вълните в материална среда, а "c" за скоростта на светлината във вакуум. В недисперсни среди скоростта на светлината с различна честота не се променя и коефициентът на пречупване е константа по отношение дължината на вълната. Алтернативно може да бъде записан така:

Отношението на скоростта на светлината в първата среда към скоростта на светлината във втората среда се нарича "относителен коефициент на пречупване" на втората среда спрямо първата. При разпространението си през прозрачни материали скоростта на светлината зависи от показателя на пречупването ѝ ("n") в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината (електромагнитните вълни) "v" в среда, различна от вакуум, е по-ниска от "c". Скоростта на позитронна анихилация се задава с формулата:

където r е класическият радиус на електрона, c – скоростта на светлината във вакуум, n и n са позитронната и електронната плътност. Скоростта на вълната зависи от плътността на средата и се определя от израза

v="c"/"n",

където n e коефициентът на пречупване в дадената среда. Когато се разпространява в среда, различна от вакуум, скоростта на светлината е различна от "c"; освен това съществуват различни скорости на разпространение. Показател на пречупване на веществото (средата) е физична величина, равна на отношението на фазовите скорости на светлината във вакуум и в средата formula_1. Отношението между "c" и "v" се нарича показател на пречупване "n" на съответния материал ("n" = "c" / "v"). Светлината променя скоростта си при преминаването си от една оптическа среда в друга (както при преминаването от въздуха в стъклото на призмата). Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. Нейното пречупване (и отражение) на повърхността може да бъде разбрано, използвайки ефективния показател на пречупване (стойност между "n" и "n"). Светлина, чиято поляризация е перпендикулярна спрямо оптичната ос, се управлява от показател на пречупване "n" („обикновен“). Ъгълът на пречупване при навлизане на електромагнитна вълна от среда с положителен коефициент на пречупване n под ъгъл θ в среда с отрицателен коефициент на пречупване n, определен по закона на Снелиус, е:
При средите с положителни проницаемости ъгълът на пречупване е положителен (пречупеният лъч лежи в противоположната, спрямо нормалата към граничната повърхност, равнина). Въпреки че светлината ѝ видимо не се променя, в нейния спектър се наблюдават промени. Обикновеният лъч винаги би имал показател на пречупване "n", докато показателят на пречупване на необикновения лъч би бил между "n" и "n", в зависимост от посоката на лъча, описан от показателния елипсоид. Показателят (n) е безразмерна величина, която фактически показва колко пъти скоростта на разпространение на електромагнитната вълна във вакуум е по-голяма от скоростта ѝ в дадена среда. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. На практика обаче не съществуват фотони в покой, тъй като това би означавало, че се намират в безкрайно плътна среда (с безкраен показател на пречупване).