При взаимодействие на алкален метал с водород може да се получи: 
хидрид основа киселина оксид
A B C D
Натриевият хидрид се получава при взаимодействие на натрий с водород: Взаимодействие с кислород:
Взаимодействие с водород:
Взаимодействие с вода:
Получава се калциев дихидроксид (калциева основа или гасена вар)
Взаимодействие с киселини:

Поради голямата му активност използването на калция като метал е ограничено. Хидрид, съответстващ на формулата ZnH, може да се получи при взаимодействието на цинков йодид с LiAlH

За цинка не са характерни съединения с въглерода и азота. Получава се при директно взаимодействие на флуор и водород. Получават се при взаимодействие на метал с хлор или със солна киселина. Калиевият хидрид се получава при директно взаимодействие между калий и водород:

2 K + H → 2 KH

Тази реакция е открита от Хъмфри Дейви скоро след откриването на калият, който отбелязал, че металът се изпарява в поток на водород при загряване под температурата му на кипене. Той е мек сребристо-бял алкален метал. Силен окислител е. Получава се при взаимодействие на кислород и атомен водород. Цинковият сулфид се получава при прякото взаимодействие на елементите цинк и сяра:

Zn + S → ZnS↓
(видео) сяра + цинк -> утаява се цинков сулфид

Наред с това може да се получи и при взаимодействие на HS с разтвори на соли на Zn(II). Карбонилната група може да се редуцира с водород, при което се получават алкохоли. Водород може да се получи и от водата с помощта на процеса електролиза, но този процес е значително по-скъп, в сравнение с производство на водород от природен газ. Директното взаимодействие с водород:
протича със забележима скорост едва при температура 300 °C, при която фосфинът се разлага. Той се спича с водород или въглерод, за да се получи волфрам на прах. При взаимодействие с водород натрият образува хидрид с йоннокристален строеж:

Натрият реагира с кислород на студено и образува динатриев оксид:

При горене на натрий в кислородна среда се образува натриев пероксид:
Тук натрият запазва своята постоянна първа валентност, защото двата кислородни атома имат връзка помежду си. Те откриват, че той може да се получи чрез реагиране на литиев хидрид с борен трифлуорид в диетилов етер, което им позволява да произвеждат химикала в по-големи количества. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. За сгъстител при най-разпространените греси се използва сапун на базата на лек или алкален метал, най-вече Калций, Натрий и Литий. Калиевият перхлорат е най-слабо разтворимият перхлорат на алкален метал – 1.5 грама в 100 мл вода при 25 °C. Хидрогениране може да протече по два начина – чрез директно взаимодействие между алдехид и водород при катализатор никел (Ni), паладий (Pd) или платина (Pt) или чрез некаталитично взаимодействие между алдехид и воден разтвор на NaBH. При дълготраен прием може да се получи чревна непроходимост. Заразяване може да се получи и пряко при досег с гной от пустули. Думата минерал произлиза от термина "minera", означаващ къс руда или камък, от който може да се получи някакъв метал. Пиролът може да се депротонира със силни основи като бутиллитий и натриев хидрид. Метали като осмиев и паладиев хидрид са метафорично наречени „метални гъби“, но този термин се отнася до тяхната способност да се свързват с водород, а не с физическата структура. Тя може да се получи и при хидриране на растителни масла. Взаимодействие с кислород:
Взаимодействие с водород:
Взаимодействие с вода:
Получава се калциев дихидроксид (калциева основа или гасена вар)
Взаимодействие с киселини:

Поради голямата му активност използването на калция като метал е ограничено. Натриевият хидрид се получава при взаимодействие на натрий с водород: Лабораторно може да се получи при неутрализация на калиева основа със солна киселина. Получава се при директно взаимодействие на флуор и водород. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. Получават се при взаимодействие на метал с хлор или със солна киселина. Той е мек сребристо-бял алкален метал. Силен окислител е. Получава се при взаимодействие на кислород и атомен водород. При последваща реакция на амалгамата с вода се получава натриевата основа и водород. Може да се получи в разредени разтвори на AgNO и алкална основа. Цинковият сулфид се получава при прякото взаимодействие на елементите цинк и сяра:

Zn + S → ZnS↓
(видео) сяра + цинк -> утаява се цинков сулфид

Наред с това може да се получи и при взаимодействие на HS с разтвори на соли на Zn(II). Карбонилната група може да се редуцира с водород, при което се получават алкохоли. Използва се алкален електролит, обикновено натриева основа (NaOH) или калиева основа (KOH). Водород може да се получи и от водата с помощта на процеса електролиза, но този процес е значително по-скъп, в сравнение с производство на водород от природен газ. Директното взаимодействие с водород:
протича със забележима скорост едва при температура 300 °C, при която фосфинът се разлага. Той се спича с водород или въглерод, за да се получи волфрам на прах. Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. За сгъстител при най-разпространените греси се използва сапун на базата на лек или алкален метал, най-вече Калций, Натрий и Литий. Калиевият перхлорат е най-слабо разтворимият перхлорат на алкален метал – 1.5 грама в 100 мл вода при 25 °C. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Хидрогениране може да протече по два начина – чрез директно взаимодействие между алдехид и водород при катализатор никел (Ni), паладий (Pd) или платина (Pt) или чрез некаталитично взаимодействие между алдехид и воден разтвор на NaBH. При дълготраен прием може да се получи чревна непроходимост. Калият реагира бурно с водата, за да се получи калиева основа. Заразяване може да се получи и пряко при досег с гной от пустули. Думата минерал произлиза от термина "minera", означаващ къс руда или камък, от който може да се получи някакъв метал. Получават се при взаимодействие на метал с хлор или със солна киселина. Натриевият хидрид се получава при взаимодействие на натрий с водород: При този метод може да се получи концентрирана сярна киселина или олеум. Лабораторно може да се получи при неутрализация на калиева основа със солна киселина. Взаимодействие с кислород:
Взаимодействие с водород:
Взаимодействие с вода:
Получава се калциев дихидроксид (калциева основа или гасена вар)
Взаимодействие с киселини:

Поради голямата му активност използването на калция като метал е ограничено. Солната киселина взаимодейства с метали по схемата „солна киселина + метал = хлорид + водород“:

formula_5

formula_6

Реакцията протича с отделяне на топлина. Ксилонова киселина

Ксилоновата киселина е захарна киселина от групата на алдоновите киселини, която се може да се получи при умерено окисление на ксилоза (например с бром). При това оцет с 15% оцетна киселина може да се получи само за 2 – 3 дни. Получава се при директно взаимодействие на флуор и водород. Получава се при реакцията на сребърен нитрат със сярна киселина или алкален сулфат. Борна киселина може да се получи чрез реагирането на боракс (натриев тетраборат) с минерална киселина, като например солна киселина:

Може да се получи и като вторичен продукт от хидролиза на борни трихалиди и диборан:

Борната киселина е разтворима в кипяща вода. Може да се получи от малеинова киселина чрез каталитична реакция. При подобни условия и катализатори на тези, използвани при окисляването на бутана, ацеталдехидът може да се окисли с кислорода от въздуха и да се получи оцетна киселина:

С модерни катализатори при тази реакция добивът на оцетна киселина може да е над 95%. Може да бъде синтезирана при реакция на бензоена киселина с водороден пероксид  или при взаимодействие на бензоилов пероксид с натриев метоксид последван от подкиселяване. Той е мек сребристо-бял алкален метал. В лабораторни условия етиленът може да се получи при дехидратиране на етанол със сярна киселина при температури около 160 °C. Силен окислител е. Получава се при взаимодействие на кислород и атомен водород. Може да се получи при хидролиза на естествени мазнини с прегрята водна пара, тъй като тя е първата мастна киселина, която се отделя при дестилация. В лабораторни условия може да се получи при взаимодействие на манганов диоксид MnO и солна киселина "HCl или KMnO:"

4HCl + MnO → MnCl + 2HO + Cl 

16HCl + 2KMnO → 2MnCl + 2KCl + 8HO + 5Cl 

Реакциите са силно екзотермични, затова опитът се провежда при внимателно капене на солната киселина върху окислителя. Цинковият сулфид се получава при прякото взаимодействие на елементите цинк и сяра:

Zn + S → ZnS↓
(видео) сяра + цинк -> утаява се цинков сулфид

Наред с това може да се получи и при взаимодействие на HS с разтвори на соли на Zn(II). Карбонилната група може да се редуцира с водород, при което се получават алкохоли. Водород може да се получи и от водата с помощта на процеса електролиза, но този процес е значително по-скъп, в сравнение с производство на водород от природен газ. Директното взаимодействие с водород:
протича със забележима скорост едва при температура 300 °C, при която фосфинът се разлага. Той се спича с водород или въглерод, за да се получи волфрам на прах. Получава се при взаимодействие на етилов спирт с разтвор от живак и концентрирана азотна киселина. Натриевият хидрид се получава при взаимодействие на натрий с водород: Взаимодействие с кислород:
Взаимодействие с водород:
Взаимодействие с вода:
Получава се калциев дихидроксид (калциева основа или гасена вар)
Взаимодействие с киселини:

Поради голямата му активност използването на калция като метал е ограничено. Получава се при директно взаимодействие на флуор и водород. Получават се при взаимодействие на метал с хлор или със солна киселина. Той е мек сребристо-бял алкален метал. Силен окислител е. Получава се при взаимодействие на кислород и атомен водород. Цинковият сулфид се получава при прякото взаимодействие на елементите цинк и сяра:

Zn + S → ZnS↓
(видео) сяра + цинк -> утаява се цинков сулфид

Наред с това може да се получи и при взаимодействие на HS с разтвори на соли на Zn(II). Карбонилната група може да се редуцира с водород, при което се получават алкохоли. Цинков оксид

Оксидът на цинка се получава при пряко взаимодействие на цинк и кислород при загряване. Хептахидрат може да се получи чрез неутрализиране на сярна киселина с магнезиев карбонат или магнезиев оксид, но обикновено може да се набави директно от естествени източници. Водород може да се получи и от водата с помощта на процеса електролиза, но този процес е значително по-скъп, в сравнение с производство на водород от природен газ. Директното взаимодействие с водород:
протича със забележима скорост едва при температура 300 °C, при която фосфинът се разлага. Например, молибденовият(IV) оксид реагира с алуминиев(III) йодид при 230 °С, за да се получи молибденов(II) йодид. Той се спича с водород или въглерод, за да се получи волфрам на прах. При използването на въглища или биомаса те трябва да се превърнат в смес от въглероден оксид и водород чрез т. нар. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. За сгъстител при най-разпространените греси се използва сапун на базата на лек или алкален метал, най-вече Калций, Натрий и Литий. Калиевият перхлорат е най-слабо разтворимият перхлорат на алкален метал – 1.5 грама в 100 мл вода при 25 °C. В индустрията волфрамът се добива чрез спичане на волфрамов оксид с помощта на водород и въглерод. Хидрогениране може да протече по два начина – чрез директно взаимодействие между алдехид и водород при катализатор никел (Ni), паладий (Pd) или платина (Pt) или чрез некаталитично взаимодействие между алдехид и воден разтвор на NaBH. При дълготраен прием може да се получи чревна непроходимост. При взаимодействие с водород натрият образува хидрид с йоннокристален строеж:

Натрият реагира с кислород на студено и образува динатриев оксид:

При горене на натрий в кислородна среда се образува натриев пероксид:
Тук натрият запазва своята постоянна първа валентност, защото двата кислородни атома имат връзка помежду си. Заразяване може да се получи и пряко при досег с гной от пустули. Думата минерал произлиза от термина "minera", означаващ къс руда или камък, от който може да се получи някакъв метал. Малко по-късно успели да получат индиев хлорид и индиев оксид, а след това, чрез редукция на индиев оксид с водород, и чистия метал – през 1864 г. По-голямо количество индий е показано за първи път на световното изложение в Париж през 1867 година.