Какъв по вид процес е източник на енергия в звездите от главната последователност? 
радиоактивно разпадане делене на урана горене термоядрен синтез
A B C D
Радиоактивно разпадане на елементи в кората на Меркурий е друг източник на хелий, натрий и калий. Звездите от клас O в главната последователност са с голяма светимост. Таблицата по-долу показва някои характерни стойности за звездите по продължението на главната последователност. Докато звездата еволюира и се отклонява от Главната последователност, последващото ядрено разпадане образува желязно ядро. Звездите от тази група са известни като звезди от главната последователност или звезди-джуджета. Звездните ветрове на звездите от главната последователност нямат силно влияние върху еволюцията на по-леки звезди като Слънцето. В еволюцията на звездите от главната последователност съществува процес на „изгаряне“ на водорода – термоядрен синтез, при което се образува хелий (виж цикъл на Бет, т.нар CNO цикъл). Звездите обикновено влизат и излизат от главната последователност от момента на тяхното раждане до смъртта си. Плътността на белите джуджета е от порядъка на 10 kg/m – милиони пъти по-висока от тази на звездите от главната последователност. Това включва температурата на най-студените бели джуджета, които постепенно се охлаждат с времето, както и най-бледата точка на отклонение на звездите от главна последователност в купове (звездите с малка маса прекарват повече време в главната последователност, така че звездите с малка маса, които са се отклонили от главната последователност, поставят долна граница). Спектрите на белите джуджета силно се отличават от спектрите на звездите от главната последователност и от гигантите. Енергийният източник на тези обекти е гравитационното свиване, за разлика от горенето на водород при звездите от главна последователност. Така при белите джуджета, за разлика от звездите от главната последователност, не съществува зависимост маса-светимост. Подобно на Слънцето, Алтаир е звезда от главната последователност в процес на превръщане на водорода от своето ядро в хелий. Всъщност същесвуват бедни на метали субджуджета, които лежат точно под главната последователност, въпреки че в тях протича термоядрен синтез, което означава, че размиването на долния ръб на главната последователност е следствие от химическия състав на звездите. Излъчването на голямо количество енергия от малък регион се нуждае от източник, който е много по-ефективен от термоядрения синтез, захранващ звездите. Фактът, че червените джуджета остават на главната последователност, докато по-старите звезди са се преместили извън нея, позволява на страничен наблюдател да определи възрастта на звездните купове като намери масата, при която звездите напускат главната последователност. Общото между сините гиганти е: умерено увеличаване на размера и светимостта им в сравнение със звездите от главната последователност със същата маса или температура. Радиоактивни изотопи

Радиоактивните изотопи (радиоизотопите) са изотопи на някои химични елементи, които се характеризират с излишък на енергия в ядрата си, което води до спонтанно радиоактивно разпадане. Реализирането на заваръчния технологичен процес се осъществява с използването на източник на енергия. Именно този процес на освобождаване на енергия прави процеса на термоядрен синтез в звездите самоподдържаща се реакция. Производство на електроенергия

Производството на електроенергия е процес, при който се генерира електрическа енергия от първичен източник. Колкото е по-масивна една звезда от Главната последователност, толкова по-силно свети. Слънцето не е просто източник на енергия – то е източник на "нискоентропийна енергия". Ключова роля в тази насока изиграват две идеи: мнението на Е.Епик, че червените гиганти се образуват от звезди от главната последователност в резултат на изгаряне на ядреното гориво и предположението на В. Г.Фесенков, направено скоро след Втората световна война, че звездите от главната последователност би трябвало да губят маса, което би трябвало да оказва съществено влияние в еволюцията на звездите. Звездите от клас O в главната последователност са с голяма светимост. Таблицата по-долу показва някои характерни стойности за звездите по продължението на главната последователност. Звездните ветрове на звездите от главната последователност нямат силно влияние върху еволюцията на по-леки звезди като Слънцето. В еволюцията на звездите от главната последователност съществува процес на „изгаряне“ на водорода – термоядрен синтез, при което се образува хелий (виж цикъл на Бет, т.нар CNO цикъл). Плътността на белите джуджета е от порядъка на 10 kg/m – милиони пъти по-висока от тази на звездите от главната последователност. Звездите от тази група са известни като звезди от главната последователност или звезди-джуджета. Звездите обикновено влизат и излизат от главната последователност от момента на тяхното раждане до смъртта си. Спектрите на белите джуджета силно се отличават от спектрите на звездите от главната последователност и от гигантите. Това включва температурата на най-студените бели джуджета, които постепенно се охлаждат с времето, както и най-бледата точка на отклонение на звездите от главна последователност в купове (звездите с малка маса прекарват повече време в главната последователност, така че звездите с малка маса, които са се отклонили от главната последователност, поставят долна граница). Енергийният източник на тези обекти е гравитационното свиване, за разлика от горенето на водород при звездите от главна последователност. Така при белите джуджета, за разлика от звездите от главната последователност, не съществува зависимост маса-светимост. Подобно на Слънцето, Алтаир е звезда от главната последователност в процес на превръщане на водорода от своето ядро в хелий. Всъщност същесвуват бедни на метали субджуджета, които лежат точно под главната последователност, въпреки че в тях протича термоядрен синтез, което означава, че размиването на долния ръб на главната последователност е следствие от химическия състав на звездите. Излъчването на голямо количество енергия от малък регион се нуждае от източник, който е много по-ефективен от термоядрения синтез, захранващ звездите. Фактът, че червените джуджета остават на главната последователност, докато по-старите звезди са се преместили извън нея, позволява на страничен наблюдател да определи възрастта на звездните купове като намери масата, при която звездите напускат главната последователност. Доказва възможността за осъществяване на верижна ядрена реакция на делене на урана. Реализирането на заваръчния технологичен процес се осъществява с използването на източник на енергия. Именно този процес на освобождаване на енергия прави процеса на термоядрен синтез в звездите самоподдържаща се реакция. Малко след това в процеса на делене на урана е открит и несъществуващият в природата плутоний-239. Общото между сините гиганти е: умерено увеличаване на размера и светимостта им в сравнение със звездите от главната последователност със същата маса или температура. Производство на електроенергия

Производството на електроенергия е процес, при който се генерира електрическа енергия от първичен източник. Слънцето не е просто източник на енергия – то е източник на "нискоентропийна енергия". Повечето от звездите на купа са от главната последователност на Х-Р диаграмата, като някои от тях са на границата на преминаването към стадия червен гигант. Ключова роля в тази насока изиграват две идеи: мнението на Е.Епик, че червените гиганти се образуват от звезди от главната последователност в резултат на изгаряне на ядреното гориво и предположението на В. Г.Фесенков, направено скоро след Втората световна война, че звездите от главната последователност би трябвало да губят маса, което би трябвало да оказва съществено влияние в еволюцията на звездите. Колкото е по-масивна една звезда от Главната последователност, толкова по-силно свети. Звездите от клас O в главната последователност са с голяма светимост. Таблицата по-долу показва някои характерни стойности за звездите по продължението на главната последователност. Звездите от тази група са известни като звезди от главната последователност или звезди-джуджета. Звездните ветрове на звездите от главната последователност нямат силно влияние върху еволюцията на по-леки звезди като Слънцето. В еволюцията на звездите от главната последователност съществува процес на „изгаряне“ на водорода – термоядрен синтез, при което се образува хелий (виж цикъл на Бет, т.нар CNO цикъл). Звездите обикновено влизат и излизат от главната последователност от момента на тяхното раждане до смъртта си. Плътността на белите джуджета е от порядъка на 10 kg/m – милиони пъти по-висока от тази на звездите от главната последователност. Това включва температурата на най-студените бели джуджета, които постепенно се охлаждат с времето, както и най-бледата точка на отклонение на звездите от главна последователност в купове (звездите с малка маса прекарват повече време в главната последователност, така че звездите с малка маса, които са се отклонили от главната последователност, поставят долна граница). Спектрите на белите джуджета силно се отличават от спектрите на звездите от главната последователност и от гигантите. Енергийният източник на тези обекти е гравитационното свиване, за разлика от горенето на водород при звездите от главна последователност. Така при белите джуджета, за разлика от звездите от главната последователност, не съществува зависимост маса-светимост. В някои случаи източникът на топлина е ядрен реактор, геотермална енергия, слънчева енергия или отпадна енергия от двигател с вътрешно горене или от индустриален процес. Горене

Горене или изгаряне е окислително-редукционен процес, при който се излъчва енергия под формата на топлина и светлина. Подобно на Слънцето, Алтаир е звезда от главната последователност в процес на превръщане на водорода от своето ядро в хелий. Всъщност същесвуват бедни на метали субджуджета, които лежат точно под главната последователност, въпреки че в тях протича термоядрен синтез, което означава, че размиването на долния ръб на главната последователност е следствие от химическия състав на звездите. Излъчването на голямо количество енергия от малък регион се нуждае от източник, който е много по-ефективен от термоядрения синтез, захранващ звездите. Фактът, че червените джуджета остават на главната последователност, докато по-старите звезди са се преместили извън нея, позволява на страничен наблюдател да определи възрастта на звездните купове като намери масата, при която звездите напускат главната последователност. Общото между сините гиганти е: умерено увеличаване на размера и светимостта им в сравнение със звездите от главната последователност със същата маса или температура. Реализирането на заваръчния технологичен процес се осъществява с използването на източник на енергия. Именно този процес на освобождаване на енергия прави процеса на термоядрен синтез в звездите самоподдържаща се реакция. Производство на електроенергия

Производството на електроенергия е процес, при който се генерира електрическа енергия от първичен източник. Колкото е по-масивна една звезда от Главната последователност, толкова по-силно свети. Слънцето не е просто източник на енергия – то е източник на "нискоентропийна енергия". Ключова роля в тази насока изиграват две идеи: мнението на Е.Епик, че червените гиганти се образуват от звезди от главната последователност в резултат на изгаряне на ядреното гориво и предположението на В. Г.Фесенков, направено скоро след Втората световна война, че звездите от главната последователност би трябвало да губят маса, което би трябвало да оказва съществено влияние в еволюцията на звездите. Повечето от звездите на купа са от главната последователност на Х-Р диаграмата, като някои от тях са на границата на преминаването към стадия червен гигант. В еволюцията на звездите от главната последователност съществува процес на „изгаряне“ на водорода – термоядрен синтез, при което се образува хелий (виж цикъл на Бет, т.нар CNO цикъл). Именно този процес на освобождаване на енергия прави процеса на термоядрен синтез в звездите самоподдържаща се реакция. Всъщност същесвуват бедни на метали субджуджета, които лежат точно под главната последователност, въпреки че в тях протича термоядрен синтез, което означава, че размиването на долния ръб на главната последователност е следствие от химическия състав на звездите. В крайния цикъл, в техните ядра се започва термоядрен синтез на хелий от водород и младата звезда излиза на главната последователност. Звездите са небесни тела, представляващи голямо кълбо газ, произвеждащо енергия чрез термоядрен синтез, предимно превръщането на водород в хелий. Излъчването на голямо количество енергия от малък регион се нуждае от източник, който е много по-ефективен от термоядрения синтез, захранващ звездите. Също така звездите произвеждат светлинно, топлинно и други излъчвания чрез термоядрен синтез. вата) енергия от процес на термоядрен синтез, поддържан в разстояние на 500 s (в сравнение с пиковата мощност на JET от 16 MW за по-малко от секунда). Една звезда се превръща в гигант, след като всичкият наличен водород за термоядрен синтез в ядрото ѝ се изчерпи, в резултат на което тя напуска главната последователност. Звездите от клас O в главната последователност са с голяма светимост. Най-често под термоядрен синтез се разбира синтез с участието на леки ядра, при което се отделя енергия. При наличието на достатъчно плътно и горещо ядро започва термоядрен синтез и се формира звезда от главна последователност. Таблицата по-долу показва някои характерни стойности за звездите по продължението на главната последователност. Повечето хелий се е образувал по време на Големия Взрив, но хелий е постоянно създаван в резултат на термоядрен синтез на водород в звездите. Вследствие на изгарянето на хелия и изчерпване на източника на енергия, в ядрото стават възможни и по-сложни реакции на термоядрен синтез. Термоядрен синтез

Термоядреният синтез (също така се употребява ядрен синтез) е вид ядрена реакция, при която две или повече атомни ядра се сливат, образувайки по-тежко ядро. Звездите от тази група са известни като звезди от главната последователност или звезди-джуджета. Звездните ветрове на звездите от главната последователност нямат силно влияние върху еволюцията на по-леки звезди като Слънцето. Главната цел на провежданите експерименти е да се постигне управляем термоядрен синтез, който е един от най-перспективните бъдещи енергийни източници. Звездите обикновено влизат и излизат от главната последователност от момента на тяхното раждане до смъртта си. Плътността на белите джуджета е от порядъка на 10 kg/m – милиони пъти по-висока от тази на звездите от главната последователност. Това включва температурата на най-студените бели джуджета, които постепенно се охлаждат с времето, както и най-бледата точка на отклонение на звездите от главна последователност в купове (звездите с малка маса прекарват повече време в главната последователност, така че звездите с малка маса, които са се отклонили от главната последователност, поставят долна граница). Спектрите на белите джуджета силно се отличават от спектрите на звездите от главната последователност и от гигантите. Тритий фигурира забележително много в сферата на термоядрен синтез. Енергийният източник на тези обекти е гравитационното свиване, за разлика от горенето на водород при звездите от главна последователност.