Кой почвен тип закономерно е разпространен в България на надморска височина от 700 - 800 до 1700 - 1800 м?
смолници сиви горски канелени горски кафяви горски
A B C D
Средната ѝ надморска височина е около 700 – 800 м и е наклонена на юг. В България е разпространена до 700 м надморска височина в полските, предпланинските и планинските райони. Средната надморска височина е около 500 м, височини между 700-800 м до над 1000 метра се срещат само в източната част. Разпространен е из цялата страна до 1800 m надморска височина. Вирее и в България на надморска височина до 700 метра. Лентехи е разположен на 750 – 800 м надморска височина. Селото е разпръснато на различна надморска височина, от 1200 до 1800 м. Почвата е от кафява горска до черна. В България се среща до 700 м надморска височина, като образува крайречни съобщества заедно с бялата топола и върбите. Понякога се среща и в по-високите планински полета до 1800 м надморска височина. Намира се на надморска височина от 1100 до 1700 м (средно 1500 м) със северно, северозападно и североизточно изложение. Резерватът е разположен между 300 и 700 м надморска височина. Надморската височина варира между 700 м и 800 м, като достига до над 1300 м в планинския горист район на землището на селото. дка и са разположени географски на юг от черноземната зона, в Лудогорието, Южнодобруджанското плато и в Предбалкана с надморска височина до 700–800 м, където граничат с псевдоподзолисти почви. Село Яково е разположено в източните поли на Огражден планина на 700-800 метра надморска височина. В България може да бъде открито в долния планински пояс на Стара планина, Средна гора, Родопите, Рила, Пирин и на места от Югозападна България до надморска височина от 1700 м . Най-високите места са 5-те чуки – Лунджовска с 1050 м надморска височина, Мурджовска със 750 м надморска височина, Бурча със 700 м надморска височина, Тупарска (с Куклите), Камено и Лазаровска чука по 650 м надморска височина. Наблюдавани са на надморска височина от 40 до 1800 m. Разположено е на 700 – 800 м северно от село Жълтуша. Склоновете над 700 – 800 м н.в. Паркът се разпростира на площ от 23000 дка и има надморска височина от 700 м до 1700 м. В него са формирани четири курортно-туристически ядра – „Здравец“, „Копривките“, „Студенец“ и „Бяла Черква“ с обща леглова база 2500 места. В България полският бряст е разпространен във всички равнини докъм 700 м надморска височина – обикновено край реки и водни басейни, но и при по-сухи условия (за разлика от белия бряст). Надморската ѝ височина варира от 800 m на запад до 1800 m на изток. Агавето вирее най-добре във високи (1800 м надморска височина) и слънчеви местности. В България е разпространен повсеместно – расте из храсталаците, покрай реките, горите и влажните места из цялата страна – до 1000 м надморска височина. Разпространени са в цялата страна, до 1800 m надморска височина. Средната ѝ надморска височина е около 700 – 800 м и е наклонена на юг. В България е разпространена до 700 м надморска височина в полските, предпланинските и планинските райони. Средната надморска височина е около 500 м, височини между 700-800 м до над 1000 метра се срещат само в източната част. Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Канелените горски почви, покриват по-ниските части от природния парк, на надморска височина под 800 м. Кафявите горски почви са разположени на по-голяма надморска височина, между 800 и 1200 м. Техни характерни почвообразуващи скали са пясъчници, варовици, доломити. Разпространен е из цялата страна до 1800 m надморска височина. Резерватът съхранява горски и субалпийски екосистеми на надморска височина от 700 до 2198 метра. Вирее и в България на надморска височина до 700 метра. Видът расте при надморска височина от 800 до 2500 м. Предпочита горски поляни, ливади и гори, често край топящи се снежни преспи. Лентехи е разположен на 750 – 800 м надморска височина. Селото е разпръснато на различна надморска височина, от 1200 до 1800 м. Почвата е от кафява горска до черна. В България се среща до 700 м надморска височина, като образува крайречни съобщества заедно с бялата топола и върбите. Понякога се среща и в по-високите планински полета до 1800 м надморска височина. Намира се на надморска височина от 1100 до 1700 м (средно 1500 м) със северно, северозападно и североизточно изложение. Резерватът е разположен между 300 и 700 м надморска височина. Надморската височина варира между 700 м и 800 м, като достига до над 1300 м в планинския горист район на землището на селото. Почвите във високите части на планината са кафяви горски и планинско ливадни, а на височина до 700 – 900 м – излужени канелени горски. Пеперудата е горски вид обитаващ райони от 600 до около 1700 м. н.в. дка и са разположени географски на юг от черноземната зона, в Лудогорието, Южнодобруджанското плато и в Предбалкана с надморска височина до 700–800 м, където граничат с псевдоподзолисти почви. Село Яково е разположено в източните поли на Огражден планина на 700-800 метра надморска височина. В България може да бъде открито в долния планински пояс на Стара планина, Средна гора, Родопите, Рила, Пирин и на места от Югозападна България до надморска височина от 1700 м . Най-високите места са 5-те чуки – Лунджовска с 1050 м надморска височина, Мурджовска със 750 м надморска височина, Бурча със 700 м надморска височина, Тупарска (с Куклите), Камено и Лазаровска чука по 650 м надморска височина. Почвите в село Крумово са тип сиви горски, с почвена реакция pH от 5,4 до 5,5. Наблюдавани са на надморска височина от 40 до 1800 m. Разположено е на 700 – 800 м северно от село Жълтуша. Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Почвите във високите части на планината са кафяви горски и планинско ливадни, а на височина до 700 – 900 м – излужени канелени горски. До 700 m са канелени горски, на по-голяма височина кафяви горски, а по Искър алувиални. Средната ѝ надморска височина е около 700 – 800 м и е наклонена на юг. В нископланинските части на 800 – 1000 m надморска височина почвите са главно излужени канелени горски, а в среднопланинските – светло кафяви и тъмно кафяви горски почви. В България е разпространена до 700 м надморска височина в полските, предпланинските и планинските райони. Средната надморска височина е около 500 м, височини между 700-800 м до над 1000 метра се срещат само в източната част. Преобладаващият тип почви е канелени горски. Канелените горски почви, покриват по-ниските части от природния парк, на надморска височина под 800 м. Кафявите горски почви са разположени на по-голяма надморска височина, между 800 и 1200 м. Техни характерни почвообразуващи скали са пясъчници, варовици, доломити. Разпространен е из цялата страна до 1800 m надморска височина. Резерватът съхранява горски и субалпийски екосистеми на надморска височина от 700 до 2198 метра. Вирее и в България на надморска височина до 700 метра. Видът расте при надморска височина от 800 до 2500 м. Предпочита горски поляни, ливади и гори, често край топящи се снежни преспи. Лентехи е разположен на 750 – 800 м надморска височина. Селото е разпръснато на различна надморска височина, от 1200 до 1800 м. Почвата е от кафява горска до черна. В България се среща до 700 м надморска височина, като образува крайречни съобщества заедно с бялата топола и върбите. Понякога се среща и в по-високите планински полета до 1800 м надморска височина. Основен тип почви са излужените канелени горски почви. Намира се на надморска височина от 1100 до 1700 м (средно 1500 м) със северно, северозападно и североизточно изложение. Резерватът е разположен между 300 и 700 м надморска височина. Надморската височина варира между 700 м и 800 м, като достига до над 1300 м в планинския горист район на землището на селото. Пеперудата е горски вид обитаващ райони от 600 до около 1700 м. н.в. дка и са разположени географски на юг от черноземната зона, в Лудогорието, Южнодобруджанското плато и в Предбалкана с надморска височина до 700–800 м, където граничат с псевдоподзолисти почви. Село Яково е разположено в източните поли на Огражден планина на 700-800 метра надморска височина. В България може да бъде открито в долния планински пояс на Стара планина, Средна гора, Родопите, Рила, Пирин и на места от Югозападна България до надморска височина от 1700 м . Почвите във високите части на планината са кафяви горски и планинско ливадни, а на височина до 700 – 900 м – излужени канелени горски. В нископланинските части на 800 – 1000 m надморска височина почвите са главно излужени канелени горски, а в среднопланинските – светло кафяви и тъмно кафяви горски почви. До 700 m са канелени горски, на по-голяма височина кафяви горски, а по Искър алувиални. Средната ѝ надморска височина е около 700 – 800 м и е наклонена на юг. В България е разпространена до 700 м надморска височина в полските, предпланинските и планинските райони. Средната надморска височина е около 500 м, височини между 700-800 м до над 1000 метра се срещат само в източната част. Канелени горски почви

Канелените горски почви са най-големият по заемана площ почвен тип в България. Канелените горски почви, покриват по-ниските части от природния парк, на надморска височина под 800 м. Кафявите горски почви са разположени на по-голяма надморска височина, между 800 и 1200 м. Техни характерни почвообразуващи скали са пясъчници, варовици, доломити. Разпространен е из цялата страна до 1800 m надморска височина. Резерватът съхранява горски и субалпийски екосистеми на надморска височина от 700 до 2198 метра. Вирее и в България на надморска височина до 700 метра. Видът расте при надморска височина от 800 до 2500 м. Предпочита горски поляни, ливади и гори, често край топящи се снежни преспи. Лентехи е разположен на 750 – 800 м надморска височина. Селото е разпръснато на различна надморска височина, от 1200 до 1800 м. Почвата е от кафява горска до черна. В България се среща до 700 м надморска височина, като образува крайречни съобщества заедно с бялата топола и върбите. Понякога се среща и в по-високите планински полета до 1800 м надморска височина. Намира се на надморска височина от 1100 до 1700 м (средно 1500 м) със северно, северозападно и североизточно изложение. Резерватът е разположен между 300 и 700 м надморска височина. Надморската височина варира между 700 м и 800 м, като достига до над 1300 м в планинския горист район на землището на селото. Пеперудата е горски вид обитаващ райони от 600 до около 1700 м. н.в. дка и са разположени географски на юг от черноземната зона, в Лудогорието, Южнодобруджанското плато и в Предбалкана с надморска височина до 700–800 м, където граничат с псевдоподзолисти почви. Село Яково е разположено в източните поли на Огражден планина на 700-800 метра надморска височина. В България може да бъде открито в долния планински пояс на Стара планина, Средна гора, Родопите, Рила, Пирин и на места от Югозападна България до надморска височина от 1700 м . В планините на височина до 1700 m са развити торфено-карбонатни и кафяви горски почви, а нагоре следват хумусни и хумусно-торфени планинско-ливадни почви. Най-високите места са 5-те чуки – Лунджовска с 1050 м надморска височина, Мурджовска със 750 м надморска височина, Бурча със 700 м надморска височина, Тупарска (с Куклите), Камено и Лазаровска чука по 650 м надморска височина.