Зависимостта на показателя на пречупване на светлината от дължината на вълната е причина за наблюдаване на явлението: 
дифракция пречупване интерференция дисперсия
A B C D
В дисперсни среди обаче скоростта на светлината и коефициентът на пречупване зависят от дължината на вълната. Например при преминаването на светлинен сноп границата между две среди дисперсията се проявява чрез разлагането му на спектрални компоненти с различна дължина на вълната (за видимия спектър – различен цвят), поради зависимостта на показателя на пречупване от дължината на вълната. Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. Най-интересни свойства имат тънките слоеве с дебелина, равна на една четвърт от дължината на вълната, които в зависимост от показателя на пречупване, максимално намаляват или увеличават отражението на светлината от повърхността. Показателят на пречупване зависи от свойствата на средата и дължината на вълната. В недисперсни среди скоростта на светлината с различна честота не се променя и коефициентът на пречупване е константа по отношение дължината на вълната. Показателят на пречупване зависи от свойствата на веществото и от дължината на вълната на излъчването. Поради тази причина, двойнопречупващите материали с три ясни показателя на пречупване се наричат "биаксиални". Когато свръх къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване, на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината. За измерване на показателя на пречупване се използват рефрактометри. Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. Коефициентът на даден газ варира според дължината на вълната на светлината. Пречупване на светлината е частен случай на пречупване. Оптичните микроскопи не могат да покажат обект, по-малък от половината от дължината на вълната на използваната светлина (0,2-0,7 микрона или 200-700 нанометра) поради ефектите на дифракция на светлината. Показателите на пречупване на много материали, като стъклото зависят от дължината на вълната (цвета) на светлинния лъч. Поради тяхната точно определена дължина на вълната, Фраунхоферовите линии често се използват за характеризиране на показателя на пречупване и дисперсионните свойства на оптични материали. Добавянето на барий също повишава показателя на пречупване. Изменението на показателя на пречупване с времето се пресмята като производната му по времето и се дава от уравнението:

Тази промяна на показателя на пречупване води до промяна на мигновената фаза на импулса във всеки един момент "t":
където formula_9 и formula_10 са централната честота на импулса и съответната дължина на вълната на импулса, a formula_11 е разстоянието, което светлината изминава в средата. Дифракция на светлината

Дифракция на светлината е оптично явление, наблюдавано при разпространението на светлина в среда с резки нехомогенности. Съществува връзка между показателя на пречупване и показателя на поглъщане на светлината (които същевременно са реалната и имагинерната част на диелектричната константа), която се изразява със съотношението на Крамерс-Крониг. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. Цветът често се дава в нанометри (nm), което е дължината на вълната на светлината. Този ефект се получава вследствие на факта, че височината на всяко възвишение е равна на една четвърт от дължината на вълната на светлината на лазера, което води до разлика във фазите, равна на половината от дължината на вълната, между светлината, отразена от площадката, и светлината, отразена от възвишението. Прозрачността се намалява от кристалните зрънца, ако са по-големи от дължината на вълната на светлината. Когато обаче се налага да се отчитат вълновите свойства на светлината и крайния размер на дължина на вълната на светлината, геометричната оптика става неточна, защото ефектите от дифракция стават забележими. В дисперсни среди обаче скоростта на светлината и коефициентът на пречупване зависят от дължината на вълната. Пречупване на светлината е частен случай на пречупване. Показателят на пречупване зависи от свойствата на средата и дължината на вълната. Например при преминаването на светлинен сноп границата между две среди дисперсията се проявява чрез разлагането му на спектрални компоненти с различна дължина на вълната (за видимия спектър – различен цвят), поради зависимостта на показателя на пречупване от дължината на вълната. Най-интересни свойства имат тънките слоеве с дебелина, равна на една четвърт от дължината на вълната, които в зависимост от показателя на пречупване, максимално намаляват или увеличават отражението на светлината от повърхността. Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. За измерване на показателя на пречупване се използват рефрактометри. Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. Добавянето на барий също повишава показателя на пречупване. Показателят на пречупване зависи от свойствата на веществото и от дължината на вълната на излъчването. Поради тази причина, двойнопречупващите материали с три ясни показателя на пречупване се наричат "биаксиални". В недисперсни среди скоростта на светлината с различна честота не се променя и коефициентът на пречупване е константа по отношение дължината на вълната. Когато свръх къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване, на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината. Показателите на пречупване на много материали, като стъклото зависят от дължината на вълната (цвета) на светлинния лъч. Една от важните характеристика е коефициентът на пречупване на светлината. Поради тяхната точно определена дължина на вълната, Фраунхоферовите линии често се използват за характеризиране на показателя на пречупване и дисперсионните свойства на оптични материали. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. Например за светлината от видимата част на спектъра показателят на пречупване на стъклото е обикновено около 1,5; показателят на пречупване на въздуха е около 1,0003. Това води до промяна на показателя на пречупване като функция на времето "t". Изменението на показателя на пречупване с времето се пресмята като производната му по времето и се дава от уравнението:

Тази промяна на показателя на пречупване води до промяна на мигновената фаза на импулса във всеки един момент "t":
където formula_9 и formula_10 са централната честота на импулса и съответната дължина на вълната на импулса, a formula_11 е разстоянието, което светлината изминава в средата. Показател на пречупване

Показател на пречупване е физична величина, която представлява отношението на скоростта на светлината във вакуум и скоростта на светлината в дадената среда: formula_1. Съществува връзка между показателя на пречупване и показателя на поглъщане на светлината (които същевременно са реалната и имагинерната част на диелектричната константа), която се изразява със съотношението на Крамерс-Крониг. Причината за образуването на дъгата е различното пречупване на светлината в дъждовните капки. В зависимост от показателя на пречупване минералите се делят на оптично положителни и оптично отрицателни. Кристалните структури, позволяващи униаксиално и биаксиално двойно пречупване са показани в двете таблици по-долу, като са изброени двата или трите основни показателя на пречупване (при дължина на вълната 590 nm) на някои по-широко разпространени кристали. Основава се на явлението интерференция на светлината. В дисперсни среди обаче скоростта на светлината и коефициентът на пречупване зависят от дължината на вълната. Например при преминаването на светлинен сноп границата между две среди дисперсията се проявява чрез разлагането му на спектрални компоненти с различна дължина на вълната (за видимия спектър – различен цвят), поради зависимостта на показателя на пречупване от дължината на вълната. Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. Най-интересни свойства имат тънките слоеве с дебелина, равна на една четвърт от дължината на вълната, които в зависимост от показателя на пречупване, максимално намаляват или увеличават отражението на светлината от повърхността. Интерференция на светлината

Интерференция на светлината е вид интерференция – вълново явление на взаимно усилване или отслабване (до пълното им погасяване) на две светлинни вълни с еднаква честота (или дължина на вълната). Показателят на пречупване зависи от свойствата на средата и дължината на вълната. В недисперсни среди скоростта на светлината с различна честота не се променя и коефициентът на пречупване е константа по отношение дължината на вълната. Показателят на пречупване зависи от свойствата на веществото и от дължината на вълната на излъчването. Поради тази причина, двойнопречупващите материали с три ясни показателя на пречупване се наричат "биаксиални". Когато свръх къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване, на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината. За измерване на показателя на пречупване се използват рефрактометри. Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. Коефициентът на даден газ варира според дължината на вълната на светлината. Пречупване на светлината е частен случай на пречупване. Показателите на пречупване на много материали, като стъклото зависят от дължината на вълната (цвета) на светлинния лъч. Поради тяхната точно определена дължина на вълната, Фраунхоферовите линии често се използват за характеризиране на показателя на пречупване и дисперсионните свойства на оптични материали. Добавянето на барий също повишава показателя на пречупване. Изменението на показателя на пречупване с времето се пресмята като производната му по времето и се дава от уравнението:

Тази промяна на показателя на пречупване води до промяна на мигновената фаза на импулса във всеки един момент "t":
където formula_9 и formula_10 са централната честота на импулса и съответната дължина на вълната на импулса, a formula_11 е разстоянието, което светлината изминава в средата. Съществува връзка между показателя на пречупване и показателя на поглъщане на светлината (които същевременно са реалната и имагинерната част на диелектричната константа), която се изразява със съотношението на Крамерс-Крониг. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. Цветът често се дава в нанометри (nm), което е дължината на вълната на светлината. Този ефект се получава вследствие на факта, че височината на всяко възвишение е равна на една четвърт от дължината на вълната на светлината на лазера, което води до разлика във фазите, равна на половината от дължината на вълната, между светлината, отразена от площадката, и светлината, отразена от възвишението. Прозрачността се намалява от кристалните зрънца, ако са по-големи от дължината на вълната на светлината. Показателят на пречупване зависи и от честотата (или дължината на вълната) на светлината, нейния интензитет, поляризация и посока на разпространение, но в повечето случаи може да се разглежда като константа, зависеща само от материала. В дисперсни среди обаче скоростта на светлината и коефициентът на пречупване зависят от дължината на вълната. Например при преминаването на светлинен сноп границата между две среди дисперсията се проявява чрез разлагането му на спектрални компоненти с различна дължина на вълната (за видимия спектър – различен цвят), поради зависимостта на показателя на пречупване от дължината на вълната. Фазовата скорост на светлината зависи от показателя на пречупване в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината в среда, различна от вакуум, е по-ниска от тази във вакуум. Най-интересни свойства имат тънките слоеве с дебелина, равна на една четвърт от дължината на вълната, които в зависимост от показателя на пречупване, максимално намаляват или увеличават отражението на светлината от повърхността. Показателят на пречупване зависи от свойствата на средата и дължината на вълната. В недисперсни среди скоростта на светлината с различна честота не се променя и коефициентът на пречупване е константа по отношение дължината на вълната. Показателят на пречупване зависи от свойствата на веществото и от дължината на вълната на излъчването. Поради тази причина, двойнопречупващите материали с три ясни показателя на пречупване се наричат "биаксиални". Когато свръх къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване, на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината. За измерване на показателя на пречупване се използват рефрактометри. Когато къс светлинен импулс се разпространява в дадена среда той индуцира промяна на показателя на пречупване на средата посредством оптичния ефект на Кер, при който промяната на показателя на пречупване е пропорционален на интензитета на светлината:
където "n" е линейният коефициент на пречупване, a "n" е нелинейният коефициент на пречупване на средата. Коефициентът на даден газ варира според дължината на вълната на светлината. Пречупване на светлината е частен случай на пречупване. Рутилът има много висок показател на пречупване във видимия спектър на вълната, а също така е способен на голямо двойно лъчепречупване и дисперсия. Показателите на пречупване на много материали, като стъклото зависят от дължината на вълната (цвета) на светлинния лъч. Поради тяхната точно определена дължина на вълната, Фраунхоферовите линии често се използват за характеризиране на показателя на пречупване и дисперсионните свойства на оптични материали. Добавянето на барий също повишава показателя на пречупване. Изменението на показателя на пречупване с времето се пресмята като производната му по времето и се дава от уравнението:

Тази промяна на показателя на пречупване води до промяна на мигновената фаза на импулса във всеки един момент "t":
където formula_9 и formula_10 са централната честота на импулса и съответната дължина на вълната на импулса, a formula_11 е разстоянието, което светлината изминава в средата. Съществува връзка между показателя на пречупване и показателя на поглъщане на светлината (които същевременно са реалната и имагинерната част на диелектричната константа), която се изразява със съотношението на Крамерс-Крониг. Ъгълът на падане на светлината върху повърхността е свързан с ъгъла на пречупване чрез съотношението

където formula_2 е ъгълът между нормалата и лъча, formula_3 е скоростта на светлината в съответната среда [m/s], formula_4 е дължината на вълната в съответната среда, а formula_5 е показателят на пречупване на съответната среда. Цветът често се дава в нанометри (nm), което е дължината на вълната на светлината. Този ефект се получава вследствие на факта, че височината на всяко възвишение е равна на една четвърт от дължината на вълната на светлината на лазера, което води до разлика във фазите, равна на половината от дължината на вълната, между светлината, отразена от площадката, и светлината, отразена от възвишението. Прозрачността се намалява от кристалните зрънца, ако са по-големи от дължината на вълната на светлината. Показателят на пречупване зависи и от честотата (или дължината на вълната) на светлината, нейния интензитет, поляризация и посока на разпространение, но в повечето случаи може да се разглежда като константа, зависеща само от материала. При разпространението си през прозрачни материали скоростта на светлината зависи от показателя на пречупването ѝ ("n") в съответната среда, а следователно и от дължината на вълната, от което следва, че скоростта на светлината (електромагнитните вълни) "v" в среда, различна от вакуум, е по-ниска от "c".