Обособяването на две автономни български области – Източна, с център Търново, и Западна, с център София, е заложено от Великите сили в решенията на:
Парижкия мирен договор Санстефанския предварителен мирен договор Цариградската посланическа конференция Берлинския конгрес
A B C D
В окончателния план на конференцията се налага британското предложение България да се раздели вертикално на две автономни области – Източна, с център Търново, и Западна – с център София. През 1871 г. с решенията на Лондонска конференция на Великите сили отпада забраната на Парижкия мирен договор (1856) за възстановяване на Руския черноморски флот. Тя е разделена на две части: западна – с център Равена, и източна – с център Константинопол. Резултатът са обръщения към султана и към Великите сили, поели ангажимент за реформи в Османската империя с Парижкия мирен договор десет години по-рано. Въз основа на източници, може да се предполага, че империята се разпада на две части – източна с център в Паталипутра и западна с център в Таксил. Източен въпрос и отмяната на условията на Парижкия мирен договор от 1856 г. След Цариградската конференция и Лондонската конференция на Великите сили, започва Руско-турската война (1877 – 1878). С Парижкия мирен договор в 1947 г. гръцките власти се връщат. През 1905 година Бенгал за пръв път е разделен на две части – западна с център Калкута и източна с център Дака, но през 1911 година това разделение е премахнато. Войната е окончателно приключена с Парижкия мирен договор от 10 февруари 1947 година. С Парижкия мирен договор от 1814 г. Малта официално влиза в състава на Британската империя. Великите сили обсъждат границите на една или повече автономни български провинции в рамките на Османската империя. В подписания Севърския мирен договор се предвижда подобна територия с център град Диарбекир, но след Лозанския мирен договор такава възможност се отхвърля. Принадлежността му към Гърция е потвърдена с Парижкия мирен договор на 10 февруари 1947 г. С подписването на Парижкия мирен договор, влязъл в сила на 15 септември 1947 г., статуквото е закрепено и формално. След загубата в Зимната война Финландия сключва Парижкия мирен договор, а след него и договор за добросъседство с СССР. В България има 27 административни центъра на 28-те области (град София е административен център на две области), определени с Указ № 1 от 5.01.1999 г. на президента на Република България. Съгласно международната конференция, завършила с подписването на Лондонския мирен договор, всички въпроси отнасящи се до бъдещето на Албания ще се решават от великите сили. Взема участие в изготвянето на Парижкия мирен договор (1856), с който се поставя край на Кримската война. Испанско-американската война от 1898 година завършва с Парижкия мирен договор подписан на 10 декември 1898 година. Границите на България съгласно Санстефанския договор се отличават от тези на двете български автономни области, предвидени от Великите сили на Цариградската конференция от 1876 г. Според договора бъдещото българско княжество получава значителна част от Егейска Македония, но губи Нишко и Северна Добруджа. Превземането на Севастопол от съюзниците принуждава Русия да сключи Парижкия мирен договор. През 1856 година, по силата на Парижкия мирен договор Бесарабия е разделена на две – югозападните части с Болград, Измаил и Килия са включени в състава на Молдова (от 1861 г. Притеснени от значителното руско влияние на Балканите, Великите сили провеждат Берлинския конгрес на който преразглеждат Санстефанския мирен договор и сключват окончателен такъв под името Берлински договор. През септември 1783 г., заедно с Джон Адамс и Джон Джей, Джеферсън уговаря мира с Великобритания в Парижкия мирен договор. Подписването на Парижкия мирен договор има важни последствия за Британската империя. В окончателния план на конференцията се налага британското предложение България да се раздели вертикално на две автономни области – Източна, с център Търново, и Западна – с център София. Тя е разделена на две части: западна – с център Равена, и източна – с център Константинопол. С подписването на Санстефанския предварителен мирен договор Османската империя приема исканията на Русия, съдържащи се в него. Притеснени от значителното руско влияние на Балканите, Великите сили провеждат Берлинския конгрес на който преразглеждат Санстефанския мирен договор и сключват окончателен такъв под името Берлински договор. През 1871 г. с решенията на Лондонска конференция на Великите сили отпада забраната на Парижкия мирен договор (1856) за възстановяване на Руския черноморски флот. Границите на България съгласно Санстефанския договор се отличават от тези на двете български автономни области, предвидени от Великите сили на Цариградската конференция от 1876 г. Според договора бъдещото българско княжество получава значителна част от Егейска Македония, но губи Нишко и Северна Добруджа. С него се потвърждават условията на Санстефанския предварителен договор заедно с измененията от Берлинския конгрес на Великите сили, които разделят Северна и Южна България на, съответно, васално княжество и автономна област и оставят Македония в османските предели. Подписва Санстефанския мирен договор и Берлинския договор. Въз основа на източници, може да се предполага, че империята се разпада на две части – източна с център в Паталипутра и западна с център в Таксил. Освободен е според амнистията на Санстефанския мирен договор. Освободен е след подписването на Санстефанския мирен договор. Освободен е след подписването на Санстефанския мирен договор. – протестно обръщение на македонските българи към Великите сили с искане за прилагане на Санстефанския договор и неоткъсване на Македония от новосъздадената българска държава. През 1878 година на Великите сили е изпратен Мемоар на българските църковно-училищни общини в Македония, с искане за прилагане на Санстефанския договор. Подписва Санстефанския мирен договор от името на Руската империя заедно с граф Николай Игнатиев. Берлинският договор от 1/13 юли 1878 между Великите сили и Османската империя ревизира Санстефанския и в началото на 1879 е потвърден с Цариградския договор между Русия и Османската империя. Въстанието повлиява за преразглеждане на решенията на Санстефанския договор. Освободен след подписването на Санстефанския мирен договор (1878). През 1905 година Бенгал за пръв път е разделен на две части – западна с център Калкута и източна с център Дака, но през 1911 година това разделение е премахнато. Документът заляга в основите на клаузите на Санстефанския мирен договор. Документът заляга в основите на клаузите на Санстефанския мирен договор. Според Санстефанския мирен договор Житораджа е включена в състава на Сърбия. След Санстефанския мирен договор е решено да се изпрати граждански комисар за македонските области, влизащи в състава на Българското княжество. По Санстефанския мирен договор градът остава в пределите на Румъния. Стоян Везенков присъства при подписването на Санстефанския мирен договор. В окончателния план на конференцията се налага британското предложение България да се раздели вертикално на две автономни области – Източна, с център Търново, и Западна – с център София. Цариградска конференция

Цариградската посланическа конференция е конференция на посланиците на Великите сили, акредитирани към Високата порта, провела се в периода 23 декември 1876 г. Тя е разделена на две части: западна – с център Равена, и източна – с център Константинопол. Впоследствие, през 1876 година на Цариградската конференция, Великите сили признават тази граница и в съответствие с нея определят етническите български територии. Границите на България съгласно Санстефанския договор се отличават от тези на двете български автономни области, предвидени от Великите сили на Цариградската конференция от 1876 г. Според договора бъдещото българско княжество получава значителна част от Егейска Македония, но губи Нишко и Северна Добруджа. Корча не е включена в границите на Западния български вилает след Цариградската посланическа конференция, но влиза в границите на Санстефанска България. Въз основа на източници, може да се предполага, че империята се разпада на две части – източна с център в Паталипутра и западна с център в Таксил. През 1905 година Бенгал за пръв път е разделен на две части – западна с център Калкута и източна с център Дака, но през 1911 година това разделение е премахнато. Две трети от територията на Източна Прусия в съответствие с решенията на Потсдамската конференция се предадени на Литва и Полша, а останалата една трета, с историческия ѝ център Кьонигсберг, са включени в състава на СССР след края на Втората световна война. Великите сили обсъждат границите на една или повече автономни български провинции в рамките на Османската империя. През 1871 г. с решенията на Лондонска конференция на Великите сили отпада забраната на Парижкия мирен договор (1856) за възстановяване на Руския черноморски флот. За Румъния това е българска територия с българско население, което е констатация и на великите сили в Европа и е прието като факт още по време на Цариградската конференция. Източен въпрос и отмяната на условията на Парижкия мирен договор от 1856 г. След Цариградската конференция и Лондонската конференция на Великите сили, започва Руско-турската война (1877 – 1878). Отказът на Високата порта да изпълни решенията на Цариградската посланическа конференция и на Лондонския протокол слага край на мирните опити за решаването на Източния въпрос, и дава повода за Руско-турската война 1877 – 78. В България има 27 административни центъра на 28-те области (град София е административен център на две области), определени с Указ № 1 от 5.01.1999 г. на президента на Република България. Резултат от това е статията на Едвин Пиърс от 23 юни в опозиционния лондонски вестник „Дейли Нюз“ за жестокостите над българите, последвана от Цариградската конференция на Великите сили. Съединение на Източна Румелия с Княжество България

Съединението е актът, с който на 6 септември (18 септември по нов стил) 1885 година Източна Румелия се отцепва от Османската империя и се обединява с Княжество България противно на решенията на Великите сили на Берлинския конгрес. В тайно съглашателство с Великобритания турското правителство бойкотира проекта за провъзгласяване на две автономни части на България с центрове София и Търново, като се мотивира с новата конституция на Митхат паша. Въпреки това гръцки представители вземат участие в мирната конференция, която е открита на 3 декември в Лондон, паралелно с конференция на посланиците на Великите сили. Състои с от център и две махали. В съответствие с решенията на Лондонската морска конференция от 1930 г. Сентрал Мол Велико Търново

Мол Велико Търново е търговски център, намиращ се в западната част на Велико Търново на магистралата София – Варна. Частта от Поморавието влиза в границите на Западната българска автономна област, предвидена от Цариградската конференция на Великите сили от 1876 г.

Румъния също е призната от Цариград за независима държава (Член 5). Като компромисен вариант предлага, прилагането на решението на Цариградската конференция за България – създаване на държава, разделена на две области по меридианна линия. Американски научен център - София

Американски научен център – София е частна академична организация с идеална цел. В окончателния план на конференцията се налага британското предложение България да се раздели вертикално на две автономни области – Източна, с център Търново, и Западна – с център София. Тя е разделена на две части: западна – с център Равена, и източна – с център Константинопол. Споразумението е акт от подготовката на Берлинския конгрес на Великите сили. Съединение на Източна Румелия с Княжество България

Съединението е актът, с който на 6 септември (18 септември по нов стил) 1885 година Източна Румелия се отцепва от Османската империя и се обединява с Княжество България противно на решенията на Великите сили на Берлинския конгрес. Въз основа на източници, може да се предполага, че империята се разпада на две части – източна с център в Паталипутра и западна с център в Таксил. Заедно с Тодор Оланов е пратеник на Серско в Учредителното събрание в Търново, за да изразят протеста на българското население срещу решенията на Берлинския конгрес. Заедно с хаджи Димко Хаджииванов е пратеник на Серско в Учредителното събрание в Търново, за да изразят протеста на българското население срещу решенията на Берлинския конгрес. През 1905 година Бенгал за пръв път е разделен на две части – западна с център Калкута и източна с център Дака, но през 1911 година това разделение е премахнато. След решенията на Берлинския конгрес участва в Кресненско-Разложкото въстание. Великите сили обсъждат границите на една или повече автономни български провинции в рамките на Османската империя. В тази връзка Киприлов организира и подписка против решенията на Берлинския конгрес. Яростен критик на решенията на Берлинския конгрес, за което е изселен от Москва (1878). Според решенията на Берлинския конгрес през 1878 година Дойран с цяла Македония остава в рамките на Османската империя. Според решенията на Берлинския конгрес градът е върнат отново в рамките на Османската империя. В България има 27 административни центъра на 28-те области (град София е административен център на две области), определени с Указ № 1 от 5.01.1999 г. на президента на Република България. – само две години след решенията на Берлинския конгрес, след като разбират, че селото им остава в рамките на Османската империя. Управлението на Източна Румелия е уредено най-общо с Берлинския договор, а в подробности – с Органическия устав, изработен и обнародван от комисари на Великите сили през април 1879 година, след половингодишни разисквания. Картите на Феликс Каниц са използвани на Берлинския конгрес на Великите сили (1878) за установяване следвоенните граници на Балканския полуостров. Подкрепя активно всенародното движение на българския народ против решенията на Берлинския конгрес. 4 от Берлинския договор между Великите сили и Османската империя. Макар че договореностите са потвърдени отново на хартия с Берлинския договор от 1926 г., две от Великите сили към средата на десетилетието установяват "приятелски отношения" с Германия – Великобритания и Франция. След Берлинския конгрес от 1878 г. е в границите на автономната област Източна Румелия. С него се потвърждават условията на Санстефанския предварителен договор заедно с измененията от Берлинския конгрес на Великите сили, които разделят Северна и Южна България на, съответно, васално княжество и автономна област и оставят Македония в османските предели. Изпраща меморандум с препоръчано писмо до владетелите на Великите сили и Турция за изпълнение на член 23 от Берлинския договор. Както и при Берлинския конгрес Великите сили активно действат срещу Русия и интересите на балканските народи, като успяват да ги противопоставят едни на други.