От коя характеристика на падащия светлинен сноп зависи максималната кинетична енергия на електроните при външен фотоефект? 
интензитета ъгъла на падане дължината на вълната времето, през което се облъчва метала
A B C D
Всъщност, за да получим рентгенови лъчи с по-голяма енергия, т.е., с по-малка дължина на вълната, трябва да имаме електронен сноп с по-голяма кинетична енергия на електроните. Резултатът зависи от фактори като относителна кинетична енергия, относителна ориентация и вътрешна енергия на молекулите. Понеже собствената енергия зависи само от масата на тялото, а тя не се променя при удара, не е възможно да се превърне в кинетична енергия. Електроните извършват периодични трептения и излъчват кохерентно електромагнитно лъчение фотони с енергия, която зависи от енергията на електроните и параметрите на ондулатора. В електронните микроскопи обектът се облъчва не със светлинен сноп, а със сноп от електрони. Гаусов сноп

В оптиката, Гаусов сноп е сноп от електромагнитно лъчение, чието напречно разпределение на електричното поле и интензитета се описват от Гаусова функция. Във фототранзистора като емитер се използва падащият светлинен сноп. При тези процеси, собствената енергия на компонентите се превръща в кинетична енергия на получените продукти. При затворена траектория (орбита), сборът от [[кинетична енергия|кинетичната енергия]] на движението на тялото и потенциалната енергия на гравитационното взаимодействие е отрицателна. Газовете при преминаването си предават своята кинетична енергия на лопатките на турбините. Релативистична кинетична енергия

Релативистичната кинетична енергия е кинетичната енергия на тяло, движещо се със скорост, съпоставима с тази на светлината (u~c). При движението на електроните по дихателната верига се освобождава енергия – АТФ. Общата формула е:

където:

От своя страна кинетичната енергия е сума от транслационната кинетична енергия и ротационната кинетична енергия:
а потенциалната енергия е сума от гравитационната потенциална енергия и еластичната потенциална енергия. Когато пробата се нагрява, което означава, че получава топлинна енергия от външен източник, част от получената топлина се преобразува в кинетична енергия, а останалата част – в други форми на вътрешна енергия, специфични за материала. се превръща в кинетична енергия на флуида. Електрона има средна кинетична енергия – 5,7 keV, а останалата част от енергията се освобождава, като кинетична енергия на почти недетектеруемото електроно антинеутрино. Тя държи електроните в електростатична потенциална яма около ядрото, поради което за тяхното отделяне от него е необходим външен източник на енергия. При тлеещия разряд йоните имат много по-малка топлинна енергия от електроните. Потенциалната енергия на водата се променя в кинетична енергия чрез дюзи. При външния фотоефект избитите електрони напускат повърхността на облъченото вещество, докато при вътрешния фотоефект те остават в обема му и повишават неговата проводимост. Потенциалната енергия от налягането на газовете, отделени при изгарянето на барута, се предава като кинетична на куршума. Потенциалната енергия от налягането на газовете отделени при изгарянето на барута се предава като кинетична на куршума. Тъй като течните кристали не излъчват светлина, а само манипулират светлината, постъпваща от външен светлинен източник, се налага винаги да е наличен външен светлинен източник. Основният генератор е волтова дъга, като се използва падащия участък на волт-амперната ѝ характеристика. Движещите се частици носят кинетична енергия. Всъщност, за да получим рентгенови лъчи с по-голяма енергия, т.е., с по-малка дължина на вълната, трябва да имаме електронен сноп с по-голяма кинетична енергия на електроните. Резултатът зависи от фактори като относителна кинетична енергия, относителна ориентация и вътрешна енергия на молекулите. Несиметрична аберация

Несиметрична аберация (или кома,  – коса) е недостатък (аберация) на оптична система, който се проявява при падане на наклонен спрямо оптичната ос светлинен сноп. Според законите на отражението ъгълът на отражение е равен и противоположен на ъгъла на падане между падащия лъч и нормалата към сферата. Това зависи от ъгъла на падане на слънчевите лъчи и от това през колко въздух са минали те. Понеже собствената енергия зависи само от масата на тялото, а тя не се променя при удара, не е възможно да се превърне в кинетична енергия. Електроните извършват периодични трептения и излъчват кохерентно електромагнитно лъчение фотони с енергия, която зависи от енергията на електроните и параметрите на ондулатора. Степента на нарушението зависи от кинетичната енергия, формата, посоката и ъгъла на проникващия в организма предмет. В електронните микроскопи обектът се облъчва не със светлинен сноп, а със сноп от електрони. Затоплянето, обаче, освен от ъгъла на падане на слънчевите лъчи, зависи и от подстилащата земна повърхност (релефа, водните басейни, растителността и т.н.). При това ъгълът на падане е равен на ъгъла на отражение на звука. При тези процеси, собствената енергия на компонентите се превръща в кинетична енергия на получените продукти. Отражението нараства заедно с ъгъла на падане. Във фототранзистора като емитер се използва падащият светлинен сноп. Каква част ще се отрази и каква ще се пречупи зависи от ъгъла на падане на светлинните (или слънчевите) лъчи спрямо разделителната повърхност. Каква част ще се отрази и каква ще се пречупи зависи от ъгъла на падане на светлинните (или слънчевите) лъчи спрямо разделителната повърхност. При затворена траектория (орбита), сборът от [[кинетична енергия|кинетичната енергия]] на движението на тялото и потенциалната енергия на гравитационното взаимодействие е отрицателна. Газовете при преминаването си предават своята кинетична енергия на лопатките на турбините. Релативистична кинетична енергия

Релативистичната кинетична енергия е кинетичната енергия на тяло, движещо се със скорост, съпоставима с тази на светлината (u~c). При движението на електроните по дихателната верига се освобождава енергия – АТФ. се превръща в кинетична енергия на флуида. Потенциалната енергия на водата се променя в кинетична енергия чрез дюзи. Електрона има средна кинетична енергия – 5,7 keV, а останалата част от енергията се освобождава, като кинетична енергия на почти недетектеруемото електроно антинеутрино. Когато пробата се нагрява, което означава, че получава топлинна енергия от външен източник, част от получената топлина се преобразува в кинетична енергия, а останалата част – в други форми на вътрешна енергия, специфични за материала. Потенциалната енергия от налягането на газовете, отделени при изгарянето на барута, се предава като кинетична на куршума. Всъщност, за да получим рентгенови лъчи с по-голяма енергия, т.е., с по-малка дължина на вълната, трябва да имаме електронен сноп с по-голяма кинетична енергия на електроните. Например при преминаването на светлинен сноп границата между две среди дисперсията се проявява чрез разлагането му на спектрални компоненти с различна дължина на вълната (за видимия спектър – различен цвят), поради зависимостта на показателя на пречупване от дължината на вълната. Резултатът зависи от фактори като относителна кинетична енергия, относителна ориентация и вътрешна енергия на молекулите. посоки, по които дължината на вълната не зависи от поляризацията. Отношението на М на реален сноп към М на идеален Гаусов сноп на същата дължина на вълната е количествена характеристика на качеството на снопа. Показателят на пречупване зависи от свойствата на средата и дължината на вълната. Във всички случаи големината на отместването (стойността на ) не зависи от дължината на вълната. Показателят на пречупване зависи от свойствата на веществото и от дължината на вълната на излъчването. В по-общия и релативистичен случай емисивността зависи от дължината на вълната, formula_10. Понеже собствената енергия зависи само от масата на тялото, а тя не се променя при удара, не е възможно да се превърне в кинетична енергия. При това дължината на вълната на излъчването от нагрятото тяло зависи обратно пропорционално от температурата му: колкото температурата е по-висока, толкова по-къса е дължината на вълната и по-висок интензитетът на излъчването. Електроните извършват периодични трептения и излъчват кохерентно електромагнитно лъчение фотони с енергия, която зависи от енергията на електроните и параметрите на ондулатора. В електронните микроскопи обектът се облъчва не със светлинен сноп, а със сноп от електрони. При тези процеси, собствената енергия на компонентите се превръща в кинетична енергия на получените продукти. Във фототранзистора като емитер се използва падащият светлинен сноп. И въпреки че природата на радиовълните е една, тяхната способност за разпространение силно зависи от дължината на вълната. При затворена траектория (орбита), сборът от [[кинетична енергия|кинетичната енергия]] на движението на тялото и потенциалната енергия на гравитационното взаимодействие е отрицателна. Газовете при преминаването си предават своята кинетична енергия на лопатките на турбините. Разходимостта се дава от формулата:

Тази формула показва, че колкото е по-малка дължината на вълната, толкова е по-малка разходимостта на този сноп. Вследствие на това електроните губят енергия, която се преобразува в излъчване с дължина на вълната в диапазона на меките рентгенови лъчи. Релативистична кинетична енергия

Релативистичната кинетична енергия е кинетичната енергия на тяло, движещо се със скорост, съпоставима с тази на светлината (u~c). При движението на електроните по дихателната верига се освобождава енергия – АТФ. се превръща в кинетична енергия на флуида. Потенциалната енергия на водата се променя в кинетична енергия чрез дюзи. Електрона има средна кинетична енергия – 5,7 keV, а останалата част от енергията се освобождава, като кинетична енергия на почти недетектеруемото електроно антинеутрино. В електронните микроскопи обектът се облъчва не със светлинен сноп, а със сноп от електрони. Всъщност, за да получим рентгенови лъчи с по-голяма енергия, т.е., с по-малка дължина на вълната, трябва да имаме електронен сноп с по-голяма кинетична енергия на електроните. Резултатът зависи от фактори като относителна кинетична енергия, относителна ориентация и вътрешна енергия на молекулите. Понеже собствената енергия зависи само от масата на тялото, а тя не се променя при удара, не е възможно да се превърне в кинетична енергия. Когато пробата се нагрява, което означава, че получава топлинна енергия от външен източник, част от получената топлина се преобразува в кинетична енергия, а останалата част – в други форми на вътрешна енергия, специфични за материала. Във фототранзистора като емитер се използва падащият светлинен сноп. Електроните извършват периодични трептения и излъчват кохерентно електромагнитно лъчение фотони с енергия, която зависи от енергията на електроните и параметрите на ондулатора. Електроните се движат във вакуум и при съприкосновение с обработваното изделие проникват на голяма дълбочина в метала и загубвайки скоростта си, трансформират кинетичната енергия в топлинна енергия, като стопяват материала. пълната механична енергия на тялото не зависи от времето. При тези процеси, собствената енергия на компонентите се превръща в кинетична енергия на получените продукти. Тя държи електроните в електростатична потенциална яма около ядрото, поради което за тяхното отделяне от него е необходим външен източник на енергия. При движението на електроните по дихателната верига се освобождава енергия – АТФ. Релативистична кинетична енергия

Релативистичната кинетична енергия е кинетичната енергия на тяло, движещо се със скорост, съпоставима с тази на светлината (u~c). се превръща в кинетична енергия на флуида. Потенциалната енергия на водата се променя в кинетична енергия чрез дюзи. Движещите се частици носят кинетична енергия. Електрона има средна кинетична енергия – 5,7 keV, а останалата част от енергията се освобождава, като кинетична енергия на почти недетектеруемото електроно антинеутрино. При затворена траектория (орбита), сборът от [[кинетична енергия|кинетичната енергия]] на движението на тялото и потенциалната енергия на гравитационното взаимодействие е отрицателна. Потенциалната енергия от налягането на газовете, отделени при изгарянето на барута, се предава като кинетична на куршума. Потенциалната енергия от налягането на газовете отделени при изгарянето на барута се предава като кинетична на куршума. Газовете при преминаването си предават своята кинетична енергия на лопатките на турбините. Основният генератор е волтова дъга, като се използва падащия участък на волт-амперната ѝ характеристика. Тъй като течните кристали не излъчват светлина, а само манипулират светлината, постъпваща от външен светлинен източник, се налага винаги да е наличен външен светлинен източник. Това е екзотермична реакция, при която се освобождават огромни количества енергия под формата на електромагнитно излъчване или кинетична енергия. Тяхната кинетична енергия се преобразува в топлина.