Жълтоземните почви са типични единствено за:
Пирин Източни Родопи Сакар Странджа
A B C D
Преобладаващите почви в планината са канелени горски, а по средното поречие на река Велека са характерни жълтоземните подзолисти почви. Те са типични единствено за контрола. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-добре представени са черноземните почви (типични, карбонатни, излужени). Развити са главно черноземните почви (карбонатни, типични, излужени и оподзолени) и по-малко сиви горски почви. По долината на Кашкадаря са развити светли и типични сиви почви, солончаци, ливадни почви и др. В землището има карбонатни и типични черноземни почви. Канелените горски почви се делят на: типични и излужени. В централните и източните части са разпространени светло-сиви горски почви, а на места се срещат ливадни, ливадно-карбонатни и типични подзолисти почви. Заради това разположение, преобладаващите почвени типове са: тъмносивите горски почви, светлосивите горски почви, излужените черноземи, планинските кафяви горски почви, слабоглинестите рендзини (които са типични лозарски почви за производство на качествени вина), алувиални и делувиални ливадни почви по поречието на река Росица (изключително благоприятни за отглеждане на овощни (ябълки) видове, вкореняване на облагородени лози и зеленчукови култури и други почви. Типични черноземни почви има в землищата на Търговище, Давидово и Голямо Соколово. са разположени канелените почви, които се делят на тъмно канелени в умерено сухите степи (10,5%), типични канелени в сухите степи (9,6%) и светло канелените почви в полупустините (14,2%). Цветовете са типични за региона. Типични примери за инсигния са: В южната лесостепна част на областта преобладават черноземните почви (малохумусните типични леко- и среднооподзолени черноземи), а в северната полеска част – ливадно-подзолистите почви. По течението на Сърдаря са изградени язовирите Кайраккумски, Ферхадски и Чардарински..

Основният вид почви са сивокафявите, слабокарбонатни на север и типични карбонатни на юг. Те са типични за района т.нар. За тях са типични заместителните реакции. На север и в Хисаро-Алай сивите почви нагоре се сменят със светлоканелени, в районите с по-голямо овлажняване на юг – с канелени карбонатни почви, а още по-нагоре – с типични канелени почви. Сандалите и са лилави, типични за шиноби. Подходящи за сорта са хумосно-карбонатните почви или песъчливо глинестите, по-топли почви. Килиманджаро и Фуджи са типични примери за това. Те са типични за Мала Азия и Европа. Типични за пустините са койоти, гущери, змии, зайци. Преобладаващите почви в планината са канелени горски, а по средното поречие на река Велека са характерни жълтоземните подзолисти почви. Източни Родопи

Източните Родопи са част от планината Родопи. Те са типични единствено за контрола. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-добре представени са черноземните почви (типични, карбонатни, излужени). Допълнителните съобщения са от Източни Родопи и Източна Стара планина. Развити са главно черноземните почви (карбонатни, типични, излужени и оподзолени) и по-малко сиви горски почви. По долината на Кашкадаря са развити светли и типични сиви почви, солончаци, ливадни почви и др. В крайните североизточни и източни райони са разпространени сивите горски почви. Село Стрижба се намира в източни Родопи. В рида Гюмюрджински снежник на Източни Родопи. Източни Родопи без най-южната им част). Селото се намира в полите на Източни Родопи. В землището има карбонатни и типични черноземни почви. Както и опазването на типични за Източните Родопи скални и горски хабитати. Канелените горски почви се делят на: типични и излужени. В България се среща в Спахиевското рудно поле, Източни Родопи. В централните и източните части са разпространени светло-сиви горски почви, а на места се срещат ливадни, ливадно-карбонатни и типични подзолисти почви. Заради това разположение, преобладаващите почвени типове са: тъмносивите горски почви, светлосивите горски почви, излужените черноземи, планинските кафяви горски почви, слабоглинестите рендзини (които са типични лозарски почви за производство на качествени вина), алувиални и делувиални ливадни почви по поречието на река Росица (изключително благоприятни за отглеждане на овощни (ябълки) видове, вкореняване на облагородени лози и зеленчукови култури и други почви. Във влажните източни предпланински части на Талишките планини и Ленкоранската низина са развити различни видове жълтоземни почви. Вълчи дол (резерват)

Вълчи дол е резерват разположен в Източни Родопи, България. Огледалната пещера (Айна ини)

Огледалната пещера е необлагородена пещера в Източни Родопи. Типични черноземни почви има в землищата на Търговище, Давидово и Голямо Соколово. Кован кая е едно от местата за наблюдение на лешоядите от посетители в Природозащитния център „Източни Родопи“. Преобладаващите почви в планината са канелени горски, а по средното поречие на река Велека са характерни жълтоземните подзолисти почви. Те са типични единствено за контрола. Опазване на типични за Сакар местообитания, скални пейзажи и насаждения. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-добре представени са черноземните почви (типични, карбонатни, излужени). Развити са главно черноземните почви (карбонатни, типични, излужени и оподзолени) и по-малко сиви горски почви. По долината на Кашкадаря са развити светли и типични сиви почви, солончаци, ливадни почви и др. В землището има карбонатни и типични черноземни почви. Канелените горски почви се делят на: типични и излужени. В централните и източните части са разпространени светло-сиви горски почви, а на места се срещат ливадни, ливадно-карбонатни и типични подзолисти почви. Заради това разположение, преобладаващите почвени типове са: тъмносивите горски почви, светлосивите горски почви, излужените черноземи, планинските кафяви горски почви, слабоглинестите рендзини (които са типични лозарски почви за производство на качествени вина), алувиални и делувиални ливадни почви по поречието на река Росица (изключително благоприятни за отглеждане на овощни (ябълки) видове, вкореняване на облагородени лози и зеленчукови култури и други почви. Типични черноземни почви има в землищата на Търговище, Давидово и Голямо Соколово. са разположени канелените почви, които се делят на тъмно канелени в умерено сухите степи (10,5%), типични канелени в сухите степи (9,6%) и светло канелените почви в полупустините (14,2%). Цветовете са типични за региона. Типични примери за инсигния са: В южната лесостепна част на областта преобладават черноземните почви (малохумусните типични леко- и среднооподзолени черноземи), а в северната полеска част – ливадно-подзолистите почви. По течението на Сърдаря са изградени язовирите Кайраккумски, Ферхадски и Чардарински..

Основният вид почви са сивокафявите, слабокарбонатни на север и типични карбонатни на юг. Те са типични за района т.нар. За тях са типични заместителните реакции. На север и в Хисаро-Алай сивите почви нагоре се сменят със светлоканелени, в районите с по-голямо овлажняване на юг – с канелени карбонатни почви, а още по-нагоре – с типични канелени почви. Сандалите и са лилави, типични за шиноби. Обявена е на 11 юли 2001 г. с цел дългосрочно опазване популациите на световно и европейско застрашени видове земноводни, влечуги, птици, бозайници и растения както и типични за Сакар местообитания и ландшафти, както и част от орнитологично важно място Южен Сакар. Подходящи за сорта са хумосно-карбонатните почви или песъчливо глинестите, по-топли почви. Килиманджаро и Фуджи са типични примери за това. Преобладаващите почви в планината са канелени горски, а по средното поречие на река Велека са характерни жълтоземните подзолисти почви. Те са типични единствено за контрола. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-типични почви са смолниците, които са богати на хумус. Най-добре представени са черноземните почви (типични, карбонатни, излужени). Развити са главно черноземните почви (карбонатни, типични, излужени и оподзолени) и по-малко сиви горски почви. По долината на Кашкадаря са развити светли и типични сиви почви, солончаци, ливадни почви и др. При климатичните и топографски дадености в Странджа са се оформили разнообразни видове почви. В землището има карбонатни и типични черноземни почви. Канелените горски почви се делят на: типични и излужени. В централните и източните части са разпространени светло-сиви горски почви, а на места се срещат ливадни, ливадно-карбонатни и типични подзолисти почви. Заради това разположение, преобладаващите почвени типове са: тъмносивите горски почви, светлосивите горски почви, излужените черноземи, планинските кафяви горски почви, слабоглинестите рендзини (които са типични лозарски почви за производство на качествени вина), алувиални и делувиални ливадни почви по поречието на река Росица (изключително благоприятни за отглеждане на овощни (ябълки) видове, вкореняване на облагородени лози и зеленчукови култури и други почви. Типични черноземни почви има в землищата на Търговище, Давидово и Голямо Соколово. са разположени канелените почви, които се делят на тъмно канелени в умерено сухите степи (10,5%), типични канелени в сухите степи (9,6%) и светло канелените почви в полупустините (14,2%). Цветовете са типични за региона. Типични примери за инсигния са: Наред с традиционната българска кухня, Бургаската кухня е повлияна както от морските ястия, така и от ястия, които са типични за близките Странджа и Стара планина. В южната лесостепна част на областта преобладават черноземните почви (малохумусните типични леко- и среднооподзолени черноземи), а в северната полеска част – ливадно-подзолистите почви. По течението на Сърдаря са изградени язовирите Кайраккумски, Ферхадски и Чардарински..

Основният вид почви са сивокафявите, слабокарбонатни на север и типични карбонатни на юг. Те са типични за района т.нар. За тях са типични заместителните реакции. На север и в Хисаро-Алай сивите почви нагоре се сменят със светлоканелени, в районите с по-голямо овлажняване на юг – с канелени карбонатни почви, а още по-нагоре – с типични канелени почви. Сандалите и са лилави, типични за шиноби. Подходящи за сорта са хумосно-карбонатните почви или песъчливо глинестите, по-топли почви. Килиманджаро и Фуджи са типични примери за това.