Географското разпространение на алувиално-ливадните почви е проявление на:
височинната зоналност азоналността широчинната зоналност меридионалната зоналност
A B C D
Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви заемат изцяло Вардим-Кривинската низина. Върху ниските речни тераси са развити алувиално – ливадните и алувиално – блатните почви. Преобладават сивите горски почви, а по долините на реките – алувиално-ливадните. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. Алувиално-ливадните почви са разпространени предимно по долините на реките в общината. Характерните почви за котловината са излужените и ерозирани канелени горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви са с дебел почвен хоризонт и високо съдържание на хумус. Алувиално-ливадни почви

Алувиално-ливадните почви са плодородни почви, които се образуват по поречията на големи реки върху неспоени чакълесто песъчливи алувиални наноси, при различен климат. Характерна е височинната зоналност в разпределението на растителността. Алувиално-ливадните почви се характеризират със средномощен хумусен слой и добро почвено плодородие. По долините на реките са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. По речните долини са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. Генетично най-младите почви: ливадно-черноземните, алувиално-ливадните и делувиално-ливадните са развити в речните долини и между ридовите понижения. Преобладават сивите и ливадно-блатните почви, в района на „адирите“ са развити основно типичните и светлосивите почви, а по терасите на Сърдаря – алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви покриват речните долини и долинните разширения на реките Черни Лом, Малки Лом и Врана. От азоналните почви за карстовите райони са характерни хумусно-карбонатните почви (рендзините), както и алувиално-ливадните за поречието на река Луда Камчия. Значителни масиви заемат и алувиално-ливадните и ливадно-блатните почви в долините на реките, а в южните планински части преобладават горските почви. По-малки площи заемат излужените черноземи, типичните черноземи, оподзолените черноземи, канелените горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви край Тунджа, канелено-подзолистите почви и черноземните смолници са подходящи за отглеждането на зърнени и технически култури, зеленчуци и трайни насаждения. В котловинното дъно преобладават алувиалните и алувиално-ливадните почви, на места има излужени канелени горски и кафяви горски почви, рядко се срещат черноземни смолници. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви заемат изцяло Вардим-Кривинската низина. Върху ниските речни тераси са развити алувиално – ливадните и алувиално – блатните почви. Преобладават сивите горски почви, а по долините на реките – алувиално-ливадните. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. Алувиално-ливадните почви са разпространени предимно по долините на реките в общината. Характерните почви за котловината са излужените и ерозирани канелени горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви са с дебел почвен хоризонт и високо съдържание на хумус. Алувиално-ливадни почви

Алувиално-ливадните почви са плодородни почви, които се образуват по поречията на големи реки върху неспоени чакълесто песъчливи алувиални наноси, при различен климат. Алувиално-ливадните почви се характеризират със средномощен хумусен слой и добро почвено плодородие. По долините на реките са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. По речните долини са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. Генетично най-младите почви: ливадно-черноземните, алувиално-ливадните и делувиално-ливадните са развити в речните долини и между ридовите понижения. Преобладават сивите и ливадно-блатните почви, в района на „адирите“ са развити основно типичните и светлосивите почви, а по терасите на Сърдаря – алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви покриват речните долини и долинните разширения на реките Черни Лом, Малки Лом и Врана. От азоналните почви за карстовите райони са характерни хумусно-карбонатните почви (рендзините), както и алувиално-ливадните за поречието на река Луда Камчия. Значителни масиви заемат и алувиално-ливадните и ливадно-блатните почви в долините на реките, а в южните планински части преобладават горските почви. По-малки площи заемат излужените черноземи, типичните черноземи, оподзолените черноземи, канелените горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви край Тунджа, канелено-подзолистите почви и черноземните смолници са подходящи за отглеждането на зърнени и технически култури, зеленчуци и трайни насаждения. В котловинното дъно преобладават алувиалните и алувиално-ливадните почви, на места има излужени канелени горски и кафяви горски почви, рядко се срещат черноземни смолници. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Надморска височина 400 – 450 м.

В землището му преобладават сивите горски почви, а в речните долини – алувиално-ливадните. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви заемат изцяло Вардим-Кривинската низина. Върху ниските речни тераси са развити алувиално – ливадните и алувиално – блатните почви. Преобладават сивите горски почви, а по долините на реките – алувиално-ливадните. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. Алувиално-ливадните почви са разпространени предимно по долините на реките в общината. Характерните почви за котловината са излужените и ерозирани канелени горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви са с дебел почвен хоризонт и високо съдържание на хумус. Алувиално-ливадни почви

Алувиално-ливадните почви са плодородни почви, които се образуват по поречията на големи реки върху неспоени чакълесто песъчливи алувиални наноси, при различен климат. Алувиално-ливадните почви се характеризират със средномощен хумусен слой и добро почвено плодородие. По долините на реките са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. По речните долини са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. Генетично най-младите почви: ливадно-черноземните, алувиално-ливадните и делувиално-ливадните са развити в речните долини и между ридовите понижения. Преобладават сивите и ливадно-блатните почви, в района на „адирите“ са развити основно типичните и светлосивите почви, а по терасите на Сърдаря – алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви покриват речните долини и долинните разширения на реките Черни Лом, Малки Лом и Врана. От азоналните почви за карстовите райони са характерни хумусно-карбонатните почви (рендзините), както и алувиално-ливадните за поречието на река Луда Камчия. Значителни масиви заемат и алувиално-ливадните и ливадно-блатните почви в долините на реките, а в южните планински части преобладават горските почви. В условията на планинскокотловинен релеф тясно се преплитат широчинната зоналност и вертикалната поясност. По-малки площи заемат излужените черноземи, типичните черноземи, оподзолените черноземи, канелените горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви край Тунджа, канелено-подзолистите почви и черноземните смолници са подходящи за отглеждането на зърнени и технически култури, зеленчуци и трайни насаждения. В котловинното дъно преобладават алувиалните и алувиално-ливадните почви, на места има излужени канелени горски и кафяви горски почви, рядко се срещат черноземни смолници. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Край реките с широко разпространение са алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви се срещат в речните суходолия. Алувиално-ливадните почви заемат изцяло Вардим-Кривинската низина. Върху ниските речни тераси са развити алувиално – ливадните и алувиално – блатните почви. Преобладават сивите горски почви, а по долините на реките – алувиално-ливадните. Преобладават канелените горски почви, черноземите, сивите горски почви, кафявите горски почви, алувиално-ливадните почви и смолниците. Алувиално-ливадните почви са разпространени предимно по долините на реките в общината. Характерните почви за котловината са излужените и ерозирани канелени горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви са с дебел почвен хоризонт и високо съдържание на хумус. Алувиално-ливадни почви

Алувиално-ливадните почви са плодородни почви, които се образуват по поречията на големи реки върху неспоени чакълесто песъчливи алувиални наноси, при различен климат. Алувиално-ливадните почви се характеризират със средномощен хумусен слой и добро почвено плодородие. По долините на реките са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. По речните долини са развити алувиално-ливадните почви с ливадна и дървесно-храстова растителност. Генетично най-младите почви: ливадно-черноземните, алувиално-ливадните и делувиално-ливадните са развити в речните долини и между ридовите понижения. Преобладават сивите и ливадно-блатните почви, в района на „адирите“ са развити основно типичните и светлосивите почви, а по терасите на Сърдаря – алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви покриват речните долини и долинните разширения на реките Черни Лом, Малки Лом и Врана. От азоналните почви за карстовите райони са характерни хумусно-карбонатните почви (рендзините), както и алувиално-ливадните за поречието на река Луда Камчия. Значителни масиви заемат и алувиално-ливадните и ливадно-блатните почви в долините на реките, а в южните планински части преобладават горските почви. По-малки площи заемат излужените черноземи, типичните черноземи, оподзолените черноземи, канелените горски и алувиално-ливадните почви. Алувиално-ливадните почви край Тунджа, канелено-подзолистите почви и черноземните смолници са подходящи за отглеждането на зърнени и технически култури, зеленчуци и трайни насаждения. В котловинното дъно преобладават алувиалните и алувиално-ливадните почви, на места има излужени канелени горски и кафяви горски почви, рядко се срещат черноземни смолници. Най-голямо разпространение имат планинските подзолисти почви, в степите – черноземни и кафяви почви, в междупланинските котловини – ливадните и ливадно-черноземните почви. В Централна Якутия са разпространени ливадно-горските, частично засолените и алувиално-ливадните почви, а в останалите части – планинско-горските, блатните и тундровите почви. Надморска височина 400 – 450 м.

В землището му преобладават сивите горски почви, а в речните долини – алувиално-ливадните.