Червената граница на фотокатод е λ = 540 nm. Катодът се осветява последователно с монохроматична светлина с различна дължина на вълната, съответно λ1 = 450 nm, λ2 = 500 nm, λ3 = 550 nm и λ4 = 600 nm. Светлина с каква дължина на вълната ще предизвика фотоефект? 
само λ4 λ1 и λ2 λ2 и λ3 λ3 и λ4
A B C D
Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). С термина интензивна пулсова светлина се означава метода на използване на интензивни импулси некохерентна светлина, излъчвани в диапазон с дължина на вълната от 500 nm и 1200 nm, за обезкосмяване и други цели. Ретината се осветява със специален уред, наречен фундус камера, който излъчва безвредна синя светлина с дължина на вълната 490 nm. Тези лампи произвеждат практически монохроматична светлина със средна дължина на вълната от 589,3 nm (доминиращите спектрални линии са две, много близко една до друга – при 589 и 589,6 nm). Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Ефективността на светодиодите при 365 nm е около 5 – 8 %, докато при дължина на вълната 395 nm е близо 20 %. Активният материал на фотодиодите е направен от силиций (за видимия светлинен спектър и за инфрачервена светлина с дължина на вълната до 1000 nm) или германий (за инфрачервено лъчение с дължина на вълната до около 1800 nm) както и от други полупроводникови материали. А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Ако λ=550 nm, то при дебелина на слоя 550:4=137,5 nm трябва да имаме пълно погасяване, т.е. При тези лампи излъчването има максимална интензивност при дължина на вълната 365 nm. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). През 1980-те разработва пренастройваеми източници в ултравиолетовата област (с дължина на вълната до 80 nm). Светлина

Светлината е електромагнитно излъчване с дължина на вълната във видимия за човешкото око диапазон на електромагнитния спектър, приблизително от 400 до 750 nm. Флуоресцира с червена светлина при 649 и 717 nm. Всеки пит е с около 125 nm дълбочина и 500 nm широчина, а дължината му варира от 850 nm до 3,5 µm. Изолираният Cl по-късно може да стане отново наличен чрез абсорбция на светлина при по-къса дължина на вълната от 400 nm. В частност, една от най-силните ѝ линии е "H" при дължина на вълната 656,3 nm. Металът лесно се доказва с характерните спектрални линии на 451,14 nm и 410,18 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. За излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 368 – 371 nm обикновено се използва стронциев флуороборат с примеси на европий (SrBOF:Eu) или стронциев борат с примеси на европий (SrBO:Eu), а за излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 350 – 353 nm – бариев силикат с примеси на олово (BaSiO:Pb). Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. С термина интензивна пулсова светлина се означава метода на използване на интензивни импулси некохерентна светлина, излъчвани в диапазон с дължина на вълната от 500 nm и 1200 nm, за обезкосмяване и други цели. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). Ретината се осветява със специален уред, наречен фундус камера, който излъчва безвредна синя светлина с дължина на вълната 490 nm. Тези лампи произвеждат практически монохроматична светлина със средна дължина на вълната от 589,3 nm (доминиращите спектрални линии са две, много близко една до друга – при 589 и 589,6 nm). Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Активният материал на фотодиодите е направен от силиций (за видимия светлинен спектър и за инфрачервена светлина с дължина на вълната до 1000 nm) или германий (за инфрачервено лъчение с дължина на вълната до около 1800 nm) както и от други полупроводникови материали. Ефективността на светодиодите при 365 nm е около 5 – 8 %, докато при дължина на вълната 395 nm е близо 20 %. А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Ако λ=550 nm, то при дебелина на слоя 550:4=137,5 nm трябва да имаме пълно погасяване, т.е. При тези лампи излъчването има максимална интензивност при дължина на вълната 365 nm. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). Флуоресцира с червена светлина при 649 и 717 nm. През 1980-те разработва пренастройваеми източници в ултравиолетовата област (с дължина на вълната до 80 nm). Светлина

Светлината е електромагнитно излъчване с дължина на вълната във видимия за човешкото око диапазон на електромагнитния спектър, приблизително от 400 до 750 nm. Всеки пит е с около 125 nm дълбочина и 500 nm широчина, а дължината му варира от 850 nm до 3,5 µm. Изолираният Cl по-късно може да стане отново наличен чрез абсорбция на светлина при по-къса дължина на вълната от 400 nm. В частност, една от най-силните ѝ линии е "H" при дължина на вълната 656,3 nm. Металът лесно се доказва с характерните спектрални линии на 451,14 nm и 410,18 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. За излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 368 – 371 nm обикновено се използва стронциев флуороборат с примеси на европий (SrBOF:Eu) или стронциев борат с примеси на европий (SrBO:Eu), а за излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 350 – 353 nm – бариев силикат с примеси на олово (BaSiO:Pb). Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. С термина интензивна пулсова светлина се означава метода на използване на интензивни импулси некохерентна светлина, излъчвани в диапазон с дължина на вълната от 500 nm и 1200 nm, за обезкосмяване и други цели. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). Ретината се осветява със специален уред, наречен фундус камера, който излъчва безвредна синя светлина с дължина на вълната 490 nm. Тези лампи произвеждат практически монохроматична светлина със средна дължина на вълната от 589,3 nm (доминиращите спектрални линии са две, много близко една до друга – при 589 и 589,6 nm). Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Активният материал на фотодиодите е направен от силиций (за видимия светлинен спектър и за инфрачервена светлина с дължина на вълната до 1000 nm) или германий (за инфрачервено лъчение с дължина на вълната до около 1800 nm) както и от други полупроводникови материали. Ефективността на светодиодите при 365 nm е около 5 – 8 %, докато при дължина на вълната 395 nm е близо 20 %. А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Ако λ=550 nm, то при дебелина на слоя 550:4=137,5 nm трябва да имаме пълно погасяване, т.е. При тези лампи излъчването има максимална интензивност при дължина на вълната 365 nm. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). Флуоресцира с червена светлина при 649 и 717 nm. През 1980-те разработва пренастройваеми източници в ултравиолетовата област (с дължина на вълната до 80 nm). Светлина

Светлината е електромагнитно излъчване с дължина на вълната във видимия за човешкото око диапазон на електромагнитния спектър, приблизително от 400 до 750 nm. Всеки пит е с около 125 nm дълбочина и 500 nm широчина, а дължината му варира от 850 nm до 3,5 µm. Изолираният Cl по-късно може да стане отново наличен чрез абсорбция на светлина при по-къса дължина на вълната от 400 nm. В частност, една от най-силните ѝ линии е "H" при дължина на вълната 656,3 nm. Металът лесно се доказва с характерните спектрални линии на 451,14 nm и 410,18 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. За излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 368 – 371 nm обикновено се използва стронциев флуороборат с примеси на европий (SrBOF:Eu) или стронциев борат с примеси на европий (SrBO:Eu), а за излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 350 – 353 nm – бариев силикат с примеси на олово (BaSiO:Pb). Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. С термина интензивна пулсова светлина се означава метода на използване на интензивни импулси некохерентна светлина, излъчвани в диапазон с дължина на вълната от 500 nm и 1200 nm, за обезкосмяване и други цели. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). Ретината се осветява със специален уред, наречен фундус камера, който излъчва безвредна синя светлина с дължина на вълната 490 nm. Тези лампи произвеждат практически монохроматична светлина със средна дължина на вълната от 589,3 nm (доминиращите спектрални линии са две, много близко една до друга – при 589 и 589,6 nm). Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Активният материал на фотодиодите е направен от силиций (за видимия светлинен спектър и за инфрачервена светлина с дължина на вълната до 1000 nm) или германий (за инфрачервено лъчение с дължина на вълната до около 1800 nm) както и от други полупроводникови материали. Ефективността на светодиодите при 365 nm е около 5 – 8 %, докато при дължина на вълната 395 nm е близо 20 %. А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Ако λ=550 nm, то при дебелина на слоя 550:4=137,5 nm трябва да имаме пълно погасяване, т.е. При тези лампи излъчването има максимална интензивност при дължина на вълната 365 nm. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). Флуоресцира с червена светлина при 649 и 717 nm. През 1980-те разработва пренастройваеми източници в ултравиолетовата област (с дължина на вълната до 80 nm). Светлина

Светлината е електромагнитно излъчване с дължина на вълната във видимия за човешкото око диапазон на електромагнитния спектър, приблизително от 400 до 750 nm. Всеки пит е с около 125 nm дълбочина и 500 nm широчина, а дължината му варира от 850 nm до 3,5 µm. Изолираният Cl по-късно може да стане отново наличен чрез абсорбция на светлина при по-къса дължина на вълната от 400 nm. В частност, една от най-силните ѝ линии е "H" при дължина на вълната 656,3 nm. Металът лесно се доказва с характерните спектрални линии на 451,14 nm и 410,18 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. За излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 368 – 371 nm обикновено се използва стронциев флуороборат с примеси на европий (SrBOF:Eu) или стронциев борат с примеси на европий (SrBO:Eu), а за излъчване с максимална интензивност при дължина на вълната 350 – 353 nm – бариев силикат с примеси на олово (BaSiO:Pb).