Сред приведените примери за електромагнитни вълни най-висока честота има: 
инфрачервеното излъчване на Слънцето видимата светлина от Слънцето ултравиолетовото излъчване на кварцова лампа излъчването на гама-радиоактивен източник
A B C D
Излъчване на електромагнитни вълни за сметка на вътрешната енергия на веществото. Примери за електромагнитни вълни са светлината (включително инфрачервената и ултравиолетовата), радиовълните, рентгеновите лъчи. През 1888 немският физик Хайнрих Херц получава електромагнитни вълни с дължина от порядъка на метър чрез електростатични разряди с висока честота. Понятието се свързва най-често с устройството за предаване на електромагнитни вълни – радиопредавател. Важен е в астрофизиката, където с него се обясняват рентгеновото излъчване от галактически източници, рентгеновата съставляваща на реликтовото излъчване (ефект на Сюнеяв-Зелдович), трансформацията на плазмените вълни във високочестотни електромагнитни вълни Техническият принцип на работа е изваждане на две звукови (механични, не електромагнитни) вълни, с близка, но различна честота, като се получава „трептене“ – трета по-ниска честота. Следващият експеримент е за самостоятелно създаване на стоящи електромагнитни вълни. Телескопът „Хершел“ е първата космическа обсерватория за пълномащабно изучаване на инфрачервеното излъчване в космоса. Представлява избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от кристали. Избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от дадено вещество. Всички тела, чиято температура е по-висока от абсолютната нула, излъчват електромагнитни вълни, в това число и инфрачервени лъчи. Излъчването на електромагнитни вълни е за сметка на вътрешната енергия на веществото. Радиовълните са електромагнитни вълни, част от електромагнитния спектър. Изразът "електромагнитно излъчване" също се използва като синоним за електромагнитни вълни в по-общ смисъл, дори когато последните не се излъчват или разпространяват в откритото пространство. Специално обработеният обектив на камерата ще заснема кадри на тъмно, като улавя инфрачервеното излъчване. Попов усъвършенства схемата и реализира устройство за предаване на електромагнитни вълни на голямо разстояние. В армията се използват специални очила за нощно виждане, които обикновено работят в областта на инфрачервеното излъчване. За вълни, неизискващи среда за разпространението си, например електромагнитни вълни, е от значение само скоростта един спрямо друг на излъчвателя и приемника. Подобно устройство ще реагира само на такова излъчване, което има строго определена честота. Радиото е способ, позволяващ преноса на сигнали чрез модулиране на електромагнитни вълни. Попов усъвършенства схемата и реализира предаване на електромагнитни вълни на голямо разстояние. Те са в основата на електронните схеми, свързани с излъчване на електромагнитни вълни, радиоприемането, разпространение на телевизионните програми, телекомуникации, автоматизирани средства за управление на производствени и други процеси, електронно изчислителната техника. Те предсказват съществуването на електромагнитни вълни, доказани по-късно от Хайнрих Херц. По своята природа те не са нито механични, нито електромагнитни вълни. Сред изброените парични агрегати най-висока ликвидност има M0, а най-ниска – M3. През 1888 немският физик Хайнрих Херц получава електромагнитни вълни с дължина от порядъка на метър чрез електростатични разряди с висока честота. Примери за електромагнитни вълни са светлината (включително инфрачервената и ултравиолетовата), радиовълните, рентгеновите лъчи. Следващото лъчение след видимата светлина по честота е ултравиолетовото (англ. Очите на много видове животни възприемат вълни с дължини, различни от видимата светлина. Обичайни примери са отражението на светлина, звук или водни вълни. Видимата му яркост е около 10000 пъти по-висока от тази на Слънцето. Това позволява на молекулите да абсорбират видимата светлина на прогресивно все по-дълги вълни. Може да се раздели на три части:




След инфрачервените лъчи по честота следва видимата светлина. Слънцето и звездите излъчват по-голямата част от своята светлина във видимата част на електромагнитния спектър. Понятието се свързва най-често с устройството за предаване на електромагнитни вълни – радиопредавател. В практиката са познати следните видове електромагнитни вълни: радиовълни, микровълни, видима светлина, ултравиолетови и инфрачервени лъчи, рентгенови и гама лъчи, както и механични вълни: звукови вълни, водни вълни и други. Слънцето, което има температура на повърхността от около 6000 K, излъчва най-силно във видимата част от спектъра. Техническият принцип на работа е изваждане на две звукови (механични, не електромагнитни) вълни, с близка, но различна честота, като се получава „трептене“ – трета по-ниска честота. Всички тела, чиято температура е по-висока от абсолютната нула, излъчват електромагнитни вълни, в това число и инфрачервени лъчи. Радиовълните са електромагнитни вълни, част от електромагнитния спектър. Представлява избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от кристали. Избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от дадено вещество. Следващият експеримент е за самостоятелно създаване на стоящи електромагнитни вълни. Излъчване на електромагнитни вълни за сметка на вътрешната енергия на веществото. Фотосферата е видимата повърхност на Слънцето. Като цяло видимата светлина от космоса идва от звездите, които са плазма с висока температура, при която излъчват във видимия спектър. Ликопенът абсорбира всички, освен най-дългите вълни видима светлина. Това е слоят, над който газовете са прекалено охладени и разредени, за да излъчват значително количество светлина, поради което е и най-видимата с невъоръжено око повърхност на Слънцето. Фотоните идващи от обекта имат най-високата наблюдавана енергия: 1 тераелектронволта (TeV) – около един трилион пъти по-висока енергия от фотоните на видимата светлина; друг източник заявява, „най-ярката светлина, виждана някога от Земята досега, най-голямата експлозия във Вселената след Големия взрив“. От разположението на слънцето спрямо хоризонта най-големи промени стават във видимата част на спектъра. Излъчване на електромагнитни вълни за сметка на вътрешната енергия на веществото. Примери за електромагнитни вълни са светлината (включително инфрачервената и ултравиолетовата), радиовълните, рентгеновите лъчи. През 1888 немският физик Хайнрих Херц получава електромагнитни вълни с дължина от порядъка на метър чрез електростатични разряди с висока честота. Със създаването на триодната лампа започва и бурното развитие на радиотехниката за излъчване и пренос на сигнали чрез електромагнитни вълни на далечно разстояние и тяхното приемане и манипулиране до възпроизвеждане на звук. В купола има висока лампа за осветление. Понятието се свързва най-често с устройството за предаване на електромагнитни вълни – радиопредавател. Важен е в астрофизиката, където с него се обясняват рентгеновото излъчване от галактически източници, рентгеновата съставляваща на реликтовото излъчване (ефект на Сюнеяв-Зелдович), трансформацията на плазмените вълни във високочестотни електромагнитни вълни Техническият принцип на работа е изваждане на две звукови (механични, не електромагнитни) вълни, с близка, но различна честота, като се получава „трептене“ – трета по-ниска честота. Следващият експеримент е за самостоятелно създаване на стоящи електромагнитни вълни. Следващото лъчение след видимата светлина по честота е ултравиолетовото (англ. Представлява избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от кристали. Избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от дадено вещество. Всички тела, чиято температура е по-висока от абсолютната нула, излъчват електромагнитни вълни, в това число и инфрачервени лъчи. При много голяма надморска височина, има по-малко кислород във въздуха и по-малко защита от слънчевата радиация (най-вече ултравиолетовото излъчване). Излъчването на електромагнитни вълни е за сметка на вътрешната енергия на веществото. Радиовълните са електромагнитни вълни, част от електромагнитния спектър. Изразът "електромагнитно излъчване" също се използва като синоним за електромагнитни вълни в по-общ смисъл, дори когато последните не се излъчват или разпространяват в откритото пространство. Попов усъвършенства схемата и реализира устройство за предаване на електромагнитни вълни на голямо разстояние. През 1801 година открива ултравиолетовото излъчване, конструира рефрактометъра (1802) и гониометъра (1809). За вълни, неизискващи среда за разпространението си, например електромагнитни вълни, е от значение само скоростта един спрямо друг на излъчвателя и приемника. Подобно устройство ще реагира само на такова излъчване, което има строго определена честота. В електромагнитния спектър рентгеновите лъчи се намират между ултравиолетовото излъчване и гама-лъчите. Електронна лампа на Баркхаузен-Курц

Електронна лампа на Баркхаузен-Курц, наричана също електронна лампа със забавящо поле, рефлексен триод, осцилатор на Баркхаузен-Курц, е електронен осцилатор с висока честота, изобретен през 1920 г. от немски физици Хайнрих Георг Баркхаузен и Карл Курц. Радиото е способ, позволяващ преноса на сигнали чрез модулиране на електромагнитни вълни. Попов усъвършенства схемата и реализира предаване на електромагнитни вълни на голямо разстояние. Излъчването на електромагнитни вълни е за сметка на вътрешната енергия на веществото. Примери за електромагнитни вълни са светлината (включително инфрачервената и ултравиолетовата), радиовълните, рентгеновите лъчи. През 1888 немският физик Хайнрих Херц получава електромагнитни вълни с дължина от порядъка на метър чрез електростатични разряди с висока честота. Гама лъчите са поток от високоенергийни електромагнитни вълни с много малка дължина на вълната (намират се най-ляво в спектъра). За да се извърши рентгенография, е необходим източник на радиация - рентгенова тръба (рентгенови лъчи) или радиоактивен изотоп, излъчващ гама-лъчение. В практиката са познати следните видове електромагнитни вълни: радиовълни, микровълни, видима светлина, ултравиолетови и инфрачервени лъчи, рентгенови и гама лъчи, както и механични вълни: звукови вълни, водни вълни и други. Понятието се свързва най-често с устройството за предаване на електромагнитни вълни – радиопредавател. Изобретеният от Лодж апарат – „Прибор за регистрация на приемането на електромагнитни вълни“ съдържал източник на ток, реле, галванометър и "кохерер". Техническият принцип на работа е изваждане на две звукови (механични, не електромагнитни) вълни, с близка, но различна честота, като се получава „трептене“ – трета по-ниска честота. Радиоизотопите се използват основно по две причини: те са източник на електромагнитни вълни и заради химичните им свойства. Той е мощен източник на електромагнитни вълни от целия спектър, които понякога се използват за изследване на обектите, през които преминават (напр. Следващият експеримент е за самостоятелно създаване на стоящи електромагнитни вълни. Излъчване на електромагнитни вълни за сметка на вътрешната енергия на веществото. Представлява избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от кристали. Избирателно поглъщане на електромагнитни вълни от дадено вещество. Всички тела, чиято температура е по-висока от абсолютната нула, излъчват електромагнитни вълни, в това число и инфрачервени лъчи. Активност на радиоактивен източник

Активност на радиоактивен източник е отношението на средния брой спонтанни ядрени превръщания (разпадания) в радиоактивния източник за малък интервал от време и продължителността на този интервал. Радиовълните са електромагнитни вълни, част от електромагнитния спектър. Попов усъвършенства схемата и реализира устройство за предаване на електромагнитни вълни на голямо разстояние. За вълни, неизискващи среда за разпространението си, например електромагнитни вълни, е от значение само скоростта един спрямо друг на излъчвателя и приемника. Радиото е способ, позволяващ преноса на сигнали чрез модулиране на електромагнитни вълни. Попов усъвършенства схемата и реализира предаване на електромагнитни вълни на голямо разстояние. Ако излъчването има друга честота, то за достигане на същата сила на светлината е необходима по-голяма интензивност на енергията. Те предсказват съществуването на електромагнитни вълни, доказани по-късно от Хайнрих Херц. По своята природа те не са нито механични, нито електромагнитни вълни.