При взаимодействие на киселинен оксид с вода се получава: 
амфотерен хидроксид амфотерен оксид основа киселина
A B C D
При реакцията на киселинен оксид с вода се получава съответната киселина:

Киселинните оксиди попаднали в атмосферата не реагират с водните пари (напр. Поцоланът е смес от силициев оксид и алуминиев оксид, която влиза в реакция с калциевия хидроксид при наличие на вода. Берилиевият оксид (BeO) е амфотерен оксид. Магнезиевият оксид се получава чрез калцинация на магнезиев карбонат или магнезиев хидроксид. Цинков оксид

Оксидът на цинка се получава при пряко взаимодействие на цинк и кислород при загряване. Лантанът реагира с кислорода във въздуха до лантанов оксид, който реагира с вода и се преобразува в лантанов хидроксид. Азотният диоксид е киселинен оксид. Азотният диоксид е киселинен оксид. В зависимост от това, дали съответният оксид е основен, киселинен или амфотерен съществува следната класификация:

Терминът „хидроксиди“ често се прилага само по отношение на основните и амфотерните хидроксиди. Пример с цинков оксид:

Амфотерен характер проявяват и аминокиселините, белтъците и водата. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Анхидрид

"За неорганичен анхидрид виж киселинен оксид." Киселинен оксид

Оксиди, на които съответстват кислородсъдържащи киселини. Телурът изгаря със синьозелен пламък на кислород, при който се получава телурен диоксид:

Телурният диоксид има амфотерен характер:

При взаимодействие с водород се получава телуроводород, който както сероводорода има миризма на развалени яйца и е силно отровен. Натриев хидроксид

Натриевата основа (NaOH, натриев хидроксид или сода каустик) е безцветен основен хидроксид с йоннокристален строеж, получен при взаимодействиeто на метала натрий с вода. Силициевият диоксид SiO е киселинен оксид и не реагира с водата. Цинкът не реагира с вода, тъй като се образува пасивиращ слой (корица) от цинков хидроксид, която го предпазва от по-нататъшно взаимодействие. Cl + HOH → HCl + HOCl

При взаимодействие на хлор с вода се получава смес от солна и хипохлориста киселина. Получава се при реакцията на калиев хидроксид и сярна киселина. Получава се при пряко взаимодействие на азот с кислород. При редукция на калциев оксид с въглерод, при нагряване, се получава карбид. CuO се получава при загряване на меден оксид до 800 °С. Калиев хидроксид

Калиевата основа е съединение получено при взаимодействието на метала калий с вода. Взаимодействие с кислород:
Взаимодействие с водород:
Взаимодействие с вода:
Получава се калциев дихидроксид (калциева основа или гасена вар)
Взаимодействие с киселини:

Поради голямата му активност използването на калция като метал е ограничено. Натриевият хидрид се получава при взаимодействие на натрий с водород: Берилиевият оксид (BeO) е амфотерен оксид. При реакцията на киселинен оксид с вода се получава съответната киселина:

Киселинните оксиди попаднали в атмосферата не реагират с водните пари (напр. Азотният диоксид е киселинен оксид. Азотният диоксид е киселинен оксид. Цинков оксид

Оксидът на цинка се получава при пряко взаимодействие на цинк и кислород при загряване. Анхидрид

"За неорганичен анхидрид виж киселинен оксид." Киселинен оксид

Оксиди, на които съответстват кислородсъдържащи киселини. Пример с цинков оксид:

Амфотерен характер проявяват и аминокиселините, белтъците и водата. Силициевият диоксид SiO е киселинен оксид и не реагира с водата. В зависимост от това, дали съответният оксид е основен, киселинен или амфотерен съществува следната класификация:

Терминът „хидроксиди“ често се прилага само по отношение на основните и амфотерните хидроксиди. При редукция на калциев оксид с въглерод, при нагряване, се получава карбид. CuO се получава при загряване на меден оксид до 800 °С. Поцоланът е смес от силициев оксид и алуминиев оксид, която влиза в реакция с калциевия хидроксид при наличие на вода. В индустрията пропиленгликола се получава при хидролизата на пропиленов оксид. На първата стъпка се получава азотен оксид. Миниум се получава при калциране на оловен(II) оксид при температура на въздуха от около 450 до 480 °C:
Полученото вещество е примесено с оловен(II) оксид. Алуминиевият оксид е неразтворим във вода. В широката практика е познат като гасена вар, тъй като се получава при реакция с вода („гасене“) на калциев оксид („негасена вар“). Меден оксид

Медният оксид е химично съединение, което се образува при окисляването на медта. Динатриев оксид

Динатриевият оксид (също натриев оксид, формула: NaО) e химично съединение, основен оксид на натрия. Титанов диоксид

Титановият диоксид ("титанов двуокис", "титаново белило", "хранителен оцветител E171") TiO е амфотерен оксид на четиривалентния титан. Диазотният оксид е неутрален оксид. При окисление с кислород в присъствието на катализатори или при окисление с пероксиоцетна киселина се получава етиленов оксид (епоксиетан). При това хромов оксид се редуцира с метален алуминий. Цинковият оксид взаимодейства с кобалтов оксид при висока температура като се образува зелена маса, известна под названието Ринманово зелено. При реакцията на киселинен оксид с вода се получава съответната киселина:

Киселинните оксиди попаднали в атмосферата не реагират с водните пари (напр. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Цинков оксид

Оксидът на цинка се получава при пряко взаимодействие на цинк и кислород при загряване. Взаимодействие с кислород:
Взаимодействие с водород:
Взаимодействие с вода:
Получава се калциев дихидроксид (калциева основа или гасена вар)
Взаимодействие с киселини:

Поради голямата му активност използването на калция като метал е ограничено. Азотният диоксид е киселинен оксид. Азотният диоксид е киселинен оксид. При разтварянето му във вода се получава натриева основа. При последваща реакция на амалгамата с вода се получава натриевата основа и водород. Анхидрид

"За неорганичен анхидрид виж киселинен оксид." Киселинен оксид

Оксиди, на които съответстват кислородсъдържащи киселини. Идеята идва от взаимодействие на вода с вода, където едната е киселина, а другата – основа

formula_11

киселина + основа formula_12 спрегната основа + спрегната киселина Силициевият диоксид SiO е киселинен оксид и не реагира с водата. Cl + HOH → HCl + HOCl

При взаимодействие на хлор с вода се получава смес от солна и хипохлориста киселина. Получава се при пряко взаимодействие на азот с кислород. При редукция на калциев оксид с въглерод, при нагряване, се получава карбид. CuO се получава при загряване на меден оксид до 800 °С. Натриевият хидрид се получава при взаимодействие на натрий с водород: Химичен елемент или съединение с амфотерни свойства при взаимодействие със силна киселина проявява свойствата на основа и обратното – при взаимодействие със силна основа се проявява като киселинно действащо. Промишлено се получава при загряване на безводна натриева основа и въглероден оксид в автоклав при 160 – 200 °C и 0,8 – 1 MPa. Хидроксидният йон, който се получава при разтварянето на основа във вода се нарича протон приемник. В широката практика е познат като гасена вар, тъй като се получава при реакция с вода („гасене“) на калциев оксид („негасена вар“). Естерификация

Естерификацията е процес на взаимодействие между алкохол и кислородсъдържаща киселина, при който се получава естер и вода. При реакция с основа или основен оксид се получава сол:

Подобни реакции се използват за очистване на отпадните газове от ТЕЦ, химически предприятия и пр. При взаимодействие на алуминий с разтвор на основи се получава хексахидроксоалуминат и се отделя водород:
С твърда алкална основа на стопилка се получава натриев метаалуминат и се отделя водород:
Процесът е окислително-редукционен. При взаимодействие с белтъчни вещества се получава вещество с яркожълт цвят (т.нар. При реакцията на киселинен оксид с вода се получава съответната киселина:

Киселинните оксиди попаднали в атмосферата не реагират с водните пари (напр. Неутрализация

Неутрализацията е химична реакция при която при взаимодействие на основа с киселина се получава сол и вода. Cl + HOH → HCl + HOCl

При взаимодействие на хлор с вода се получава смес от солна и хипохлориста киселина. Естерификация

Естерификацията е процес на взаимодействие между алкохол и кислородсъдържаща киселина, при който се получава естер и вода. Цинков оксид

Оксидът на цинка се получава при пряко взаимодействие на цинк и кислород при загряване. Получава се при взаимодействие на етилов спирт с разтвор от живак и концентрирана азотна киселина. При окисление с кислород в присъствието на катализатори или при окисление с пероксиоцетна киселина се получава етиленов оксид (епоксиетан). Азотният диоксид е киселинен оксид. Азотният диоксид е киселинен оксид. Цинковият нитрат се получава при взаимодействие на оксида, карбоната или цинка и азотна киселина. Идеята идва от взаимодействие на вода с вода, където едната е киселина, а другата – основа

formula_11

киселина + основа formula_12 спрегната основа + спрегната киселина Така при взаимодействието на мравчена киселина с магнезиев оксид се получават магнезиев формат и вода:

Някои неутрализационни реакции протичат без отделяне или присъствие на вода. Солната киселина се получава при пускането на газообразен хлороводород във вода. Анхидрид

"За неорганичен анхидрид виж киселинен оксид." Киселинен оксид

Оксиди, на които съответстват кислородсъдържащи киселини. При реагирането на натрий със солна киселина се получава натриев хлорид:
При взаимодействие на натрий със сярна киселина се получава динатриев сулфат:

Съединенията на натрия са широко използвани в практиката. Получават се при взаимодействие на метал с хлор или със солна киселина. Киселинни оксиди са тези, при които като се присъедини вода се получава киселина. Разтваря се и в бромна вода при загряване, при което се получава пертехнециева киселина (HTcO). Силициевият диоксид SiO е киселинен оксид и не реагира с водата. FeS + 2HCl → FeCl + HS

Сероводородът се разтваря във вода, като се получава слабата сероводородна киселина
в силно алкална среда протича и следващата дисоциация

Взаимодействие с кислород:
При обикновена температура сероводородът се окислява. Топлината също може да накара мравчената киселина да се разпадне до въглероден оксид и вода. Получава се при пряко взаимодействие на азот с кислород. При редукция на калциев оксид с въглерод, при нагряване, се получава карбид. При естерификация на салицилова киселина с оцетна киселина се получава ацетилсалицилова киселина (аспирин):

Един от важните промишлени методи за получаване на салицилова киселина е методът на Колбе – взаимодействие между сух натриев фенолат и CO под налягане (P) и при температура 120°-140 °C.