АТФ се синтезира в:
рибозомите хлоропластите апарата на Голджи ендоплазмената мрежа
A B C D
В рибозомите се синтезира белтък за микробната клетка. При ниски конценрации на АТФ гликолизата се усилва и се синтезира АТФ. Друг процес, в който се синтезира АТФ от АДФ и Ф, е гликолизата. С подобни фосфокинази се синтезира АТФ и при други процеси в живите организми като отделни фермантации. Глутатионът не е ДНК-кодирана молекула и се синтезира с помощта на ензими в двустепенен, АТФ-зависим процес. Неговата хипотеза е потвърдена от откриването на АТФ синтаза, мембранен протеин, който използва потенциалната енергия на електрохимичния потенциал да синтезира АТФ. През 1960 година е известно, че АТФ е енергийната валута на живота, но се приема, че механизмът, чрез който АТФ се синтезира в митохондриите, е фосфорилиране на субстратно ниво. В митохондриите се синтезира аденосинтрифосфат (АТФ), макроергично съединение, в което се съхранява енергията, получена от метаболитното окисление на веществата в клетката. Във вътрешната митохондриална мембрана се намират редокссистемите от дихателните вериги, както и АТФ-азата, чиято роля е да синтезира АТФ благодарение на създадената разлика в зарядите от двете страни на тази мембрана. С две думи модификациите на преРНК при зреенето са двеː
Получената зрялата мРНК дава, вече редактираната генетична "рецепта" по която ще се синтезира дадения протеин в рибозомите. АТФ се синтезира в клетката при различни метаболитни пътища като (1) гликолиза, (2) цикъл на Кребс, дихателна верига/окислително фосфорилиране и бета-окисление. Намира се в рибозомите и живите тъкани. Освен това, всяка оксидация на манган произвежда два електрона на клетка, макар количеството АТФ и НАД, което може да се синтезира, варира според pH. АТФ може да се синтезира и чрез няколко така наречени реакции на "попълване", катализирани от ензимните семейства нуклеозид дифосфат кинази (NDKs), които използват други нуклеозид трифосфати като високоенергийни фосфатни донори и семейството на АТФ: гуанидо-фосфотрансфераза. Последната се придвижва извън ядрото към рибозомите. Един АТФ се използва в Реакция 1, а друг АТФ се използва в Реакция 3. Рибозомите са немембранни органели. Рибозомите се сращат свободно сред цитоплазмата на клетката, или прикрепени към ЕПР (ендоплазмен ретикулум), образувайки гранулирания ЕПР (гранулиран – зарди рибозомите). Рамакришнан работи върху рибозомите в Йейлския университет. Рибозомите могат да се свързват с мембраните на ЕПР. В човешкия организъм не се синтезира аскорбат. DHA не се синтезира в човешкия организъм. В тялото се синтезира от чревната микрофлора. Общата реакция на процеса може да се запише като:

АТФ синтаза + АДФ + Ф → АТФ синтаза + АТФ

АТФ синтазата е ключов компонент за съществуването на почти всички организми. Човешкият протромбин се синтезира главно в черния дроб. При ниски конценрации на АТФ гликолизата се усилва и се синтезира АТФ. Друг процес, в който се синтезира АТФ от АДФ и Ф, е гликолизата. Някои от АТФ, произведени в хлоропластите, се консумират в Цикъла на Калвин, който произвежда триозни захари. С подобни фосфокинази се синтезира АТФ и при други процеси в живите организми като отделни фермантации. Глутатионът не е ДНК-кодирана молекула и се синтезира с помощта на ензими в двустепенен, АТФ-зависим процес. Неговата хипотеза е потвърдена от откриването на АТФ синтаза, мембранен протеин, който използва потенциалната енергия на електрохимичния потенциал да синтезира АТФ. През 1960 година е известно, че АТФ е енергийната валута на живота, но се приема, че механизмът, чрез който АТФ се синтезира в митохондриите, е фосфорилиране на субстратно ниво. В митохондриите се синтезира аденосинтрифосфат (АТФ), макроергично съединение, в което се съхранява енергията, получена от метаболитното окисление на веществата в клетката. Във вътрешната митохондриална мембрана се намират редокссистемите от дихателните вериги, както и АТФ-азата, чиято роля е да синтезира АТФ благодарение на създадената разлика в зарядите от двете страни на тази мембрана. АТФ се синтезира в клетката при различни метаболитни пътища като (1) гликолиза, (2) цикъл на Кребс, дихателна верига/окислително фосфорилиране и бета-окисление. В хлоропластите се извършва фотосинтезата. Освен това, всяка оксидация на манган произвежда два електрона на клетка, макар количеството АТФ и НАД, което може да се синтезира, варира според pH. АТФ може да се синтезира и чрез няколко така наречени реакции на "попълване", катализирани от ензимните семейства нуклеозид дифосфат кинази (NDKs), които използват други нуклеозид трифосфати като високоенергийни фосфатни донори и семейството на АТФ: гуанидо-фосфотрансфераза. Един АТФ се използва в Реакция 1, а друг АТФ се използва в Реакция 3. Клод открива хлоропластите в клетката. В резултат на погълнатите фотони в хлоропластите на растенията се натрупва енергия под формата на АТФ и редукционен потенциал под формата на [НАДФ.H+H], а като страничен процес се извършва фотолиза на водни молекули, при което се отделя кислород. В човешкия организъм не се синтезира аскорбат. DHA не се синтезира в човешкия организъм. В тялото се синтезира от чревната микрофлора. В хлоропластите им преобладават червените багрила. • Fe-СОД е локализирана в хлоропластите. Хлоропластите са кръгли тела. Общата реакция на процеса може да се запише като:

АТФ синтаза + АДФ + Ф → АТФ синтаза + АТФ

АТФ синтазата е ключов компонент за съществуването на почти всички организми. В рибозомите се синтезира белтък за микробната клетка. Човешкият протромбин се синтезира главно в черния дроб. Акрозомата има формата на шапка на сперматозоида и се синтезира от Апарата на Голджи. Синтезират се в апарата на Голджи. При ниски конценрации на АТФ гликолизата се усилва и се синтезира АТФ. Лактозата се образува в клетъчните рибозоми и отчасти в апарата на Голджи. Образуват се от периферните издути части на цистерните на апарата на Голджи. В цистерните на апарата на Голджи се извършват определени модификация (гликолизиране, ацетилиране и др.) Друг процес, в който се синтезира АТФ от АДФ и Ф, е гликолизата. Повечето от функциите на органели като митохондриите, апарата на Голджи и др. Те ръководят транспорта на везикули от ендоплазмения ретикулум и апарата на Голджи. Само правилно структурираните протеини с помощта на малки везикули се транспортират до апарата на Голджи. Първичните са новосинтезирани органели от Апарата на Голджи (Комплекс на Голджи) и все още не са имали контакт с продукт за разграждане. С подобни фосфокинази се синтезира АТФ и при други процеси в живите организми като отделни фермантации. Неговата хипотеза е потвърдена от откриването на АТФ синтаза, мембранен протеин, който използва потенциалната енергия на електрохимичния потенциал да синтезира АТФ. Рибозомите заедно с гранулирания ендоплазмен ретикулум и апарата на Голджи участват в синтезата на клетъчни протеини. Глутатионът не е ДНК-кодирана молекула и се синтезира с помощта на ензими в двустепенен, АТФ-зависим процес. Биохимичната промяна обикновено настъпва в апарата на Голджи, където определена част от прекурсорния ензим се разцепва, за да се активира. През 1960 година е известно, че АТФ е енергийната валута на живота, но се приема, че механизмът, чрез който АТФ се синтезира в митохондриите, е фосфорилиране на субстратно ниво. В митохондриите се синтезира аденосинтрифосфат (АТФ), макроергично съединение, в което се съхранява енергията, получена от метаболитното окисление на веществата в клетката. Тя е уникална сред глюкозамингликаните с това, че не е сулфонирана и се синтезира върху плазмената мембрана, а не в апаратът на голджи. Във вътрешната митохондриална мембрана се намират редокссистемите от дихателните вериги, както и АТФ-азата, чиято роля е да синтезира АТФ благодарение на създадената разлика в зарядите от двете страни на тази мембрана. Апарат на Голджи

Апаратът на Голджи е органел, който се среща в повечето еукариотни клетки. АТФ се синтезира в клетката при различни метаболитни пътища като (1) гликолиза, (2) цикъл на Кребс, дихателна верига/окислително фосфорилиране и бета-окисление. В секреторни клетки апарата на Голджи обикновено е силно полярен: изпъкналата част е насочена към ендоплазмената мрежа, а вдлъбнатата – към клетъчната мембрана. Освен това, всяка оксидация на манган произвежда два електрона на клетка, макар количеството АТФ и НАД, което може да се синтезира, варира според pH. АТФ може да се синтезира и чрез няколко така наречени реакции на "попълване", катализирани от ензимните семейства нуклеозид дифосфат кинази (NDKs), които използват други нуклеозид трифосфати като високоенергийни фосфатни донори и семейството на АТФ: гуанидо-фосфотрансфераза. При ниски конценрации на АТФ гликолизата се усилва и се синтезира АТФ. Ендоплазмената мрежа бива два вида: гладка и зърнеста. Външната ядрена мембрана е свързана с мембраните на ендоплазмената мрежа, така че пространството между двете мембрани преминава във вътрешното пространство на ендоплазмената мрежа. Друг процес, в който се синтезира АТФ от АДФ и Ф, е гликолизата. Ендоплазмената мрежа е комплексен мембранен органел, съдържащ множество отделения, които се разполагат във вид на мрежа. Гладък ендоплазмен ретикулум

Гладък ендоплазмен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа. С подобни фосфокинази се синтезира АТФ и при други процеси в живите организми като отделни фермантации. Глутатионът не е ДНК-кодирана молекула и се синтезира с помощта на ензими в двустепенен, АТФ-зависим процес. Неговата хипотеза е потвърдена от откриването на АТФ синтаза, мембранен протеин, който използва потенциалната енергия на електрохимичния потенциал да синтезира АТФ. През 1960 година е известно, че АТФ е енергийната валута на живота, но се приема, че механизмът, чрез който АТФ се синтезира в митохондриите, е фосфорилиране на субстратно ниво. В митохондриите се синтезира аденосинтрифосфат (АТФ), макроергично съединение, в което се съхранява енергията, получена от метаболитното окисление на веществата в клетката. Във вътрешната митохондриална мембрана се намират редокссистемите от дихателните вериги, както и АТФ-азата, чиято роля е да синтезира АТФ благодарение на създадената разлика в зарядите от двете страни на тази мембрана. АТФ се синтезира в клетката при различни метаболитни пътища като (1) гликолиза, (2) цикъл на Кребс, дихателна верига/окислително фосфорилиране и бета-окисление. Грануларен ендоплазмен ретикулум

Грануларен ендоплазматичен ретикулум представлява частта от ендоплазмената мрежа, по чиято повърхност има наличие на рибизоми. Ендоплазмената мрежа е изградена от тръбовидни цистерни, които са ограничени с единична мембрана и мембранни мехурчета, свързани с тях. В секреторни клетки апарата на Голджи обикновено е силно полярен: изпъкналата част е насочена към ендоплазмената мрежа, а вдлъбнатата – към клетъчната мембрана. Освен това, всяка оксидация на манган произвежда два електрона на клетка, макар количеството АТФ и НАД, което може да се синтезира, варира според pH. Белтъците синтезирани от прикрепените рибозоми преминават директно през мембранните канали и попадат в пространството вътре в ендоплазмената мрежа и така са изолирани от цитоплазмата. АТФ може да се синтезира и чрез няколко така наречени реакции на "попълване", катализирани от ензимните семейства нуклеозид дифосфат кинази (NDKs), които използват други нуклеозид трифосфати като високоенергийни фосфатни донори и семейството на АТФ: гуанидо-фосфотрансфераза. Един АТФ се използва в Реакция 1, а друг АТФ се използва в Реакция 3. В човешкия организъм не се синтезира аскорбат. DHA не се синтезира в човешкия организъм. В тялото се синтезира от чревната микрофлора. Общата реакция на процеса може да се запише като:

АТФ синтаза + АДФ + Ф → АТФ синтаза + АТФ

АТФ синтазата е ключов компонент за съществуването на почти всички организми. В рибозомите се синтезира белтък за микробната клетка.