По какъв признак е направена общоприетата класификация на галактиките? 
по размери на галактиките по възраст на звездите в галактиките по форма на галактиките по брой на звездите в галактиките
A B C D
Класификацията е направена според формата на галактиките. камертонна диаграма на Хъбъл за морфологическа класификация на галактиките. Лещовидна галактика

Лещовидна галактика е вид галактика, междинна между елиптична и спирална в морфологичната класификация на галактиките. Цвики оценил цялата маса на купа, знаейки скоростите на галактиките по периферията му. Общоприетата класификация на компресорите е по начина им на повишаването на налягането на газовете. Галактиките се отличават с огромно разнообразие. Често се говори за активни ядра на галактиките. В Харвардската обсерватория, тя работи в Шапли по каталог на галактиките, по-ярки от 13-та звездна величина. Съществуват два основни типа неправилни галактики:

Kласифискация на галактиките Образуването и дейността на галактиките джуджета вероятно се влияят от взаимодействията им с по-големи галактики. Това противоречи на идеята, че някои зони в галактиките са по-пригодни за живот, отколкото други. Колкото по-далече изглеждат галактиките, толкова по-голямо е тяхното червено отместване и следователно изглеждат, че се отдалечават по-бързо. Звездите на галактиките се образуват през различни периоди, така че галактиките имат време да се охладят и да натрупват материя за образуване на нови звезди. Към естествените спадат звездите, галактиките, светкавиците и други. Абсолютните величини на галактиките обаче могат да бъдат значително по-големи поради големия брой звезди който съдържат. Ако една от галактиките е значително по-голяма, то тя няма да претърпи видима промяна след сливането. Основните трудове на Едуин Хъбъл са посветени на изучаването на галактиките. В хода на времето образуването на звездите променя формата на галактиките. Най-далечният наблюдаван обект (с изключение на галактиките) е тип Ia супернова. Крайната възраст на Вселената обвързва тясно еволюцията на галактиките с космологията. По червеното отместване е определено и разстоянието до галактиките (чрез Ефекта на Доплер): NGC 7320 се намира на ~39 млн. Към галактиките джуджета се отнасят и галактиките със светимост по-малка от 10 L

Първите галактики джуджета (с изключение на граничните M 32 и M 110) са намерени от Харлоу Шепли в края на 1930-те години, когато проучва небето около Южния полюс за статистическо изследване на галактиките в обсерваторията на Харвардския университет в Южна Африка. Тази класификация по долу е направена от Ийстмън iи Ейкин, 2000. В състава на галактиките влизат и различни видове звездни купове и мъглявини, като повечето от звездите в галактиките са част от система от две или повече звезди. Поради малките им размери и маса, галактиките джуджета биват издърпвани и разкъсвани от съседни спирални галактики, което води до сливането им. Класификацията е направена според формата на галактиките. камертонна диаграма на Хъбъл за морфологическа класификация на галактиките. Към естествените спадат звездите, галактиките, светкавиците и други. В хода на времето образуването на звездите променя формата на галактиките. Звездите на галактиките се образуват през различни периоди, така че галактиките имат време да се охладят и да натрупват материя за образуване на нови звезди. В състава на галактиките влизат и различни видове звездни купове и мъглявини, като повечето от звездите в галактиките са част от система от две или повече звезди. Крайната възраст на Вселената обвързва тясно еволюцията на галактиките с космологията. Използва се в астрономията за измерване на разстояния от порядъка на тези между звездите и галактиките. Лещовидна галактика

Лещовидна галактика е вид галактика, междинна между елиптична и спирална в морфологичната класификация на галактиките. Цвики оценил цялата маса на купа, знаейки скоростите на галактиките по периферията му. Атомите формират звезди, звездите формират галактики, галактиките образуват купове галактики и най-накрая свръхкупове (купове от купове). Общоприетата класификация на компресорите е по начина им на повишаването на налягането на газовете. В Харвардската обсерватория, тя работи в Шапли по каталог на галактиките, по-ярки от 13-та звездна величина. Доплеровото отместване на звездите близо до ядрата на галактиките сочи, че те се движат около огромни маси в много стръмен гравитационен градиент. Галактиките се отличават с огромно разнообразие. Това противоречи на идеята, че някои зони в галактиките са по-пригодни за живот, отколкото други. Често се говори за активни ядра на галактиките. По-късни измервания върху междузвездния газ по краищата на галактиките говорят за тъмна материя в него – значи не само, че тъмната материя излиза извън границите на видимата част от галактиката, но и според оценки – галактиките са вириализирани до около 10 видими техни радиуса (достигнато е статистически стационарно състояние – звездите са разпределени по скорости точно както молекулите в газ при пост. Светлинната година се използва в масовата астрономия за определяне на разстояния от порядъка на тези между звездите и галактиките, но за научни цели предпочитаната мерна единица е парсекът, тъй като той е по-лесно приложим в комбинация с данните от наблюдението на звездите. Съществуват два основни типа неправилни галактики:

Kласифискация на галактиките Образуването и дейността на галактиките джуджета вероятно се влияят от взаимодействията им с по-големи галактики. Колкото по-далече изглеждат галактиките, толкова по-голямо е тяхното червено отместване и следователно изглеждат, че се отдалечават по-бързо. Както и звездите, галактиките и мъглявините нямат собствени имена, освен мъглявините Лагуна, Гира, звездния куп Плеяди, галактиката Андромеда и неколцина други. Към галактиките джуджета се отнасят и галактиките със светимост по-малка от 10 L

Първите галактики джуджета (с изключение на граничните M 32 и M 110) са намерени от Харлоу Шепли в края на 1930-те години, когато проучва небето около Южния полюс за статистическо изследване на галактиките в обсерваторията на Харвардския университет в Южна Африка. Предмет на изучаване са системите и явленията извън пределите на земната атмосфера като Слънцето, планетите, астероидите, кометите, метеоритите, космическото пространство, звездите, галактиките и др. Класификацията е направена според формата на галактиките. камертонна диаграма на Хъбъл за морфологическа класификация на галактиките. Лещовидна галактика

Лещовидна галактика е вид галактика, междинна между елиптична и спирална в морфологичната класификация на галактиките. Цвики оценил цялата маса на купа, знаейки скоростите на галактиките по периферията му. Общоприетата класификация на компресорите е по начина им на повишаването на налягането на газовете. Галактиките се отличават с огромно разнообразие. Често се говори за активни ядра на галактиките. В Харвардската обсерватория, тя работи в Шапли по каталог на галактиките, по-ярки от 13-та звездна величина. Съществуват два основни типа неправилни галактики:

Kласифискация на галактиките Образуването и дейността на галактиките джуджета вероятно се влияят от взаимодействията им с по-големи галактики. Това противоречи на идеята, че някои зони в галактиките са по-пригодни за живот, отколкото други. Колкото по-далече изглеждат галактиките, толкова по-голямо е тяхното червено отместване и следователно изглеждат, че се отдалечават по-бързо. Звездите на галактиките се образуват през различни периоди, така че галактиките имат време да се охладят и да натрупват материя за образуване на нови звезди. Към естествените спадат звездите, галактиките, светкавиците и други. Абсолютните величини на галактиките обаче могат да бъдат значително по-големи поради големия брой звезди който съдържат. Ако една от галактиките е значително по-голяма, то тя няма да претърпи видима промяна след сливането. Основните трудове на Едуин Хъбъл са посветени на изучаването на галактиките. В хода на времето образуването на звездите променя формата на галактиките. Единственото решение било да се предположи, че има невидима форма на материята, която с гравитацията си удържа галактиките от купа. Най-далечният наблюдаван обект (с изключение на галактиките) е тип Ia супернова. Крайната възраст на Вселената обвързва тясно еволюцията на галактиките с космологията. По червеното отместване е определено и разстоянието до галактиките (чрез Ефекта на Доплер): NGC 7320 се намира на ~39 млн. Към галактиките джуджета се отнасят и галактиките със светимост по-малка от 10 L

Първите галактики джуджета (с изключение на граничните M 32 и M 110) са намерени от Харлоу Шепли в края на 1930-те години, когато проучва небето около Южния полюс за статистическо изследване на галактиките в обсерваторията на Харвардския университет в Южна Африка. Тази класификация по долу е направена от Ийстмън iи Ейкин, 2000. В състава на галактиките влизат и различни видове звездни купове и мъглявини, като повечето от звездите в галактиките са част от система от две или повече звезди. Класификацията е направена според формата на галактиките. камертонна диаграма на Хъбъл за морфологическа класификация на галактиките. Към естествените спадат звездите, галактиките, светкавиците и други. В хода на времето образуването на звездите променя формата на галактиките. Звездите на галактиките се образуват през различни периоди, така че галактиките имат време да се охладят и да натрупват материя за образуване на нови звезди. В състава на галактиките влизат и различни видове звездни купове и мъглявини, като повечето от звездите в галактиките са част от система от две или повече звезди. Използва се в астрономията за измерване на разстояния от порядъка на тези между звездите и галактиките. Лещовидна галактика

Лещовидна галактика е вид галактика, междинна между елиптична и спирална в морфологичната класификация на галактиките. Абсолютните величини на галактиките обаче могат да бъдат значително по-големи поради големия брой звезди който съдържат. Цвики оценил цялата маса на купа, знаейки скоростите на галактиките по периферията му. Атомите формират звезди, звездите формират галактики, галактиките образуват купове галактики и най-накрая свръхкупове (купове от купове). Общоприетата класификация на компресорите е по начина им на повишаването на налягането на газовете. В Харвардската обсерватория, тя работи в Шапли по каталог на галактиките, по-ярки от 13-та звездна величина. Доплеровото отместване на звездите близо до ядрата на галактиките сочи, че те се движат около огромни маси в много стръмен гравитационен градиент. Галактиките се отличават с огромно разнообразие. Това противоречи на идеята, че някои зони в галактиките са по-пригодни за живот, отколкото други. Често се говори за активни ядра на галактиките. По-късни измервания върху междузвездния газ по краищата на галактиките говорят за тъмна материя в него – значи не само, че тъмната материя излиза извън границите на видимата част от галактиката, но и според оценки – галактиките са вириализирани до около 10 видими техни радиуса (достигнато е статистически стационарно състояние – звездите са разпределени по скорости точно както молекулите в газ при пост. Светлинната година се използва в масовата астрономия за определяне на разстояния от порядъка на тези между звездите и галактиките, но за научни цели предпочитаната мерна единица е парсекът, тъй като той е по-лесно приложим в комбинация с данните от наблюдението на звездите. Съществуват два основни типа неправилни галактики:

Kласифискация на галактиките Образуването и дейността на галактиките джуджета вероятно се влияят от взаимодействията им с по-големи галактики. Колкото по-далече изглеждат галактиките, толкова по-голямо е тяхното червено отместване и следователно изглеждат, че се отдалечават по-бързо. Както и звездите, галактиките и мъглявините нямат собствени имена, освен мъглявините Лагуна, Гира, звездния куп Плеяди, галактиката Андромеда и неколцина други. Към галактиките джуджета се отнасят и галактиките със светимост по-малка от 10 L

Първите галактики джуджета (с изключение на граничните M 32 и M 110) са намерени от Харлоу Шепли в края на 1930-те години, когато проучва небето около Южния полюс за статистическо изследване на галактиките в обсерваторията на Харвардския университет в Южна Африка. Предмет на изучаване са системите и явленията извън пределите на земната атмосфера като Слънцето, планетите, астероидите, кометите, метеоритите, космическото пространство, звездите, галактиките и др.