На коя част от спектъра съответства електромагнитна вълна с дължина на вълната nm 200=λ ? 
радиовълни видима светлина ултравиолетови лъчи инфрачервени лъчи
A B C D
Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. Радиовълни

Радиовълните са електромагнитни вълни с дължина на вълната ламбда (λ) от 0,1 mm до 100 km. Като всяка електромагнитна вълна, видимата светлина се характеризира с яркост, дължина на вълната и поляризация. дължина на вълната λ = 12,23 cm. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. Началото на вакуумния диапазон, 200 nm, се определя от факта, че под тази дължина на вълната обикновеният въздух е непрозрачен поради значителното поглъщане. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Те се движат в пространството със скоростта на светлината, придружени от електромагнитна вълна с определена дължина. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. Тази дължина на вълната попада в червената част на спектъра – именно на това се дължи червения свят на хромосферата. Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Дължина на вълната

Дължина на вълната, още наричана период, във физиката е разстоянието между последователни точки на дадена вълна с еднаква фаза. При малък ъгъл, горното се опростява до:

Човешкото око има най-голяма разделителна способност на разстояние d=250 mm и е най-чувствително при дължина на вълната λ=550 nm. При тези лампи излъчването има максимална интензивност при дължина на вълната 365 nm. Активният материал на фотодиодите е направен от силиций (за видимия светлинен спектър и за инфрачервена светлина с дължина на вълната до 1000 nm) или германий (за инфрачервено лъчение с дължина на вълната до около 1800 nm) както и от други полупроводникови материали. През 1980-те разработва пренастройваеми източници в ултравиолетовата област (с дължина на вълната до 80 nm). Като всяка електромагнитна вълна, видимата светлина се характеризира с яркост, дължина на вълната и поляризация. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. дължина на вълната λ = 12,23 cm. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. С термина интензивна пулсова светлина се означава метода на използване на интензивни импулси некохерентна светлина, излъчвани в диапазон с дължина на вълната от 500 nm и 1200 nm, за обезкосмяване и други цели. Електромагнитното излъчване с дължина на вълната в този обхват се нарича видима светлина Цветът на даден обект във възприятието на хората е този на отразяваната или излъчвана от него видима светлина. Активният материал на фотодиодите е направен от силиций (за видимия светлинен спектър и за инфрачервена светлина с дължина на вълната до 1000 nm) или германий (за инфрачервено лъчение с дължина на вълната до около 1800 nm) както и от други полупроводникови материали. Ретината се осветява със специален уред, наречен фундус камера, който излъчва безвредна синя светлина с дължина на вълната 490 nm. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). Светлина

Светлината е електромагнитно излъчване с дължина на вълната във видимия за човешкото око диапазон на електромагнитния спектър, приблизително от 400 до 750 nm. Изолираният Cl по-късно може да стане отново наличен чрез абсорбция на светлина при по-къса дължина на вълната от 400 nm. Тези лампи произвеждат практически монохроматична светлина със средна дължина на вълната от 589,3 nm (доминиращите спектрални линии са две, много близко една до друга – при 589 и 589,6 nm). Те се появяват в началото на XX век, като първите разновидности са обикновени крушки с нажежаема жичка, но със специално стъкло с никелов оксид (стъкло на Ууд), което почти не пропуска видима светлина с дължина на вълната над 400 nm. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. Радиовълни

Радиовълните са електромагнитни вълни с дължина на вълната ламбда (λ) от 0,1 mm до 100 km. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. Началото на вакуумния диапазон, 200 nm, се определя от факта, че под тази дължина на вълната обикновеният въздух е непрозрачен поради значителното поглъщане. Ако φ (на схема 1) е ъгълът, под който се наблюдава първият дифракционен минимум на точков източник на светлина през кръгла оптична леща с диаметър D, за електромагнитна вълна с дължина λ ще бъде в сила:

Ъгълът φ е ъгловата разделителна способност на лещата. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. Значителна абсорбция се наблюдава при високочестотните ултравиолетови лъчи с дължина на вълната над 100 нанометра. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Като всяка електромагнитна вълна, видимата светлина се характеризира с яркост, дължина на вълната и поляризация. дължина на вълната λ = 12,23 cm. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). Тъй като енергията на фотона е обратно пропорционална на неговата дължина, електромагнитна вълна с енергия на видимата светлина или по-висока (респективно с по-малка дължина) като ултравиолет, ренгенови лъчи и гама-лъчи могат да предизвикат фотолиза. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Разсеяните рентгенови лъчи имат същата дължина на вълната като попадащите рентгенови лъчи. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. Радиовълни

Радиовълните са електромагнитни вълни с дължина на вълната ламбда (λ) от 0,1 mm до 100 km. Началото на вакуумния диапазон, 200 nm, се определя от факта, че под тази дължина на вълната обикновеният въздух е непрозрачен поради значителното поглъщане. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Те се движат в пространството със скоростта на светлината, придружени от електромагнитна вълна с определена дължина. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. Тази дължина на вълната попада в червената част на спектъра – именно на това се дължи червения свят на хромосферата. Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Ултравиолетово излъчване

Ултравиолетовите лъчи ("UV") са електромагнитно излъчване с дължина на вълната по-малка от тази на видимата светлина, но по-голяма от тази на рентгеновите лъчи, между 10 и 400 nm, и с енергия между 3,10 и 124 електронволта. Дължина на вълната

Дължина на вълната, още наричана период, във физиката е разстоянието между последователни точки на дадена вълна с еднаква фаза. Създава се сферична вълна с дължина на вълната λ и вълново число "k" = 2π/λ. Електромагнитни вълни с дължина на вълната над 0,1 nm се наричат „меки“ рентгенови лъчи. При дължина на вълната под 0,1 nm се наричат „твърди“ рентгенови лъчи. Като всяка електромагнитна вълна, видимата светлина се характеризира с яркост, дължина на вълната и поляризация. дължина на вълната λ = 12,23 cm. През 1931 Международната комисия по осветлението (френски: " Commission Internationale de l´Eclairage") е приела модел за стандартизация на светлинните тонове, като е определила първичните три цвята: червен (λ=700.0 nm), зелен с дължина на вълната (λ=546.1 nm) и син (λ=435.8 nm), както и алгоритъм за изчисление дължината на вълната на всички останали цветове. Оттук може да се определи дължината на вълната по известна честота и обратно:

λ="c"/"f, f"="c"/λ

Когато електромагнитна вълна навлезе в материална среда, тя намалява скоростта си. С други думи това е нивото, на което оптичната плътност на веществото става единица (formula_1) за фотон с дължина на вълната равна на 500 нанометра (λ = 500 nm). В съседство с нея се намира пролуката на близките инфрачервени лъчи, докато инфрачервените лъчи със средна и голяма дължина на вълната попадат са далеч извън границата на възприятие на човешкото око. Тъй като енергията на фотона е обратно пропорционална на неговата дължина, електромагнитна вълна с енергия на видимата светлина или по-висока (респективно с по-малка дължина) като ултравиолет, ренгенови лъчи и гама-лъчи могат да предизвикат фотолиза. Интензитетът на светлината за монохроматична светлина с определена дължина на вълната λ се изразява чрез:

където

Ако има повече от една дължина на вълната (което обикновено е случаят), трябва да се сумира или да се интегрира върху спектъра на дължините на вълната, за да се получи интензитета на светлината: Разсеяните рентгенови лъчи имат същата дължина на вълната като попадащите рентгенови лъчи. Възможно е също така да се получи лазерно излъчване с дължина на вълната 543,5 nm (зелено), 594 nm (жълто) или 612 nm (оранжево). А275, където А275 е абсорбцията при дължина на вълната 275 nm. Протонираните катиони на нафталин () са източник на част от спектъра на неидентифицираните инфрачервени емисии. Тези на прокариотите са с дебелина 10–20 nm и дължина 3–15 µm, а на еукариотите са с дебелина 200 nm и дължина до 200 µm. Радиовълни

Радиовълните са електромагнитни вълни с дължина на вълната ламбда (λ) от 0,1 mm до 100 km. Началото на вакуумния диапазон, 200 nm, се определя от факта, че под тази дължина на вълната обикновеният въздух е непрозрачен поради значителното поглъщане. Пълно погасяване на лъчите ще се наблюдава при слой с оптична дебелина <br> d = λ/4,<br> където λ е дължина на вълната. Те се движат в пространството със скоростта на светлината, придружени от електромагнитна вълна с определена дължина. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната между 450 – 495 nm (440 и 490 nm) като синя. Приема се, че човешкото око възприема светлина с дължина на вълната в обхвата 620-750 nm (625–760 nm) като червена. Тази дължина на вълната попада в червената част на спектъра – именно на това се дължи червения свят на хромосферата. Оранжев цвят

Оранжевото е основен цвят от бялата слънчева светлина с дължина на вълната 590–620 nm. Ултравиолетово излъчване

Ултравиолетовите лъчи ("UV") са електромагнитно излъчване с дължина на вълната по-малка от тази на видимата светлина, но по-голяма от тази на рентгеновите лъчи, между 10 и 400 nm, и с енергия между 3,10 и 124 електронволта.