Общото между Константин Фотинов, Иван Богоров и Петко Славейков е, че те са:
поети издатели драматурзи художници
A B C D
През този период работят Константин Фотинов, Иван Богоров, Найден Геров, Добри Чинтулов, Петко Славейков, Георги Раковски, Васил Друмев, Любен Каравелов и др. Поддържа връзки с Иван Богоров и Петко Славейков. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. Сред българските преводачи на книгата са Петко Рачов Славейков, Стоян Дринов, Иван Богоров и др. В редактирането на вестника, освен Генович, са взимали участие Петко Р. Славейков, Иван Богоров и Тодор Икономов. Петко Горбанов е съученик с Константин Стоилов, Стефан Панаретов, Стоян Михайловски, Иван Славейков, Рачо Славейков. Превежда на други езици поезията на български поети като Христо Ботев, Иван Вазов и Петко Славейков. В него пишат Мина Пашов, Гаврил Кръстевич, Иван Богоров, Марко Балабанов, Захари Струмски, Петко Славейков, Васил Друмев, Стоян Чомаков. През 80-те години в Пловдив работят водещите български писатели – Иван Вазов, Петко Славейков, Захарий Стоянов, Константин Величков. Свързва се с най-изявените културни дейци в града – Иван Вазов, Константин Величков, Петко Каравелов, Петко Р. Славейков. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане от Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. По покана на д-р Лонг Петко Славейков се премества в Цариград през 1864 г. и започва да преработва преводът на Константин Фотинов, на източното наречие. Константин Фотинов

Константин Георгиев Фотинов е възрожденски книжовник, просветител и преводач. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) и е валидно до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. Иван Вазов и Петко Р. Славейков са създали много неологизми в българския език. Петко Славейков

Петко Рачов Славейков е български поет, публицист, фолклорист и политик. Петко Славейков (село)

Петко Славейков е село в Северна България. „даскалска поезия“, а в него правят своя дебют и поети като Добри Чинтулов и Петко Славейков. Освен Фотинов за „Шишманово кале“ пишат възрожденците Иван Богоров и Ефрем Каранов, споменава се и в други ръкописи от предосвобожденската епоха. Водачи на партията са Петко Каравелов, Петко Славейков и Драган Цанков. В основаваното от него училище на Андрос ученици са Иларион Макариополски, Стоян Чомаков, Захарий Струмски, Константин Фотинов, Иван Момчилов и Иван Добровски. Тя изпреварва сходните „Татковина“ на Петко Славейков и „Де е България“ на Иван Вазов. В списанието статии и стихове публикуват автори като Сава Филаретов, Петко Славейков, Константин Миладинов. Петко Славейков. През този период работят Константин Фотинов, Иван Богоров, Найден Геров, Добри Чинтулов, Петко Славейков, Георги Раковски, Васил Друмев, Любен Каравелов и др. Поддържа връзки с Иван Богоров и Петко Славейков. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. Сред българските преводачи на книгата са Петко Рачов Славейков, Стоян Дринов, Иван Богоров и др. В редактирането на вестника, освен Генович, са взимали участие Петко Р. Славейков, Иван Богоров и Тодор Икономов. Петко Горбанов е съученик с Константин Стоилов, Стефан Панаретов, Стоян Михайловски, Иван Славейков, Рачо Славейков. В него пишат Мина Пашов, Гаврил Кръстевич, Иван Богоров, Марко Балабанов, Захари Струмски, Петко Славейков, Васил Друмев, Стоян Чомаков. През 80-те години в Пловдив работят водещите български писатели – Иван Вазов, Петко Славейков, Захарий Стоянов, Константин Величков. Свързва се с най-изявените културни дейци в града – Иван Вазов, Константин Величков, Петко Каравелов, Петко Р. Славейков. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане от Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. По покана на д-р Лонг Петко Славейков се премества в Цариград през 1864 г. и започва да преработва преводът на Константин Фотинов, на източното наречие. Константин Фотинов

Константин Георгиев Фотинов е възрожденски книжовник, просветител и преводач. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) и е валидно до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. Иван Вазов и Петко Р. Славейков са създали много неологизми в българския език. Петко Славейков

Петко Рачов Славейков е български поет, публицист, фолклорист и политик. Петко Славейков (село)

Петко Славейков е село в Северна България. Освен Фотинов за „Шишманово кале“ пишат възрожденците Иван Богоров и Ефрем Каранов, споменава се и в други ръкописи от предосвобожденската епоха. Водачи на партията са Петко Каравелов, Петко Славейков и Драган Цанков. В основаваното от него училище на Андрос ученици са Иларион Макариополски, Стоян Чомаков, Захарий Струмски, Константин Фотинов, Иван Момчилов и Иван Добровски. Тя изпреварва сходните „Татковина“ на Петко Славейков и „Де е България“ на Иван Вазов. В списанието статии и стихове публикуват автори като Сава Филаретов, Петко Славейков, Константин Миладинов. Петко Славейков. Паисий Хилендарски, Георги Раковски, Любен Каравелов, Стефан Караджа, Георги Бенковски, Панайот Волов, Софроний Врачански, Неофит Бозвели, Антим I, Петър Берон, Константин Фотинов, Васил Априлов, Петко Славейков, братя Миладинови, Гаврил Кръстевич и Тодор Икономов. (Сред неговите възпитаници е Константин Фотинов.) През този период работят Константин Фотинов, Иван Богоров, Найден Геров, Добри Чинтулов, Петко Славейков, Георги Раковски, Васил Друмев, Любен Каравелов и др. Поддържа връзки с Иван Богоров и Петко Славейков. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. Сред българските преводачи на книгата са Петко Рачов Славейков, Стоян Дринов, Иван Богоров и др. В редактирането на вестника, освен Генович, са взимали участие Петко Р. Славейков, Иван Богоров и Тодор Икономов. Петко Горбанов е съученик с Константин Стоилов, Стефан Панаретов, Стоян Михайловски, Иван Славейков, Рачо Славейков. В него пишат Мина Пашов, Гаврил Кръстевич, Иван Богоров, Марко Балабанов, Захари Струмски, Петко Славейков, Васил Друмев, Стоян Чомаков. През 80-те години в Пловдив работят водещите български писатели – Иван Вазов, Петко Славейков, Захарий Стоянов, Константин Величков. Свързва се с най-изявените културни дейци в града – Иван Вазов, Константин Величков, Петко Каравелов, Петко Р. Славейков. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане от Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. По покана на д-р Лонг Петко Славейков се премества в Цариград през 1864 г. и започва да преработва преводът на Константин Фотинов, на източното наречие. Константин Фотинов

Константин Георгиев Фотинов е възрожденски книжовник, просветител и преводач. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) и е валидно до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. Иван Вазов и Петко Р. Славейков са създали много неологизми в българския език. Петко Славейков

Петко Рачов Славейков е български поет, публицист, фолклорист и политик. Петко Славейков (село)

Петко Славейков е село в Северна България. Освен Фотинов за „Шишманово кале“ пишат възрожденците Иван Богоров и Ефрем Каранов, споменава се и в други ръкописи от предосвобожденската епоха. Водачи на партията са Петко Каравелов, Петко Славейков и Драган Цанков. В основаваното от него училище на Андрос ученици са Иларион Макариополски, Стоян Чомаков, Захарий Струмски, Константин Фотинов, Иван Момчилов и Иван Добровски. Тя изпреварва сходните „Татковина“ на Петко Славейков и „Де е България“ на Иван Вазов. В списанието статии и стихове публикуват автори като Сава Филаретов, Петко Славейков, Константин Миладинов. Петко Славейков. Паисий Хилендарски, Георги Раковски, Любен Каравелов, Стефан Караджа, Георги Бенковски, Панайот Волов, Софроний Врачански, Неофит Бозвели, Антим I, Петър Берон, Константин Фотинов, Васил Априлов, Петко Славейков, братя Миладинови, Гаврил Кръстевич и Тодор Икономов. (Сред неговите възпитаници е Константин Фотинов.) През този период работят Константин Фотинов, Иван Богоров, Найден Геров, Добри Чинтулов, Петко Славейков, Георги Раковски, Васил Друмев, Любен Каравелов и др. Поддържа връзки с Иван Богоров и Петко Славейков. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. В Стара Загора са учителствали Неофит Рилски, Иван Богоров, Петко Славейков и други. Сред българските преводачи на книгата са Петко Рачов Славейков, Стоян Дринов, Иван Богоров и др. В редактирането на вестника, освен Генович, са взимали участие Петко Р. Славейков, Иван Богоров и Тодор Икономов. Петко Горбанов е съученик с Константин Стоилов, Стефан Панаретов, Стоян Михайловски, Иван Славейков, Рачо Славейков. В него пишат Мина Пашов, Гаврил Кръстевич, Иван Богоров, Марко Балабанов, Захари Струмски, Петко Славейков, Васил Друмев, Стоян Чомаков. През 80-те години в Пловдив работят водещите български писатели – Иван Вазов, Петко Славейков, Захарий Стоянов, Константин Величков. Свързва се с най-изявените културни дейци в града – Иван Вазов, Константин Величков, Петко Каравелов, Петко Р. Славейков. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане от Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. По покана на д-р Лонг Петко Славейков се премества в Цариград през 1864 г. и започва да преработва преводът на Константин Фотинов, на източното наречие. Константин Фотинов

Константин Георгиев Фотинов е възрожденски книжовник, просветител и преводач. Първо то е застъпено от Никифор Григора (1294 – 1359) и е валидно до края на Средновековието и дори през време на Българското възраждане Христофор Жефарович, Паисий Хилендарски, Константин Фотинов, Петко Славейков, както и от българския учен Иван Шишманов. Иван Вазов и Петко Р. Славейков са създали много неологизми в българския език. Петко Славейков

Петко Рачов Славейков е български поет, публицист, фолклорист и политик. Петко Славейков (село)

Петко Славейков е село в Северна България. Освен Фотинов за „Шишманово кале“ пишат възрожденците Иван Богоров и Ефрем Каранов, споменава се и в други ръкописи от предосвобожденската епоха. Водачи на партията са Петко Каравелов, Петко Славейков и Драган Цанков. В основаваното от него училище на Андрос ученици са Иларион Макариополски, Стоян Чомаков, Захарий Струмски, Константин Фотинов, Иван Момчилов и Иван Добровски. Тя изпреварва сходните „Татковина“ на Петко Славейков и „Де е България“ на Иван Вазов. В списанието статии и стихове публикуват автори като Сава Филаретов, Петко Славейков, Константин Миладинов. Петко Славейков. Паисий Хилендарски, Георги Раковски, Любен Каравелов, Стефан Караджа, Георги Бенковски, Панайот Волов, Софроний Врачански, Неофит Бозвели, Антим I, Петър Берон, Константин Фотинов, Васил Априлов, Петко Славейков, братя Миладинови, Гаврил Кръстевич и Тодор Икономов. (Сред неговите възпитаници е Константин Фотинов.)