Определете вярното твърдение.
Животинските клетки съдържат хлоропласти. Клетките се размножават чрез делене. Еукариотните клетки нямат оформено ядро. Вирусите имат клетъчен строеж.
A B C D
Гликогенът е хомополизахарид в животинските клетки. Срещат се, както растителните така и в животинските клетки. Той следователно изхожда от вярното допускане, че те се съдържат в природата на отделното нещо. При животинските клетки повишеното осмотично налягане може да доведе до цитолиза. Центрозомата се среща в животинските клетки и в някои гъби и водорасли. По своя строеж мембраните на бактериалните, животинските и растителните клетки са сходни. Гликогенът е молекула, функционираща като енергиен склад в животинските и фунгиалните клетки. Епидермисът на листата и стъблата е покрит с пори, наречени "устица", част от устичния комплекс, състоящ се от една пора, заобиколена от всяка страна от съдържащи хлоропласти предпазни клетки и две до четири спомагателни клетки, които нямат хлоропласти. Колониите съдържат между 16 и 32 клетки. Животинските кожи, козина и вълна, използвани за приготвяне на облекло, също съдържат биополимери. Клетъчният център при животинските клетки е представен от две центриоли, които отсъстват в растителната. Телесните клетки при човека съдържат 46 хромозоми (2х23). Получените клетки се наричат гамети и съдържат само половината от генетичния материал на родителските клетки. Дълго време след това се е считало, че тази структура е характерна само за животинските клетки. Въпреки че центрозомите имат ключова роля в митозата на животинските клетки, те не са задължителни структури. Тези киселини се съдържат в незначителни количества в животинските мазнини и не се синтезират в човешкия организъм. При животинските клетки и при всички останали еукариотни клетки, които нямат клетъчна стена, в екваториалната зона на майчината клетка се формира пръстен от актинови филаменти. Вътрешно FPGAs съдържат много на брой еднакви програмируеми ЛЕ, наречени клетки. Соматичните, като всички останали клетки, съдържат ДНК във вид на хромозоми. Това e биологичен термин, с който се обозначава образуването на хаплоидни полови клетки в животинските организми и човека. Пространствата и гредичките са покрити от ендотелни клетки, а кухините съдържат лимфа. Например при хората соматичните клетки съдържат 46 хромозоми организирани в 23 двойки. Единствено ресничките на рецепторните клетки на ретината не съдържат централна двойка тръбички. Други прибягват до клептопластия, крадейки хлоропласти от организми жертви и задържайки ги като свои собствени клетки, докато те произвеждат хранителни вещества чрез фотосинтеза. Епидермисът е обикновено прозрачен (в епидермалните клетки няма хлоропласти) и е покрит от външната страна с восъкоподобен слой (кутикула), който предотвратява загубата на вода. Размножават се чрез делене, рядко чрез пъпкуване. Размножават се основно безполово, чрез делене или пъпкуване. Те също са самостоятелни органели и се размножават чрез делене. Кремъчните водорасли се размножават почти изключително чрез делене клетката на две. Например биологичните клетки във подходяща среда, се размножават чрез клетъчно делене. Археите са размножават безполово чрез делене на две, фрагментация или чрез пъпкуване. Много от едноклетъчните, но не всички, се размножават чрез просто делене на две. Те се размножават предимно безполово чрез делене, а в редки случаи – и полово. Най-елементарно развитие имат някои протозойни паразити, които се размножават чрез просто делене. Освен полово много видове могат да се размножават и безполово чрез напречно делене. Ендозоитите (трофозоитите) се размножават безполово, чрез пъпкуване или делене на две (ендодиогения) или чрез множествено делене или пъпкуване (ендополигения), при което се получават мерозоитите. Дрождите се размножават вегетативно (чрез пъпкуване или просто делене) и по полов път (чрез образуване на спори). Те се размножават предимно безполово чрез делене, а при някои видове има и полово размножаване. Клетките растат, размножават се и накрая умират. Тя помага на клетките да се размножават. Размножават се чрез луковички. Размножават се чрез грудки. През 1858 г. Вихров доразвива клетъчната теория, посочвайки пътя, по който възникват клетките – единствено чрез делене на майчина клетка. Хамелеоновите се размножават чрез яйца. Те се размножават чрез пъпкуване. Размножават се основно чрез семена. Прокариотите се делят чрез бинарно делене. Размножава се чрез делене на разклоненията. Чехълчето се размножава безполово, чрез делене. Хидрите се размножават асексуално – чрез пъпкуване. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Първите две групи са прокариоти (едноклетъчни организми - клетки, които нямат ядро). Еукариотните клетки вероятно са еволюирали от симбиозни общности от прокариотни клетки. Клетъчна мембрана притежават както еукариотните, така и прокариотните клетки. При еукариотните организми се разполага в клетъчното ядро и в цитоплазмата. В еукариотните клетки ядрата могат да се делят по два начина. Има много типове органели, особено в еукариотните клетки на висшите организми. Еукариотните клетки по принцип са много по-големи (хиляди пъти) от прокариотните. Не всички клетки имат обособено ядро. Различните клетки при еукариотните организми притежават различна характерна форма и сложен вътрешен строеж. Изградени са от белтъка актин, един от най-разпространените белтъци в еукариотните клетки. Хроматин е намерен само в еукариотни клетки (клетки с обусловено ядро). Смята се, че този органел се е развил само в еукариотните клетки на животните. Цитозол

Цялото съдържание на клетката при еукариотните организми с изключение на клетъчното ядро се нарича цитоплазма. Произхождат от древни бактерии, погълнати от предшествениците на еукариотните клетки, под формата на ендосимбиотичен съюз. Хистон

Хистоните са обширен клас силно алкални протеини, намиращи се в ядрата на еукариотните клетки. Тъй като освен ядро, еритроцитите нямат и митохондрии, тези клетки разчитат единствено на гликолиза за продукция на енергия и предпазване от оксидативен стрес. Еукариотните клетки притежават високо специализирана едномембранна система, характеризираща се с регулирано движение и транспорт на везикули. Повечето бактерии нямат мембранно ограничено ядро като еукариотите. Прокариотите обикновено са единични клетки и по-рядко свързани в колонии, докато еукариотните клетки се откриват в многоклетъчни организми с висока степен на организация. Ендоплазмен ретикулум

Ендоплазменият ретикулум (наричан още ендоплазмена мрежа) е клетъчен органел, който се среща в еукариотните клетки. Еукариотните клетки са по-големи и по-сложни от прокариотните клетки (бактерии и археи) и пораждането на тази сложност се открива само в последните години. Еукариотните клетки са 10 пъти по-големи от прокариотните и могат да са до 1000 пъти по-обемни. Изградена е от вретеновидни клетки с едно ядро, разположено в центъра. Разположените тук центрове съдържат големи мултиполярни клетки, чиито неврити образуват синаптични връзки с нервните клетки на малкия мозък и зрителното ядро, червеното ядро, ретикуларната формация и гръбначния мозък. Имат рохкав строеж. Имат йоннокристален строеж. Вирусите могат да се възпроизвеждат единствено като подчиняват и контролират други клетки, понеже самите те не притежават собствен клетъчен апарат за самовъзпроизвеждане. Те имат йоннокристален строеж. Всички клетки имат сходен строеж. Хистологично нервите имат тръбообразен строеж. Гръбначномозъчните нерви () имат метамерен строеж. Паренхимните органи имат делчест строеж. В твърдо състояние металите имат високосиметричен кристален строеж. Крилата или крилете имат различен произход и строеж. Тръбестите органи са кухи и имат слоест строеж. В същото време вирусите нямат метаболизъм и имат нужда от други клетки за реплицирането си. Болшинството от T-клетки имат Т-клетъчен рецептор, изграден от две гликопротеинови вериги, α- и β-ТКР вериги. Поради общия водороден катион H, киселините имат и общи свойства:

Също така имат молекулен строеж. Поради общия хидроксиден анион OH, основите имат и общи свойства:

Също така имат йоннокристален строеж. Ядрото е голям клетъчен органел. Компютърните червеи () са подобни на вирусите, тъй като също възпроизвеждат свои активни копия и имат подобен ефект. Автоклавен клетъчен бетон

Автоклавен клетъчен бетон или само клетъчен бетон или разговорно газобетон е вид строителен материал, създаден за първи път от шведския архитект и изобретател Юхан Аксел Ериксон. Хромопласт

Хромопластите са растителен клетъчен органел. Те излизат от междупрешленните отвори на гръбначния стълб и имат метамерен строеж. Тя е един от само два животински вида, за които е известно, че имат синьо оцветяване, породено от вътрешно клетъчен пигмент. са характерни с реалистичното изображение и вярното познаване на животинския свят. Микротубула

Микротубулата е клетъчен компонент на цитоскелета. Вирусите са облигативни вътреклетъчни паразити. По-точно, като се има предвид броя formula_1 определете последователност formula_2, където formula_3 е сумата от квадратите на цифрите formula_4.