Спектърът на излъчване на кой светлинен източник е най-близо до този на абсолютно черно тяло. 
лазер звезда луминесцентна лампа светодиод
A B C D
Спектърът на излъчване на абсолютно черно тяло при относително невисоки температури (до няколко хиляди келвина) се намира именно основно в този диапазон. Равновесно излъчване е излъчването на абсолютно черно тяло. Там той обяснява [[спектър]]а на излъчване на [[абсолютно черно тяло]]. Това дава началото на квантовата механика, която успява да даде обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Ефективната температура на звезда е температурата на абсолютно черно тяло със същата светимост на единица площ (пълна мощност на излъчване) (). Реликтово излъчване

Реликтовото излъчване е електромагнитно лъчение, идващо от всички посоки на небесната сфера, със спектър на абсолютно черно тяло с температура ~2,725 К (наричано и "космическо свръхвисокочестотно фоново излъчване"). Ако то е абсолютно черно тяло, то formula_9. Именно той въвежда термина „абсолютно черно тяло“. Цветът на пламъка зависи от температурата, съгласно закона за излъчване на абсолютно черно тяло, както и от химичния състав на горивния елемент. Абсолютно черно тяло

Абсолютно черното тяло (АЧТ) е идеализиран модел, абстракция, използвана в термодинамиката и представлява тяло в термодинамично равновесие (т.е. Освен това, спектърът му е толкова близък до такъв на абсолютно черно тяло, че трудно би могъл да бъде образуван от наслагването на множество струпвания от прах при различни температури и различни червени отмествания. През 1900 г. Макс Планк извежда закона за излъчване на абсолютно черно тяло и въвежда константа, която днес е известна като константата на Планк. Закон на Планк

Законът на Планк е физичен закон, описващ разпределението на енергията, излъчвана от абсолютно черно тяло (равновесно излъчване), по дължини на вълните в спектъра. По това време съществуват два модела за излъчването на абсолютно черно тяло. абсолютно черно тяло се излъчва точно определено количество енергия – Закон на Планк. Температурата на звезди, различни от Слънцето, може да бъде апроксимирана, използвайки подобни начини, като излъчената енергия се счита за излъчване от абсолютно черно тяло. Спектърът ѝ е много близо до спектъра на индивидуалните звезди. Идеята за квантовия характер на излъчването и поглъщането на електромагнитна енергия е въведена за първи път от Планк в 1900 година за обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Над този проблем работи още Кирхоф през 1859 г.: "каква е зависимостта на интензитета на излъчването на абсолютно черно тяло от честотата (цвета) и температурата". Спектърът на спирачно рентгеново излъчване е с рязка късовълнова граница. Към теорията за строежа на атома Бор прилага новата идея, изказана през 1900 г. от немския физик Макс Планк, за прекъснатостта на енергията на топлинното излъчване на нагрято абсолютно черно тяло. Лазер

Лазерът () е източник на монохроматична, кохерентна, насочена светлина. Слънцето, както и другите звезди, са най-добри приближения за абсолютно черни тела

Терминът „абсолютно черно тяло“ (съкратено АЧТ) е въведен от Густав Кирхоф през 1862 година. Вселената има и силно изтропно микровълново електромагнитно излъчване, което отговаря на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло при температура 2.725 K. Хипотезата, че едромащабната структура на вселената е хомогенна и изотрпна се нарича космологичен принцип, което се подкрепя от астрономични наблюдения. През 1859 година Густав Кирхоф формулира законите за излъчване на абсолютно черно тяло; през 1877 г. Лудвиг Болцман изказва предположението, че енергетичните нива на дадена физична система могат да бъдат дискретни. Спектърът на излъчване на абсолютно черно тяло при относително невисоки температури (до няколко хиляди келвина) се намира именно основно в този диапазон. Равновесно излъчване е излъчването на абсолютно черно тяло. Ефективната температура на звезда е температурата на абсолютно черно тяло със същата светимост на единица площ (пълна мощност на излъчване) (). Там той обяснява [[спектър]]а на излъчване на [[абсолютно черно тяло]]. Това дава началото на квантовата механика, която успява да даде обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Ефективна температура

Ефективната температура на дадено небесно тяло (например звезда или планета) е температурата на абсолютно черно тяло, което би излъчило същото количество електромагнитно лъчение. Реликтово излъчване

Реликтовото излъчване е електромагнитно лъчение, идващо от всички посоки на небесната сфера, със спектър на абсолютно черно тяло с температура ~2,725 К (наричано и "космическо свръхвисокочестотно фоново излъчване"). Ако то е абсолютно черно тяло, то formula_9. Именно той въвежда термина „абсолютно черно тяло“. Цветът на пламъка зависи от температурата, съгласно закона за излъчване на абсолютно черно тяло, както и от химичния състав на горивния елемент. Абсолютно черно тяло

Абсолютно черното тяло (АЧТ) е идеализиран модел, абстракция, използвана в термодинамиката и представлява тяло в термодинамично равновесие (т.е. Освен това, спектърът му е толкова близък до такъв на абсолютно черно тяло, че трудно би могъл да бъде образуван от наслагването на множество струпвания от прах при различни температури и различни червени отмествания. През 1900 г. Макс Планк извежда закона за излъчване на абсолютно черно тяло и въвежда константа, която днес е известна като константата на Планк. Закон на Планк

Законът на Планк е физичен закон, описващ разпределението на енергията, излъчвана от абсолютно черно тяло (равновесно излъчване), по дължини на вълните в спектъра. По това време съществуват два модела за излъчването на абсолютно черно тяло. абсолютно черно тяло се излъчва точно определено количество енергия – Закон на Планк. Температурата на звезди, различни от Слънцето, може да бъде апроксимирана, използвайки подобни начини, като излъчената енергия се счита за излъчване от абсолютно черно тяло. Спектърът ѝ е много близо до спектъра на индивидуалните звезди. Идеята за квантовия характер на излъчването и поглъщането на електромагнитна енергия е въведена за първи път от Планк в 1900 година за обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Когато емисивността на дадена звезда или планета в съответния вълнови диапазон е по-малка от единица (по-малка от тази на абсолютно черно тяло), реалната температура на небесното тяло е по-висока от ефективната му температура. Над този проблем работи още Кирхоф през 1859 г.: "каква е зависимостта на интензитета на излъчването на абсолютно черно тяло от честотата (цвета) и температурата". Спектърът на спирачно рентгеново излъчване е с рязка късовълнова граница. Към теорията за строежа на атома Бор прилага новата идея, изказана през 1900 г. от немския физик Макс Планк, за прекъснатостта на енергията на топлинното излъчване на нагрято абсолютно черно тяло. Слънцето, както и другите звезди, са най-добри приближения за абсолютно черни тела

Терминът „абсолютно черно тяло“ (съкратено АЧТ) е въведен от Густав Кирхоф през 1862 година. Вселената има и силно изтропно микровълново електромагнитно излъчване, което отговаря на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло при температура 2.725 K. Хипотезата, че едромащабната структура на вселената е хомогенна и изотрпна се нарича космологичен принцип, което се подкрепя от астрономични наблюдения. Спектърът на излъчване на абсолютно черно тяло при относително невисоки температури (до няколко хиляди келвина) се намира именно основно в този диапазон. Равновесно излъчване е излъчването на абсолютно черно тяло. Там той обяснява [[спектър]]а на излъчване на [[абсолютно черно тяло]]. Това дава началото на квантовата механика, която успява да даде обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. В ранните етапи на серийните течнокристални екрани ролята на светлинен източник се поема от тънка луминесцентна лампа, светлинният поток от която се разпределя равномерно чрез система от планарни отражатели и разсейватели. Ефективната температура на звезда е температурата на абсолютно черно тяло със същата светимост на единица площ (пълна мощност на излъчване) (). Скоро след това е създаден прототип на луминесцентна лампа. Все по-популярна е компактната луминесцентна лампа. Реликтово излъчване

Реликтовото излъчване е електромагнитно лъчение, идващо от всички посоки на небесната сфера, със спектър на абсолютно черно тяло с температура ~2,725 К (наричано и "космическо свръхвисокочестотно фоново излъчване"). Ако то е абсолютно черно тяло, то formula_9. Именно той въвежда термина „абсолютно черно тяло“. Цветът на пламъка зависи от температурата, съгласно закона за излъчване на абсолютно черно тяло, както и от химичния състав на горивния елемент. Обикновената луминесцентна лампа издържа до 10 – 20 пъти повече, отколкото еквивалентна лампа с нажежаема жичка вкъщи. Абсолютно черно тяло

Абсолютно черното тяло (АЧТ) е идеализиран модел, абстракция, използвана в термодинамиката и представлява тяло в термодинамично равновесие (т.е. Освен това, спектърът му е толкова близък до такъв на абсолютно черно тяло, че трудно би могъл да бъде образуван от наслагването на множество струпвания от прах при различни температури и различни червени отмествания. През 1900 г. Макс Планк извежда закона за излъчване на абсолютно черно тяло и въвежда константа, която днес е известна като константата на Планк. Закон на Планк

Законът на Планк е физичен закон, описващ разпределението на енергията, излъчвана от абсолютно черно тяло (равновесно излъчване), по дължини на вълните в спектъра. По това време съществуват два модела за излъчването на абсолютно черно тяло. абсолютно черно тяло се излъчва точно определено количество енергия – Закон на Планк. Температурата на звезди, различни от Слънцето, може да бъде апроксимирана, използвайки подобни начини, като излъчената енергия се счита за излъчване от абсолютно черно тяло. Спектърът ѝ е много близо до спектъра на индивидуалните звезди. Идеята за квантовия характер на излъчването и поглъщането на електромагнитна енергия е въведена за първи път от Планк в 1900 година за обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Над този проблем работи още Кирхоф през 1859 г.: "каква е зависимостта на интензитета на излъчването на абсолютно черно тяло от честотата (цвета) и температурата". Спектърът на спирачно рентгеново излъчване е с рязка късовълнова граница. Към теорията за строежа на атома Бор прилага новата идея, изказана през 1900 г. от немския физик Макс Планк, за прекъснатостта на енергията на топлинното излъчване на нагрято абсолютно черно тяло. Спектърът на излъчване на абсолютно черно тяло при относително невисоки температури (до няколко хиляди келвина) се намира именно основно в този диапазон. Равновесно излъчване е излъчването на абсолютно черно тяло. Там той обяснява [[спектър]]а на излъчване на [[абсолютно черно тяло]]. Това дава началото на квантовата механика, която успява да даде обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Ефективната температура на звезда е температурата на абсолютно черно тяло със същата светимост на единица площ (пълна мощност на излъчване) (). Реликтово излъчване

Реликтовото излъчване е електромагнитно лъчение, идващо от всички посоки на небесната сфера, със спектър на абсолютно черно тяло с температура ~2,725 К (наричано и "космическо свръхвисокочестотно фоново излъчване"). Ако то е абсолютно черно тяло, то formula_9. Именно той въвежда термина „абсолютно черно тяло“. Цветът на пламъка зависи от температурата, съгласно закона за излъчване на абсолютно черно тяло, както и от химичния състав на горивния елемент. Абсолютно черно тяло

Абсолютно черното тяло (АЧТ) е идеализиран модел, абстракция, използвана в термодинамиката и представлява тяло в термодинамично равновесие (т.е. Освен това, спектърът му е толкова близък до такъв на абсолютно черно тяло, че трудно би могъл да бъде образуван от наслагването на множество струпвания от прах при различни температури и различни червени отмествания. През 1900 г. Макс Планк извежда закона за излъчване на абсолютно черно тяло и въвежда константа, която днес е известна като константата на Планк. Закон на Планк

Законът на Планк е физичен закон, описващ разпределението на енергията, излъчвана от абсолютно черно тяло (равновесно излъчване), по дължини на вълните в спектъра. По това време съществуват два модела за излъчването на абсолютно черно тяло. абсолютно черно тяло се излъчва точно определено количество енергия – Закон на Планк. Температурата на звезди, различни от Слънцето, може да бъде апроксимирана, използвайки подобни начини, като излъчената енергия се счита за излъчване от абсолютно черно тяло. Спектърът ѝ е много близо до спектъра на индивидуалните звезди. Идеята за квантовия характер на излъчването и поглъщането на електромагнитна енергия е въведена за първи път от Планк в 1900 година за обяснение на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло. Над този проблем работи още Кирхоф през 1859 г.: "каква е зависимостта на интензитета на излъчването на абсолютно черно тяло от честотата (цвета) и температурата". Спектърът на спирачно рентгеново излъчване е с рязка късовълнова граница. Най-често се състоят от източник на светлина (светодиод) и фототранзистор монтирани в един корпус. Към теорията за строежа на атома Бор прилага новата идея, изказана през 1900 г. от немския физик Макс Планк, за прекъснатостта на енергията на топлинното излъчване на нагрято абсолютно черно тяло. Слънцето, както и другите звезди, са най-добри приближения за абсолютно черни тела

Терминът „абсолютно черно тяло“ (съкратено АЧТ) е въведен от Густав Кирхоф през 1862 година. Вселената има и силно изтропно микровълново електромагнитно излъчване, което отговаря на топлинното излъчване на абсолютно черно тяло при температура 2.725 K. Хипотезата, че едромащабната структура на вселената е хомогенна и изотрпна се нарича космологичен принцип, което се подкрепя от астрономични наблюдения. През 1859 година Густав Кирхоф формулира законите за излъчване на абсолютно черно тяло; през 1877 г. Лудвиг Болцман изказва предположението, че енергетичните нива на дадена физична система могат да бъдат дискретни.