Кои клетъчни структури са характерни само за растителните клетки?
лизозоми мезозоми пластиди рибозоми
A B C D
Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Плазмодезмите се срещат само в растителните клетки. В растителните и гъбните клетки съществуват вакуоли, а само в растителните – пластиди. В растителните клетки пектинът представлява комплекс от полизахариди, срещащи се в повечето първични клетъчни стени, като особено богати са недървесинните части на сухоземните растения. Цитотоксичните лекарства са клетъчни отрови и за здравите, нормални клетки от организма. Тази енергия от субстратите служи за биохимични реакции поддържащи нормалното функциониране на организмите и като материал за синтеза на нови биомолекули, клетъчни структури и клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Най-богати на вакуоли (които имат голям обем) са растителните клетки. Примери за такива структури са дигалактозилдиацилглицеролите в растителните мембрани и семинолипидите в сперматозоидите на бозайниците. Целулозата изпълнява опорна функция в растителните клетки. Тя изгражда стените на растителните клетки, т.е. Тя е разпространена навсякъде в растителните клетки. Растителните клетки синтезират и двата вида фосфоантигени. Формените елементи са различни типове клетки (еритроцити, левкоцити) и клетъчни останки (тромбоцити). По своя строеж мембраните на бактериалните, животинските и растителните клетки са сходни. Следните особености са характерни и за двата подговора:

Следните особености са характерни само за северния подговор:

Следните особености са характерни само за южния подговор: Рогата са характерни само за мъжките. Срещат се, както растителните така и в животинските клетки. Клетките са живи, с тънки клетъчни стени като отделните клетки са свързани чрез цитоплазмени мостчета – плазмодезми. Растителните клетки използват осмоза, за да достигнат до тургор, който им придава твърдост. В засегнатите клетки се образуват клетъчни включвания – телца на Гуарниери. Вторичните лизозоми вече са имали контакт. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Плазмодезмите се срещат само в растителните клетки. В растителните и гъбните клетки съществуват вакуоли, а само в растителните – пластиди. В растителните клетки пектинът представлява комплекс от полизахариди, срещащи се в повечето първични клетъчни стени, като особено богати са недървесинните части на сухоземните растения. Цитотоксичните лекарства са клетъчни отрови и за здравите, нормални клетки от организма. Тази енергия от субстратите служи за биохимични реакции поддържащи нормалното функциониране на организмите и като материал за синтеза на нови биомолекули, клетъчни структури и клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Най-богати на вакуоли (които имат голям обем) са растителните клетки. Примери за такива структури са дигалактозилдиацилглицеролите в растителните мембрани и семинолипидите в сперматозоидите на бозайниците. Целулозата изпълнява опорна функция в растителните клетки. Тя изгражда стените на растителните клетки, т.е. Тя е разпространена навсякъде в растителните клетки. Растителните клетки синтезират и двата вида фосфоантигени. Формените елементи са различни типове клетки (еритроцити, левкоцити) и клетъчни останки (тромбоцити). По своя строеж мембраните на бактериалните, животинските и растителните клетки са сходни. Следните особености са характерни и за двата подговора:

Следните особености са характерни само за северния подговор:

Следните особености са характерни само за южния подговор: Рогата са характерни само за мъжките. Срещат се, както растителните така и в животинските клетки. Клетките са живи, с тънки клетъчни стени като отделните клетки са свързани чрез цитоплазмени мостчета – плазмодезми. Растителните клетки използват осмоза, за да достигнат до тургор, който им придава твърдост. В засегнатите клетки се образуват клетъчни включвания – телца на Гуарниери. Също така открива клетъчни продукти в заразени с бяс нервни клетки. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. В растителните и гъбните клетки съществуват вакуоли, а само в растителните – пластиди. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Плазмодезмите се срещат само в растителните клетки. В растителните пластиди и бактериите всяка реакция се извършва от отделен ензим. В растителните клетки пектинът представлява комплекс от полизахариди, срещащи се в повечето първични клетъчни стени, като особено богати са недървесинните части на сухоземните растения. Цитотоксичните лекарства са клетъчни отрови и за здравите, нормални клетки от организма. Тази енергия от субстратите служи за биохимични реакции поддържащи нормалното функциониране на организмите и като материал за синтеза на нови биомолекули, клетъчни структури и клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Най-богати на вакуоли (които имат голям обем) са растителните клетки. Примери за такива структури са дигалактозилдиацилглицеролите в растителните мембрани и семинолипидите в сперматозоидите на бозайниците. Целулозата изпълнява опорна функция в растителните клетки. Тя изгражда стените на растителните клетки, т.е. Тя е разпространена навсякъде в растителните клетки. Растителните клетки синтезират и двата вида фосфоантигени. Формените елементи са различни типове клетки (еритроцити, левкоцити) и клетъчни останки (тромбоцити). По своя строеж мембраните на бактериалните, животинските и растителните клетки са сходни. Следните особености са характерни и за двата подговора:

Следните особености са характерни само за северния подговор:

Следните особености са характерни само за южния подговор: Рогата са характерни само за мъжките. Срещат се, както растителните така и в животинските клетки. Клетките са живи, с тънки клетъчни стени като отделните клетки са свързани чрез цитоплазмени мостчета – плазмодезми. Растителните клетки използват осмоза, за да достигнат до тургор, който им придава твърдост. В засегнатите клетки се образуват клетъчни включвания – телца на Гуарниери. Хлоропласт

Хлоропластите са клетъчни органели, характерни само за растителните клетки. Пластид

Пластидите са структури, характерни само за растителните клетки. Хлоропластите са характерни само за растителните клетки и в тях се осъществява фотосинтезата. Тези органели са най-характерни за растителните клетки. Плазмодезмите се срещат само в растителните клетки. В растителните и гъбните клетки съществуват вакуоли, а само в растителните – пластиди. Мембранните структури са свободни и към тях няма прикрепени рибозоми. В растителните клетки пектинът представлява комплекс от полизахариди, срещащи се в повечето първични клетъчни стени, като особено богати са недървесинните части на сухоземните растения. Също така прокариотите не притежават повечето от цитоплазмените органели, характерни за еукариотите (с изключение на рибозоми, които се откриват и в двата типа клетки). Цитотоксичните лекарства са клетъчни отрови и за здравите, нормални клетки от организма. Тази енергия от субстратите служи за биохимични реакции поддържащи нормалното функциониране на организмите и като материал за синтеза на нови биомолекули, клетъчни структури и клетки. Наред с общите органели има специализирани клетъчни органели, които са спецефични за специализирани клетки. Най-богати на вакуоли (които имат голям обем) са растителните клетки. Примери за такива структури са дигалактозилдиацилглицеролите в растителните мембрани и семинолипидите в сперматозоидите на бозайниците. Целулозата изпълнява опорна функция в растителните клетки. Тя изгражда стените на растителните клетки, т.е. Тя е разпространена навсякъде в растителните клетки. Растителните клетки синтезират и двата вида фосфоантигени. Формените елементи са различни типове клетки (еритроцити, левкоцити) и клетъчни останки (тромбоцити). По своя строеж мембраните на бактериалните, животинските и растителните клетки са сходни. Следните особености са характерни и за двата подговора:

Следните особености са характерни само за северния подговор:

Следните особености са характерни само за южния подговор: Рогата са характерни само за мъжките. Срещат се, както растителните така и в животинските клетки. Клетките са живи, с тънки клетъчни стени като отделните клетки са свързани чрез цитоплазмени мостчета – плазмодезми. Растителните клетки използват осмоза, за да достигнат до тургор, който им придава твърдост.