Киселият вкус на оцета се дължи на съдържащата се в него оцетна киселина. Химичната й формула е: 
CH3CHO HCOOH CH3COCH3 CH3COOH
A B C D
Обикновено на тях се дължи киселият вкус на редица растения. Оцетна киселина

Оцетната киселина (CHCOOH), позната още като етанова киселина, е органично химическо съединение, най-известно с това, че на него оцетът дължи киселия си вкус и острата си миризма. Наличието на вода в оцета се отразява толкова силно на свойствата на оцетната киселина, че в продължение на векове алхимиците мислят, че ледената оцетна киселина и киселината в оцета са две различни вещества. Тривиалното наименование на безводната оцетна киселина е „ледена оцетна киселина“. Утолява жаждата благодарение на съдържащата се в него млечна и отчасти оцетна киселина; има висока енергетична стойност, а наличието на въглероден диоксид обуславя повишаването на апетита и по-лесното усвояване на храната. Количеството оцетна киселина, използвано в оцета в световен мащаб не е голямо, но от историческа гледна точка това е най-старото и най-известно приложение. Немският алхимик от 16 век Андреас Либавиус описва една такава процедура и сравнява ледената оцетна киселина, получена по този начин, с оцета. Оцетна киселина (данни)

Тази страница дава допълнителни химически данни за оцетна киселина. Така се получават мастни киселини и оцетна киселина. За пример, формалдехид, оцетна киселина и глюкоза имат една и съща емпирична формула CH2O. Естерите на целулозата с оцетна киселина се наричат целулозни ацетати. Повечето чиста оцетна киселина се произвежда чрез карбонилация на метанол. Например, ако киселината е оцетна киселина, естерът се нарича ацетат. Тогава той може да се титрува, използвайки разтвор на много силна киселина (например перхлорна киселина) в ледена оцетна киселина. При окисление етанолът се превръща в ацеталдехид и оцетна киселина. В голямо количество се образуват оцетна киселина и етилов алкохол. Разтваря се в ледена оцетна киселина, както и в смес от азотна киселина и водороден пероксид. Химичната формула на киселината е CHO. Химичната формула на амирина е C30H50O. В домакинството разтвор на оцетна киселина се използва често за отстраняване на варовикови отлагания. Често срещани киселини са оцетната киселина (в оцета), сярната киселина (в автомобилните акумулатори) или винената киселина (използвана в сладкарството). Той се получава чрез отделяне на вода от две молекули оцетна киселина. Значителни количества мравчена киселина се произвеждат като страничен продукт при производството на други химикали, особено оцетна киселина. Натриевият ацетат се получава чрез взаимодействието на сода бикарбонат (сода за хляб) и оцетна киселина (етанова киселина). Хидролизата на получения ацетилйодид регенерира йодоводородната киселина и дава оцетна киселина. Обикновено на тях се дължи киселият вкус на редица растения. Оцетна киселина

Оцетната киселина (CHCOOH), позната още като етанова киселина, е органично химическо съединение, най-известно с това, че на него оцетът дължи киселия си вкус и острата си миризма. Наличието на вода в оцета се отразява толкова силно на свойствата на оцетната киселина, че в продължение на векове алхимиците мислят, че ледената оцетна киселина и киселината в оцета са две различни вещества. Нейната формула е CHO или HCOOH. Тривиалното наименование на безводната оцетна киселина е „ледена оцетна киселина“. Утолява жаждата благодарение на съдържащата се в него млечна и отчасти оцетна киселина; има висока енергетична стойност, а наличието на въглероден диоксид обуславя повишаването на апетита и по-лесното усвояване на храната. Количеството оцетна киселина, използвано в оцета в световен мащаб не е голямо, но от историческа гледна точка това е най-старото и най-известно приложение. Немският алхимик от 16 век Андреас Либавиус описва една такава процедура и сравнява ледената оцетна киселина, получена по този начин, с оцета. Оцетна киселина (данни)

Тази страница дава допълнителни химически данни за оцетна киселина. Така се получават мастни киселини и оцетна киселина. За пример, формалдехид, оцетна киселина и глюкоза имат една и съща емпирична формула CH2O. Естерите на целулозата с оцетна киселина се наричат целулозни ацетати. Повечето чиста оцетна киселина се произвежда чрез карбонилация на метанол. Например, ако киселината е оцетна киселина, естерът се нарича ацетат. Тогава той може да се титрува, използвайки разтвор на много силна киселина (например перхлорна киселина) в ледена оцетна киселина. При окисление етанолът се превръща в ацеталдехид и оцетна киселина. В голямо количество се образуват оцетна киселина и етилов алкохол. Разтваря се в ледена оцетна киселина, както и в смес от азотна киселина и водороден пероксид. Химичната формула на киселината е CHO. Химичната формула на амирина е C30H50O. В домакинството разтвор на оцетна киселина се използва често за отстраняване на варовикови отлагания. Често срещани киселини са оцетната киселина (в оцета), сярната киселина (в автомобилните акумулатори) или винената киселина (използвана в сладкарството). Той се получава чрез отделяне на вода от две молекули оцетна киселина. Значителни количества мравчена киселина се произвеждат като страничен продукт при производството на други химикали, особено оцетна киселина. Натриевият ацетат се получава чрез взаимодействието на сода бикарбонат (сода за хляб) и оцетна киселина (етанова киселина). Обикновено на тях се дължи киселият вкус на редица растения. Оцетна киселина

Оцетната киселина (CHCOOH), позната още като етанова киселина, е органично химическо съединение, най-известно с това, че на него оцетът дължи киселия си вкус и острата си миризма. Наличието на вода в оцета се отразява толкова силно на свойствата на оцетната киселина, че в продължение на векове алхимиците мислят, че ледената оцетна киселина и киселината в оцета са две различни вещества. Тривиалното наименование на безводната оцетна киселина е „ледена оцетна киселина“. Утолява жаждата благодарение на съдържащата се в него млечна и отчасти оцетна киселина; има висока енергетична стойност, а наличието на въглероден диоксид обуславя повишаването на апетита и по-лесното усвояване на храната. Количеството оцетна киселина, използвано в оцета в световен мащаб не е голямо, но от историческа гледна точка това е най-старото и най-известно приложение. Немският алхимик от 16 век Андреас Либавиус описва една такава процедура и сравнява ледената оцетна киселина, получена по този начин, с оцета. Оцетна киселина (данни)

Тази страница дава допълнителни химически данни за оцетна киселина. Така се получават мастни киселини и оцетна киселина. За пример, формалдехид, оцетна киселина и глюкоза имат една и съща емпирична формула CH2O. Естерите на целулозата с оцетна киселина се наричат целулозни ацетати. Повечето чиста оцетна киселина се произвежда чрез карбонилация на метанол. Например, ако киселината е оцетна киселина, естерът се нарича ацетат. Тогава той може да се титрува, използвайки разтвор на много силна киселина (например перхлорна киселина) в ледена оцетна киселина. При окисление етанолът се превръща в ацеталдехид и оцетна киселина. В голямо количество се образуват оцетна киселина и етилов алкохол. Разтваря се в ледена оцетна киселина, както и в смес от азотна киселина и водороден пероксид. Химичната формула на киселината е CHO. Химичната формула на амирина е C30H50O. В домакинството разтвор на оцетна киселина се използва често за отстраняване на варовикови отлагания. Често срещани киселини са оцетната киселина (в оцета), сярната киселина (в автомобилните акумулатори) или винената киселина (използвана в сладкарството). Той се получава чрез отделяне на вода от две молекули оцетна киселина. Значителни количества мравчена киселина се произвеждат като страничен продукт при производството на други химикали, особено оцетна киселина. Натриевият ацетат се получава чрез взаимодействието на сода бикарбонат (сода за хляб) и оцетна киселина (етанова киселина). Хидролизата на получения ацетилйодид регенерира йодоводородната киселина и дава оцетна киселина. Обикновено на тях се дължи киселият вкус на редица растения. Оцетна киселина

Оцетната киселина (CHCOOH), позната още като етанова киселина, е органично химическо съединение, най-известно с това, че на него оцетът дължи киселия си вкус и острата си миризма. Наличието на вода в оцета се отразява толкова силно на свойствата на оцетната киселина, че в продължение на векове алхимиците мислят, че ледената оцетна киселина и киселината в оцета са две различни вещества. Тривиалното наименование на безводната оцетна киселина е „ледена оцетна киселина“. Утолява жаждата благодарение на съдържащата се в него млечна и отчасти оцетна киселина; има висока енергетична стойност, а наличието на въглероден диоксид обуславя повишаването на апетита и по-лесното усвояване на храната. Количеството оцетна киселина, използвано в оцета в световен мащаб не е голямо, но от историческа гледна точка това е най-старото и най-известно приложение. Немският алхимик от 16 век Андреас Либавиус описва една такава процедура и сравнява ледената оцетна киселина, получена по този начин, с оцета. Оцетна киселина (данни)

Тази страница дава допълнителни химически данни за оцетна киселина. Така се получават мастни киселини и оцетна киселина. За пример, формалдехид, оцетна киселина и глюкоза имат една и съща емпирична формула CH2O. Естерите на целулозата с оцетна киселина се наричат целулозни ацетати. Повечето чиста оцетна киселина се произвежда чрез карбонилация на метанол. Например, ако киселината е оцетна киселина, естерът се нарича ацетат. Тогава той може да се титрува, използвайки разтвор на много силна киселина (например перхлорна киселина) в ледена оцетна киселина. При окисление етанолът се превръща в ацеталдехид и оцетна киселина. В голямо количество се образуват оцетна киселина и етилов алкохол. Разтваря се в ледена оцетна киселина, както и в смес от азотна киселина и водороден пероксид. Химичната формула на киселината е CHO. Химичната формула на амирина е C30H50O. В домакинството разтвор на оцетна киселина се използва често за отстраняване на варовикови отлагания. Често срещани киселини са оцетната киселина (в оцета), сярната киселина (в автомобилните акумулатори) или винената киселина (използвана в сладкарството). Той се получава чрез отделяне на вода от две молекули оцетна киселина. Значителни количества мравчена киселина се произвеждат като страничен продукт при производството на други химикали, особено оцетна киселина. Натриевият ацетат се получава чрез взаимодействието на сода бикарбонат (сода за хляб) и оцетна киселина (етанова киселина). Хидролизата на получения ацетилйодид регенерира йодоводородната киселина и дава оцетна киселина.