Законът за защита на нацията, приет през 1940 г. има за цел да:
изолира левите партии от участие в управлението на държавата наложи ограничителни мерки по местожителство, имотно състояние, стопанска и професионална дейност на евреите въведе по-строг ред в държавата, поради разрастващите се вълнения сред населението осигури победа на управляващите при парламентарните избори
A B C D
Закон за защита на нацията

Законът за защита на нацията е приет от българския парламент и влиза в действие от януари 1941 г. Това е изключителен български закон от комплексен тип, който остава в сила от 23 януари 1941 г. до 27 ноември 1944 г. Законът за защита на нацията не се позовава на действащата към момента на приемането му Търновска конституция. Подобен нормативен акт е Законът за защита на нацията. Гласува за приемането на антисемитския Закон за защита на нацията и лично председателства заседанието с което е приет на 19 ноември на 1940 г. . Законът за защита на държавата (ЗЗД) е приет по предложение на правителството на Демократическия сговор (министър-председател Александър Цанков). На 21 януари 1941 година влиза в сила Законът за защита на нацията (ЗЗН). През януари 1941 г. е внесен в Народното събрание, приет и започва да се прилага „Закон за защита на нацията“. Законът за защита на държавата предизвиква нееднозначна реакция в интелектуалните среди. В качеството си на министър-председател Филов е вносител на Закона за защита на нацията, приет на 24 декември 1940 г. и съдържащ дискриминационни мерки срещу евреите. Като такъв през ноември 1940 година отправя писмен протест срещу Закона за защита на нацията. В унисон с новата политическа обстановка в страната е видоизменен „Законът за защита на държавата“. През октомври 1940 г. Петър Габровски, министър на вътрешните работи в правителството на Богдан Филов, обявява планирания Закон за защита на нацията. Законът за защита на природата (1967 г.) През 1952 г. е приет "Законът за имиграцията и националността" или законът Маккаран-Уолтър. На 21 юли 1943 г. е приет нов Закон за изменение и допълнение на Закона за защита на държавата. Политическите партии могат да разглеждат управлението на държавата по различен начин. Законът за защита на нацията е отменен на 27 ноември 1944 г. с наредба-закон на първото правителство на ОФ публикувана в „Държавен вестник“ бр. През 1920 година е приет Закон за защита на държавата, който не признава националните малцинства в държавата и принуждава българите да приемат сръбски имена и презимена. ), Законът за земеделско регулиране и Законът за честни трудови отношения, приет през 1938 г., който създава минималната заплата. Със Закон за защита на нацията (в сила от 23 януари 1941 г.) – Правилник за приложение на Закона за защита на нацията. Следвайки примера на Нюрнбергските закони, законът за защита на нацията е създаден в унисон със законодателството на Нацистка Германия на расистка и националсоциалистическа основа. Има за цел да демонстрира независимостта на България, на държавата и президента. Тя има за цел да отговори на антимакедонистката кампания на българските опозиционни партии. Законът за преразпределение, приет през 1887 г. струва на индианците две трети от останалите им земи. През 1940 година е избран за народен представител в 25 Обикновено Народно събрание, където е сред вносителите на Закона за защита на нацията и Закона за държавната жандармерия. В качеството си на министър-председател Филов е вносител на Закона за защита на нацията, приет на 24 декември 1940 г. и съдържащ дискриминационни мерки срещу евреите. Законът въвежда редица ограничителни мерки и срещу масонството и подобни нему тайни организации, срещу евреите-български поданици. Подобен нормативен акт е Законът за защита на нацията. Закон за защита на нацията

Законът за защита на нацията е приет от българския парламент и влиза в действие от януари 1941 г. Това е изключителен български закон от комплексен тип, който остава в сила от 23 януари 1941 г. до 27 ноември 1944 г. Законът за защита на нацията не се позовава на действащата към момента на приемането му Търновска конституция. Гласува за приемането на антисемитския Закон за защита на нацията и лично председателства заседанието с което е приет на 19 ноември на 1940 г. . През януари 1941 г. е внесен в Народното събрание, приет и започва да се прилага „Закон за защита на нацията“. На 21 януари 1941 година влиза в сила Законът за защита на нацията (ЗЗН). Постановени са ограничения за местожителство, постъпване в учебни заведения (еврейска квота), за имотите, за професионалната и стопанска дейност и т.н. Като такъв през ноември 1940 година отправя писмен протест срещу Закона за защита на нацията. С помощта на Берлин и Москва, София успява да си върне от Букурещ Южна Добруджа чрез Крайовската спогодба от 1940 г.

През 1940 царят подписва Закона за защита на нацията, който лишава евреите от повечето граждански права и по същество представлява копие на Нюрнбергските закони на Германия. През 1952 г. е приет "Законът за имиграцията и националността" или законът Маккаран-Уолтър. Законът за защита на държавата (ЗЗД) е приет по предложение на правителството на Демократическия сговор (министър-председател Александър Цанков). Страхил войвода обаче узнава за подготвяната дейност и взема съответните мерки за защита. Законът за защита на природата (1967 г.) През октомври 1940 г. Петър Габровски, министър на вътрешните работи в правителството на Богдан Филов, обявява планирания Закон за защита на нацията. Има за цел да разработва мерки за разрешаване на възникнали терористични инциденти. ), Законът за земеделско регулиране и Законът за честни трудови отношения, приет през 1938 г., който създава минималната заплата. Законът за защита на нацията е последван от Закон за еднократния данък върху имуществата на лицата от еврейски произход (юли 1941) и Закон за възлагане на Министерския съвет да вземе всички мерки за уреждане на еврейския въпрос и свързаните с него въпроси (юли 1942). След приемането на Закона за защита на нацията в 1940 г., евреите в България са изселени в провинцията, имуществото им е конфискувано, а голяма част от мъжете са изпратени в трудови лагери. Бизнесът се основава с цел осъществяване на стопанска дейност с цел печалба. Жителите му са отивали там, за да се снабдят с необходимите документи по гражданско състояние, имотно положение и други. По същество, Законът за кадастър и комасация има приоритетна цел ускореното "извършване на комасация", т.е. Ръководенето има за цел да съблюдава системата и да взима подходящи мерки с цел поддържането ниво за работа ниво. Законът за защита на нацията е отменен на 27 ноември 1944 г. с наредба-закон на първото правителство на ОФ публикувана в „Държавен вестник“ бр. НАЗ е неправителствено, доброволно, независимо и неполитическо сдружение с нестопанска цел в частна полза за представителство и защита на интересите на неговите членове, осъществяващи стопанска дейност в отрасъла зърнопроизводство. Подобен нормативен акт е Законът за защита на нацията. Закон за защита на нацията

Законът за защита на нацията е приет от българския парламент и влиза в действие от януари 1941 г. Това е изключителен български закон от комплексен тип, който остава в сила от 23 януари 1941 г. до 27 ноември 1944 г. Законът за защита на нацията не се позовава на действащата към момента на приемането му Търновска конституция. Законът за защита на държавата (ЗЗД) е приет по предложение на правителството на Демократическия сговор (министър-председател Александър Цанков). През януари 1941 г. е внесен в Народното събрание, приет и започва да се прилага „Закон за защита на нацията“. Гласува за приемането на антисемитския Закон за защита на нацията и лично председателства заседанието с което е приет на 19 ноември на 1940 г. . На 21 януари 1941 година влиза в сила Законът за защита на нацията (ЗЗН). Законът за защита на държавата предизвиква нееднозначна реакция в интелектуалните среди. Има за цел да въведе сръбска просвета в училищата в Македония. В качеството си на министър-председател Филов е вносител на Закона за защита на нацията, приет на 24 декември 1940 г. и съдържащ дискриминационни мерки срещу евреите. 17 от Закона за защита на държавата на строг тъмничен затвор и глоба. Като такъв през ноември 1940 година отправя писмен протест срещу Закона за защита на нацията. По времето на мисия на Приск в столицата на Атила поради византийски интриги в централната част на държавата (Северното Причерноморие) на Елак се налага да въведе ред. През 1940 година е избран за народен представител в 25 Обикновено Народно събрание, където е сред вносителите на Закона за защита на нацията и Закона за държавната жандармерия. В „Държавата“ Сократ иска да въведе общност на жените, за да направи държавата колкото може по-единна. Закон за обществения ред

Законът за обществения ред може да се отнася за: В унисон с новата политическа обстановка в страната е видоизменен „Законът за защита на държавата“. През октомври 1940 г. Петър Габровски, министър на вътрешните работи в правителството на Богдан Филов, обявява планирания Закон за защита на нацията. През 1952 г. е приет "Законът за имиграцията и националността" или законът Маккаран-Уолтър. През 1936 г. е разкрита партийната група на БКП, в която членува; Хаджийски е осъден по Закона за защита на държавата на 3 месеца строг тъмничен затвор. Законът за защита на природата (1967 г.) ), Законът за земеделско регулиране и Законът за честни трудови отношения, приет през 1938 г., който създава минималната заплата. През 1920 година е приет Закон за защита на държавата, който не признава националните малцинства в държавата и принуждава българите да приемат сръбски имена и презимена. На 21 юли 1943 г. е приет нов Закон за изменение и допълнение на Закона за защита на държавата. Законът за защита на нацията е отменен на 27 ноември 1944 г. с наредба-закон на първото правителство на ОФ публикувана в „Държавен вестник“ бр. През 1934 е приет за член на БКМС, по-късно същата година е арестуван и съден по закона за защита на държавата, но е оправдан. Подобен нормативен акт е Законът за защита на нацията. Закон за защита на нацията

Законът за защита на нацията е приет от българския парламент и влиза в действие от януари 1941 г. Това е изключителен български закон от комплексен тип, който остава в сила от 23 януари 1941 г. до 27 ноември 1944 г. Законът за защита на нацията не се позовава на действащата към момента на приемането му Търновска конституция. Гласува за приемането на антисемитския Закон за защита на нацията и лично председателства заседанието с което е приет на 19 ноември на 1940 г. . На парламентарните избори през 1971 г. печели победа под лозунга за борба с бедността. През януари 1941 г. е внесен в Народното събрание, приет и започва да се прилага „Закон за защита на нацията“. На 21 януари 1941 година влиза в сила Законът за защита на нацията (ЗЗН). Като такъв през ноември 1940 година отправя писмен протест срещу Закона за защита на нацията. На парламентарните избори през 2001 Коалиция за България включва:

На парламентарните избори през 2005 Коалиция за България включва:

На парламентарните избори през 2009 Коалиция за България включва:

На парламентарните избори през 2013 Коалиция за България включва:

На парламентарните избори през 2014 БСП лява България включва:

На парламентарните избори през 2017 БСП за България включва:

На Парламентарните избори през 2001 Коалиция за България печели 48 мандата и остава на трето място след НДСВ и ОДС. В качеството си на министър-председател Филов е вносител на Закона за защита на нацията, приет на 24 декември 1940 г. и съдържащ дискриминационни мерки срещу евреите. През 1943 г. е избран за депутат на парламентарните избори. Законът за защита на природата (1967 г.) През октомври 1940 г. Петър Габровски, министър на вътрешните работи в правителството на Богдан Филов, обявява планирания Закон за защита на нацията. През 1952 г. е приет "Законът за имиграцията и националността" или законът Маккаран-Уолтър. На парламентарните избори през 2005 г. ), Законът за земеделско регулиране и Законът за честни трудови отношения, приет през 1938 г., който създава минималната заплата. За регистрация на парламентарните избори през 2005 г. са нужни 20000 лв. По време на парламентарните избори през 2007 г. се кандидатира за Сената. За парламентарните избори на 5 юли 2009 г. партия „Свобода“ се коалира с патриотичната партия на офицерите от запаса „Защита“. Смесеният състав има за цел да осигури приемственост между различните генерации. Законът за защита на нацията е отменен на 27 ноември 1944 г. с наредба-закон на първото правителство на ОФ публикувана в „Държавен вестник“ бр. – Правилник за приложение на Закона за защита на нацията. Закон за задължителното депозиране на печатни и други произведения

Закона за задължителното депозиране на печатни и други произведения е приет от XXXVIII Народно събрание на 15 декември 2000 г. и влиза в сила на 1 януари 2001 г.

Законът има за цел да съхрани българското културно наследство и да осигури обществен достъп до депозираните произведения. Законът за защита на държавата (ЗЗД) е приет по предложение на правителството на Демократическия сговор (министър-председател Александър Цанков). На парламентарните избори през 1991 г. партията получава 73 379 гласа (1,32%), на парламентарните избори през 1994 г. получава 245 849 гласа (4,73%), на парламентарните избори през 1997 г. получава 209 796 гласа (4,93%). На парламентарните избори през 1974 г. е избран за депутат от Нова демокрация.