Ензимите са биологични катализатори, които според химичната си природа са: 
белтъци мазнини рибонуклеинови киселини въглехидрати
A B C D
Ензимите са белтъци с много важни функции. Прилага се за легиране на стомани, съединенията му, които са отровни се прилагат в химичната промишленост като катализатори. Необходими са за правилното усвояване на основните хранителни вещества и химичната активност на ензимите. Като типични белтъци ензимите са изградени от линейното подреждане на аминокиселини в полипептидни вериги. През 1969 г. той, заедно със свой колега, обявява първия синтез на ензима рибонуклеаза А. Работата му доказва химичната природа на ензимите. През 1981 г. двупосочните катализатори са изместени от трипътните катализатори, които редуцират и азотните оксиди (NO). Групи антибиотици

Групите антибиотици, според химичната структура са:


</noinclude> Тъй като ензимите действат като катализатори, те дават възможност реакциите да протичат бързо и ефективно. В този случай ензимите се наричат олигомери – съставени от отделни независими белтъци. Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Той е един от дългите фибриларни (влакнести) структурни белтъци, чиито функции се различават доста от тези на глобуларните (кълбовидни) белтъци като ензимите. Това са две противоречащи си христологични позиции; според монофизитите Христос има само една божествена природа, според „халкедонците“ той има както човешка, така и божествена природа. Ензимите, които синтезират липидната част на липопротеините са локализирани в този ретикулум. Коензимите са малки органични небелтъчни молекули, които пренасят химически групи между ензимите. Най-широко използваните катализатори са съставени от титаниев(III) хлорид, така наречените Цайглер-Ната катализатори. Кравето мляко съдържа 3,4% азотни вещества, от които 3,3% са белтъци. Те са трансмембранни белтъци. Ензимите, които катализират тези реакции са карбоксилази (EC 6.4.1) и декарбоксилази (EC 4.1.1). През 1920-те години Вилщетер изследва механизмите на ензимните реакции и полага значителни усилия за установяването, че ензимите са химични вещества, а не биологични организми. Ензимите, осъществяващи процеса, са два типа. По-късно са разработени и второ поколение катализатори. В зависимост от химичната си природа, кофакторите са: неорганични, предимно метални йони (Cu, Fe, Fe, Mg, Mo, Mn, Ni, Zn), неметали (Se), желязо-серни комплекси или органични съединения. Живот

Животът е свойство, отличаващо обектите, които извършват биологични процеси, от тези, които не извършват – поради прекратяване на тези процеси (смърт) или тъй като никога не са ги извършвали (нежива природа). Най-общи механизми на инхибиране по тип обратна връзка:

Подобно на всички други катализатори ензимите катализират само термодинамично възможни процеси. Прилага се за легиране на стомани, съединенията му, които са отровни се прилагат в химичната промишленост като катализатори. Необходими са за правилното усвояване на основните хранителни вещества и химичната активност на ензимите. През 1969 г. той, заедно със свой колега, обявява първия синтез на ензима рибонуклеаза А. Работата му доказва химичната природа на ензимите. Източници на мазнини са:

В зависимост от химичната си структура въглехидратите се делят на две големи групи: монозахариди и олигозахариди. През 1981 г. двупосочните катализатори са изместени от трипътните катализатори, които редуцират и азотните оксиди (NO). Групи антибиотици

Групите антибиотици, според химичната структура са:


</noinclude> Тъй като ензимите действат като катализатори, те дават възможност реакциите да протичат бързо и ефективно. Съществуват много различни видове мазнини, сред които най-важните са: ненаситени мазнини (мононенаситени и полиненаситени), наситени мазнини и транс-мазнини. Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Наситена мазнина

Наситените мазнини са мазнини, състоящи се от триглицериди, които съдържат само наситени мастни киселини. Това са две противоречащи си христологични позиции; според монофизитите Христос има само една божествена природа, според „халкедонците“ той има както човешка, така и божествена природа. Ензимите, които синтезират липидната част на липопротеините са локализирани в този ретикулум. Коензимите са малки органични небелтъчни молекули, които пренасят химически групи между ензимите. Най-широко използваните катализатори са съставени от титаниев(III) хлорид, така наречените Цайглер-Ната катализатори. Ензимите, които катализират тези реакции са карбоксилази (EC 6.4.1) и декарбоксилази (EC 4.1.1). През 1920-те години Вилщетер изследва механизмите на ензимните реакции и полага значителни усилия за установяването, че ензимите са химични вещества, а не биологични организми. Ензимите, осъществяващи процеса, са два типа. По-късно са разработени и второ поколение катализатори. В зависимост от химичната си природа, кофакторите са: неорганични, предимно метални йони (Cu, Fe, Fe, Mg, Mo, Mn, Ni, Zn), неметали (Se), желязо-серни комплекси или органични съединения. Живот

Животът е свойство, отличаващо обектите, които извършват биологични процеси, от тези, които не извършват – поради прекратяване на тези процеси (смърт) или тъй като никога не са ги извършвали (нежива природа). Най-общи механизми на инхибиране по тип обратна връзка:

Подобно на всички други катализатори ензимите катализират само термодинамично възможни процеси. Глюкуронидазите са ензимите, които хидролизират глюкуроновата киселина и другия субстрат за който се свързана. Някои учени оспорват тази теза и според тях белтъците са просто носители на ензимите и са неспособни да извършват катализа. Ензимите са белтъци с много важни функции. Прилага се за легиране на стомани, съединенията му, които са отровни се прилагат в химичната промишленост като катализатори. В този момент ендоплазмата е богата на рибонуклеинови киселини. Необходими са за правилното усвояване на основните хранителни вещества и химичната активност на ензимите. През 1969 г. той, заедно със свой колега, обявява първия синтез на ензима рибонуклеаза А. Работата му доказва химичната природа на ензимите. Ензимите разрушават сулфидите и образуват сулфенови киселини. През 1981 г. двупосочните катализатори са изместени от трипътните катализатори, които редуцират и азотните оксиди (NO). Групи антибиотици

Групите антибиотици, според химичната структура са:


</noinclude> Ензимите, използващи волфрам, обикновено превръщат карбоксилните киселини в алдехиди. Основни функции на ензимите са окисление на пирувата, мастните киселини и осъществяване на реакциите от цикъла на Кребс. Типичните ензими представляват белтъци или белтъчни комплекси, но съществуват и рибонуклеинови киселини с ензимна функция – т.нар. Алдоновите киселини се откриват в множество биологични системи. Тъй като ензимите действат като катализатори, те дават възможност реакциите да протичат бързо и ефективно. С помощта на този метод са открити структурата и функцията на много биологични молекули, сред които витамини, лекарства, протеини и нуклеинови киселини като ДНК. Като катализатори служат предимно твърди неорганични киселини, които благоприятстват разцепването на молекулите на йони (обикновено карбокатион и хидриден анион). Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Получава се смес от о- и p- толуенсулфонови киселини, които са силни киселини. Според теорията за електролитната дисоциация на Сванте Арениус основите са химични съединения, които във воден разтвор се дисоциират на метални катиони и хидроксидни аниони или взаимодействайки с киселини, дават вода и сол (химичната реакция се нарича неутрализация). Това са две противоречащи си христологични позиции; според монофизитите Христос има само една божествена природа, според „халкедонците“ той има както човешка, така и божествена природа. Ензимите, които синтезират липидната част на липопротеините са локализирани в този ретикулум. Коензимите са малки органични небелтъчни молекули, които пренасят химически групи между ензимите. Най-широко използваните катализатори са съставени от титаниев(III) хлорид, така наречените Цайглер-Ната катализатори. Сапуните са соли на мастни киселини, като мастните киселини са наситени монокарбоксилни киселини, които имат дълги въглеродни вериги, най-малко 10, като например СН(СН)СООН. Ензимите, които катализират тези реакции са карбоксилази (EC 6.4.1) и декарбоксилази (EC 4.1.1). През 1920-те години Вилщетер изследва механизмите на ензимните реакции и полага значителни усилия за установяването, че ензимите са химични вещества, а не биологични организми. Прилага се за легиране на стомани, съединенията му, които са отровни се прилагат в химичната промишленост като катализатори. Необходими са за правилното усвояване на основните хранителни вещества и химичната активност на ензимите. През 1969 г. той, заедно със свой колега, обявява първия синтез на ензима рибонуклеаза А. Работата му доказва химичната природа на ензимите. Ензимите в храносмилателната система на говедата не са способни самостоятелно да разградят нишестето, целулозата и другите високомолекулни въглехидрати, които се съдържат в растителната храна. През 1981 г. двупосочните катализатори са изместени от трипътните катализатори, които редуцират и азотните оксиди (NO). Групи антибиотици

Групите антибиотици, според химичната структура са:


</noinclude> Тъй като ензимите действат като катализатори, те дават възможност реакциите да протичат бързо и ефективно. Ензим

Ензимите са молекули, които катализират биохимични процеси в клетката. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Групата на полизахаридите обхваща високомолекулни, колоидни по природа въглехидрати. Това са две противоречащи си христологични позиции; според монофизитите Христос има само една божествена природа, според „халкедонците“ той има както човешка, така и божествена природа. Ензимите, които синтезират липидната част на липопротеините са локализирани в този ретикулум. Коензимите са малки органични небелтъчни молекули, които пренасят химически групи между ензимите. Най-широко използваните катализатори са съставени от титаниев(III) хлорид, така наречените Цайглер-Ната катализатори. Ензимите, които катализират тези реакции са карбоксилази (EC 6.4.1) и декарбоксилази (EC 4.1.1). През 1920-те години Вилщетер изследва механизмите на ензимните реакции и полага значителни усилия за установяването, че ензимите са химични вещества, а не биологични организми. Ензимите, осъществяващи процеса, са два типа. По-късно са разработени и второ поколение катализатори. В зависимост от химичната си природа, кофакторите са: неорганични, предимно метални йони (Cu, Fe, Fe, Mg, Mo, Mn, Ni, Zn), неметали (Se), желязо-серни комплекси или органични съединения. Живот

Животът е свойство, отличаващо обектите, които извършват биологични процеси, от тези, които не извършват – поради прекратяване на тези процеси (смърт) или тъй като никога не са ги извършвали (нежива природа). Най-общи механизми на инхибиране по тип обратна връзка:

Подобно на всички други катализатори ензимите катализират само термодинамично възможни процеси. Глюкуронидазите са ензимите, които хидролизират глюкуроновата киселина и другия субстрат за който се свързана. Някои учени оспорват тази теза и според тях белтъците са просто носители на ензимите и са неспособни да извършват катализа. Те са въглехидрати и включват в състава си въглерод, водород и кислород. Ензимите са белтъци с много важни функции.