С подписването на кой международен договор от територията на България е отнета  Южна Добруджа?
Санстефански договор Букурещки договор Берлински договор Ньойски договор
A B C D
Освободен е след подписването на Санстефански мирен договор (1878). Войната приключва с подписването на предварителния мирен Санстефански договор (1878), с който България става автономно трибутарно княжество. През декември 1918 г. започва втората окупация на Южна Добруджа, една година преди подписването на Ньойския мирен договор и продължава до септември 1940 г. С подписването на Крайовската спогодба Южна Добруджа отново е върната на България. договор България губи голяма част от новозавладените територии, както и Южна Добруджа. При това Добруджа е отнета от България не чрез победоносна война, а по силата на един несправедлив международен договор, несъобразен нито с историята, нито с географията, нито с етническите права на България над тази територия с преобладаващо българско население. След подписването на Крайовския договор на 7 септември 1940 г. полкът взема участие в заемането на територията на Южна Добруджа в посока с. Загоричане – с. Акаджилар – с. Алфатар – с. Кьосе Айдъм – гр. На север обаче е постигнат успех – Русия и Румъния излизат от войната (Брест-Литовски договор и Букурещки договор (1918)), ала само Южна Добруджа е върната на България по втория договор. През 1940 год е подписан Крайовския мирен договор и Южна Добруджа отново е върната на България. Според Букурещкия договор, сключен на 10 август 1913 г., Румъния откъсва от България Южна Добруджа, т.е. През 1858 г. територията е присъединена към Руската империя с подписването на Айгунския договор. След Междусъюзническата война преминава във владение на Кралство Румъния като част от Южна Добруджа с подписването на Букурещкия мирен договор от 10 август 1913 г. Преминава отново във владение на България с подписването на Крайовската спогодба на 7 септември 1940 г. С подписването на Ньойския договор България признава новите държавни граници на Балканите. Съгласно този междудържавен договор, анексираната от Румъния след Междусъюзническата война Южна Добруджа, се връща на Царство България. В националното право на България е предвидено, че резерви по разпоредбите на международен договор се вписват при подписването му или в акта за ратификация, утвърждаване или приемане на договор. През 1913 г., след подписване на Букурещкия мирен договор, територията на резервата, заедно с цяла Южна Добруджа, попада в пределите на Румъния. Безуспешно, въпреки подписването на договор с EMI. Съгласно Ньойския договор в Румъния се включват Трансилвания, Добруджа и Буковина, Южна Добруджа. Влиза в територията на България с Букурещкия договор от 1913 година. В хода на мирния процес след края на войната с последвалите я Санстефански и Берлински договор, границата между Румъния и България в Добруджа непрекъснато се измества на юг в полза на първата. Влиза в територията на днешна България с Букурещкия договор от 1913 година. Освободен е след подписването на Санстефанския договор. Участва в подписването на Брест-Литовския мирен договор като пълномощник от страна на България. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. Това обаче е отменено с подписването на Лозанския договор (1923). На север обаче е постигнат успех – Русия и Румъния излизат от войната (Брест-Литовски договор и Букурещки договор (1918)), ала само Южна Добруджа е върната на България по втория договор. Букурещки договор

Букурещки договор може да се отнася за: През декември 1918 г. започва втората окупация на Южна Добруджа, една година преди подписването на Ньойския мирен договор и продължава до септември 1940 г. С подписването на Крайовската спогодба Южна Добруджа отново е върната на България. (виж Букурещки договор), когато територията на Добруджа е окупирана от Кралство Румъния, са принудени да напуснат и да се преселят на север. Букурещки договор (1916)

Букурещкият договор от 1916 година е таен международен договор, подписан между Румъния и държави от Антантата в Букурещ на 4/17 август 1916 година. договор България губи голяма част от новозавладените територии, както и Южна Добруджа. При това Добруджа е отнета от България не чрез победоносна война, а по силата на един несправедлив международен договор, несъобразен нито с историята, нито с географията, нито с етническите права на България над тази територия с преобладаващо българско население. След подписването на Крайовския договор на 7 септември 1940 г. полкът взема участие в заемането на територията на Южна Добруджа в посока с. Загоричане – с. Акаджилар – с. Алфатар – с. Кьосе Айдъм – гр. С Акерманската конвенция като международен акт се потвърждават условията по сключения през 1812 година "Букурещки мирен договор". През 1940 год е подписан Крайовския мирен договор и Южна Добруджа отново е върната на България. Според Букурещкия договор, сключен на 10 август 1913 г., Румъния откъсва от България Южна Добруджа, т.е. През 1858 г. територията е присъединена към Руската империя с подписването на Айгунския договор. След Междусъюзническата война преминава във владение на Кралство Румъния като част от Южна Добруджа с подписването на Букурещкия мирен договор от 10 август 1913 г. Преминава отново във владение на България с подписването на Крайовската спогодба на 7 септември 1940 г. Преименувано е на "Цар Борис" с Указ 462, обнародван на 21.12.1906 г., а на Септемврийци – с министерска заповед 5011, обнародвана на 15.08.1947 г. 

Селото е в България от 1878 г. до 1913 г., когато след Междусъюзническата война и последвалия Букурещки мирен договор България отстъпва на Румъния Южна Добруджа, и от 1940 г., когато Южна Добруджа е възвърната на България съгласно Крайовската спогодба. С подписването на Ньойския договор България признава новите държавни граници на Балканите. Съгласно този междудържавен договор, анексираната от Румъния след Междусъюзническата война Южна Добруджа, се връща на Царство България. В националното право на България е предвидено, че резерви по разпоредбите на международен договор се вписват при подписването му или в акта за ратификация, утвърждаване или приемане на договор. През 1913 г., след подписване на Букурещкия мирен договор, територията на резервата, заедно с цяла Южна Добруджа, попада в пределите на Румъния. Безуспешно, въпреки подписването на договор с EMI. Съгласно Ньойския договор в Румъния се включват Трансилвания, Добруджа и Буковина, Южна Добруджа. Влиза в територията на България с Букурещкия договор от 1913 година. Влиза в територията на днешна България с Букурещкия договор от 1913 година. Освободен е след подписването на Санстефанския договор. Участва в подписването на Брест-Литовския мирен договор като пълномощник от страна на България. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. През декември 1918 г. започва втората окупация на Южна Добруджа, една година преди подписването на Ньойския мирен договор и продължава до септември 1940 г. С подписването на Крайовската спогодба Южна Добруджа отново е върната на България. договор България губи голяма част от новозавладените територии, както и Южна Добруджа. След около петвековно османско владичество, те постигат това възстановяване през 1878 г. с подписването на Санстефанския предварителен договор и последвалия го Берлински договор. При това Добруджа е отнета от България не чрез победоносна война, а по силата на един несправедлив международен договор, несъобразен нито с историята, нито с географията, нито с етническите права на България над тази територия с преобладаващо българско население. Берлински договор

Берлинският договор от 1/13 юли 1878 г. е международен договор, който урежда промените в положението на Османската империя след Руско-турската война (1877 – 1878). След подписването на Крайовския договор на 7 септември 1940 г. полкът взема участие в заемането на територията на Южна Добруджа в посока с. Загоричане – с. Акаджилар – с. Алфатар – с. Кьосе Айдъм – гр. На конгресът в Берлин с последвалия го Берлински договор Румъния получава от Великите сили и земите между линията Мангалия—Кобадин—Расово и днешната граница, а България запазва останалото от Добруджа, придобило известност по-късно като Южна Добруджа. На север обаче е постигнат успех – Русия и Румъния излизат от войната (Брест-Литовски договор и Букурещки договор (1918)), ала само Южна Добруджа е върната на България по втория договор. През 1940 год е подписан Крайовския мирен договор и Южна Добруджа отново е върната на България. Според Букурещкия договор, сключен на 10 август 1913 г., Румъния откъсва от България Южна Добруджа, т.е. През 1858 г. територията е присъединена към Руската империя с подписването на Айгунския договор. След Междусъюзническата война преминава във владение на Кралство Румъния като част от Южна Добруджа с подписването на Букурещкия мирен договор от 10 август 1913 г. Преминава отново във владение на България с подписването на Крайовската спогодба на 7 септември 1940 г. С подписването на Ньойския договор България признава новите държавни граници на Балканите. Съгласно този междудържавен договор, анексираната от Румъния след Междусъюзническата война Южна Добруджа, се връща на Царство България. В националното право на България е предвидено, че резерви по разпоредбите на международен договор се вписват при подписването му или в акта за ратификация, утвърждаване или приемане на договор. През 1913 г., след подписване на Букурещкия мирен договор, територията на резервата, заедно с цяла Южна Добруджа, попада в пределите на Румъния. Безуспешно, въпреки подписването на договор с EMI. Съгласно Ньойския договор в Румъния се включват Трансилвания, Добруджа и Буковина, Южна Добруджа. Влиза в територията на България с Букурещкия договор от 1913 година. Берлински протокол

Берлинският е договор, подписан на 25 септември 1918 година в Берлин между представители на Царство България, Германия, Австро-Унгария и Османската империя, с който цяла Северна Добруджа се предава на Царство България. Влиза в територията на днешна България с Букурещкия договор от 1913 година. Освободен е след подписването на Санстефанския договор. Участва в подписването на Брест-Литовския мирен договор като пълномощник от страна на България. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. През декември 1918 г. започва втората окупация на Южна Добруджа, една година преди подписването на Ньойския мирен договор и продължава до септември 1940 г. С подписването на Крайовската спогодба Южна Добруджа отново е върната на България. Ньойски договор

Ньойският договор е договор между България и страните от Антантата, поставил край на участието на България в Първата световна война (виж Версайска система от договори). договор България губи голяма част от новозавладените територии, както и Южна Добруджа. При това Добруджа е отнета от България не чрез победоносна война, а по силата на един несправедлив международен договор, несъобразен нито с историята, нито с географията, нито с етническите права на България над тази територия с преобладаващо българско население. След подписването на Крайовския договор на 7 септември 1940 г. полкът взема участие в заемането на територията на Южна Добруджа в посока с. Загоричане – с. Акаджилар – с. Алфатар – с. Кьосе Айдъм – гр. На север обаче е постигнат успех – Русия и Румъния излизат от войната (Брест-Литовски договор и Букурещки договор (1918)), ала само Южна Добруджа е върната на България по втория договор. През 1940 год е подписан Крайовския мирен договор и Южна Добруджа отново е върната на България. Според Букурещкия договор, сключен на 10 август 1913 г., Румъния откъсва от България Южна Добруджа, т.е. През 1858 г. територията е присъединена към Руската империя с подписването на Айгунския договор. След Междусъюзническата война преминава във владение на Кралство Румъния като част от Южна Добруджа с подписването на Букурещкия мирен договор от 10 август 1913 г. Преминава отново във владение на България с подписването на Крайовската спогодба на 7 септември 1940 г. С подписването на Ньойския договор България признава новите държавни граници на Балканите. Съгласно този междудържавен договор, анексираната от Румъния след Междусъюзническата война Южна Добруджа, се връща на Царство България. В националното право на България е предвидено, че резерви по разпоредбите на международен договор се вписват при подписването му или в акта за ратификация, утвърждаване или приемане на договор. През 1913 г., след подписване на Букурещкия мирен договор, територията на резервата, заедно с цяла Южна Добруджа, попада в пределите на Румъния. Безуспешно, въпреки подписването на договор с EMI. Съгласно Ньойския договор в Румъния се включват Трансилвания, Добруджа и Буковина, Южна Добруджа. Влиза в територията на България с Букурещкия договор от 1913 година. Влиза в територията на днешна България с Букурещкия договор от 1913 година. Освободен е след подписването на Санстефанския договор. Участва в подписването на Брест-Литовския мирен договор като пълномощник от страна на България. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. С Букурещкия мирен договор от 28 юли България е принудена да отстъпи на бившите си съюзници по-голямата част от Македония, а на Румъния – Южна Добруджа. Това обаче е отменено с подписването на Лозанския договор (1923). Началото ѝ е сложено с подписването на Вестфалския мирен договор. С Ньойския договор цяла Добруджа е предадена на Румъния.