Изотопите на водорода съдържат по: 
един неутрон и различен брой протони един неутрон и различен брой електрони един протон и различен брой неутрони един електрон и различен брой протони
A B C D
Изотопите на въглеродния атом съдържат 6 протона и различен брой неутрони. Така изотопите са дефинирани като химични елементи с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони в атомното ядро. Атоми с един и същ брой протони, но различен брой неутрони се наричат изотопи. Изотопите са атоми на същия елемент, но с различен брой неутрони. Атомите нямат електричен заряд, когато съдържат еднакъв брой протони и електрони. Всички тъкани на човешкото тяло съдържат различен процент вода, чиито молекули включват два положително заредени водородни атома (по същество протони). Химичните елементи са съставени само от един тип атоми, определени с атомния си номер, които съдържат точно определен брой протони. Естествено съществуват различни конфигурации на атома, които имат еднакъв брой протони, но различен брой неутрони в атомното ядро. Атоми с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони и съответно различни масови числа, се наричат изотопи на този химичен елемент. По дефиниция всеки два атома с еднакъв брой протони принадлежат на един и същ химичен елемент. Изотоп

Изотоп ( равен, еднакъв и , място) е разновидност на даден химичен елемент с еднакъв брой протони, но различен брой неутрони и съответно различни масови числа. Изотопите са разновидности на атомите на даден химичен елемент с различен брой на неутроните в неговото ядро и съответно с различни масови числа. Изобар (ядрена физика)

Изобарите са атоми с еднакви масови числа, но с различен брой протони в атомните ядра. Изотопите на водорода са най-простите от всички други елементи и поради тази причина най-добре изучените. Атомите на един и същ химичен елемент имат винаги еднакъв брой протони, наречен атомен номер. Да се говори за молекулна маса е неуместно, тъй като частиците не са от един тип (съдържат различен брой мономерни звена). Неутрон

Неутро̀н е термин от физиката, означаващ елементарна частица с нулев електрически заряд, маса в покой 940 MeV (малко над тази на протона) и спин ½.

Ядрата на повечето атоми се състоят от протони и неутрони (с изключение на най-често срещания изотоп на водорода, който притежава само един протон). Въглехидратите също съдържат едно и също съотношение на въглерод, водород и кислород (1:2:1), но могат да съдържат различен брой атоми в молекулата. Това означава, че в един айнщайн се съдържат фотони, равни по брой на числото на Авогадро. Според един модел, ядрото е свръхтечна материя от дегенерирани неутрони (основно неутрони, с малък брой протони и електрони). С изключение на гама-разпада и вътрешната конверсия от възбудено състояние на ядрото, радиоактивният разпад представлява ядрена трансмутация, като производните нуклиди имат различен брой протони или неутрони от изходните. В резултат на това атомите с приблизително равен брой протони и неутрони са по-устойчиви на радиоактивен разпад. Отделните висшите таксони членестоноги имат различен брой тагми изградени от различен брой членчета. По различни причини отделните групи включват различен брой отбори. Електронеутрален

Електронеутрални са частици (атоми, молекули), които имат еднакъв брой протони и електрони. Изотопите на въглеродния атом съдържат 6 протона и различен брой неутрони. Някои атоми съдържат и несдвоени електрони (атоми с нечетен брой електрони) и поне един некомпенсиран спинов магнитен диполен момент. Изотопите са атоми на същия елемент, но с различен брой неутрони. Атомите нямат електричен заряд, когато съдържат еднакъв брой протони и електрони. Така в някои атоми с нечетен брой електрони (например на феромагниттните елементи като желязо) се съдържат несдвоени електрони и поне един некомпенсиран спинов магнитен диполен момент. Така изотопите са дефинирани като химични елементи с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони в атомното ядро. Окисляването на водорода отнема електрона от неговите атоми и ги превръща във водородни катиони (H), които не съдържат електрони, а само атомно ядро, съставено обикновено от един протон. Така тези спинове се неутрализират и общият диполен магнитен момент в някои атоми с четен брой електрони става нула..

В някои атоми с нечетен брой електрони (например на феромагниттните елементи като желязо) се съдържат несдвоени електрони и поне един некомпенсиран спинов магнитен диполен момент. Изотопите са разновидности на атомите на даден химичен елемент с различен брой на неутроните в неговото ядро и съответно с различни масови числа. Изотопите на водорода са най-простите от всички други елементи и поради тази причина най-добре изучените. Да се говори за молекулна маса е неуместно, тъй като частиците не са от един тип (съдържат различен брой мономерни звена). Въглехидратите също съдържат едно и също съотношение на въглерод, водород и кислород (1:2:1), но могат да съдържат различен брой атоми в молекулата. Атоми с един и същ брой протони, но различен брой неутрони се наричат изотопи. Много от химичните елементи обаче имат няколко валентности или пък участват с различен брой електрони в различни химични съединения. Това означава, че в един айнщайн се съдържат фотони, равни по брой на числото на Авогадро. Отделните висшите таксони членестоноги имат различен брой тагми изградени от различен брой членчета. Той обяснява само емисионния спектър на водорода, но не може да обясни спектрите на атоми с повече електрони. Според един модел, ядрото е свръхтечна материя от дегенерирани неутрони (основно неутрони, с малък брой протони и електрони). налични са еднакъв брой свободни електрони и положителни йони. налични са еднакъв брой свободни електрони и положителни йони. По различни причини отделните групи включват различен брой отбори. Максималният брой електрони, които могат да са в един подслой се определя от уравнението – 2(2ℓ+1). Например всички водородни атоми имат по един протон, но съществуват изотопи без неутрон (водород-1 или протий – най-често срещаният изотоп), с един неутрон (деутерий), с два неутрона (тритий), както и изотопи с повече неутрони. При образуване на молекулата на водорода всеки водороден атом участва с по един електрон. При образуване на молекулата на водорода всеки водороден атом участва с по един електрон. Изотопите на въглеродния атом съдържат 6 протона и различен брой неутрони. Изотопите са атоми на същия елемент, но с различен брой неутрони. Най-често срещаният изотоп на водорода е протият (H), който съдържа един протон и никакви неутрони. Така изотопите са дефинирани като химични елементи с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони в атомното ядро. Атоми с един и същ брой протони, но различен брой неутрони се наричат изотопи. Най-просто е устроен атомът на водорода, който се състои само от един протон и един електрон. Ядрото на тритий е изградено от един протон и два неутрона, докато ядрото на протий (най-често срещаният изотоп на водорода) съдържа един протон и 0 неутрона. Окисляването на водорода отнема електрона от неговите атоми и ги превръща във водородни катиони (H), които не съдържат електрони, а само атомно ядро, съставено обикновено от един протон. Най-често срещаният в природата изотоп на водорода, познат като протий, е съставен от един протон, един електрон. Естествено съществуват различни конфигурации на атома, които имат еднакъв брой протони, но различен брой неутрони в атомното ядро. Повечето елементи имат различен брой неутрони между различните атоми, като тези вариации се наричат ​​изотопи. Атоми с еднакво атомно число, но различен брой неутрони (различно масово число) се наричат изотопи. Атоми с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони и съответно различни масови числа, се наричат изотопи на този химичен елемент. Според един модел, ядрото е свръхтечна материя от дегенерирани неутрони (основно неутрони, с малък брой протони и електрони). Изотопите са разновидности на атомите на даден химичен елемент с различен брой на неутроните в неговото ядро и съответно с различни масови числа. Изотоп

Изотоп ( равен, еднакъв и , място) е разновидност на даден химичен елемент с еднакъв брой протони, но различен брой неутрони и съответно различни масови числа. Изотопите на водорода са най-простите от всички други елементи и поради тази причина най-добре изучените. Да се говори за молекулна маса е неуместно, тъй като частиците не са от един тип (съдържат различен брой мономерни звена). Въглехидратите също съдържат едно и също съотношение на въглерод, водород и кислород (1:2:1), но могат да съдържат различен брой атоми в молекулата. Ядреното гориво са вещества, съдържащи изотопите на някои тежки елементи, които се делят при взаимодействие с неутрони. Неутрон

Неутро̀н е термин от физиката, означаващ елементарна частица с нулев електрически заряд, маса в покой 940 MeV (малко над тази на протона) и спин ½.

Ядрата на повечето атоми се състоят от протони и неутрони (с изключение на най-често срещания изотоп на водорода, който притежава само един протон). Това означава, че в един айнщайн се съдържат фотони, равни по брой на числото на Авогадро. Обикновено атомите се състоят от електрони, протони и неутрони, но атомът на водород-1 не съдържа неутрони, а само протон и електрон, а водородният йон не съдържа и електрони. Например всички водородни атоми имат по един протон, но съществуват изотопи без неутрон (водород-1 или протий – най-често срещаният изотоп), с един неутрон (деутерий), с два неутрона (тритий), както и изотопи с повече неутрони. Продължавайки към вътрешността, се наблюдават ядра с все по-голям брой неутрони. Изотопите на въглеродния атом съдържат 6 протона и различен брой неутрони. Така изотопите са дефинирани като химични елементи с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони в атомното ядро. Атоми с един и същ брой протони, но различен брой неутрони се наричат изотопи. Изотопите са атоми на същия елемент, но с различен брой неутрони. При образуване на молекулата на водорода всеки водороден атом участва с по един електрон. При образуване на молекулата на водорода всеки водороден атом участва с по един електрон. Атомите нямат електричен заряд, когато съдържат еднакъв брой протони и електрони. Най-просто е устроен атомът на водорода, който се състои само от един протон и един електрон. Всички тъкани на човешкото тяло съдържат различен процент вода, чиито молекули включват два положително заредени водородни атома (по същество протони). Химичните елементи са съставени само от един тип атоми, определени с атомния си номер, които съдържат точно определен брой протони. Естествено съществуват различни конфигурации на атома, които имат еднакъв брой протони, но различен брой неутрони в атомното ядро. Най-често срещаният в природата изотоп на водорода, познат като протий, е съставен от един протон, един електрон. Атоми с еднакъв брой протони, но с различен брой неутрони и съответно различни масови числа, се наричат изотопи на този химичен елемент. По дефиниция всеки два атома с еднакъв брой протони принадлежат на един и същ химичен елемент. Изотоп

Изотоп ( равен, еднакъв и , място) е разновидност на даден химичен елемент с еднакъв брой протони, но различен брой неутрони и съответно различни масови числа. Изотопите са разновидности на атомите на даден химичен елемент с различен брой на неутроните в неговото ядро и съответно с различни масови числа. Изобар (ядрена физика)

Изобарите са атоми с еднакви масови числа, но с различен брой протони в атомните ядра. Изотопите на водорода са най-простите от всички други елементи и поради тази причина най-добре изучените. Атомите на един и същ химичен елемент имат винаги еднакъв брой протони, наречен атомен номер. Да се говори за молекулна маса е неуместно, тъй като частиците не са от един тип (съдържат различен брой мономерни звена). Например, за атом с един електрон, като водорода или йонизирания хелий, вълновата функция на електрона дава пълно описание на поведението на електрона. Въглехидратите също съдържат едно и също съотношение на въглерод, водород и кислород (1:2:1), но могат да съдържат различен брой атоми в молекулата. Това означава, че в един айнщайн се съдържат фотони, равни по брой на числото на Авогадро. Според един модел, ядрото е свръхтечна материя от дегенерирани неутрони (основно неутрони, с малък брой протони и електрони). С изключение на гама-разпада и вътрешната конверсия от възбудено състояние на ядрото, радиоактивният разпад представлява ядрена трансмутация, като производните нуклиди имат различен брой протони или неутрони от изходните.