Бактериофагите са:
едноклетъчни паразити прокариотни организми еукариотни организми неклетъчни форми
A B C D
Същите са вектор на редица едноклетъчни паразити. Микроспоридии

Микроспоридиите са група едноклетъчни паразити формиращи спори. Спорозоа

Apicomplexa или Sporozoa, са клас едноклетъчни паразити, обикновено вътреклетъчни. Myxozoa, едноклетъчни паразити, първоначално причислени към Protozoa, сега се смята, че произхождат от Medusozoa. Например веществата отделяни спороцитите на някои едноклетъчни паразити водят до кастрация на охлюва гостоприемник. Трипанозома

Трипанозома ("Trypanosoma") е род от кинетопластиди (клас "Kinetoplastida"), монофилетна група едноклетъчни камшичести
паразити протозои. Представителите му са едноклетъчни паразити по прешленести червеи, нематоди, членестоноги, главоноги, сипункулиди и гръбначни животни, включително хора и домашни животни. Паразитните едноклетъчни са анаеробни. Бактериофагите съдържат протеини, ограждащи генетичен материал. Малък брой са паразити. Лайшманиите са облигатни паразити. Малък брой са паразити. Обикновено микроорганизмите са едноклетъчни микроби. Вирусите са облигативни вътреклетъчни паразити. От известните видове 35% са паразити. Изучени са най-вече патогенните паразити. Първите обитатели са били бактерии и едноклетъчни. Освен това, не всички екстремофили са едноклетъчни. Други са паразити върху животни или растения. Обикновено това са бактерии, вируси и паразити. Всички са хетеротрофи: сапрофити, паразити и микоризообразуватели. Плазмодии

Плазмодиите ("Plasmodium", „промяна“) са род едноклетъчни организми. Най-вероятно фотосинтезиращите едноклетъчни са дали началото на съвременните едноклетъчни растения, от една страна, и на едноклетъчните животни, от друга. Сред евроазиатската популация тези паразити са поне 28. От едноклетъчните паразити са опасни токсоплазмозата и кокцидиозата. Мутациите от този тип са с летален характер за всички прокариотни и едноклетъчни организми, с хаплоиден геном. Терминът "вирус" обикновено обозначава тези частици, които заразяват еукариотни организми (всички многоклетъчни и много едноклетъчни организми), а терминът "бактериофаг" или "фаг" – тези заразяващи прокариотни организми (бактерии и бактериоподобни доядрени организми). Бактериофаг

Бактериофаги (или само фаги, от „бактерия“ и гръцката дума "phagein", „изяждам“) са вирусни частици, паразитиращи само в прокариотни организми. Цианобактериите, които са прокариотни организми, извършващи кислородна фотосинтеза, живеят при различни условия на околната среда, включително сладки води, морета, почви и лишеи. Той избирателно може да бъде усвоен от някои прокариотни организми и може да замести молибдена в някои ензими. Важно е да се спомене, че гликолизата е древен катаболитен процес, изпълняващ/осъществяващ се още при първите възникнали прокариотни организми преди 3,5 млрд. Бактериофагите съдържат протеини, ограждащи генетичен материал. Еукариотните клетки вероятно са еволюирали от симбиозни общности от прокариотни клетки. Микоплазмите са най-малките от известните прокариотни бактерии – 0,1 – 0,15 μm. Има два типа клетки: еукариотни и прокариотни. От 1947 Делбрюк отново работи в Калифорнийския технологичен институт върху бактериофагите. Многоклетъчно

Многоклетъчните организми са организми, съставени повече от една клетка. Влечугите са разделнополови организми. Те са химиохетеротрофни организми. Повечето организми са диплоидни. Акантоцефалите са разделнополови организми. Сипункулидите са разделнополови организми. Тениите са хермафродитни организми. Открити са през 1917 г.

Бактериофагите имат специфично устройство, което е характерно за всички видове вируси от тази група. Рибозома

Рибозомите са немембранни клетъчни органели, които се срещат, както в прокариотни, така и в еукариотни клетки. Наутилусите са бавноподвижни свободноплуващи организми. Други пък са паразитни организми. Благосъстоянието на морските организми и на другите организми са свързани по фундаментални начини. Клетките в древните пластове са прокариотни, за което се съди по малките им размери и простото им устройство. В миналото се е смятало, че те имат слаба вътрешна организация, но постепенно са открити вътрешни прокариотни структури. Кремъчните водорасли са своеобразна група еукариотни фотоафтотрофни организми. Гъби

Гъбите (Fungi) са биологично царство еукариотни организми, неподвижно прикрепени, без хлорофил, листа и стъбла. Съществуват редица хомоложни протеини пренасящи кислород, които присъства във всички еукариотни организми. В повечето еукариотни организми, клетките с хаплоиден хромозомен набор се наречени гамети. Рестриктазите са характерни за клетките на еубактериите, но са изолирани и ензими от вируси, архебактерии и от еукариотни организми. Терминът "вирус" обикновено обозначава тези частици, които заразяват еукариотни организми (всички многоклетъчни и много едноклетъчни организми), а терминът "бактериофаг" или "фаг" – тези заразяващи прокариотни организми (бактерии и бактериоподобни доядрени организми). Изключение правят някои еукариотни организми като осите, пчелите и мравките, които използват система за определяне на пола, наречена Haplodiploidy. С термина „паразити“ се означават само еукариотни организми, въпреки че патогенните бактерии и вирусите също водят паразитен начин на живот. Бактериофагите съдържат протеини, ограждащи генетичен материал. От 1947 Делбрюк отново работи в Калифорнийския технологичен институт върху бактериофагите. Има два типа клетки: еукариотни и прокариотни. Многоклетъчно

Многоклетъчните организми са организми, съставени повече от една клетка. Влечугите са разделнополови организми. Те са химиохетеротрофни организми. Повечето организми са диплоидни. Акантоцефалите са разделнополови организми. Сипункулидите са разделнополови организми. Тениите са хермафродитни организми. Открити са през 1917 г.

Бактериофагите имат специфично устройство, което е характерно за всички видове вируси от тази група. Те имат също и най-малките еукариотни геноми. Той участва в метаболизма на всички еукариотни клетки. Митохондриите са малки органели, които лежат в цитоплазмата на еукариотни клетки, като тези на хората. Наутилусите са бавноподвижни свободноплуващи организми. Други пък са паразитни организми. Благосъстоянието на морските организми и на другите организми са свързани по фундаментални начини. Бактериофагите съдържат протеини, ограждащи генетичен материал. От 1947 Делбрюк отново работи в Калифорнийския технологичен институт върху бактериофагите. Открити са през 1917 г.

Бактериофагите имат специфично устройство, което е характерно за всички видове вируси от тази група. Там тя започва изследванията си върху бактериофагите и естествено проявяващите се антимикробни агенти, в частност лизозим. Типични форми са ромбове, овали, продълговати форми и монети. Най-употребяваните форми са пълните стяженни форми за прилагателно име. Разпространени са карстови форми. Бактериофагите, принадлежащи към семейството Tectiviridae и Corticoviridae имат двуслойна липидната мембрана под икосаедричния протеинов капсид, която обгражда генома. Не са създадени хибридни форми. Много малко са плаващите форми. Не са установени фосилни форми. Пълните дателни форми са архаизъм; вместо тях се използват винителните форми с предлог. Ларвните форми са трохофора и велигер. Геоморфоложките форми в планината са разнообразни. Известни са и разнообразни смесени форми. Най-разпространените форми на периодика са: Неличните глаголни форми са тези форми, които не се менят по лице и число. По време на Първата световна война Борде започва да се занимава с взаимодействията между бактериите и бактериофагите (вируси, които поразяват бактерии). Спецификата на генофона на вирусната популация зависи от няколко фактора:

В таксономията на видовете вирусите са отделени в таксон "Vira", включващ огромен брой неклетъчни представители, паразитиращи по гръбначни и безгръбначни животни, растения, бактерии и нисши организми. Още тогава са налице форми на преговори. "Супин" и "инфинитив" са безлични глаголни форми. Полипите са прикрепени форми на мешестите животни. Равнинни форми са равнините, низините и полетата. Многоклетъчни форми са описани едва от скоро. Основните форми са извършителство, подбудителство и помагачество.