Репликацията е:
катаболитен процес анаболитен процес окислителен процес екзотермичен процес
A B C D
Както всеки анаболитен процес, репликацията на ДНК изисква енергия. Тези организми били анаеробни, затова и гликолизата е строго анаеробен катаболитен процес (съставен от 10 стъпала/биохимични реакции). Важно е да се спомене, че гликолизата е древен катаболитен процес, изпълняващ/осъществяващ се още при първите възникнали прокариотни организми преди 3,5 млрд. Подобно на репликацията и транскрипцията, транслацията е анаболитен процес, който протича по матричен принцип, има посока и изисква енергия. Основен ензим на репликацията е ДНК-полимеразата (ензимите на репликацията имат приложение в генното инженерство). репликацията на ДНК. Репликацията протича в ядрото на клетката. Бързината и точността на процеса е по-малка от репликацията. При репликацията е нужна много по-голяма точност, отколкото при транскрипцията. Ензимите на репликацията намират широко приложение в генното инженерство. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Поради това транскрипцията е с по-малка точност от репликацията на ДНК. РНК-зависима РНК полимераза участва в репликацията на вирусната РНК. Репликация е и удвояването на хромозомите, в основата на което е репликацията на ДНК. Репликацията не е всеки път точна – някои копия са малко по-различни от оригиналните молекули. Най-важното събитие, подготвящо митозата, е удвояването на генетичния материал на клетката – репликацията на ДНК. Съпътстващият репликацията кросинговър би обяснил и наличието на качествените добавки в генома. Целият комплекс от ензими и белтъци се означава като белтъчен комплекс на репликацията. Репликацията се извършва в клетките на гостоприемника, които са инфектирани посредством едноклетъчни спори. Разплитането е необходимо за репликацията на циклични ДНК, както и за различни видове рекомбинация в линейни ДНК. ДНК репликацията или процесът на копиране на клетъчния геном, е необходима всеки път, когато клетката встъпва в делене. Репликацията, както всички останали клетъчни дейности, изисква специални белтъци, които да помогнат за извършването ѝ̀. Тези вируси печелят и от по-ниската „цена“ на репликацията на една верига вместо две. Физиологично във всеки организъм възникват "спонтанни мутации", дължащи се на грешки в репликацията и рекомбинацията. Посоката на транслацията, както и на репликацията и транскрипцията, е от фосфатния (Ф) към хидроксилния (ОН) край на иРНК. Както всеки анаболитен процес, репликацията на ДНК изисква енергия. Подобно на репликацията и транскрипцията, транслацията е анаболитен процес, който протича по матричен принцип, има посока и изисква енергия. По принцип е главен мъжки полов хормон и анаболитен стероид. Основен ензим на репликацията е ДНК-полимеразата (ензимите на репликацията имат приложение в генното инженерство). репликацията на ДНК. Репликацията протича в ядрото на клетката. Бързината и точността на процеса е по-малка от репликацията. При репликацията е нужна много по-голяма точност, отколкото при транскрипцията. Ензимите на репликацията намират широко приложение в генното инженерство. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Поради това транскрипцията е с по-малка точност от репликацията на ДНК. РНК-зависима РНК полимераза участва в репликацията на вирусната РНК. Репликация е и удвояването на хромозомите, в основата на което е репликацията на ДНК. Репликацията не е всеки път точна – някои копия са малко по-различни от оригиналните молекули. Най-важното събитие, подготвящо митозата, е удвояването на генетичния материал на клетката – репликацията на ДНК. Съпътстващият репликацията кросинговър би обяснил и наличието на качествените добавки в генома. Целият комплекс от ензими и белтъци се означава като белтъчен комплекс на репликацията. Репликацията се извършва в клетките на гостоприемника, които са инфектирани посредством едноклетъчни спори. Разплитането е необходимо за репликацията на циклични ДНК, както и за различни видове рекомбинация в линейни ДНК. ДНК репликацията или процесът на копиране на клетъчния геном, е необходима всеки път, когато клетката встъпва в делене. Репликацията, както всички останали клетъчни дейности, изисква специални белтъци, които да помогнат за извършването ѝ̀. Тези вируси печелят и от по-ниската „цена“ на репликацията на една верига вместо две. Физиологично във всеки организъм възникват "спонтанни мутации", дължащи се на грешки в репликацията и рекомбинацията. Посоката на транслацията, както и на репликацията и транскрипцията, е от фосфатния (Ф) към хидроксилния (ОН) край на иРНК. Репликацията на ДНК се извършва през синтетичния период (S-период) от интерфазата на митотичното делене (митоза). Както всеки анаболитен процес, репликацията на ДНК изисква енергия. Така най-общо тя е един окислителен процес, при който електронеутралните атоми отдавайки електрони се превръщат в положително заредени йони. Самото светене се извършва чрез окислителен химически процес, при който 98% от използваната енергия се превръща в светлина. Подобно на репликацията и транскрипцията, транслацията е анаболитен процес, който протича по матричен принцип, има посока и изисква енергия. Основен ензим на репликацията е ДНК-полимеразата (ензимите на репликацията имат приложение в генното инженерство). репликацията на ДНК. Липсата на кислород в средата е причината за това преобразуване/превръщане при аеробните клетки, а при анаеробните е техния окислителен характер на катаболитните процес (те използва други окислители за процесите на раграждане). Репликацията протича в ядрото на клетката. При дизеловите двигатели един от най-често използваните каталитични преобразуватели е дизеловият окислителен катализатор (, DOC). Реакцията се катализира от бактериална луцифераза е окислителен процес:

FMNH + O + RCHO → FMN + RCOOH + HO + светлина

В тази реакцията, редуцираният флавин мононуклеотид (ФМН, FMN) окислява алифатен алдехид с дълга верига до алифатна карбоксилна киселина. Бързината и точността на процеса е по-малка от репликацията. При репликацията е нужна много по-голяма точност, отколкото при транскрипцията. Ензимите на репликацията намират широко приложение в генното инженерство. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Поради това транскрипцията е с по-малка точност от репликацията на ДНК. РНК-зависима РНК полимераза участва в репликацията на вирусната РНК. Репликация е и удвояването на хромозомите, в основата на което е репликацията на ДНК. Репликацията не е всеки път точна – някои копия са малко по-различни от оригиналните молекули. Най-важното събитие, подготвящо митозата, е удвояването на генетичния материал на клетката – репликацията на ДНК. Съпътстващият репликацията кросинговър би обяснил и наличието на качествените добавки в генома. Целият комплекс от ензими и белтъци се означава като белтъчен комплекс на репликацията. Репликацията се извършва в клетките на гостоприемника, които са инфектирани посредством едноклетъчни спори. Разплитането е необходимо за репликацията на циклични ДНК, както и за различни видове рекомбинация в линейни ДНК. ДНК репликацията или процесът на копиране на клетъчния геном, е необходима всеки път, когато клетката встъпва в делене. Репликацията, както всички останали клетъчни дейности, изисква специални белтъци, които да помогнат за извършването ѝ̀. Този процес е екзотермичен. Тя е екзотермичен процес, но адсорбционната топлина е малка – 10 – 20 kJ/mol. Както всеки анаболитен процес, репликацията на ДНК изисква енергия. Кондензацията на парите е процес, обратен на изпарението и кипенето и е екзотермичен, т.е. Подобно на репликацията и транскрипцията, транслацията е анаболитен процес, който протича по матричен принцип, има посока и изисква енергия. Директното разтваряне на SO във вода е възможно, но е силно екзотермичен процес и води до образуването на мъгла от HSO, а не течност. Основен ензим на репликацията е ДНК-полимеразата (ензимите на репликацията имат приложение в генното инженерство). репликацията на ДНК. Процеса на разтваряне е ендотермичен, само на еднокристалохидрата е екзотермичен. Компостиране

Компостирането е естествен екзотермичен процес, представляващ контролирано разграждане на органични материали чрез аеробен или анаеробен биологичен процес, в резултат на който се получава хумусоподобен материал, наречен компост (от латински "componere" – събирам заедно), в някои случаи наричан "биотор". Репликацията протича в ядрото на клетката. Бързината и точността на процеса е по-малка от репликацията. При репликацията е нужна много по-голяма точност, отколкото при транскрипцията. Когато се разтваря във вода или алкохол, или когато разтворът ѝ се обработва с киселина се загрява силно (екзотермичен процес);
• поглъща силно СО от въздуха и се превръща в калиев карбонат;
• хигроскопична. Ензимите на репликацията намират широко приложение в генното инженерство. Това са ензимите на репликацията и ензимите на прокариотите. Поради това транскрипцията е с по-малка точност от репликацията на ДНК. РНК-зависима РНК полимераза участва в репликацията на вирусната РНК. Олеумът не се разрежда с вода, тъй като процесът е изключително екзотермичен (съпроводен с отделянето на топлина). Репликация е и удвояването на хромозомите, в основата на което е репликацията на ДНК. Репликацията не е всеки път точна – някои копия са малко по-различни от оригиналните молекули. Най-важното събитие, подготвящо митозата, е удвояването на генетичния материал на клетката – репликацията на ДНК. Съпътстващият репликацията кросинговър би обяснил и наличието на качествените добавки в генома. Целият комплекс от ензими и белтъци се означава като белтъчен комплекс на репликацията. Репликацията се извършва в клетките на гостоприемника, които са инфектирани посредством едноклетъчни спори.