Свързването на иРНК с рибозоми се осъществява в началото на клетъчен процес,  при който се синтезират:
белтъци липиди нуклеинови киселини въглехидрати
A B C D
синтезира се иРНК, по чиято програма се синтезират белтъци. Както всички живи организми бактериите съдържат рибозоми, чрез които синтезират белтъци. В тях се съдържат рибозоми, РНК и белтъци. иРНК се свързва в РНК-белтъчни комплекси, наречени рибозоми, локализирани в цитозола, където се превежда в полипептидна последователност. Следователно ядрото носи информация какви белтъци да се синтезират в клетката. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Там се извършва цикълът на Калвин и се синтезират РНК, ДНК, липиди и белтъци. Зърнестата ендоплазмена мрежа от външната страна е покрита с рибозоми, които са свързани в полизома (1 молекула информационна РНК, по чиято дължина са разположени няколко на брой рибозоми, синтезиращи съответния белтък) и са здраво прикрепени към мембраната ѝ. В нея се синтезират белтъци, които се подготвят за „износ“ от клетката. Фотосинтезата е основният процес, при който се синтезират въглехидрати от въглероден диоксид (CO) и вода с енергията от слънчевата светлина. Млечните белтъци се синтезират и от някои пептиди на кръвната плазма и от аминокиселините, които се получават от разграждането на кръвните белтъци. Блокирането на болката се осъществява посредством свързването му с опиоидните рецептори. Електрическият ток е физически процес, при който се осъществява насочено преместване на заредени частици. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. При "G бактериална клетка" свързването на клетката донор F+ и F- реципиент се осъществява с помощта на секспила. Свързването на леките и на тежките вериги се осъществява в полизомите. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. Трябва само да се отбележи, че не всички белтъци в клетката се синтезират върху мембраните на грануларния ендоплазматичен ретикулум. Процес, при който вариабилния регион на имуноглобулиновия ген мутира с висока честота и евентуално се осъществява превключване на имуноглобулиновия клас. иРНК или мРНК (messenger RNA – mRNA) служи като матрица или шаблон, по който се осъществява белтъчната синтеза. То е източника на повечето РНК-и, които се синтензират в невроните и на повечето белтъци, чиято информация се презаписва от иРНК. Свързването се осъществява чрез отделянето на два атома водород (дехидрогениране). Транслация (генетика)

Транслацията е процес, при който нуклеотидната последователност на иРНК се използва като указание за подреждане и свързване на аминокиселините в полипептидна верига – синтеза на белтък. Вирусните белтъци, които се синтезират от клетката гостоприемник, се делят на три категории: инхибиторни белтъци, които спират синтезата на клетъчните ДНК, РНК и белтъци; специфични вирусни ензими, които осигуряват вирусната репликация; структурни вирусни белтъци, които изграждат нови вирусни частици. Фосфорилацията и дефосфорилацията на тези белтъци се осъществява от ензимът протеинкиназа. синтезира се иРНК, по чиято програма се синтезират белтъци. В нея се синтезират главно липиди и стероидни хормони. В гладкия ендоплазмен ретикулум се синтезират липиди и стероидни хормони. Там се извършва цикълът на Калвин и се синтезират РНК, ДНК, липиди и белтъци. иРНК се свързва в РНК-белтъчни комплекси, наречени рибозоми, локализирани в цитозола, където се превежда в полипептидна последователност. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Фотосинтезата е основният процес, при който се синтезират въглехидрати от въглероден диоксид (CO) и вода с енергията от слънчевата светлина. Блокирането на болката се осъществява посредством свързването му с опиоидните рецептори. Електрическият ток е физически процес, при който се осъществява насочено преместване на заредени частици. Както всички живи организми бактериите съдържат рибозоми, чрез които синтезират белтъци. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. При "G бактериална клетка" свързването на клетката донор F+ и F- реципиент се осъществява с помощта на секспила. Свързването на леките и на тежките вериги се осъществява в полизомите. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. Процес, при който вариабилния регион на имуноглобулиновия ген мутира с висока честота и евентуално се осъществява превключване на имуноглобулиновия клас. иРНК или мРНК (messenger RNA – mRNA) служи като матрица или шаблон, по който се осъществява белтъчната синтеза. Свързването се осъществява чрез отделянето на два атома водород (дехидрогениране). Транслация (генетика)

Транслацията е процес, при който нуклеотидната последователност на иРНК се използва като указание за подреждане и свързване на аминокиселините в полипептидна верига – синтеза на белтък. Свързването на съставните елементи се осъществява чрез наклонена черта под ъгъл. Върху мембраните рибозомите са разположени под формата на "полирибозоми" или "полизоми" (група рибозоми, обединени от една нишка иРНК). Горенето се осъществява като неконтролиран процес като например при пожар. Чрез нея се осъществява свързването на атомите както в молекули, така и в кристалите. Гуанизинът е нужен за сплайсинга на иРНК, при самосплайсиращи се интрони, когато те се самоизрязват и лигират екзоните на иРНК. В същото време се осъществява плавен процес на приватизация, който е внимателно следен от правителството. Третият етап е свързването на активираните прекурсори в макромолекули като протеини, полизахариди, липиди и нуклеинови киселини. Алдаровите киселини се синтезират обикновено при окислението на алдози с азотна киселина. синтезира се иРНК, по чиято програма се синтезират белтъци. Свързването на нуклеотидите се осъществява по два начина:

Нуклеиновите киселини имат "първичен", "вторичен" и "третичен" строеж. Настъпва нарушение на обмяната при синтеза на нуклеинови киселини и белтъчини. иРНК се свързва в РНК-белтъчни комплекси, наречени рибозоми, локализирани в цитозола, където се превежда в полипептидна последователност. Коарцеватните капки се образуват в концентрирани разтвори от белтъци и нуклеинови киселини. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Всички нуклеинови киселини са изградени от нуклеотиди. са съдържали нуклеинови киселини, необходими за възпроизводството. При опитите с белтъци, нуклеинови киселини и липиди, коарцеватите биват представяни за протоорганизми, предшественици на днешните клетки. Синтезират се в организма по ензимен път от незаменими мастни киселини. Фотосинтезата е основният процес, при който се синтезират въглехидрати от въглероден диоксид (CO) и вода с енергията от слънчевата светлина. Двойната спирала на ДНК е дясно въртящ се спирален полимер от нуклеинови киселини, който се поддържа свързан от нуклеотидите, групирани по двойки. При катаболизма големите макромолекули като полизахариди, липиди, нуклеинови киселини и протеини се разграждат до съставните им мономери монозахариди, мастни киселини, нуклеотиди и аминокиселини, съответно. При друго изследване (откриване на нуклеинова киселина) се търсят нуклеинови киселини от вируса, като се използва метод, наречен полимеразна верижна реакция (PCR). Цитозинът е общ и за двете нуклеинови киселини. Блокирането на болката се осъществява посредством свързването му с опиоидните рецептори. Електрическият ток е физически процес, при който се осъществява насочено преместване на заредени частици. По време на различните фази на деленето съдържащите се в ядрата нуклеинови киселини претърпяват промени в количествено отношение. Както всички живи организми бактериите съдържат рибозоми, чрез които синтезират белтъци. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. В алтернативния пентозо-фосфатен, глюкозата се трансформира до рибоза или дезоксирибоза, необходими за синтеза на нуклеинови киселини. При "G бактериална клетка" свързването на клетката донор F+ и F- реципиент се осъществява с помощта на секспила. Фотосинтезата е основният процес, при който се синтезират въглехидрати от въглероден диоксид (CO) и вода с енергията от слънчевата светлина. синтезира се иРНК, по чиято програма се синтезират белтъци. иРНК се свързва в РНК-белтъчни комплекси, наречени рибозоми, локализирани в цитозола, където се превежда в полипептидна последователност. В резултат на транскрипцията в клетката се синтезират трите основни типа РНК – иРНК, тРНК и рРНК. Блокирането на болката се осъществява посредством свързването му с опиоидните рецептори. Електрическият ток е физически процес, при който се осъществява насочено преместване на заредени частици. Както всички живи организми бактериите съдържат рибозоми, чрез които синтезират белтъци. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. Краят на свързването на бензеновите ядра се осъществява при безводородната алотропна форма на въглерода – графит. При "G бактериална клетка" свързването на клетката донор F+ и F- реципиент се осъществява с помощта на секспила. Свързването на леките и на тежките вериги се осъществява в полизомите. Най-общо, сложните молекули, изграждащи клетъчните структури, се синтезират на стъпки чрез свързването на малки прекурсори. Процес, при който вариабилния регион на имуноглобулиновия ген мутира с висока честота и евентуално се осъществява превключване на имуноглобулиновия клас. иРНК или мРНК (messenger RNA – mRNA) служи като матрица или шаблон, по който се осъществява белтъчната синтеза. Свързването се осъществява чрез отделянето на два атома водород (дехидрогениране). Транслация (генетика)

Транслацията е процес, при който нуклеотидната последователност на иРНК се използва като указание за подреждане и свързване на аминокиселините в полипептидна верига – синтеза на белтък. Свързването на съставните елементи се осъществява чрез наклонена черта под ъгъл. Върху мембраните рибозомите са разположени под формата на "полирибозоми" или "полизоми" (група рибозоми, обединени от една нишка иРНК). Горенето се осъществява като неконтролиран процес като например при пожар. Алдехидните и кетонните групи в тези въглехидрати взаимодействат с хидроксилните функционални групи при процес на вътремолекулна дехидратация, при което се получават хемиацетали и хемикетали съответно. Чрез нея се осъществява свързването на атомите както в молекули, така и в кристалите. Гуанизинът е нужен за сплайсинга на иРНК, при самосплайсиращи се интрони, когато те се самоизрязват и лигират екзоните на иРНК. В същото време се осъществява плавен процес на приватизация, който е внимателно следен от правителството. В същото време се осъществява плавен процес на приватизация, който е внимателно следен от правителството. За разлика от тях, еукариотите синтезират иРНК в ядрото на клетката и след това преминават през ядрената мембрана в цитоплазмата, където се извършва синтезът на протеини.