Общото между възрожденските дейци Захари Зограф, Станислав Доспевски и Николай Павлович е, че те са:
писатели редактори художници издатели
A B C D
Станислав Доспевски

Станислав Доспевски е псевдонимът на художника Зафир Зограф – син на Димитър Зограф и племенник на Захари Зограф. Нейни представители са Николай Павлович, Станислав Доспевски, Димитър Добрович. Първите български автопортрети са от времето на Възраждането и излизат изпод четките на Захарий Зограф (1840), Станислав Доспевски и Николай Павлович (1865). Неговите синове и внуци Захарий Зограф, Димитър Зограф, Станислав Доспевски, Никола Доспевски, Захарий Доспевски и Иван Доспевски също се занимават с живопис. Иконите по него са дело на Захарий Зограф и Станислав Доспевски. Иконите са дело на братята Николай и Станислав Доспевски. През Възраждането в града идват да работят майстори зографи от цялата страна, сред които са Димитър Зограф и синът му Зафир (Станислав Доспевски), Захари Зограф, Георги Данчов и др. Сред изтъкнатите иконописци на епохата са Захарий Зограф, Никола Образописов, Станислав Доспевски. Син е на известния иконописец Димитър Зограф и брат на художника Станислав Доспевски. Тя е праправнучка на Димитър Зограф, брат на Захари Зограф и баща на Станислав Доспевски и Атанас Самоковлиев, пръв кмет на град Пловдив след Освобождението и участник в Съединението на България. Изписването на огромната църква било поверено на големия възрожденски художник Станислав Доспевски, а негови помощници били братята му Никола Доспевски и Захари Доспевски. Негови представители са Захарий Зограф, Георги Данчов, Николай Павлович и др. Стенописите са на иконописеца Николай от самоковската школа на Захари Зограф. Повечето икони в храма са рисувани от Захарий Зограф, от Димитър Христов Зограф и от сина му Зафир, по-известен с името Станислав Доспевски. Иконите са дело на Станислав Доспевски. Значителна част от иконите са изработени от 1861 до 1866 година от видния зограф Станислав Доспевски от Самоков. Павлович настоява за равни условия – представяне на пробни икони от страна на неговия конкурент Станислав Доспевски. Иконостасните икони, рисувани 1859 – 1864 година, са дело на Никола Доспевски и Захари Доспевски. Христо Димитров е основоположник и първомайстор на Самоковската художествена школа, продължена и развита от синовете му Захари Зограф и Димитър Зограф, от синовете на Димитър Зограф Станислав Доспевски и Никола Доспевски, от обучаваните от Димитров Костадин Въльов (негов зет, женен за дъщеря му), Златин Агнин от Дебърско, Димитър Пищольозлиев и Йован Николов Иконописец и неговия син Никола Образописов. Иконите на иконостаса са изработени от зографите Станислав Доспевски, Станилов, Вангелов, Кръсте Зограф, Димитър Папрадишки, Христо от Самоков, Захарий Зограф, а фреските в куполите се предполага, че са изработини от Георги Дамянов. Дядо на Станислав Доспевски. Първата съпруга на Димов – Нели Доспевска (1915 – 1988) е пряка потомка на големите възрожденски художници Станислав Доспевски и Захарий Зограф. Захари Доспевски е женен и има 2 деца. Иконите в храма са изработени от Никола и Станислав Доспевски. Първите икони в храма са рисувани от Станислав Доспевски. Станислав Доспевски

Станислав Доспевски е псевдонимът на художника Зафир Зограф – син на Димитър Зограф и племенник на Захари Зограф. Нейни представители са Николай Павлович, Станислав Доспевски, Димитър Добрович. Първите български автопортрети са от времето на Възраждането и излизат изпод четките на Захарий Зограф (1840), Станислав Доспевски и Николай Павлович (1865). Неговите синове и внуци Захарий Зограф, Димитър Зограф, Станислав Доспевски, Никола Доспевски, Захарий Доспевски и Иван Доспевски също се занимават с живопис. Иконите по него са дело на Захарий Зограф и Станислав Доспевски. Иконите са дело на братята Николай и Станислав Доспевски. През Възраждането в града идват да работят майстори зографи от цялата страна, сред които са Димитър Зограф и синът му Зафир (Станислав Доспевски), Захари Зограф, Георги Данчов и др. Сред изтъкнатите иконописци на епохата са Захарий Зограф, Никола Образописов, Станислав Доспевски. Син е на известния иконописец Димитър Зограф и брат на художника Станислав Доспевски. Тя е праправнучка на Димитър Зограф, брат на Захари Зограф и баща на Станислав Доспевски и Атанас Самоковлиев, пръв кмет на град Пловдив след Освобождението и участник в Съединението на България. Изписването на огромната църква било поверено на големия възрожденски художник Станислав Доспевски, а негови помощници били братята му Никола Доспевски и Захари Доспевски. Негови представители са Захарий Зограф, Георги Данчов, Николай Павлович и др. Стенописите са на иконописеца Николай от самоковската школа на Захари Зограф. Повечето икони в храма са рисувани от Захарий Зограф, от Димитър Христов Зограф и от сина му Зафир, по-известен с името Станислав Доспевски. Иконите са дело на Станислав Доспевски. Значителна част от иконите са изработени от 1861 до 1866 година от видния зограф Станислав Доспевски от Самоков. Павлович настоява за равни условия – представяне на пробни икони от страна на неговия конкурент Станислав Доспевски. Иконостасните икони, рисувани 1859 – 1864 година, са дело на Никола Доспевски и Захари Доспевски. Христо Димитров е основоположник и първомайстор на Самоковската художествена школа, продължена и развита от синовете му Захари Зограф и Димитър Зограф, от синовете на Димитър Зограф Станислав Доспевски и Никола Доспевски, от обучаваните от Димитров Костадин Въльов (негов зет, женен за дъщеря му), Златин Агнин от Дебърско, Димитър Пищольозлиев и Йован Николов Иконописец и неговия син Никола Образописов. Иконите на иконостаса са изработени от зографите Станислав Доспевски, Станилов, Вангелов, Кръсте Зограф, Димитър Папрадишки, Христо от Самоков, Захарий Зограф, а фреските в куполите се предполага, че са изработини от Георги Дамянов. Дядо на Станислав Доспевски. Първата съпруга на Димов – Нели Доспевска (1915 – 1988) е пряка потомка на големите възрожденски художници Станислав Доспевски и Захарий Зограф. Захари Доспевски е женен и има 2 деца. Иконите в храма са изработени от Никола и Станислав Доспевски. Първите икони в храма са рисувани от Станислав Доспевски. Станислав Доспевски

Станислав Доспевски е псевдонимът на художника Зафир Зограф – син на Димитър Зограф и племенник на Захари Зограф. Нейни представители са Николай Павлович, Станислав Доспевски, Димитър Добрович. Първите български автопортрети са от времето на Възраждането и излизат изпод четките на Захарий Зограф (1840), Станислав Доспевски и Николай Павлович (1865). Неговите синове и внуци Захарий Зограф, Димитър Зограф, Станислав Доспевски, Никола Доспевски, Захарий Доспевски и Иван Доспевски също се занимават с живопис. Иконите по него са дело на Захарий Зограф и Станислав Доспевски. Иконите са дело на братята Николай и Станислав Доспевски. Първата съпруга на Димов – Нели Доспевска (1915 – 1988) е пряка потомка на големите възрожденски художници Станислав Доспевски и Захарий Зограф. През Възраждането в града идват да работят майстори зографи от цялата страна, сред които са Димитър Зограф и синът му Зафир (Станислав Доспевски), Захари Зограф, Георги Данчов и др. Сред изтъкнатите иконописци на епохата са Захарий Зограф, Никола Образописов, Станислав Доспевски. Син е на известния иконописец Димитър Зограф и брат на художника Станислав Доспевски. Тя е праправнучка на Димитър Зограф, брат на Захари Зограф и баща на Станислав Доспевски и Атанас Самоковлиев, пръв кмет на град Пловдив след Освобождението и участник в Съединението на България. Изписването на огромната църква било поверено на големия възрожденски художник Станислав Доспевски, а негови помощници били братята му Никола Доспевски и Захари Доспевски. Негови представители са Захарий Зограф, Георги Данчов, Николай Павлович и др. Иконите са изписани от двама художници зографи – Михаил Блажев от с. Тресонче и Иван Доспевски от гр.Самоков – брат на Станислав Доспевски. Стенописите са на иконописеца Николай от самоковската школа на Захари Зограф. Повечето икони в храма са рисувани от Захарий Зограф, от Димитър Христов Зограф и от сина му Зафир, по-известен с името Станислав Доспевски. Иконите са дело на Станислав Доспевски. Значителна част от иконите са изработени от 1861 до 1866 година от видния зограф Станислав Доспевски от Самоков. Павлович настоява за равни условия – представяне на пробни икони от страна на неговия конкурент Станислав Доспевски. В годините след Кримската война започват да творят и художници с академично образование (Станислав Доспевски, възпитаник на Московското училище за живопис, скулптура и архитектура и на Петербургската художествена академия; Николай Павлович, учил в Мюнхен; Христо Цокев, завършил в Москва). Национална награда за живопис „Захари Зограф“

Националната награда „Захари Зограф“ е награда за живопис, учредена от Съюза на българските художници през 1972 година. Иконостасните икони, рисувани 1859 – 1864 година, са дело на Никола Доспевски и Захари Доспевски. Христо Димитров е основоположник и първомайстор на Самоковската художествена школа, продължена и развита от синовете му Захари Зограф и Димитър Зограф, от синовете на Димитър Зограф Станислав Доспевски и Никола Доспевски, от обучаваните от Димитров Костадин Въльов (негов зет, женен за дъщеря му), Златин Агнин от Дебърско, Димитър Пищольозлиев и Йован Николов Иконописец и неговия син Никола Образописов. Иконите на иконостаса са изработени от зографите Станислав Доспевски, Станилов, Вангелов, Кръсте Зограф, Димитър Папрадишки, Христо от Самоков, Захарий Зограф, а фреските в куполите се предполага, че са изработини от Георги Дамянов. Дядо на Станислав Доспевски. Станислав Доспевски

Станислав Доспевски е псевдонимът на художника Зафир Зограф – син на Димитър Зограф и племенник на Захари Зограф. Нейни представители са Николай Павлович, Станислав Доспевски, Димитър Добрович. Първите български автопортрети са от времето на Възраждането и излизат изпод четките на Захарий Зограф (1840), Станислав Доспевски и Николай Павлович (1865). Неговите синове и внуци Захарий Зограф, Димитър Зограф, Станислав Доспевски, Никола Доспевски, Захарий Доспевски и Иван Доспевски също се занимават с живопис. Иконите по него са дело на Захарий Зограф и Станислав Доспевски. Иконите са дело на братята Николай и Станислав Доспевски. През Възраждането в града идват да работят майстори зографи от цялата страна, сред които са Димитър Зограф и синът му Зафир (Станислав Доспевски), Захари Зограф, Георги Данчов и др. Сред изтъкнатите иконописци на епохата са Захарий Зограф, Никола Образописов, Станислав Доспевски. Син е на известния иконописец Димитър Зограф и брат на художника Станислав Доспевски. Тя е праправнучка на Димитър Зограф, брат на Захари Зограф и баща на Станислав Доспевски и Атанас Самоковлиев, пръв кмет на град Пловдив след Освобождението и участник в Съединението на България. Изписването на огромната църква било поверено на големия възрожденски художник Станислав Доспевски, а негови помощници били братята му Никола Доспевски и Захари Доспевски. Негови представители са Захарий Зограф, Георги Данчов, Николай Павлович и др. Стенописите са на иконописеца Николай от самоковската школа на Захари Зограф. Повечето икони в храма са рисувани от Захарий Зограф, от Димитър Христов Зограф и от сина му Зафир, по-известен с името Станислав Доспевски. Иконите са дело на Станислав Доспевски. Значителна част от иконите са изработени от 1861 до 1866 година от видния зограф Станислав Доспевски от Самоков. Павлович настоява за равни условия – представяне на пробни икони от страна на неговия конкурент Станислав Доспевски. Иконостасните икони, рисувани 1859 – 1864 година, са дело на Никола Доспевски и Захари Доспевски. Христо Димитров е основоположник и първомайстор на Самоковската художествена школа, продължена и развита от синовете му Захари Зограф и Димитър Зограф, от синовете на Димитър Зограф Станислав Доспевски и Никола Доспевски, от обучаваните от Димитров Костадин Въльов (негов зет, женен за дъщеря му), Златин Агнин от Дебърско, Димитър Пищольозлиев и Йован Николов Иконописец и неговия син Никола Образописов. Иконите на иконостаса са изработени от зографите Станислав Доспевски, Станилов, Вангелов, Кръсте Зограф, Димитър Папрадишки, Христо от Самоков, Захарий Зограф, а фреските в куполите се предполага, че са изработини от Георги Дамянов. Дядо на Станислав Доспевски. Първата съпруга на Димов – Нели Доспевска (1915 – 1988) е пряка потомка на големите възрожденски художници Станислав Доспевски и Захарий Зограф. Захари Доспевски е женен и има 2 деца. Иконите в храма са изработени от Никола и Станислав Доспевски. Първите икони в храма са рисувани от Станислав Доспевски.