Кой от изброените философи сравнява държавата с митичното чудовище Левиатан?
Рене Декарт Томас Хобс Жан-Жак Русо Джон Лок
A B C D
Митичното чудовище „Левиатан“ или държавата е едно лице, отговорно за действията, заради които е създадено. Той смята работите на съвременни философи, като Рене Декарт, за по-интересни от изучавания класически материал. Левиатан е написана през 1651 г., а заглавието ѝ идва от името на библейското чудовище Левиатан. Рене Декарт

Рене Декарт (; ), известен още като Картезий, е френски философ, математик и физик. Това чудовище според изследователите криптозоолози е митичното създание Сцила. Основите на този закон са положени още от древните философи в Древна Гърция, а по-късно от Рене Декарт и Михаил Ломоносов. Там се запознава с учението на Рене Декарт. Апориите са коментирани от философи като Аристотел, Диодор Крон, Хризип, Рене Декарт, Лайбниц, Блез Паскал, Имануел Кант, Фридрих Енгелс, Николай Хартман и др. Държавата („великият Левиатан“) е създадена от хората. Малко по-късно е публикуван от Рене Декарт. Той е привърженик на прекия реализъм и се противопоставя силно на теорията на идеите, поддържана от Джон Лок, Рене Декарт и повечето философи през следващите десетилетия. Така евреите от Португалия и Франция избягват преследванията на Инквизицията, а философи като Барух Спиноза и Рене Декарт публикуват най-известните си произведения първо в Нидерландия. За Рене Декарт душата и тялото са противоположни. В Париж той се запознава също с Никола Малбранш и Антоан Арно, водещите френски философи на епохата, и изучава трудовете на Рене Декарт и Блез Паскал, някои от тях непубликувани. Хобс оприличава държавата на библейското чудовище Левиатан, защото по идея нейната мощ трябва да е по-голяма от мощта на всеки индивид и на всяко сдружение на хора. Кривата е въведена и първо изследвана от Рене Декарт през 1638 г., става известна от кореспонденция между Декарт и Ферма. Университет Париж-V: Рене Декарт

Университетът Париж-V: „Рене Декарт“ () е най-големият френски медицински университет, главен наследник на факултета по медицина на Парижкия университет. По това време там се изучава главно Аристотел, но той предпочита по-съвременни философи като Рене Декарт и астрономи като Галилео Галилей, Николай Коперник и Йоханес Кеплер. В началото на XVII век Рене Декарт излага механистическата теория. Всички важни дела на Рене Декарт са извършени в Нидерландия. Левиатан е библейско чудовище, символизиращо силата на материята и господството на природата, която принизява човека. Касае се за „геометризиране“ на теоретичната физика – обстоятелство, пророкувано още от Рене Декарт. Морето е открито през 2007 г. от сондата Касини-Хюйгенс и е получило името си от митичното морско чудовище Кракен. Този подход, демонстриран от Рене Декарт, обогатява и напълно преобразява известната от Античността геометрия. През 1596 г. там се ражда философът Рене Декарт (1596–1650). Митичното чудовище „Левиатан“ или държавата е едно лице, отговорно за действията, заради които е създадено. Левиатан (Томас Хобс)

„Левиатан“ или „Материя и форма на държавната власт: църковна и гражданска.“" е трактат на английския философ Томас Хобс, посветен на проблемите на философията на правото и на същността и ролята на държавата в обществения живот. Хобс оприличава държавата на библейското чудовище Левиатан, защото по идея нейната мощ трябва да е по-голяма от мощта на всеки индивид и на всяко сдружение на хора. Концепцията за „естественото състояние“ е постулирана от английския философ на 17 век Томас Хобс в „Левиатан“. Според техния принцип никой човек не може да е способен да узурпира всички власти на държавата, в контраст на абсолютистката теория в "Левиатан" на Томас Хобс. Томас Хобс

Томас Хобс () е английски философ-емпирик. Някои философи като Томас Хобс считат коренните народи за диваци, докато други ги считат за благородни. Левиатан е написана през 1651 г., а заглавието ѝ идва от името на библейското чудовище Левиатан. Това чудовище според изследователите криптозоолози е митичното създание Сцила. В своя труд „Левиатан“ (1651) Томас Хобс застъпва тезата, че пълната свобода води до пълна анархия и хората воюват помежду си. Развитата от него философия се противопоставя на тази на Томас Хобс от неговия Левиатан и е в подкрепа на съществуването на различни християнски деноминации. Държавата („великият Левиатан“) е създадена от хората. от тези, които претендират, че могат да разсъждават“, пише Хобс във встъплението към „Левиатан“. На база идеите на софистите Сократ и Епикур, Томас Хобс (1588-1679) в „"Левиатан"” (1651) приема, че хората съзнателно са приели държавата като форма на организация на обществото за осигуряване собствената си безопасност, частна собственост и лични права. Популяризира във Франция английски философи като Хобс и Колинс. В съвременния смисъл материализмът се заражда с работатата на Томас Хобс. През ХVII в. английският политически философ Томас Хобс, чиито творба „Левиатан“ застъпва абсолютната монархия, се възхищава на Тукидид и през 1628 г. за пръв път превежда творбите му от гръцки на английски. Левиатан е библейско чудовище, символизиращо силата на материята и господството на природата, която принизява човека. Негови последователи са Томас Хобс и Барух Спиноза. Морето е открито през 2007 г. от сондата Касини-Хюйгенс и е получило името си от митичното морско чудовище Кракен. Това са чувства, споделени с животни и за чието съществуване дори признава, Томас Хобс. Щайн анализира състоянието клас от времето си и го сравнява с държавата на благоденствието. Гледната му точка сравнява съюза през средновековието между църквата и държавата, с този на психиатрията и държавата. Протоколът и кръстен на името на митичното създание "Kerberos" (Цербер) от гръцката митология, което е било триглаво чудовище пазещо вратите към Хадес. Теориите на Томас Хобс и Джон Лок имат много близка структура. Митичното чудовище „Левиатан“ или държавата е едно лице, отговорно за действията, заради които е създадено. Русо е кръстена на френския философ Жан-Жак Русо. – Жан-Жак Русо, "Беседа върху неравенството", 1754

Както и при други философи на деня, Русо погледна на хипотетично на природата като нормативна употреба. Повлиян е от идеите на Жан-Жак Русо. Жан-Жак Русо

Жан-Жак Русо () е швейцарски философ, писател и музиколог, работил през голяма част от живота си във Франция. Сред тези мислители е Жан-Жак Русо. Запознава се с Жан-Жак Русо и двамата остават приятели до смъртта на Русо през 1778 г.

Отношенията на Кондияк с неортодоксалните философи не нанасят вреди на кариерата му. Някои от персонажите са кръстени на известни политически философи, като Михаил Бакунин, Едмънд Бърк, Джереми Бентъм, Жан-Жак Русо и Джон Лок. След него Жан-Жак Русо продължава идеите му. Грим се запознава с Жан-Жак Русо и чрез него с Дени Дидро. През 1728 година, шестнадесетгодишен, Жан-Жак Русо напуска калвинистка Женева. На най-голяма почит са идеите на Жан-Жак Русо. Жан-Жак Русо обявява частната собственост за причина за социалното неравенство. Започва да учи психология в Женева в Института Жан-Жак Русо. Жан-Жак Русо е на страната на демокрацията, разбирана като пряка. Хазус, тук той за първи път използва името Жан Паул пореди възхищението си от Жан-Жак Русо. Процъфтяват идеите на просветителите – Шарл дьо Монтескьо, Франсоа Волтер, Жан-Жак Русо. Жан-Жак Русо е най-радикален (схващан като баща на Френската революция). Левиатан е написана през 1651 г., а заглавието ѝ идва от името на библейското чудовище Левиатан. В него се поместват преводи от Луи Бертран, Жан Жак Русо, Пиер Дъни и др. Това чудовище според изследователите криптозоолози е митичното създание Сцила. Майка му, с двадесет години по-млада, поема грижата за възпитанието му, вдъхновена от книгите на Жан-Жак Русо. През 1778 г. тя създава своята първа собствена восъчна фигура – на Жан-Жак Русо. През 1762 г. Жан-Жак Русо дава още допълнения към тези идеи в „Емил“. На най-голяма почит са идеите на Жан-Жак Русо, особено политическата му теория. Митичното чудовище „Левиатан“ или държавата е едно лице, отговорно за действията, заради които е създадено. Левиатан е написана през 1651 г., а заглавието ѝ идва от името на библейското чудовище Левиатан. Това чудовище според изследователите криптозоолози е митичното създание Сцила. Държавата („великият Левиатан“) е създадена от хората. Когато Димното чудовище се появява в тялото на Лок, той въобще не е изненадан, но подозира, че това не е Джон Лок, заради начина, по който върви. Джон Лок (Изгубени)

Джонатън „Джон“ Лок () е един от главните герои в сериала „Изгубени“. Някои от персонажите са кръстени на известни политически философи, като Михаил Бакунин, Едмънд Бърк, Джереми Бентъм, Жан-Жак Русо и Джон Лок. Хобс оприличава държавата на библейското чудовище Левиатан, защото по идея нейната мощ трябва да е по-голяма от мощта на всеки индивид и на всяко сдружение на хора. Левиатан е библейско чудовище, символизиращо силата на материята и господството на природата, която принизява човека. Морето е открито през 2007 г. от сондата Касини-Хюйгенс и е получило името си от митичното морско чудовище Кракен. Терминът е въведен от английския философ Джон Лок. Научава се да говори и чете на английски и се запознава с произведенията на английските философи Бейкън, Болинброк, Джон Лок и др., с математическото учение на Нютон и др. Той е привърженик на прекия реализъм и се противопоставя силно на теорията на идеите, поддържана от Джон Лок, Рене Декарт и повечето философи през следващите десетилетия. Тери О'Куин играе загадъчния Джон Лок. Джон Лок (писател)

Джон Лок () е американски писател, автор на бестселъри в жанровете трилър, криминален роман и уестърн. Щайн анализира състоянието клас от времето си и го сравнява с държавата на благоденствието. Гледната му точка сравнява съюза през средновековието между църквата и държавата, с този на психиатрията и държавата. Джон Лок

Джон Лок (, ) е английски философ и лекар, смятан за един от най-влиятелните мислители на Просвещението и наричан "Баща на класическия либерализъм". Протоколът и кръстен на името на митичното създание "Kerberos" (Цербер) от гръцката митология, което е било триглаво чудовище пазещо вратите към Хадес. Според Джон Лок Конституцията е вид договор между държавата и гражданите, изграден на взаимни отстъпки – от абсолютната власт на краля и от естествените права на гражданите. Силно заинтересован е от западните мислители Джон Лок и Дейвид Хюм. Тери О'Куин играе Джон Лок, отчужден оцелял, който има дълбока връзка с острова. Джон Лок живее със семейството си в Луисвил, Кентъки. Тя сравнява управлението на държавата с управлението на военноморски кораб и подкрепя идеята, че единствените мъже, които имат правото да управляват, са философите царе (или царете философи) – доброжелателни мъже с абсолютна власт и най-близо до Бога. Според Джон Лок това е съвършената форма на смесено управление.