През коя година се осъществява опитът за въстание, известен като „Велчова завера“?
1841 г. 1835 г. 1850 г. 1855 г.
A B C D
Велчова завера

Велчовата завера е опит за въстание на българите в Търновско и Силистра през 1835 година. Велчова завера. На мястото, където днес се намира „Велчова завера“, през XIXв. Велчова завера (площад във Велико Търново)

Велчова завера е централен площад в старата част на Велико Търново. През 1935-та година в града се организира бунт срещу властващата империя – Велчова завера. "Велчова завера") срещу Османската империя, радетел на просвещението и търговец. Строителството започва през 1841 г., осъществява се по промишлен начин. „Христо и Евлоги Георгиеви“ (близо до Националения стадион „Васил Левски“) до площад „Велчова завера“ и бул. Започва от площад „Велчова завера“ (в близост до Борисовата градина), пресича булевард „Черни връх“, достига до улица „Козяк“. След избухването на въстанието Велчова завера през 1835-та, бунтовниците за национална свобода, следначело с техния ръководи Велчо Атанасов-"Джамджията" са са обесени на площада. Разположен е под Картал баир (или хълм Орловец) и над Самоводската чаршия, на изток граничи с пътя за Русе от паметника Велчова завера. До началото на 1830-те години, когато започва подготовката на съзаклятието, станало известно като Велчова завера, той натрупва значителен опит в борбите срещу османското владичество. След избухването на Критското въстание в 1841 година, се връща в Атина. Йордан Кисьов

Хаджи Йордан Кисьов е известен като предателя на Велчовата завера. в 1837 г.

Второто Пиротско въстание избухва в 1838 г.

През 1841 година на Великден, в село Каменица (Нишко) избухва голямото българско Нишко въстание. Из Проучване на Жером Адолф Бланки за Нишкото въстание от 1841 г. Опитът е известен като опит на Боте-Гайгер (1925). От Велчовата завера през 1835 г. до Априлското въстание през 1876 г., е подслон за много революционни дейци – Филип Тотю, Ангел Кънчев, поп Харитон Халачев и др. Последният отзвук от Кримската война е опитът за въстание в България през лятото на 1856 г. Начело на подготовката застава Никола Филиповски, известен в българската история под името Дядо Никола. Сериозни са основанията да се третира като съзаклятник по време на Гръцката завера през 1821 година еленчанинът Ст. През август 1841 година е прехвърлен като димотишки митрополит. От този период е известен Кара Петър Спасов – Змията от Търговище, който е сред активните участници в Берковския бунт през 1835 година, Нишкото въстание през 1841 година и Пуйовата размирица през 1849 година, след която е убит при Стакевци. Йордан Брадата

Йордан Хаджииванов Разсуканов, повече известен като хаджи Йордан Брадата, е виден участник във Велчовата завера. Опитът след това да се вдигне въстание с идеята за възстановяване на републикански свободи не успява. През 1841 г. се жени в Самоков за Катерина Хаджигюрова. Велчова завера

Велчовата завера е опит за въстание на българите в Търновско и Силистра през 1835 година. Велчова завера. На мястото, където днес се намира „Велчова завера“, през XIXв. Велчова завера (площад във Велико Търново)

Велчова завера е централен площад в старата част на Велико Търново. През 1935-та година в града се организира бунт срещу властващата империя – Велчова завера. След избухването на въстанието Велчова завера през 1835-та, бунтовниците за национална свобода, следначело с техния ръководи Велчо Атанасов-"Джамджията" са са обесени на площада. "Велчова завера") срещу Османската империя, радетел на просвещението и търговец. През 1835 г. в Плаковския манастир е организирана Велчовата завера. От Велчовата завера през 1835 г. до Априлското въстание през 1876 г., е подслон за много революционни дейци – Филип Тотю, Ангел Кънчев, поп Харитон Халачев и др. Взема дейно участие във Велчовата завера (1835). Населението на селото взема дейно участие във Велчовата завера (1835 г. „Христо и Евлоги Георгиеви“ (близо до Националения стадион „Васил Левски“) до площад „Велчова завера“ и бул. Има сведение за участие през 1835 г. на мъж или мъже от тогавашната махала Аплаци във Велчовата завера . Сергий Плаковски

Сергий Плаковски (хаджи Сергий) е български духовник, йеромонах, участник във Велчовата завера през 1835 година. Започва от площад „Велчова завера“ (в близост до Борисовата градина), пресича булевард „Черни връх“, достига до улица „Козяк“. През 1835 г. там е заточен игуменът на Плаковския манастир йеромонах Сергий, заради участието му във Велчовата завера. Разположен е под Картал баир (или хълм Орловец) и над Самоводската чаршия, на изток граничи с пътя за Русе от паметника Велчова завера. В почти всяко важно събитие оттогава има участие на еленчани: във Велчовата завера (1835 г.) През 1835 г. в селото се заселват бегълци, участници във Велчовата завера в Търново, спасявайки се по този начин от преследването от властта. До началото на 1830-те години, когато започва подготовката на съзаклятието, станало известно като Велчова завера, той натрупва значителен опит в борбите срещу османското владичество. Андон Никопит

Андон Никопит е български учител и революционер, участник във Велчовата завера от 1835 година в Търново. Йордан Кисьов

Хаджи Йордан Кисьов е известен като предателя на Велчовата завера. Бащата е съзаклятник от Велчовата завера (1835) и съмишленик на капитан Дядо Никола. Сергий Руховски

Хаджи Сергий Руховски е игумен на Плаковския манастир, организатор и участник във Велчовата завера от 1835 година. Заради участието си във Велчовата завера от 1834 – 1835 г. майсторът е обесен от турците и с довършването на църквата, което става през същата 1835 г., се заемат Уста Кольо Фичето и уста Иван Бърната. Велчова завера

Велчовата завера е опит за въстание на българите в Търновско и Силистра през 1835 година. Велчова завера. На мястото, където днес се намира „Велчова завера“, през XIXв. Велчова завера (площад във Велико Търново)

Велчова завера е централен площад в старата част на Велико Търново. През 1935-та година в града се организира бунт срещу властващата империя – Велчова завера. "Велчова завера") срещу Османската империя, радетел на просвещението и търговец. „Христо и Евлоги Георгиеви“ (близо до Националения стадион „Васил Левски“) до площад „Велчова завера“ и бул. Започва от площад „Велчова завера“ (в близост до Борисовата градина), пресича булевард „Черни връх“, достига до улица „Козяк“. След избухването на въстанието Велчова завера през 1835-та, бунтовниците за национална свобода, следначело с техния ръководи Велчо Атанасов-"Джамджията" са са обесени на площада. Разположен е под Картал баир (или хълм Орловец) и над Самоводската чаршия, на изток граничи с пътя за Русе от паметника Велчова завера. До началото на 1830-те години, когато започва подготовката на съзаклятието, станало известно като Велчова завера, той натрупва значителен опит в борбите срещу османското владичество. През 1850 г. избухва въстание, което е потушено с кръв. Йордан Кисьов

Хаджи Йордан Кисьов е известен като предателя на Велчовата завера. Участва в потушаването на Белоградчишкото въстание в 1850 година. В 1850 г. избухва Въстанието в Северозападна България, известно и като Видинското въстание. Опитът е известен като опит на Боте-Гайгер (1925). От Велчовата завера през 1835 г. до Априлското въстание през 1876 г., е подслон за много революционни дейци – Филип Тотю, Ангел Кънчев, поп Харитон Халачев и др. Последният отзвук от Кримската война е опитът за въстание в България през лятото на 1856 г. Начело на подготовката застава Никола Филиповски, известен в българската история под името Дядо Никола. Сериозни са основанията да се третира като съзаклятник по време на Гръцката завера през 1821 година еленчанинът Ст. След освобождаването си е избран за кнез на Медковец, а през 1850 година е един от водачите на Видинското въстание. Йордан Брадата

Йордан Хаджииванов Разсуканов, повече известен като хаджи Йордан Брадата, е виден участник във Велчовата завера. През 1850 г. руският цар Николай I предлага той да стане трон-принц на Дания, но това не се осъществява. През 1850 г. се отказва от работата си като чиновник и заминава за Африка. Опитът след това да се вдигне въстание с идеята за възстановяване на републикански свободи не успява. Опитът за преврат, станал по-късно известен като Августовския пуч, се проваля, а танковете не вземат реално участие в конфликта. Велчова завера

Велчовата завера е опит за въстание на българите в Търновско и Силистра през 1835 година. Велчова завера. На мястото, където днес се намира „Велчова завера“, през XIXв. Велчова завера (площад във Велико Търново)

Велчова завера е централен площад в старата част на Велико Търново. През 1935-та година в града се организира бунт срещу властващата империя – Велчова завера. "Велчова завера") срещу Османската империя, радетел на просвещението и търговец. „Христо и Евлоги Георгиеви“ (близо до Националения стадион „Васил Левски“) до площад „Велчова завера“ и бул. Започва от площад „Велчова завера“ (в близост до Борисовата градина), пресича булевард „Черни връх“, достига до улица „Козяк“. След избухването на въстанието Велчова завера през 1835-та, бунтовниците за национална свобода, следначело с техния ръководи Велчо Атанасов-"Джамджията" са са обесени на площада. Разположен е под Картал баир (или хълм Орловец) и над Самоводската чаршия, на изток граничи с пътя за Русе от паметника Велчова завера. До началото на 1830-те години, когато започва подготовката на съзаклятието, станало известно като Велчова завера, той натрупва значителен опит в борбите срещу османското владичество. През 1855 – 1856 г. той дейно се включва в подготовката на Дядо-Николовото въстание. Йордан Кисьов

Хаджи Йордан Кисьов е известен като предателя на Велчовата завера. Падането на генерал Санта Ана през 1855 г. поставя началото на период, известен като "Ла Реформа". Опитът е известен като опит на Боте-Гайгер (1925). От Велчовата завера през 1835 г. до Априлското въстание през 1876 г., е подслон за много революционни дейци – Филип Тотю, Ангел Кънчев, поп Харитон Халачев и др. Последният отзвук от Кримската война е опитът за въстание в България през лятото на 1856 г. Начело на подготовката застава Никола Филиповски, известен в българската история под името Дядо Никола. През 1855 г. Уистлър заминава за Париж, за да стане художник, но освен това става известен и като денди и се ползва с успех сред жените. Сериозни са основанията да се третира като съзаклятник по време на Гръцката завера през 1821 година еленчанинът Ст. Син е и на убития през 1855 г. свещеник и презвитера, по време на Илинденското въстание. Йордан Брадата

Йордан Хаджииванов Разсуканов, повече известен като хаджи Йордан Брадата, е виден участник във Велчовата завера. Опитът след това да се вдигне въстание с идеята за възстановяване на републикански свободи не успява. През 1855 г. Бейкър се жени за Сара Луис Уайт. Опитът за преврат, станал по-късно известен като Августовския пуч, се проваля, а танковете не вземат реално участие в конфликта. През 1935 година е подпредседател на Изпълнителния комитет за честване 100 години от Велчовата завера.