Името на кой български владетел е пропуснато в откъса? „...Случи се в годините на управление на православния цар ................. в българската земя се  появи поп по име Богомил – по-вярно е да се нарече Богунемил. Той пръв почна да  проповядва ерес по българската земя...“                                                     Из „Беседа против богомилите“, Презвитер Козма   
цар Иван Александър цар Петър I цар Борис II цар Смилец
A B C D
Йоан навярно е починал при управлението на цар Петър І, защото в „Беседа срещу богомилите“ презвитер Козма казва: „Подражавайте на новия презвитер Йоан, когото мнозина от вас познават и който беше пастир и екзарх на българската земя.“ Презвитер Козма

Презвитер Козма е български църковен писател от Х в., написал беседите „Беседа против богомилите“ и „За монасите“. Най-значимите научни постижения на Попруженко са изготвените от него образцови издания на „Синодика на цар Борил“ и „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма. Беседа против богомилите

„Беседа против богомилите“ e полемично произведение на старобългарската литература, написано от Презвитер Козма, църковен писател близък до цар Петър I.

Беседата е източник на редица факти за богомилското учение и отношенията на православната църква към принципите му. "И тогава след него се намери друг цар в българската земя, детище, носено в кошница 3 години, на което се даде име Испор" (Аспарух) "цар, той прие българското царство. В края на X век във връзка със защитата на официалното християнско учение възниква творбата на Презвитер Козма „Беседа против богомилите“. По времето на цар Иван Шишман тук в Рукър е българската митница. Богомилство

Богомилите са идейни последователи на учението на български свещеник, живял по време на царуването на цар Петър I (927 – 969), известен като поп Богомил. Богомил

Поп Богомил е български духовен учител, считан за създател на новата християнска ерес на богомилите, живял през Х век, по времето на цар Петър I (927 – 969)

Поп Богомил е споменат в редица средновековни исторически източници, между които с голяма известност се ползва „Борилов синодик“, от него научаваме, че поп Богомил е имал ученик, наречен Михаил, както и неколцина видни последователи, измежду които били добре известни Тодор, Стефан, Добри, Василий и Петър. След преврат в българската столица, който сваля цар Иван Стефан, поставен на българския престол от сърбите, за цар е избран Иван Александър. Той е правнук на цар Иван Александър по майчина линия и на потомката на Цар Иван Асен II Ирина Асенина по бащина. Главният интерес на "Дуклянският презвитер" се насочва към българската история по времето на цар Самуил, който завладява Адриатическото крайбрежие, включително и Дукля. Селото е основано по времето на цар Иван Александър. Наименуван е на българския владетел цар Иван-Александър, 1331-1371. Той е и първият цар, който се появява по име в китайските хроники. Търновският цар постепенно се превръща от единствен владетел и самодържец на българите в по-скоро „пръв между равни“. Така например през 1211 г. името му е пропуснато при изготвянето на един официален документ на Българската църква - Синодика на цар Борил. Написан е на кирилица в сръбска редакция на старобългарския от презвитер Василий Драгол към 1259 година и включва преработка на беседата на презвитер Козма против богомилите. "„За буквите“" е едното от двете произведения в старобългарската литература, заедно с „Беседа против богомилите“ от Презвитер Козма, които са изградени в завършен полемически стил и дават значителна представа за епохата. Често използвана и цитирана била „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма, позната в Киевска Рус още през 60-70-те г. на XI в. Не по-малко популярно било и "Житието" на непримиримия борец срещу павликяни и богомили Иларион Мъгленски. Като пример тук може да се даде синът на цар Иван Шишман, Александър, който приел името Искандер. През 1279 г. Иван Асен III влиза в българската столица и е обявен за български цар. Там презвитер Йоан го нарича „църковния строител Йоан, наш господар, архиепископ на българската земя“. Името Велбъжд се заменя с Константин-илли (Константинова земя) по името на последния му християнски владетел Константин Драгаш, което преминава в Кюстендил. Бележка в края на книгата съобщава, че тя е преписана в Лесновския манастир „в годините на благоверния и христолюбив български цар Иван Александър“, при цар Стефан Душан, в 1353 г.

Името на създалия ръкописа книжовник не е точно известно. Йоан навярно е починал при управлението на цар Петър І, защото в „Беседа срещу богомилите“ презвитер Козма казва: „Подражавайте на новия презвитер Йоан, когото мнозина от вас познават и който беше пастир и екзарх на българската земя.“ Презвитер Козма

Презвитер Козма е български църковен писател от Х в., написал беседите „Беседа против богомилите“ и „За монасите“. Беседа против богомилите

„Беседа против богомилите“ e полемично произведение на старобългарската литература, написано от Презвитер Козма, църковен писател близък до цар Петър I.

Беседата е източник на редица факти за богомилското учение и отношенията на православната църква към принципите му. Богомилство

Богомилите са идейни последователи на учението на български свещеник, живял по време на царуването на цар Петър I (927 – 969), известен като поп Богомил. Най-значимите научни постижения на Попруженко са изготвените от него образцови издания на „Синодика на цар Борил“ и „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма. Богомил

Поп Богомил е български духовен учител, считан за създател на новата християнска ерес на богомилите, живял през Х век, по времето на цар Петър I (927 – 969)

Поп Богомил е споменат в редица средновековни исторически източници, между които с голяма известност се ползва „Борилов синодик“, от него научаваме, че поп Богомил е имал ученик, наречен Михаил, както и неколцина видни последователи, измежду които били добре известни Тодор, Стефан, Добри, Василий и Петър. "И тогава след него се намери друг цар в българската земя, детище, носено в кошница 3 години, на което се даде име Испор" (Аспарух) "цар, той прие българското царство. В края на X век във връзка със защитата на официалното християнско учение възниква творбата на Презвитер Козма „Беседа против богомилите“. Цар Петър, превърнало се в символ на българската независимост и законна царска власт. Главният интерес на "Дуклянският презвитер" се насочва към българската история по времето на цар Самуил, който завладява Адриатическото крайбрежие, включително и Дукля. Името на селото се свързва с разпространението на богомилството по времето на цар Петър I (927-970). Димитрий е първият признат от Византия за български патриарх с мирния договор, подписан с цар Петър I през 927 г. По този договор Византия признава на цар Петър царско достойнство и автокефалия на Българската църква. Появява се богомилството по времето на цар Петър I, появява се и отшелничеството. По времето на цар Иван Шишман тук в Рукър е българската митница. Той е и първият цар, който се появява по име в китайските хроники. Търновският цар постепенно се превръща от единствен владетел и самодържец на българите в по-скоро „пръв между равни“. Така например през 1211 г. името му е пропуснато при изготвянето на един официален документ на Българската църква - Синодика на цар Борил. Написан е на кирилица в сръбска редакция на старобългарския от презвитер Василий Драгол към 1259 година и включва преработка на беседата на презвитер Козма против богомилите. "„За буквите“" е едното от двете произведения в старобългарската литература, заедно с „Беседа против богомилите“ от Презвитер Козма, които са изградени в завършен полемически стил и дават значителна представа за епохата. Петър I Български цар Той е потомък на Комитопулите, внук на Теодора Косара и Иван Владимир, което му дава основание при второто голямо българско въстание срещу византийското владичество да се обяви в 1072 г. за цар на българите под името Петър III, в чест на цар Петър I Български. Освен това на Теофилакт Лакапин се налага да изпраща лично напътствия на българския цар Петър, негов зет, за методите, които Българската държава и църква трябва да използват за борба срещу новопоявилата се Богомилска ерес. Често използвана и цитирана била „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма, позната в Киевска Рус още през 60-70-те г. на XI в. Не по-малко популярно било и "Житието" на непримиримия борец срещу павликяни и богомили Иларион Мъгленски. Така останала без поддръжници София Алексеевна е принудена по молба на цар Петър I да се оттегли в Новодевическия манастир, където е принудена да стане монахиня. Цар Петър е най-дълго управлявалият държавен глава в историята на българската държава. Йоан навярно е починал при управлението на цар Петър І, защото в „Беседа срещу богомилите“ презвитер Козма казва: „Подражавайте на новия презвитер Йоан, когото мнозина от вас познават и който беше пастир и екзарх на българската земя.“ Презвитер Козма

Презвитер Козма е български църковен писател от Х в., написал беседите „Беседа против богомилите“ и „За монасите“. Най-значимите научни постижения на Попруженко са изготвените от него образцови издания на „Синодика на цар Борил“ и „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма. Беседа против богомилите

„Беседа против богомилите“ e полемично произведение на старобългарската литература, написано от Презвитер Козма, църковен писател близък до цар Петър I.

Беседата е източник на редица факти за богомилското учение и отношенията на православната църква към принципите му. "И тогава след него се намери друг цар в българската земя, детище, носено в кошница 3 години, на което се даде име Испор" (Аспарух) "цар, той прие българското царство. В края на X век във връзка със защитата на официалното християнско учение възниква творбата на Презвитер Козма „Беседа против богомилите“. Богомилство

Богомилите са идейни последователи на учението на български свещеник, живял по време на царуването на цар Петър I (927 – 969), известен като поп Богомил. Богомил

Поп Богомил е български духовен учител, считан за създател на новата християнска ерес на богомилите, живял през Х век, по времето на цар Петър I (927 – 969)

Поп Богомил е споменат в редица средновековни исторически източници, между които с голяма известност се ползва „Борилов синодик“, от него научаваме, че поп Богомил е имал ученик, наречен Михаил, както и неколцина видни последователи, измежду които били добре известни Тодор, Стефан, Добри, Василий и Петър. Главният интерес на "Дуклянският презвитер" се насочва към българската история по времето на цар Самуил, който завладява Адриатическото крайбрежие, включително и Дукля. По времето на цар Иван Шишман тук в Рукър е българската митница. Той е и първият цар, който се появява по име в китайските хроники. Търновският цар постепенно се превръща от единствен владетел и самодържец на българите в по-скоро „пръв между равни“. Така например през 1211 г. името му е пропуснато при изготвянето на един официален документ на Българската църква - Синодика на цар Борил. Написан е на кирилица в сръбска редакция на старобългарския от презвитер Василий Драгол към 1259 година и включва преработка на беседата на презвитер Козма против богомилите. "„За буквите“" е едното от двете произведения в старобългарската литература, заедно с „Беседа против богомилите“ от Презвитер Козма, които са изградени в завършен полемически стил и дават значителна представа за епохата. Често използвана и цитирана била „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма, позната в Киевска Рус още през 60-70-те г. на XI в. Не по-малко популярно било и "Житието" на непримиримия борец срещу павликяни и богомили Иларион Мъгленски. Свети цар Борис (Момчилград)

„Свети цар Борис I Покръстител“ е български православен храм, намиращ се в центъра на източнородопския град Момчилград. Свети цар Борис (пояснение)

Свети цар Борис може да се отнася за: Там презвитер Йоан го нарича „църковния строител Йоан, наш господар, архиепископ на българската земя“. Свети цар Борис (Краево)

„Свети цар Борис–Михаил“ е православна църква в село Краево, община Ботевград, част от Ловчанската епархия на Българската православна църква. Името Велбъжд се заменя с Константин-илли (Константинова земя) по името на последния му християнски владетел Константин Драгаш, което преминава в Кюстендил. По-малък брат е на цар Борис II и внук на Симеон Велики. Българската армия е посрещната на повечето места като освободителка, а цар Борис III е обявен за “цар-обединител”. Композитор е също така на музиката за телевизионното предаване „Непозната земя“, което се излъчва по Българската национална телевизия. Българската църква в наши дни го почита под името Свети Цар Михаил Борис, макар че приживе той никога не е носил царско достойнство. Йоан навярно е починал при управлението на цар Петър І, защото в „Беседа срещу богомилите“ презвитер Козма казва: „Подражавайте на новия презвитер Йоан, когото мнозина от вас познават и който беше пастир и екзарх на българската земя.“ Презвитер Козма

Презвитер Козма е български църковен писател от Х в., написал беседите „Беседа против богомилите“ и „За монасите“. Най-значимите научни постижения на Попруженко са изготвените от него образцови издания на „Синодика на цар Борил“ и „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма. Беседа против богомилите

„Беседа против богомилите“ e полемично произведение на старобългарската литература, написано от Презвитер Козма, църковен писател близък до цар Петър I.

Беседата е източник на редица факти за богомилското учение и отношенията на православната църква към принципите му. "И тогава след него се намери друг цар в българската земя, детище, носено в кошница 3 години, на което се даде име Испор" (Аспарух) "цар, той прие българското царство. В края на X век във връзка със защитата на официалното християнско учение възниква творбата на Презвитер Козма „Беседа против богомилите“. Богомилство

Богомилите са идейни последователи на учението на български свещеник, живял по време на царуването на цар Петър I (927 – 969), известен като поп Богомил. Богомил

Поп Богомил е български духовен учител, считан за създател на новата християнска ерес на богомилите, живял през Х век, по времето на цар Петър I (927 – 969)

Поп Богомил е споменат в редица средновековни исторически източници, между които с голяма известност се ползва „Борилов синодик“, от него научаваме, че поп Богомил е имал ученик, наречен Михаил, както и неколцина видни последователи, измежду които били добре известни Тодор, Стефан, Добри, Василий и Петър. Главният интерес на "Дуклянският презвитер" се насочва към българската история по времето на цар Самуил, който завладява Адриатическото крайбрежие, включително и Дукля. По времето на цар Иван Шишман тук в Рукър е българската митница. Той е и първият цар, който се появява по име в китайските хроники. Търновският цар постепенно се превръща от единствен владетел и самодържец на българите в по-скоро „пръв между равни“. Така например през 1211 г. името му е пропуснато при изготвянето на един официален документ на Българската църква - Синодика на цар Борил. Написан е на кирилица в сръбска редакция на старобългарския от презвитер Василий Драгол към 1259 година и включва преработка на беседата на презвитер Козма против богомилите. "„За буквите“" е едното от двете произведения в старобългарската литература, заедно с „Беседа против богомилите“ от Презвитер Козма, които са изградени в завършен полемически стил и дават значителна представа за епохата. Често използвана и цитирана била „Беседа против богомилите“ на Презвитер Козма, позната в Киевска Рус още през 60-70-те г. на XI в. Не по-малко популярно било и "Житието" на непримиримия борец срещу павликяни и богомили Иларион Мъгленски. ), който отказва да признае за законен владетел узурпатора Смилец (1292 – 1298), като се обявява за цар във Видин. Там презвитер Йоан го нарича „църковния строител Йоан, наш господар, архиепископ на българската земя“. Името Велбъжд се заменя с Константин-илли (Константинова земя) по името на последния му християнски владетел Константин Драгаш, което преминава в Кюстендил. Композитор е също така на музиката за телевизионното предаване „Непозната земя“, което се излъчва по Българската национална телевизия. По-малък брат е на цар Смилец (1292-1298) и севастократор Радослав. През 1277 селянин на име Ивайло се вдига да бунт против цар Константин Тих. Твърди, че живее в Средната земя много преди злото на Саурон да се появи там. По пътя той спира в Италия, където още веднъж е убеден, че трябва да се вземат твърди мерки против протестантската ерес. Козма презвитер

Козма презвитер, погрешно наричано Презвитер Козма, е село в Североизточна България.