Наследственото вещество НЕ е обособено в ядро при клетките на:
гъбите растенията животните бактериите
A B C D
Не всички клетки имат обособено ядро. В клетките на гъбите липсват хлоропласти. Еукариотите имат обособено ядро (ядро с ядрена мембрана). Дрождите притежават ясно обособено ядро. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Както и при останалите еукариоти, клетките на гъбите имат ограничено с мембрана клетъчно ядро с хромозоми, които съдържат ДНК с некодиращи области (интрони) и кодиращи области (екзони). Клетъчното ядро е добре обособено и притежава ядрена мембрана. В клетките като резервно вещество не се натрупва скорбяла както при растенията, а гликоген и мазнини характерни за животните. Подобно на мъховете и водораслите, гъбите обикновено имат хаплоидно ядро. Прокариотите са едноклетъчни организми и за разлика от еукариотите нямат обособено ядро. Прокариотните клетки не притежават обособено ядро, което да е отделено от цитоплазмата със самостоятелна мембрана, и това ги отличава от еукариотите. Археите приличат на бактериите по това, че са едноклетъчни и нямат обособено клетъчно ядро. За големия астероид 4 Веста също се смята, че има добре обособено ядро. Тези колонии се образуват благодарение на слузестото вещество, отделяно от клетките на някои видове, или защото клетките не са се разделили след клетъчното делене. Половото размножаване вероятно еволюира първоначално преди един милиард години при първични едноклетъчни еукариоти (организми, чиито клетки имат обособено ядро и митохондрии). Наличието на обособено метално ядро е признак за планетарна диференциация, протекла след образуването на спътника и изискваща значително количество топлина. Яйцеклетката се състои от ядро-пронуклеос, заобиколено от вещество наречено лецитин. Електронната плътност на бензеновото ядро при неговите производни не е разпределена равномерно. Гликогенът е резервно хранително вещество, което се намира в най-голямо количество в клетките на черния дроб и мускулите. Клетките взаимодействат една с друга с помощта на сигнални протеини преминаващи през междуклетъчно вещество. При едни форми клетките имат сферична форма с едно ядро (квасни гъбички), а при други мицелът има типичен вид – клетката е силно разклонена и многоядрена (хлебен мухъл). Спорите при гъбите са предимно неподвижни. Клетките синтезират органичното вещество "кутин, "което отделят и натрупват върху външната клетъчна повърхност. Когато наближи зимният сезон, преди да се размножи, чехълчето разменя част от наследственото си вещество – ДНК с друго опашато чехълче. Дебелото черво е обособено като същински орган само при четириногите. В клетките като резервно вещество не се натрупва скорбяла както при растенията, а гликоген и мазнини характерни за животните. Не всички клетки имат обособено ядро. Еукариотите имат обособено ядро (ядро с ядрена мембрана). Дрождите притежават ясно обособено ядро. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Участва като изходно вещество при фотосинтезата на растенията. При растенията такива клетки са клетките на паренхима и др. Клетъчното ядро е добре обособено и притежава ядрена мембрана. И докато това вещество ускорява растежа на растенията по принцип, това не важи при някои растения като репичките. Характерно е, че клетките при почти всички видове съдържат само по един хлоропласт, което е обичайно за алгите, но не и за растенията. Прокариотите са едноклетъчни организми и за разлика от еукариотите нямат обособено ядро. те са необходими на растенията за усвояване на веществата в клетките. Това вещество се консумира от животните (мишка в експеримента), докато растенията възстановяват това вещество. Локализацията на ензима в клетките е във вътрешната митохондриална мембрана при организмите, способни на окислително фосфорилиране и в тилакоидната мембрана на хлоропластите при растенията. Прокариотните клетки не притежават обособено ядро, което да е отделено от цитоплазмата със самостоятелна мембрана, и това ги отличава от еукариотите. При растенията това не е позволено. Археите приличат на бактериите по това, че са едноклетъчни и нямат обособено клетъчно ядро. За големия астероид 4 Веста също се смята, че има добре обособено ядро. Тези колонии се образуват благодарение на слузестото вещество, отделяно от клетките на някои видове, или защото клетките не са се разделили след клетъчното делене. Половото размножаване вероятно еволюира първоначално преди един милиард години при първични едноклетъчни еукариоти (организми, чиито клетки имат обособено ядро и митохондрии). Фотосинтезата е процес на образуване на органично вещество от неорганичното при поглъщане на лъчиста енергия от хлорофила на растенията. Този начин на делене е най-добре изявен в клетките на меристемните (образувателните) тъкани на растенията. Съставена е от органичното вещество, синтезирано в процеса на развитие на микроорганизмите, растенията и животните. Наличието на обособено метално ядро е признак за планетарна диференциация, протекла след образуването на спътника и изискваща значително количество топлина. Яйцеклетката се състои от ядро-пронуклеос, заобиколено от вещество наречено лецитин. В клетките като резервно вещество не се натрупва скорбяла както при растенията, а гликоген и мазнини характерни за животните. Не всички клетки имат обособено ядро. Еукариотите имат обособено ядро (ядро с ядрена мембрана). Дрождите притежават ясно обособено ядро. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. При животните, такива клетки са жлезистите, клетките на храносмилателната система (ензими), клетките на млечните жлези. Клетъчното ядро е добре обособено и притежава ядрена мембрана. Прокариотите са едноклетъчни организми и за разлика от еукариотите нямат обособено ядро. Следователно количествените различия в мозъчната кора при животните и човека не са в зависимост от гъстотата на клетките, а от повърхността на мозъчната кора. Прокариотните клетки не притежават обособено ядро, което да е отделено от цитоплазмата със самостоятелна мембрана, и това ги отличава от еукариотите. Археите приличат на бактериите по това, че са едноклетъчни и нямат обособено клетъчно ядро. За големия астероид 4 Веста също се смята, че има добре обособено ядро. Тези колонии се образуват благодарение на слузестото вещество, отделяно от клетките на някои видове, или защото клетките не са се разделили след клетъчното делене. Това вещество се консумира от животните (мишка в експеримента), докато растенията възстановяват това вещество. Въглехидратите са основна част от храната на животните, както и преобладаващ компонент от сухото вещество на живите организми (80% при растенията и 20% при животните). Въглехидратите са основна част от храната на животните, както и преобладаващ компонент от сухото вещество на живите организми (80% при растенията и 20% при животните). Половото размножаване вероятно еволюира първоначално преди един милиард години при първични едноклетъчни еукариоти (организми, чиито клетки имат обособено ядро и митохондрии). При животните е установено, че от допълнителната обонятелна луковица аксоните на вторите неврони на вомероназалната система са насочени към медиалното преоптично ядро и хипоталамус, както и към вентралната област на предмамиларното ядро и средното амигдаларно ядро. Наличието на обособено метално ядро е признак за планетарна диференциация, протекла след образуването на спътника и изискваща значително количество топлина. Също така, при животните, пубисът не е изпъкнал. Съставена е от органичното вещество, синтезирано в процеса на развитие на микроорганизмите, растенията и животните. Яйцеклетката се състои от ядро-пронуклеос, заобиколено от вещество наречено лецитин. Електронната плътност на бензеновото ядро при неговите производни не е разпределена равномерно. Гликогенът е резервно хранително вещество, което се намира в най-голямо количество в клетките на черния дроб и мускулите. Клетките взаимодействат една с друга с помощта на сигнални протеини преминаващи през междуклетъчно вещество. Археите приличат на бактериите по това, че са едноклетъчни и нямат обособено клетъчно ядро. Не всички клетки имат обособено ядро. Еукариотите имат обособено ядро (ядро с ядрена мембрана). Дрождите притежават ясно обособено ядро. Еукариотните клетки (същинскоядрени) са клетки, при които наследственото вещество е отделено от цитоплазмата чрез обвивка (клетки, които имат ядро), а основната разлика между прокариотните клетки и еукариотните клетки е, че еукариотните имат ядро, а прокариотните нямат. Клетъчното ядро е добре обособено и притежава ядрена мембрана. В клетките като резервно вещество не се натрупва скорбяла както при растенията, а гликоген и мазнини характерни за животните. Прокариотите са едноклетъчни организми и за разлика от еукариотите нямат обособено ядро. Прокариотните клетки не притежават обособено ядро, което да е отделено от цитоплазмата със самостоятелна мембрана, и това ги отличава от еукариотите. За големия астероид 4 Веста също се смята, че има добре обособено ядро. Тези колонии се образуват благодарение на слузестото вещество, отделяно от клетките на някои видове, или защото клетките не са се разделили след клетъчното делене. Ученият твърди, че това вещество е убиец на бактериите, активиращи появата на зъбния камък. Не е възможна ферментация при наличие на само една от бактериите. Под клетъчната стена, бактериите имат клетъчна мембрана, цитоплазма и наследствено вещество. Половото размножаване вероятно еволюира първоначално преди един милиард години при първични едноклетъчни еукариоти (организми, чиито клетки имат обособено ядро и митохондрии). Бактериите, обитаващи влагалището, при нормални обстоятелства не причиняват болести. Плазмидите са малки, циркулиращи ДНК-молекули, които могат да се срещнат в клетките на бактериите, но не принадлежат към същинската ДНК на бактериалната хромозома (Фиг. Наличието на обособено метално ядро е признак за планетарна диференциация, протекла след образуването на спътника и изискваща значително количество топлина. Яйцеклетката се състои от ядро-пронуклеос, заобиколено от вещество наречено лецитин. Електронната плътност на бензеновото ядро при неговите производни не е разпределена равномерно. Гликогенът е резервно хранително вещество, което се намира в най-голямо количество в клетките на черния дроб и мускулите. Клетките взаимодействат една с друга с помощта на сигнални протеини преминаващи през междуклетъчно вещество. При едни форми клетките имат сферична форма с едно ядро (квасни гъбички), а при други мицелът има типичен вид – клетката е силно разклонена и многоядрена (хлебен мухъл). Клетките синтезират органичното вещество "кутин, "което отделят и натрупват върху външната клетъчна повърхност. Клетките на бактериите от този род са къси и дълги пръчици разположени поединично, на двойки или често на верижки.