След кой от посочените официални актове българите предприемат въоръжени действия за национално обединение?
ферман за учредяване на Българска екзархия (1870 г.) решения на Цариградската конференция (1876 г.) Берлински договор (1878 г.) Ньойски договор (1919 г.)
A B C D
Ферман за Българската екзархия

Ферманът за учредяване на Българската екзархия е османски ферман - декрет на султан Абдул Азис от 27 февруари 1870 година, с който се създава самостоятелна българска църковна организация. На 28 февруари 1870 г. излиза султанският ферман за Българската Екзархия – опора на българите в Македония. След султанския ферман за учредяване на Българската екзархия от 28 февруари 1870 г., като най-възрастен духовник той става председател на първия църковно-народен събор (1871). Според султанския ферман за учредяване на Екзархията (1870) „махалата Света Богородица, която е в собствено града Филипопол, ще влезе в Българската Екзархия“. Отхвърля фермана на султан Абдул Азис от февруари 1870 година за учредяване на Българската екзархия и отказва да преговаря с българите за прилагането му. След издаването на фермана за учредяване на Българската екзархия през 1870 година, подписва публична декларация за отказ от Цариградската патриаршия. След продължителни преговори с Високата порта на 28 февруари 1870 г. великият везир Али паша връчва на българските представители султански ферман за основаването на независима Българска Екзархия. През 1869 като велик везир натоварил Гаврил Кръстевич да изработи проект за ферман за учредяване на Българската екзархия - по негово време това става чрез фермана от 1870 година, чийто автор е Али паша. По време на Войните за национално обединение тези официални лозунги са изоставени. Войни за национално обединение на България

Войни за национално обединение на България са всички войни в периода (1912 – 1945), които България води за националното обединение на българите. На 28 февруари 1870 година султанското правителство издава ферман, с който узаконява обособяването на българска черковна йерархия (наречена „екзархия“) от Цариградската патриаршия. Българска екзархия

Българската екзархия е върховна национална организация на Българската православна църква, учредена с ферман на султан Абдул Азис от 28 февруари 1870 г. и просъществувала до 1953 г.

Спорът за установяването на българската национална черква продължава четиридесет години. На 28 февруари 1870 г. чрез специален султански ферман е учредена Българска екзархия, чийто диоцез обхваща част от териториите в Османската империя с преобладаващо българско население. Наскоро след войните за национално обединение югозападно от кв. От 1870 г. работи като адвокат и журналист в Цариград, където съдейства за създаването на независимата Българска екзархия. След войните за национално обединение Филипов пак учителства. След официалното създаване на Българската екзархия през 1870 Григорий участва активно в нейното учредяване и в избора на пръв български екзарх. от 1912 г.

Участва във войните за национално обединение. Участва във войните за национално обединение на българите 1912 - 1918 година и е награждаван с медали. След войните за национално обединение се заселва в София. След войните за национално обединение се установява в Ивайловград. След учредяване на Българската екзархия е повикан в Цариград. Така, не без помощта на руските дипломати в Цариград, на 28 февруари 1870 година султан Абдул Азиз издава ферман, с който е призната самостоятелна Българска екзархия. Във войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) Във воините за национално
обединение (1912 – 1918 г.) През декември 1876 г. е свикана Цариградската конференция. По време на Войните за национално обединение тези официални лозунги са изоставени. Войни за национално обединение на България

Войни за национално обединение на България са всички войни в периода (1912 – 1945), които България води за националното обединение на българите. Цариградска конференция

Цариградската посланическа конференция е конференция на посланиците на Великите сили, акредитирани към Високата порта, провела се в периода 23 декември 1876 г. В 1876 година участва в Цариградската конференция като извънреден и пълномощен посланик. След края на Цариградската конференция през 1876 година те започват подготовка за въоръжено въстание със знанието на министър-председателя Александрос Кумундурос. Жителите му активно участват в Априлската епопея от 1876 г. Смилец дава своя принос и за войните за национално обединение. Статистиката, известна като „екзархийската статистика“, е представена на Цариградската конференция (23 декември 1876 - 20 януари 1877 г.) Наскоро след войните за национално обединение югозападно от кв. Участва като представител на Австро-Унгария в Цариградската конференция (23 декември 1876 – 20 януари 1877). След войните за национално обединение Филипов пак учителства. Участва във войните за национално обединение на българите 1912 - 1918 година и е награждаван с медали. Документът е подписан и подпечатан от представители на Охридската кааза и изпратен до Цариградската конференция от 1876 – 1877 година. Документът е подписан и подпечатан от представители на Охридската кааза и изпратен до Цариградската конференция от 1876-1877 година. от 1912 г.

Участва във войните за национално обединение. След войните за национално обединение се заселва в София. След войните за национално обединение се установява в Ивайловград. Паметник на загиналите във войните за национално обединение на българите 1912 – 1913 г. и 1915 – 1918 г. се намира в двора на църквата. Във войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) Във воините за национално
обединение (1912 – 1918 г.) През войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) През 1876 година публикува етнографска карта на Балканския полуостров, която се ползва при Цариградската конференция и Берлинския конгрес. Основните положение в Проекта са заимствани от проекта на Цариградската конференция от 1876 година и от проекта на Европейската комисия за Източна Румелия от 1880 година. По време на войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) Разтревожени, кръстоносците решават да предприемат по-сериозни военни действия срещу въстаниците и техните съюзници – българите. Берлински договор

Берлинският договор от 1/13 юли 1878 г. е международен договор, който урежда промените в положението на Османската империя след Руско-турската война (1877 – 1878). След този договор чокто никога не предприемат военни действия срещу САЩ. По време на Войните за национално обединение тези официални лозунги са изоставени. Войни за национално обединение на България

Войни за национално обединение на България са всички войни в периода (1912 – 1945), които България води за националното обединение на българите. След около петвековно османско владичество, те постигат това възстановяване през 1878 г. с подписването на Санстефанския предварителен договор и последвалия го Берлински договор. През август 1878 г. в Пловдив, Търново и други български градове възникват комитетите „Единство“, които си поставят за цел национално обединение противно на Берлинския договор. Наскоро след войните за национално обединение югозападно от кв. Перущица е освободена от турско иго на 3 януари 1878 г., но след разкъсалият България Берлински договор от 13 юли 1878 г., попада в автономната васална на Османската империя област Източна Румелия. След войните за национално обединение Филипов пак учителства. Ето защо войните от 1878 г. до 1913 г. са свързани с опитите за национално обединение на българските земи и народ. от 1912 г.

Участва във войните за национално обединение. След войните за национално обединение се заселва в София. След войните за национално обединение се установява в Ивайловград. Участва във войните за национално обединение на българите 1912 - 1918 година и е награждаван с медали. След проведения през 1878 г. Берлински конгрес, Факия влиза в територията на Източна Румелия. Във войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) Във воините за национално
обединение (1912 – 1918 г.) През войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) Паметник на загиналите във войните за национално обединение на българите 1912 – 1913 г. и 1915 – 1918 г. се намира в двора на църквата. Разтревожени, кръстоносците решават да предприемат по-сериозни военни действия срещу въстаниците и техните съюзници – българите. Във войните за национално обединение (вкл. Участва във войните за национално обединение. Участва във войните за национално обединение. Участва във Войните за национално обединение. Участва във войните за национално обединение. След окончателното приключване на световната война по силата на несправедливия Ньойски договор (ноември 1919 г.) След края на Първата световна война в съответствие с подписания на 27 ноември 1919 година Ньойски договор числеността на българските въоръжени сили е намалена до 33 хил. След този договор чокто никога не предприемат военни действия срещу САЩ. По време на Войните за национално обединение тези официални лозунги са изоставени. Войни за национално обединение на България

Войни за национално обединение на България са всички войни в периода (1912 – 1945), които България води за националното обединение на българите. След войните за национално обединение става член на БКП през 1919 година и сътрудничи на централния ѝ комитет. Наскоро след войните за национално обединение югозападно от кв. След като през 1919 година тя попада под гръцка власт по силата на Ньойски договор, там е създадена Вътрешна тракийска революционна организация. След войните за национално обединение Филипов пак учителства. от 1912 г.

Участва във войните за национално обединение. След войните за национално обединение се заселва в София. След войните за национално обединение се установява в Ивайловград. Участва във войните за национално обединение на българите 1912 - 1918 година и е награждаван с медали. Във войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) Във воините за национално
обединение (1912 – 1918 г.) През войните за национално обединение (1912 – 1918 г.) По силата на този договор, наричан още и Ньойски диктат, е отнето и суверенното право на България да поддържа свои въоръжени сили. Паметник на загиналите във войните за национално обединение на българите 1912 – 1913 г. и 1915 – 1918 г. се намира в двора на църквата. Разтревожени, кръстоносците решават да предприемат по-сериозни военни действия срещу въстаниците и техните съюзници – българите. Във войните за национално обединение (вкл. Участва във войните за национално обединение. Участва във войните за национално обединение. Участва във Войните за национално обединение. Участва във войните за национално обединение. Участва във войните за национално обединение.