Колко неутрона N има в ядрото на изотопа X, получен при реакцията 226 488 2Ra X He→ + ? 
N = 226 N = 86 N = 136 N = 222
A B C D
Стойността на функцията на Мьобиус μ("x") за което и да е правоъгълно число е "x" = "n"("n" + 1) и освен по обичайния начин може да се пресметне и като:μ("x") = μ("n") μ("n" + 1). Дадена числова редица ("x", "x", "x"...) има граница "l", ако разликата |"x" − "x"| е по-малка от всяко положително число, когато n нараства. Средна квадратична грешка, която характеризира точността на n измервания, се определя по формулата:
∆x = √[(∆x)2 + (∆x)2 +...+ (∆x)2]/n(n-1)

Средната квадратична грешка е най-добрата характеристика на точността на средно аритметичната стойност на измерваната величина. За умножение на две матрици с размер "N x N" пресмятането на резултатната матрица е Θ(n). Средна стойност на измерената величина при n измервания наричаме
х = (x + x + ... + x)/n

На практика ние не сме в състояние да извършим безброй много измервания и случайните грешки няма напълно да се компенсират. За да се намери "x":


Ако случайно предположение е "x" и , тогава всяко x е приближение на , което е по-добре за големи "n", отколкото за малки "n". Средно аритметично

Средно аритметично на n числа x,x...,x е сборът им, разделен на броя им, т.е. formula_1[f (x)] formula_13 = [formula_1 f (x)]formula_13, където n е цяло положително число. Точната дефиниция на дискриминантата на полинома

e

където x, x, …, x са всички n корена на полинома, броени с кратностите им. Средна абсолютна грешка на измерената величина се определя като

∆x = (│∆x│ + │∆x│ + │∆x│)/n

Тогава истинската стойност на измерваната величина се записва във вида

x = x ± ∆x

Средната абсолютна грешка, определена като

r = ∆x/x,

обикновено се изразява в проценти:

r% = (∆x/x)100%. Азотът има два устойчиви изотопа: N и N. В природата N е много по-разпространен (99,634%), тъй като се образува в големи количества в звездите при въглерод-азот-кислородния цикъл на нуклеосинтеза. Има 226 паркоместа. Моларната част "x" е съотношението на количеството вещество "n" на компонента i към броя молове "n" на всички компоненти в сместа. int foo (int x, int y)

int foo (int n)

int foo(int x)

int foo(int x)
int foo1(int y)

int foo(int x)
int foo1(int y) {

int foo(int n)

Ханойската кула е математически пъзел, чието решение илюстрира рекурсията. Ротацията на зададен n-мерен вектор X по посока на една от координатните оси (например по посока на оста x) може да бъде извършена с n-1 последователни ротации в координатни равнини (x, x), k=1,…,n-1 посредством умножение с матрици на Гивънс formula_27, като коефициентите S=sin(θ) и C=cos(θ) на матриците се изчисляват по формулата:

formula_28

След всяка ротация се получава вектор, който е ортогонален на координатна ос x в текущата координатна равнина (x, x). Тотиентно решето

Тотиентното решето е алгоритъм, за намирането на всички стойности на функцията на Ойлер, "φ"("x") за "x"=1.."n". От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. Алгорътъмът NRMG (N-dimensional Rotation Matrix Generation) дава възможност за получаване на матрица на ротация на зададен n-мерен вектор X по посока на зададен n-мерен вектор Y чрез ротации на векторите X и Y по посока на една от координатните оси (напр. А именно

Формалното изказване на тази теорема е: Ако "n" ≥ 0 е цяло число и "f" е функция "n" пъти диференцируема в отворения интервал ("a", "x"), тогава

където "R" е остатъчен член, зависещ от "x", който клони към 0, когато "x" клони към "a". 226 226). по посока на оста formula_12) може да се извърши посредством "n" − 1 последователни ротации ("x", "x"), "k" = 1...,"n" − 1 чрез умножение с матрици на Гивънс formula_15, в които коефициентите "S" = sin("θ") и "C" = cos("θ") се изчисляват както следва:

След всяка ротация в текущата координатна равнина ("x", "x") се получава вектор, който е ортогонален на координатната ос "x". Селото има население от 226 души. Правата "l = kx + n" се нарича асимптота на "f(x)", ако е изпълнено условието
formula_1. Стойността на функцията на Мьобиус μ("x") за което и да е правоъгълно число е "x" = "n"("n" + 1) и освен по обичайния начин може да се пресметне и като:μ("x") = μ("n") μ("n" + 1). Дадена числова редица ("x", "x", "x"...) има граница "l", ако разликата |"x" − "x"| е по-малка от всяко положително число, когато n нараства. Средна квадратична грешка, която характеризира точността на n измервания, се определя по формулата:
∆x = √[(∆x)2 + (∆x)2 +...+ (∆x)2]/n(n-1)

Средната квадратична грешка е най-добрата характеристика на точността на средно аритметичната стойност на измерваната величина. За умножение на две матрици с размер "N x N" пресмятането на резултатната матрица е Θ(n). Средна стойност на измерената величина при n измервания наричаме
х = (x + x + ... + x)/n

На практика ние не сме в състояние да извършим безброй много измервания и случайните грешки няма напълно да се компенсират. За да се намери "x":


Ако случайно предположение е "x" и , тогава всяко x е приближение на , което е по-добре за големи "n", отколкото за малки "n". Средно аритметично

Средно аритметично на n числа x,x...,x е сборът им, разделен на броя им, т.е. formula_1[f (x)] formula_13 = [formula_1 f (x)]formula_13, където n е цяло положително число. Точната дефиниция на дискриминантата на полинома

e

където x, x, …, x са всички n корена на полинома, броени с кратностите им. Средна абсолютна грешка на измерената величина се определя като

∆x = (│∆x│ + │∆x│ + │∆x│)/n

Тогава истинската стойност на измерваната величина се записва във вида

x = x ± ∆x

Средната абсолютна грешка, определена като

r = ∆x/x,

обикновено се изразява в проценти:

r% = (∆x/x)100%. Азотът има два устойчиви изотопа: N и N. В природата N е много по-разпространен (99,634%), тъй като се образува в големи количества в звездите при въглерод-азот-кислородния цикъл на нуклеосинтеза. Моларната част "x" е съотношението на количеството вещество "n" на компонента i към броя молове "n" на всички компоненти в сместа. int foo (int x, int y)

int foo (int n)

int foo(int x)

int foo(int x)
int foo1(int y)

int foo(int x)
int foo1(int y) {

int foo(int n)

Ханойската кула е математически пъзел, чието решение илюстрира рекурсията. Ротацията на зададен n-мерен вектор X по посока на една от координатните оси (например по посока на оста x) може да бъде извършена с n-1 последователни ротации в координатни равнини (x, x), k=1,…,n-1 посредством умножение с матрици на Гивънс formula_27, като коефициентите S=sin(θ) и C=cos(θ) на матриците се изчисляват по формулата:

formula_28

След всяка ротация се получава вектор, който е ортогонален на координатна ос x в текущата координатна равнина (x, x). Тотиентно решето

Тотиентното решето е алгоритъм, за намирането на всички стойности на функцията на Ойлер, "φ"("x") за "x"=1.."n". От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. Алгорътъмът NRMG (N-dimensional Rotation Matrix Generation) дава възможност за получаване на матрица на ротация на зададен n-мерен вектор X по посока на зададен n-мерен вектор Y чрез ротации на векторите X и Y по посока на една от координатните оси (напр. А именно

Формалното изказване на тази теорема е: Ако "n" ≥ 0 е цяло число и "f" е функция "n" пъти диференцируема в отворения интервал ("a", "x"), тогава

където "R" е остатъчен член, зависещ от "x", който клони към 0, когато "x" клони към "a". по посока на оста formula_12) може да се извърши посредством "n" − 1 последователни ротации ("x", "x"), "k" = 1...,"n" − 1 чрез умножение с матрици на Гивънс formula_15, в които коефициентите "S" = sin("θ") и "C" = cos("θ") се изчисляват както следва:

След всяка ротация в текущата координатна равнина ("x", "x") се получава вектор, който е ортогонален на координатната ос "x". короната и широк 86 x 86 см.) Правата "l = kx + n" се нарича асимптота на "f(x)", ако е изпълнено условието
formula_1. Алгоритмичен начин за намиране на всички стойности на "φ"("x") за "x"=1.."n" е така нареченото Тотиентно решето, подобно на решетото на Ератостен. Например, уравнението "n" = "x.y", където "n" е фиксирано естествено число, а "x" и "y" са неизвестните, не може да се реши практически, ако "n" е произведение на две достатъчно големи прости числа. В е даден примерен код на Matlab за получаване на n-мерна матрица на ротация по зададени n-мерни вектори X и Y с използване на NRMG алгоритъма. Стойността на функцията на Мьобиус μ("x") за което и да е правоъгълно число е "x" = "n"("n" + 1) и освен по обичайния начин може да се пресметне и като:μ("x") = μ("n") μ("n" + 1). Дадена числова редица ("x", "x", "x"...) има граница "l", ако разликата |"x" − "x"| е по-малка от всяко положително число, когато n нараства. Средна квадратична грешка, която характеризира точността на n измервания, се определя по формулата:
∆x = √[(∆x)2 + (∆x)2 +...+ (∆x)2]/n(n-1)

Средната квадратична грешка е най-добрата характеристика на точността на средно аритметичната стойност на измерваната величина. За умножение на две матрици с размер "N x N" пресмятането на резултатната матрица е Θ(n). Средна стойност на измерената величина при n измервания наричаме
х = (x + x + ... + x)/n

На практика ние не сме в състояние да извършим безброй много измервания и случайните грешки няма напълно да се компенсират. За да се намери "x":


Ако случайно предположение е "x" и , тогава всяко x е приближение на , което е по-добре за големи "n", отколкото за малки "n". Средно аритметично

Средно аритметично на n числа x,x...,x е сборът им, разделен на броя им, т.е. formula_1[f (x)] formula_13 = [formula_1 f (x)]formula_13, където n е цяло положително число. Точната дефиниция на дискриминантата на полинома

e

където x, x, …, x са всички n корена на полинома, броени с кратностите им. Средна абсолютна грешка на измерената величина се определя като

∆x = (│∆x│ + │∆x│ + │∆x│)/n

Тогава истинската стойност на измерваната величина се записва във вида

x = x ± ∆x

Средната абсолютна грешка, определена като

r = ∆x/x,

обикновено се изразява в проценти:

r% = (∆x/x)100%. Азотът има два устойчиви изотопа: N и N. В природата N е много по-разпространен (99,634%), тъй като се образува в големи количества в звездите при въглерод-азот-кислородния цикъл на нуклеосинтеза. Моларната част "x" е съотношението на количеството вещество "n" на компонента i към броя молове "n" на всички компоненти в сместа. int foo (int x, int y)

int foo (int n)

int foo(int x)

int foo(int x)
int foo1(int y)

int foo(int x)
int foo1(int y) {

int foo(int n)

Ханойската кула е математически пъзел, чието решение илюстрира рекурсията. Ротацията на зададен n-мерен вектор X по посока на една от координатните оси (например по посока на оста x) може да бъде извършена с n-1 последователни ротации в координатни равнини (x, x), k=1,…,n-1 посредством умножение с матрици на Гивънс formula_27, като коефициентите S=sin(θ) и C=cos(θ) на матриците се изчисляват по формулата:

formula_28

След всяка ротация се получава вектор, който е ортогонален на координатна ос x в текущата координатна равнина (x, x). Тотиентно решето

Тотиентното решето е алгоритъм, за намирането на всички стойности на функцията на Ойлер, "φ"("x") за "x"=1.."n". От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. Алгорътъмът NRMG (N-dimensional Rotation Matrix Generation) дава възможност за получаване на матрица на ротация на зададен n-мерен вектор X по посока на зададен n-мерен вектор Y чрез ротации на векторите X и Y по посока на една от координатните оси (напр. А именно

Формалното изказване на тази теорема е: Ако "n" ≥ 0 е цяло число и "f" е функция "n" пъти диференцируема в отворения интервал ("a", "x"), тогава

където "R" е остатъчен член, зависещ от "x", който клони към 0, когато "x" клони към "a". по посока на оста formula_12) може да се извърши посредством "n" − 1 последователни ротации ("x", "x"), "k" = 1...,"n" − 1 чрез умножение с матрици на Гивънс formula_15, в които коефициентите "S" = sin("θ") и "C" = cos("θ") се изчисляват както следва:

След всяка ротация в текущата координатна равнина ("x", "x") се получава вектор, който е ортогонален на координатната ос "x". Правата "l = kx + n" се нарича асимптота на "f(x)", ако е изпълнено условието
formula_1. Алгоритмичен начин за намиране на всички стойности на "φ"("x") за "x"=1.."n" е така нареченото Тотиентно решето, подобно на решетото на Ератостен. Например, уравнението "n" = "x.y", където "n" е фиксирано естествено число, а "x" и "y" са неизвестните, не може да се реши практически, ако "n" е произведение на две достатъчно големи прости числа. В е даден примерен код на Matlab за получаване на n-мерна матрица на ротация по зададени n-мерни вектори X и Y с използване на NRMG алгоритъма. При първия се използва уравнение от вида "f"("x") = "0", където "f" е функция от евклидовото пространство "E" с размерност "n" в ℝ, а "d" е естествено число, по-малко от "n". Стойността на функцията на Мьобиус μ("x") за което и да е правоъгълно число е "x" = "n"("n" + 1) и освен по обичайния начин може да се пресметне и като:μ("x") = μ("n") μ("n" + 1). Дадена числова редица ("x", "x", "x"...) има граница "l", ако разликата |"x" − "x"| е по-малка от всяко положително число, когато n нараства. Средна квадратична грешка, която характеризира точността на n измервания, се определя по формулата:
∆x = √[(∆x)2 + (∆x)2 +...+ (∆x)2]/n(n-1)

Средната квадратична грешка е най-добрата характеристика на точността на средно аритметичната стойност на измерваната величина. За умножение на две матрици с размер "N x N" пресмятането на резултатната матрица е Θ(n). Средна стойност на измерената величина при n измервания наричаме
х = (x + x + ... + x)/n

На практика ние не сме в състояние да извършим безброй много измервания и случайните грешки няма напълно да се компенсират. За да се намери "x":


Ако случайно предположение е "x" и , тогава всяко x е приближение на , което е по-добре за големи "n", отколкото за малки "n". Средно аритметично

Средно аритметично на n числа x,x...,x е сборът им, разделен на броя им, т.е. formula_1[f (x)] formula_13 = [formula_1 f (x)]formula_13, където n е цяло положително число. Точната дефиниция на дискриминантата на полинома

e

където x, x, …, x са всички n корена на полинома, броени с кратностите им. Средна абсолютна грешка на измерената величина се определя като

∆x = (│∆x│ + │∆x│ + │∆x│)/n

Тогава истинската стойност на измерваната величина се записва във вида

x = x ± ∆x

Средната абсолютна грешка, определена като

r = ∆x/x,

обикновено се изразява в проценти:

r% = (∆x/x)100%. Азотът има два устойчиви изотопа: N и N. В природата N е много по-разпространен (99,634%), тъй като се образува в големи количества в звездите при въглерод-азот-кислородния цикъл на нуклеосинтеза. Моларната част "x" е съотношението на количеството вещество "n" на компонента i към броя молове "n" на всички компоненти в сместа. int foo (int x, int y)

int foo (int n)

int foo(int x)

int foo(int x)
int foo1(int y)

int foo(int x)
int foo1(int y) {

int foo(int n)

Ханойската кула е математически пъзел, чието решение илюстрира рекурсията. Ротацията на зададен n-мерен вектор X по посока на една от координатните оси (например по посока на оста x) може да бъде извършена с n-1 последователни ротации в координатни равнини (x, x), k=1,…,n-1 посредством умножение с матрици на Гивънс formula_27, като коефициентите S=sin(θ) и C=cos(θ) на матриците се изчисляват по формулата:

formula_28

След всяка ротация се получава вектор, който е ортогонален на координатна ос x в текущата координатна равнина (x, x). Тотиентно решето

Тотиентното решето е алгоритъм, за намирането на всички стойности на функцията на Ойлер, "φ"("x") за "x"=1.."n". От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. От първото уравнение представяме x като

Заместваме x от второто уравнение с получения израз и получаваме уравнение с n-1 неизвестни:

От така полученото уравнение изразяваме x чрез x... x и заместваме в третото уравнение. Алгорътъмът NRMG (N-dimensional Rotation Matrix Generation) дава възможност за получаване на матрица на ротация на зададен n-мерен вектор X по посока на зададен n-мерен вектор Y чрез ротации на векторите X и Y по посока на една от координатните оси (напр. А именно

Формалното изказване на тази теорема е: Ако "n" ≥ 0 е цяло число и "f" е функция "n" пъти диференцируема в отворения интервал ("a", "x"), тогава

където "R" е остатъчен член, зависещ от "x", който клони към 0, когато "x" клони към "a". по посока на оста formula_12) може да се извърши посредством "n" − 1 последователни ротации ("x", "x"), "k" = 1...,"n" − 1 чрез умножение с матрици на Гивънс formula_15, в които коефициентите "S" = sin("θ") и "C" = cos("θ") се изчисляват както следва:

След всяка ротация в текущата координатна равнина ("x", "x") се получава вектор, който е ортогонален на координатната ос "x". Правата "l = kx + n" се нарича асимптота на "f(x)", ако е изпълнено условието
formula_1. Алгоритмичен начин за намиране на всички стойности на "φ"("x") за "x"=1.."n" е така нареченото Тотиентно решето, подобно на решетото на Ератостен. Например, уравнението "n" = "x.y", където "n" е фиксирано естествено число, а "x" и "y" са неизвестните, не може да се реши практически, ако "n" е произведение на две достатъчно големи прости числа. В е даден примерен код на Matlab за получаване на n-мерна матрица на ротация по зададени n-мерни вектори X и Y с използване на NRMG алгоритъма. При първия се използва уравнение от вида "f"("x") = "0", където "f" е функция от евклидовото пространство "E" с размерност "n" в ℝ, а "d" е естествено число, по-малко от "n".