Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1733/94,
1994 m. liepos 11 d.
draudžiantis tenkinti reikalavimus dėl sutarčių ir sandorių, kurių vykdymui turėjo įtakos Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliucija 757 (1992) ir kitos susijusios rezoliucijos
Europos SĄJUNGOS Taryba,
atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 228a straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į 1994 m. birželio 13 d. Tarybos sprendimą 94/366/BUSP dėl Bendrosios pozicijos, Tarybos nustatytos pagal Europos Sąjungos sutarties J.2 straipsnį, dėl Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijos Nr. 757 (1992) 9 punkte nurodytų reikalavimų tenkinimo uždraudimo [1],
kadangi pagal Reglamentus (EEB) Nr. 1432/92 [2], (EEB) Nr. 2656/92 [3] ir (EEB) Nr. 990/93 [4] Bendrija ėmėsi priemonių uždrausti prekybą tarp Bendrijos ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos (Serbijos ir Juodkalnijos);
kadangi dėl embargo Jugoslavijos Federacinei Respublikai (Serbijai ir Juodkalnijai), verslininkai Bendrijoje ir trečiosiose šalyse yra neapsaugoti nuo Jugoslavijos Federacinės Respublikos (Serbijos ir Juodkalnijos) reikalavimų rizikos;
kadangi Jungtinių Tautų Saugumo Taryba 1992 m. gegužės 30 d. priėmė Rezoliuciją 757 (1992), kurios 9 pastraipoje nagrinėjami Jugoslavijos Federacinės Respublikos (Serbijos ir Juodkalnijos) reikalavimai dėl sutarčių ir sandorių, kurių vykdymui įtakos turėjo priemonės, Saugumo Tarybos pradėtos taikyti pagal Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas;
kadangi verslininkus reikia nuolat ginti nuo tokių reikalavimų ir uždrausti Jugoslavijos Federacinei Respublikai (Serbijai ir Juodkalnijai) už neigiamus embargo padarinius gauti kompensaciją,
priėmė šĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šiame Reglamente:
1. "Sutartis arba sandoris" - tai nepriklausomai nuo taikytinos teisės sudaryti visų formų sandoriai, susidedantys iš vienos arba daugiau tarp tų pačių ar skirtingų šalių sudarytų sutarčių arba panašių įsipareigojimų; šiuo tikslu sudaryta "sutartis" apima teisiškai nepriklausomą arba priklausomą įsipareigojimą, finansinę ir žalos atlyginimo garantijas arba kreditą ir visas su sandoriu arba dėl sandorio susijusias nuostatas;
2. "Reikalavimas" - tai kiekvienas procesiniais veiksmais patvirtintas arba nepatvirtintas reikalavimas, pateikiamas prieš šio reglamento įsigaliojimo dieną arba po jos pagal sutartį ar sandorį arba dėl jų, ir toks reikalavimas konkrečiai apima:
a) reikalavimą vykdyti su arba dėl sutarties ar sandorio susijusį įsipareigojimą;
b) reikalavimą pratęsti arba apmokėti bet kurios formos obligaciją, suteikti finansinę ar žalos atlyginimo garantijas;
c) kompensuoti su sutartimi ar sandoriu susijusį reikalavimą;
d) priešieškinį;
e) reikalavimą pripažinti arba taikyti, įskaitant reikalavimą pateiktą pagal oficialaus pripažinimo procedūrą (exequatur procedūrą), bet kur priimtą ar išspręstą teismo, arbitražo ar lygiavertį sprendimą;
3. "Priemonės, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas" - tai Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos priemonės arba priemonės, kurias įvedė Europos Bendrijos arba kuri nors valstybė, šalis ar tarptautinė organizacija, kaip numatyta ar reikalaujama pagal aktualius Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos sprendimus arba siejant su jų įgyvendinimu, arba visi veiksmai, įskaitant Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos leidžiamus karinius veiksmus dėl embargo Jugoslavijos Federacinei Respublikai (Serbijai ir Juodkalnijai);
4. "Asmuo arba institucija Jugoslavijos Federacinėje Respublikoje (Serbijoje ir Juodkalnijoje)" - tai:
a) Jugoslavijos Federacinės Respublikos (Serbijos ir Juodkalnijos) valstybė arba bet kuri jos viešosios valdžios institucija;
b) bet kuris Jugoslavijos Federacinės Respublikos (Serbijos ir Juodkalnijos) fizinis asmuo ar gyventojas;
c) bet kuri institucija, kurios registruota buveinė ar būstinė yra Jugoslavijos Federacinėje Respublikoje (Serbijoje ir Juodkalnijoje);
d) bet kuri institucija, kurią kontroliuoja vienas ar daugiau pirmiau paminėti asmenys ar institucijos.
Nepažeidžiant 2 straipsnio, manoma, kad sutarties ar sandorio vykdymui turėjo poveikį priemonės, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas, jei reikalavimo taikymas ar jo turinys yra tiesioginis ar netiesioginis tų priemonių rezultatas.
2 straipsnis
1. Draudžiama tenkinti arba imtis kokių nors veiksmų tenkinti reikalavimą, kurį:
a) pateikia asmuo ar institucija Jugoslavijos Federacinėje Respublikoje (Serbijoje ir Juodkalnijoje) arba asmuo ar institucija, veikiantys per asmenį ar instituciją Jugoslavijos Federacinėje Respublikoje (Serbijoje ir Juodkalnijoje);
b) pateikia bet kuris asmuo ar institucija, tiesiogiai arba netiesiogiai veikiantys vieno ar kelių asmenų arba institucijų Jugoslavijos Federacinėje Respublikoje (Serbijoje ir Juodkalnijoje) vardu arba jų naudai;
c) pateikia bet kuris asmuo ar institucija, savanaudiškai pasinaudojantys vieno ar daugiau asmenų arba institucijų Jugoslavijos Federacinėje Respublikoje (Serbijoje ir Juodkalnijoje) teisių perdavimu, arba kaip nors kitaip pateikianti reikalavimą per arba jų vardu;
d) pateikia bet kuris kitas asmuo ar institucija, nurodyta Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliucijos 757 (1992) 9 pastraipoje;
e) pateikia bet kuris asmuo ar institucija, kelianti reikalavimą, susijusį su arba dėl obligacijos apmokėjimo arba finansinės ar žalos atlyginimo garantijos vienam arba daugiau pirmiau minėtų asmenų ar institucijų,
pagal sutartį ar sandorį arba dėl jų, kurių vykdymui buvo padarytas tiesioginis arba netiesioginis, ištisinis ar dalinis poveikis, priemonėmis, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas.
2. This prohibition shall apply within the Community and to any national of a Member State and any body which is incorporated or constituted under the law of a Member State.
3 straipsnis
Nepažeidžiant priemonių, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas, 2 straipsnis netaikomas:
a) reikalavimams, susijusiems su sutartimis ar sandoriais, dėl kurių 2 straipsnyje nurodyti asmenys ar institucijos šalyje narėje įrodo teismui, kad šalys reikalavimą priėmė prieš patvirtinant priemones, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas, ir tos priemonės neturėjo poveikio reikalavimo taikymui ar jo turiniui, išskyrus visas obligacijas, finansines ar žalos atlyginimo garantijas;
b) reikalavimams pagal draudimo sutartis mokėti dėl įvykio, įvykusio iki 2 straipsnyje nurodytų priemonių patvirtinimo, arba pagal draudimo sutartis, jei toks draudimas privalomas pagal valstybės narės įstatymus;
c) reikalavimams mokėti sumas, įmokėtas į sąskaitas, mokėjimas iš kurių buvo užblokuotas pagal 2 straipsnyje nurodytas priemones, tik tada, kai toks mokėjimas nėra susijęs su pagal obligacijas sumokėtomis sumomis dėl minėtame straipsnyje nurodytų sutarčių;
d) pagal bet kurios valstybės narės įstatymus su darbo sutartimis susijusiems reikalavimams;
e) reikalavimams sumokėti už prekes, kurios, kaip 2 straipsnyje nurodyti asmenys ar institucijos įrodo teismui valstybėje narėje, buvo išvežtos iki patvirtinant priemones, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas, ir tos priemonės neturėjo poveikio reikalavimo taikymui ar jo turiniui;
f) reikalavimams sumokėti sumas, kurios, kaip 2 straipsnyje nurodyti asmenys ar institucijos įrodo teismui valstybėje narėje, priklauso pagal paskolą, suteiktą iki patvirtinant priemones, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 757 (1992) ir kitas susijusias rezoliucijas, ir tos priemonės neturėjo poveikio reikalavimo taikymui ar jo turiniui,
tuo atveju, kai nereikalaujama įtraukti palūkanų, mokesčio ar kitokiu pavidalu sumą kompensuoti tą faktą, kad dėl tokių priemonių nebuvo laikomasi atitinkamos sutarties ar sandorio sąlygų.
4 straipsnis
Visuose procesiniuose veiksmuose dėl reikalavimo taikymo pareiga įrodyti, kad 2 straipsnis nedraudžia tenkinti reikalavimą, tenka asmeniui, siekiančiam to reikalavimo taikymo.
5 straipsnis
Kiekviena valstybė narė nustato sankcijas, kurios turi būti įvedamos pažeidus šio reglamento nuostatas.
6 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų Oficialiajame leidinyje dieną.
Visas šis reglamentas yra privalomas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1994 m. liepos 11 d.