Tarybos Direktyva
1991 m. gruodžio 16 d.
dėl vidaus vandenų keliais krovinius ir keleivius vežančių laivų kapitonams išduotų nacionalinių pažymėjimų abipusio pripažinimo
(91/672/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi tikslinga dirbti, kad būtų parengtos laivų, plaukiojančių vidaus vandenų keliais, plaukiojimo Bendrijos vidaus vandenų keliais bendros nuostatos;
kadangi tikslinga, laikant tai pirmuoju žingsniu ir siekiant Bendrijos vidaus vandenų keliais skatinti nevaržomą laivininkystę, užtikrinti, kad nacionaliniai pažymėjimai, išduoti laivų, kuriais kroviniai ir keleiviai vežami vidaus vandenų keliais, kapitonams būtų abipusiškai pripažįstami;
kadangi papildomų reikalavimų, susijusių su vietinėmis sąlygomis, turi būti laikomasi dėl to, kad laivai galėtų plaukioti tam tikrais vidaus vandenų keliais,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Šioje direktyvoje laivų, kuriais vidaus vandenų keliais vežami kroviniai ir keleiviai, I priede nurodyti kapitonams išduoti nacionaliniai pažymėjimai skirstomi taip:
A grupė: | II priede išvardytuose jūros vandenų keliuose galiojantys laivo kapitono pažymėjimai, |
B grupė: | kituose Bendrijos vandens keliuose, išskyrus Reiną, Leką ir Valį, galiojantys laivo kapitono pažymėjimai. |
2 straipsnis
Laikantis 3 straipsnio 5 dalies nuostatų, pagal pataisytą ir papildytą Konvenciją dėl laivininkystės Reinu laivo kapitonui išduota licencija dėl plaukiojimo Reinu galioja visuose Bendrijos vandens keliuose.
3 straipsnis
1. I priedo A grupėje išvardytus galiojančius laivo kapitono pažymėjimus visos valstybės narės pripažįsta galiojančiais, kad juos turint būtų galima plaukioti II priede išvardytais jūros vandenų keliais, tarsi tuos atitinkamus pažymėjimus būtų išdavusios tos pirmiau minėtos valstybės narės.
2. Valstybės narės abipusiškai pripažįsta I priedo B grupėje išvardytus tebegaliojančius laivo kapitono pažymėjimus, kad juos turint būtų galima plaukioti tų valstybių narių vidaus vandenų keliais, išskyrus tuos vandens kelius, kuriais plaukiojant būtina turėti plaukiojimo Reinu licenciją arba kurie išvardyti II priede, tarsi tuos pažymėjimus būtų išdavusios tos pirmiau minėtos valstybės narės.
3. Valstybė narė, pripažindama I priedo A arba B grupėse išvardytus laivo kapitono pažymėjimus, gali taikyti tokį patį reikalavimą dėl minimalaus amžiaus, koks yra nustatytas tos pačios grupės laivo kapitono pažymėjimą išduodant atitinkamoje valstybėje narėje.
4. Valstybė narė, pripažindama laivo kapitono pažymėjimą, tą pripažinimą gali taikyti tik toms laivų kategorijoms, kurioms tas pažymėjimas galioja jį išdavusioje valstybėje narėje.
5. Pasitarusi su Komisija ir kitomis valstybėmis narėmis, valstybė narė gali reikalauti, kad tam tikrais vandens keliais, išskyrus II priede nurodytus jūros vandenų kelius, plaukiojančius laivus vedantys kitų valstybių narių kapitonai atitiktų papildomus reikalavimus išmanyti vietines sąlygas, ir kurie būtų lygiaverčiai reikalavimams, taikomiems minėtąjį prašymą pateikiančios valstybės narės kapitonams.
6. Ši direktyva valstybėms narėms nedraudžia reikalauti, kad tie kapitonai, kurie veda jos teritorijoje pavojingas medžiagas vežančius laivus, turėtų papildomų žinių.
Valstybės narės pripažįsta, kad pagal 10170 ADNR numerį išduotas pažymėjimas patvirtina, kad kapitonas pirmiau minėtų žinių yra įgijęs.
4 straipsnis
Prireikus Komisija imasi būtinų veiksmų, kad pagal 7 straipsnyje nustatytą tvarką I priede nurodytas pažymėjimų sąrašas būtų modifikuotas.
5 straipsnis
Ne vėliau kaip iki 1994 m. gruodžio 31 d. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kuris turi būti pateiktas ne vėliau kaip iki 1993 m. gruodžio 31 d., kvalifikuota balsų dauguma priima sprendimą dėl bendrų nuostatų, taikomų vidaus vandenimis plaukiojantiems laivams, kuriais vežami kroviniai ir keleiviai.
6 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
7 straipsnis
1. Siekiant 4 straipsnyje nurodytų tikslų, Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
2. Komisijos atstovas komitetui pateikia I priedo pakeitimų projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį pirmininkas gali nustatyti atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Tais atvejais, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu, nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
Komisija priima I priedo pakeitimą, jeigu tas pakeitimas atitinka komiteto nuomonę.
Kai numatytas pakeitimas komiteto nuomonės neatitinka arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per 3 mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytus pakeitimus priima Komisija.
8 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1991 m. gruodžio 16 d.