Tarybos reglamentas (EB) Nr. 552/97
1997 m. kovo 24 d.
laikinai Mianmaro Sąjungai neleidžiantis naudotis bendrosiomis tarifo privilegijomis
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1994 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3281/94 taikantį ketverių metų bendrųjų tarifo privilegijų schemą (nuo 1995 m. iki 1998 m.) tam tikriems besivystančių šalių kilmės pramonės produktams [1], ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į 1996 m. birželio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1256/96, taikantį daugiametę bendrųjų tarifo privilegijų schemą nuo 1996 m. liepos 1 d. iki 1999 m. birželio 30 d tam tikriems besivystančių šalių kilmės žemės ūkio produktams [2], ypač jo 12 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymus [3],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [4],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [5],
kadangi pagal Reglamentą (EB) Nr. 3281/94 ir Reglamentą (EB) Nr. 1256/96 Mianmaro Sąjunga (toliau - "Mianmaras") gali naudotis bendrosiomis tarifo privilegijomis,
kadangi Reglamento (EB) Nr. 3281/94 9 straipsnis ir Reglamento (EB) Nr. 1256/96 9 straipsnis numato, kad aptariamosios privilegijos gali būti atimtos visai ar iš dalies tam tikromis aplinkybėmis, įskaitant priverstinį darbą, apibrėžtą 1926 m. rugsėjo 25 d. ir 1956 m. rugsėjo 7 d. Ženevos konvencijose ir Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijose Nr. 29 ir 105;
kadangi 1995 m. birželio 7 d. Tarptautinė Laisvųjų profesinių sąjungų konfederacija (ICFTU) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) pateikė bendrą skundą pagal Reglamento (EB) Nr. 3281/94 9 straipsnį ir paragino, kad Mianmarui laikinai nebūtų taikoma Bendrijos bendrųjų tarifo privilegijų schema dėl to, kad jame naudojamas priverstinis darbas;
kadangi 1997 m. sausio 2 d. ICFTU ir ETUC Komisijai pranešė, kad jos praplečia savo jungtinio skundo, pateikto pagal Reglamentą (EB) Nr. 3281/94, taikymo sritį, kad Mianmarui būtų atimtos privilegijuotos teisės taip pat pagal Reglamentą (EB) Nr. 1256/96;
kadangi Komisija išnagrinėjo 1995 m. birželio 7 d. skundą, konsultuodamasi su Bendrųjų privilegijų komitetu; kadangi buvo nuspręsta, kad skundo pateikėjų pateiktų įrodymų pakanka tyrimo pradėjimui pateisinti, ir kadangi Komisija 1996 m. sausio 16 d. pranešimu [6] nusprendė, kad turėtų būti atliktas tyrimas;
kadangi Mianmaro valdžios institucijoms buvo formaliai pranešta apie tyrimo pradžią; kadangi jos, remdamosi TDO konvencijos Nr. 29 2 straipsnio 2 dalies išimtimis, neigė, kad skunde nurodyta praktika yra priverstinis darbas, ir teigė, kad tos išimtys taikomos 1907 Miesto aktui ir 1908 Kaimo aktui, kurie leidžia versti gyventojus atlikti darbus ir paslaugas; kadangi tokiam aiškinimui prieštaravo TDO, kurios kompetentingi organai pareikalavo nedelsiant panaikinti minėtus įstatymus, kad būtų laikomasi Konvencijos Nr. 29 raidės ir dvasios;
kadangi tyrimo, vykdyto konsultuojantis su Bendrųjų privilegijų komitetu, metu Komisijos surinkti rašytiniai ir žodiniai pareiškimai patvirtina skunde pateiktus įtarimus; kadangi pasirodė, kad valdžios institucijos Mianmare reguliariai naudojo priverstinį darbą ne tik karinėms operacijoms, bet ir civilinės bei karinės infrastruktūros kūrimo projektams, pasitelkdamos prievartą ir dažnai žiaurias bausmes;
kadangi, norėdama papildyti tyrimo metu surinktą informaciją, Komisija paprašė Mianmaro valdžios institucijų bendradarbiauti tame tyrime ir įsileisti į šalį faktų rinkimo grupę; kadangi prašymas buvo atmestas ir kadangi tokiu būdu yra tenkinamos Reglamento (EB) Nr. 3281/94 11 straipsnio 5 dalyje nurodytos sąlygos, tyrimo rezultatus galima paremti turima informacija;
kadangi Komisijos vykdyto ICFTU ir ETUC pradinio skundo tyrimo metu surinkti įrodymai ir padarytos išvados yra pakankamai plačios savo apimtimi ir gali būti tinkamas pagrindas praplėstam tų organizacijų 1997 m. sausio 2 d. pateiktam skundui tirti, ir todėl specialus žemės ūkio sektoriaus tyrimas yra nereikalingas; kadangi tokiu būdu Reglamento (EB) Nr. 1256/96 9 straipsnio 2 dalies reikalavimai yra įvykdyti ir to reglamento 11 straipsnio 5 dalyje nustatytos sąlygos yra tenkinamos;
kadangi turima informacija teikia pakankamai pagrindo išvadai, kad Mianmaro teisės naudotis bendrųjų privilegijų schema atėmimas yra pateisinamas;
kadangi tyrimo nustatyti faktai buvo pranešti Bendrųjų privilegijų komitetui pagal Reglamento (EB) Nr. 3281/94 12 straipsnio 1 dalį;
kadangi tai, kad smerkiama praktika buvo vykdoma reguliariai ir plačiai, reiškia, kad yra pagrindo visiškai atimti teisę naudotis aptariamomis priemonėmis;
kadangi, atsižvelgiant į tai, kas pasakyta pirmiau, bendrosios privilegijos, taikomos Mianmaro kilmės pramonės ir žemės ūkio produktams, turėtų būti laikinai atimtos, kol bus nustatyta, kad aptariamoji praktika yra nutraukta;
kadangi prekėms pakeliui į Europos bendriją šis privilegijų atėmimas neturėtų būti taikomas, jei jos buvo išsiųstos prieš šio reglamento įsigaliojimo datą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Mianmaro Sąjungos teisė naudotis tarifo privilegijomis, kurią suteikia Reglamentas (EB) Nr. 3281/94 ir Reglamentas (EB) Nr. 1256/96, yra laikinai atimama.
2 straipsnis
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma nutraukia šio reglamento taikymą, atsižvelgdama į Komisijos pranešimą apie priverstinį darbą Mianmare, kuriame parodoma, kad Reglamento (EB) Nr. 3281/94 9 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje ir Reglamento (EB) Nr. 1256/96 9 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje minėta praktika, dėl kurios Mianmarui atimta teisė naudotis bendrosiomis tarifo privilegijomis, daugiau nebeegzistuoja.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis netaikomas produktams, kurių atžvilgiu yra įrodyta, kad jie buvo išsiųsti į Europos bendriją iki tos dienos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1997 m. kovo 24 d.