Tarybos direktyva
1980 m. liepos 15 d.
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su natūralaus mineralinio vandens naudojimu ir prekyba, suderinimo
(80/777/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi valstybių narių įstatymuose yra natūralaus mineralinio vandens apibrėžimai; kadangi Bendrijoje yra skirtingi apibrėžimai; kadangi šie įstatymai nustato sąlygas, kuriomis natūralus mineralinis vanduo yra pripažįstamas natūraliu mineraliniu vandeniu, ir jie reglamentuoja šaltinių naudojimo sąlygas; kadangi jie nustato konkrečias minėto vandens pateikimo į rinką taisykles;
kadangi šių įstatymų skirtumai trukdo laisvam natūralaus mineralinio vandens judėjimui, sukurdami skirtingas konkurencijos sąlygas, ir todėl tiesiogiai veikia bendrosios rinkos kūrimą ir funkcionavimą;
kadangi šiuo konkrečiu atveju galima pašalinti esamas kliūtis kiekvienai valstybei narei įsipareigojant leisti savo teritorijoje pateikti į rinką kitos valstybės narės pripažintą natūralų mineralinį vandenį ir nustatant bendras mikrobiologinių reikalavimų atitikimo taisykles ir sąlygas, kuriomis tam tikras mineralinis vanduo turėtų tam tikrą pavadinimą;
kadangi iki sutarčių dėl abipusio natūralaus mineralinio vandens pripažinimo tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių pasirašymo dera nustatyti sąlygas, kuriomis iki minėtų sutarčių įgyvendinimo tokie iš trečiųjų šalių importuojami produktai galėtų būti įvežami į Bendrijos valstybes kaip natūralus mineralinis vanduo;
kadangi reikia imtis priemonių, garantuojančių, kad konkrečiame prekybos etape natūralus mineralinis vanduo turėtų tas savybes, dėl kurių jis buvo pripažintas natūraliu mineraliniu vandeniu; kadangi dėl šios priežasties pakavimui skirta tara privalo būti tinkamai uždaroma;
kadangi ženklinant natūralų mineralinį vandenį etiketėmis laikomasi bendrų taisyklių, išdėstytų 1978 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvoje 79/112/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su galutiniam vartotojui skirtų maisto produktų ženklinimu etiketėmis, pateikimu ir reklama, suderinimo [4], suderinimo; kadangi atitinkamai ir šioje direktyvoje galima apsiriboti tų bendrųjų taisyklių papildymų ir nuostatų, leidžiančių nuo jų nukrypti, išdėstymu;
kadangi, siekiant supaprastinti ir paspartinti šią procedūrą, Komisijai turėtų būti patikėtas uždavinys patvirtinti technines įgyvendinimo priemones, visų pirma apibrėžti mėginių ėmimo procedūrą bei natūralaus mineralinio vandens sudėties tyrimo metodus;
kadangi visais atvejais, kai Taryba įpareigoja Komisiją taikyti taisykles, nustatytas žmonėms vartoti skirtiems maisto produktams, turėtų būti numatyta tvarka, padedanti valstybėms narėms ir Komisijai glaudžiai bendradarbiauti Maisto produktų nuolatinio komiteto, įkurto Sprendimu 69/414/EEB [5], lygmeniu,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma vandeniui, gaunamam iš valstybės narės žemės gelmių ir tos valstybės narės atsakingų institucijų pripažintam natūraliu mineraliniu vandeniu pagal I priedo I skirsnio nuostatas.
2. Ši direktyva taip pat taikoma vandeniui, gaunamam iš trečiosios šalies žemės gelmių bei importuojamam į Bendriją ir tos valstybės narės atsakingos institucijos pripažintam natūraliu mineraliniu vandeniu.
Pirmoje pastraipoje minėtas vanduo gali būti pripažintas tik jei vandens gavybos šalies atsakinga šalies institucija patvirtina, kad tas vanduo atitinka I priedo I skirsnio reikalavimus ir kad yra atliekami reguliarūs patikrinimai, kaip taikomos II priedo 2 dalies nuostatos.
Antroje pastraipoje nurodytas patvirtinimas galioja ne ilgiau kaip dvejus metus. Nebūtina iš naujo atlikti pirmoje pastraipoje nurodytos pripažinimo procedūros, jei patvirtinimas yra atnaujinamas iki minėto laikotarpio.
3. Ši direktyva netaikoma:
- vandeniui, kuris pagal Direktyvos 65/65/EEB [6] nuostatas yra medicinos produktas,
- natūraliam mineraliniam vandeniui, kuris jo gavybos vietoje yra vartojamas gydymui terminėse ar hidromineralinėse gydyklose.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėto pripažinimo pagrindą tinkama forma nurodo valstybės narės atsakinga institucija ir apie jį paskelbia oficialioje spaudoje.
5. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie atvejus, kai mineralinis vanduo buvo pripažintas arba buvo atsisakyta jį pripažinti pagal 1 ir 2 dalių nuostatas. Šitaip pripažintų mineralinių vandenų sąrašas yra skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
2 straipsnis
Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad tik 1 straipsnio nuostatose nurodytas vanduo, atitinkantis šios direktyvos nuostatas, galėtų būti pateikiamas į rinką kaip natūralus mineralinis vanduo.
3 straipsnis
Eksploatuoti natūralaus mineralinio vandens šaltinius ir pilti vandenį į butelius galima tik pagal II priedo nuostatas.
4 straipsnis
1. Natūralus mineralinis vanduo toks, koks yra šaltinyje, negali būti ruošiamas kitais nei toliau nurodytais būdais:
a) pašalinant nepatvarius elementus, pvz., geležies ir sieros junginius, juos filtruojant ar dekantuojant, prieš tai, jei įmanoma, prisotinant deguonimi, jei toks paruošimas nepakeičia vandens pagrindinių sudedamųjų dalių, kurios vandeniui suteikia jo būdingas savybes;
b) grynai fizikiniais būdais visiškai ar iš dalies pašalinant laisvą anglies dvideginį;
c) prisotinant arba pakartotinai prisotinant anglies dvideginio I priedo III skirsnio numatytomis sąlygomis.
2. Ypač draudžiama bet kokia dezinfekcija nepriklausomai nuo jos būdo, o pagal 1 dalies c punkto nuostatas - ir bakteriostazinių medžiagų pridėjimas ar kitoks apdorojimas, jei jis pakeistų natūralaus mineralinio vandens gyvybingų kolonijų skaičių.
3. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos nedraudžia naudoti natūralų mineralinį vandenį nealkoholinių gėrimų gamybai.
5 straipsnis
1. Bendras gyvybingų kolonijas sudarančių vienetų skaičius natūraliame mineraliniame vandenyje jo gavybos vietoje turi atitikti įprastą gyvybingųjų kolonijų skaičių ir būti pakankamas įrodymas, kad gavybos šaltinis yra tinkamai apsaugotas nuo bet kokio užteršimo. Bendras kolonijas sudarančių vienetų skaičius nustatomas I priedo II skirsnio 1.3.3 punkte išdėstytomis sąlygomis.
Išpilsčius į butelius, bendras kolonijas sudarančių vienetų skaičius neturi būti didesnis nei 100 viename mililitre esant 20-22 ºC temperatūrai 72 valandas agar-agaro arba agaro-želatinos mišinyje ir 20 viename mililitre esant 37 ºC temperatūrai 24 valandas agaro terpėje. Bendras kolonijų skaičius yra nustatomas po to, kai vanduo yra išpilstomas į butelius ir 12 valandų laikomas 4 ºC (±1 °C) temperatūroje.
Gavybos vietoje šie skaičiai paprastai neturėtų viršyti atitinkamai 20 viename mililitre esant 20-22 °C temperatūrai 72 valandas ir 5 viename mililitre esant 37 °C temperatūrai 24 valandas, turint galvoje tai, kad šie skaičiai laikytini orientaciniais, o ne maksimalia leistina koncentracija.
2. Gavybos vietoje ir pateikiamame į rinką natūraliame mineraliniame vandenyje neturi būti:
a) parazitų ir patogeninių mikroorganizmų;
b) Escherichia coli ir kitų koliforminių bakterijų bei fekalinių streptokokų bet kuriame 250 ml mėginyje;
c) sporinių sulfitus redukuojančių anaerobų bet kuriame 50 ml mėginyje;
d) Pseudomonas aeruginosa bet kuriame 250 ml mėginyje.
3. Nepažeidžiant 1 ir 2 dalių nuostatų ir naudojimo sąlygų, išdėstytų II priede, pateikiamame į rinką:
- mineraliniame vandenyje bendras gyvybingų kolonijas sudarančių vienetų skaičius gali būti tik tas, kuris atsiranda normaliai padaugėjus bakterijų, buvusių vandenyje jo gavybos vietoje,
- natūraliame mineraliniame vandenyje neturi būti jokių organoleptinių defektų.
6 straipsnis
Visa natūralaus mineralinio vandens pakavimui skirta tara turi būti taip uždaroma, kad būtų išvengta bet kokios falsifikavimo ar užteršimo galimybės.
7 straipsnis
1. Natūralaus mineralinio vandens prekės aprašas yra toks: "natūralus mineralinis vanduo" arba, kai kalbama apie turintį anglies dvideginio natūralų mineralinį vandenį pagal I priedo III skirsnio nuostatas - atitinkamai "natūraliai prisotintas anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo", "prisotintas savo šaltinio anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo" arba "prisotintas anglies dvideginio natūralus mineralinis vanduo".
Natūralaus mineralinio vandens, kuris buvo paruoštas vienu iš 4 straipsnio 1 dalies b punkte minėtų būdų, prekės aprašas papildomas atitinkamais įrašais: "anglies dvideginis pašalintas" arba "dalis anglies dvideginio pašalinta".
2. Natūralaus mineralinio vandens etiketėse taip pat turi būti pateikiama tokia privaloma informacija:
a) - žodžiai "sudėtis nustatyta pagal oficialiai pripažintų tyrimų rezultatus… (tyrimų data)" arba
- teiginys apie analizinę sudėtį nurodant būdingas sudedamąsias dalis;
b) šaltinio eksploatacijos vietos ir šaltinio pavadinimas.
3. Valstybės narės taip pat gali:
a) neatsisakyti nuostatų, pagal kurias turi būti nurodoma vandens kilmės šalis, tačiau šios informacijos negalima reikalauti tuo atveju, kai natūralus mineralinis vanduo yra gaunamas iš Bendrijos teritorijoje esančio šaltinio;
b) pateikti nuostatas, pagal kurias turi būti suteikiama 4 straipsnio 1 dalies a punkte minėta informacija apie bet kokį vandens apdorojimą.
8 straipsnis
1. Prekės apraše galima paminėti apylinkės, kaimelio ar vietovės vardą, jei jis yra susijęs su tuo natūraliu mineraliniu vandeniu, kuris gaunamas iš šaltinio, esančio tame apraše nurodytoje vietovėje, ir jei jis klaidingai nenurodo to šaltinio naudojimo vietos.
2. Draudžiama parduoti rinkoje natūralų mineralinį vandenį iš vieno šaltinio vartojant daugiau nei vieną prekės aprašą.
3. Tuo atveju, kai etiketėse ar užrašuose ant taros, kurioje natūralus mineralinis vanduo yra pateikiamas į rinką, esantis prekės aprašas skiriasi nuo šaltinio ar jo naudojimo vietos pavadinimo, ši vieta ar šaltinio pavadinimas turi būti nurodyti bent pusantro karto didesniu ir platesniu nei tame prekės apraše parašytos didžiausios raidės šriftu.
Pirmos pastraipos nuostatos mutatis mutandis ir tuo pačiu tikslu, ypač didelės svarbos teikiant šaltinio pavadinimui ar gavybos vietai, yra taikomos ir bet kokio pobūdžio reklamoje vartojamame natūralaus mineralinio vandens prekės apraše.
9 straipsnis
1. Ant pakuočių, etiketėse arba bet kokio pobūdžio reklamoje draudžiama vartoti nuorodas, užpatentuotus pavadinimus, prekės ženklus, iliustracijas ar kitokius žymenis nepriklausomai nuo to, ar jie yra emblemos pobūdžio, ar ne, jei:
a) kalbant apie natūralų mineralinį vandenį yra nurodomos savybės, kurių tas vanduo neturi. Tai ypač pasakytina apie jo kilmę, leidimo jį naudoti išdavimo datą, tyrimų rezultatus ar panašaus pobūdžio nuorodas apie jo autentiškumo garantijas;
b) kalbant apie į tarą išpilstytą geriamąjį vandenį, kuris neatitinka I priedo I skirsnio nuostatų, galima jį supainioti su natūraliu mineraliniu vandeniu, ypač jei vartojamas pavadinimas "mineralinis vanduo".
2. a) Draudžiama kaip nors nurodyti natūralaus mineralinio vandens savybes, susijusias su žmogaus ligų profilaktika, gydymu ar išgydymu.
b) Tačiau nedraudžiama nurodyti šios direktyvos III priede išdėstytų savybių, jei jos atitinka tame priede paminėtus kriterijus, o kai jų nėra - kriterijus, nustatytus nacionalinėse nuostatose, jei jos yra pateiktos atlikus fizikinę bei cheminę vandens analizę, o prireikus - farmakologinius, fiziologinius ir klinikinius tyrimus pagal pripažintą mokslinę metodologiją, atitinkančią I priedo I skirsnio 2 dalies reikalavimus.
c) Valstybės narės gali leisti nurodyti tokias savybes: "gerina virškinimą", "gali sureguliuoti kepenų ir tulžies funkcijas" ar pan. Jos taip pat gali leisti nurodyti ir kitus dalykus, jei jie neprieštarauja a punkte išdėstytiems principams ir atitinka b punkte pateiktus reikalavimus.
3. Valstybės narės gali priimti specialias nuostatas dėl informacijos - tiek ant pakuočių, tiek reklamoje - apie natūralaus mineralinio vandens tinkamumą kūdikių maitinimui. Tokiose nuostatose gali būti aptartos ir tos vandens savybės, dėl kurių tokia informacija pateikiama.
Valstybės narės, kurios ketina imtis tokių priemonių, iš anksto praneša apie tai kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
4. Ne vėliau kaip praėjus trejiems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą Komisija pateikia Tarybai ataskaitą ir, jei reikia, atitinkamus pasiūlymus dėl I priedo II skirsnio 1.2.12 punkto nuostatų taikymo.
10 straipsnis
1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad prekybai natūraliu mineraliniu vandeniu, atitinkančiu šioje direktyvoje pateiktus apibrėžimus ir taisykles, netrukdytų nesuderintų nacionalinių nuostatų, kurios apskritai reglamentuoja natūralaus mineralinio vandens ar maisto produktų savybes, sudėtį, naudojimo sąlygas, pakavimą ar ženklinimą etiketėmis, taikymas.
2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma nesuderintų nacionalinių teisės aktų nuostatoms, priimtoms siekiant:
- apsaugoti žmonių sveikatą,
- užkirsti kelią apgaulei, jei tokios nuostatos netrukdo taikyti šioje direktyvoje pateiktų apibrėžimų ir taisyklių,
- apsaugoti pramoninę ir komercinę nuosavybę, nuorodas apie gavybos šaltinius, kilmės nuorodas ir užkirsti kelią nesąžiningai konkurencijai.
11 straipsnis
Mėginių ėmimo procedūras ir analizės metodus, taikomus atliekant 5 straipsnyje minėtų mikrobiologinių savybių ir I priedo II skirsnio 1.2 punkte minėtų vandens sudėties patikrinimus, nustatomi 12 straipsnyje nustatyta tvarka.
12 straipsnis
1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Maisto produktų nuolatiniam komitetui (toliau - komitetas) svarstyti perduoda pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma; valstybių narių balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. a) Kai numatytos priemonės atitinka komiteto nuomonę, Komisija jas patvirtina;
b) kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota basų dauguma;
c) jei, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.
13 straipsnis
12 straipsnio nuostatos taikomos 18 mėnesių nuo tos dienos, kai pagal 12 straipsnio 1 dalį klausimas buvo pirmą kartą pateiktas komitetui.
14 straipsnis
Šios direktyvos nuostatos netaikomos natūraliam mineraliniam vandeniui, kurį numatoma eksportuoti į trečiąsias šalis.
15 straipsnis
Valstybės narės padaro savo įsatymuose pakeitimus, būtinus šios direktyvos įgyvendinimui, ir apie tai praneša Komisijai; pakeisti įstatymai taip taikomi, kad:
- šios direktyvos nuostatas atitinkančiais produktais būtų galima prekiauti ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą,
- praėjus ketveriems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą būtų galima uždrausti prekybą produktais, neatitinkančiais šios direktyvos nuostatų.
16 straipsnis
Ši direktyva yra taikoma ir Prancūzijos Respublikos užjūrio departamentams.
17 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1980 m. liepos 15 d.