Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2111/2003
2003 m. gruodžio 1 d.
nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2202/96, nustatančio Bendrijos pagalbos sistemą tam tikrų citrusų vaisių augintojams, taikymo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2202/96, nustatantį Bendrijos pagalbos sistemą tam tikrų citrusų vaisių augintojams [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2699/2000 [2], ypač į jo 2 straipsnio 2 dalį, 3 straipsnio 4 dalį ir 6 straipsnį,
kadangi:
(1) Atsižvelgiant į pastarųjų metų patirtį, būtina iš dalies pakeisti 2001 m. gegužės 30 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1092/2001, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2202/96, nustatančio Bendrijos pagalbos sistemą tam tikrų citrusų vaisių augintojams, taikymo taisykles [3], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 350/2002 [4]. Tam, kad būtų aiškiau ir racionaliau, Reglamentas (EB) Nr. 1092/2001 turėtų būti panaikintas ir pakeistas kitu reglamentu.
(2) Citrusų vaisiams, kurių derlius nuimamas Bendrijoje, ir kurie išvardyti Reglamento (EB) Nr. 2202/96 1 straipsnyje, turėtų būti nustatyti prekybos metai ir lygiaverčiai laikotarpiai, siekiant vienodai taikyti tuo reglamentu nustatytą pagalbos sistemą.
(3) Tam tikrų citrusų vaisių gamintojams skirta pagalbos sistema yra pagrįsta sutartimis, sudarytomis pagal 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2200/96 dėl vaisių ir daržovių rinkos bendro organizavimo [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 47/2003 [6], tarp pripažintų ar preliminarų pripažinimą gavusių gamintojų organizacijų ir perdirbėjų. Tam tikromis aplinkybėmis gamintojų organizacijos gali veikti kaip perdirbėjai. Pagalbos sistemos taikymui turėtų būti nustatyti sutarčių tipai, sutarčių trukmė ir duomenys, kuriuos reikia jose nurodyti.
(4) Atsižvelgiant į struktūrinius ir veislinius produkcijos skirtumus ir prekybos šviežiais ir perdirbtais citrusų vaisiais taisykles, kurių laikomasi valstybėse narėse, ir tam, kad būtų užtikrintas reguliarus tiekimas perdirbamajai pramonei bei teisinga kompetentingų institucijų atliekama pagalbos sistemos kontrolė, mažiausia sutarčių, išskyrus sudaromas daugeliui metų, trukmė turėtų būti ne trumpesnė kaip penki visi ir iš eilės einantys mėnesiai per atitinkamus prekybos metus. Tokios trumpalaikės sutartys turėtų būti sudaromos skirtingu laiku atitinkamais prekybos metais, priklausomai nuo apimamo laikotarpio trukmės. Siekiant užtikrinti, kad pagalbos sistema būtų taikoma tinkamai, du skirtingų trumpalaikių sutarčių laikotarpiai turėtų būti nenutrūkstami ir nepersidengti.
(5) Tam, kad gamintojų organizacijos galėtų sudaryti savo planus ir garantuotų perdirbėjams nuolatinį tiekimą, dėl visų produktų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 2202/96 1 straipsnyje, sutartys turėtų būti sudarytos iki nustatytos datos. Siekiant užtikrinti, kad sistema būtų kuo veiksmingesnė, tokių sutarčių šalims vis dėlto turėtų būti leidžiama sudaryti sutarčių pakeitimus, kuriais iki nustatytų ribų gali būti patikslinami iš pradžių tose sutartyse nustatyti kiekiai.
(6) Laikantis Reglamento (EB) Nr. 2202/96 2 straipsnio ir tam, kad Bendrijos augintojai ir perdirbėjai galėtų prisitaikyti prie kintančių rinkos poreikių ir didėjančios tarptautinės konkurencijos, valstybėms narėms turėtų būti suteikta tam tikra laisvė nustatyti datą, iki kurios reikia sudaryti sutartis.
(7) Norėdamos pagerinti sistemos veikimą, kompetentingos institucijos turėtų žinoti visas gamintojų organizacijas, prekiaujančias savo narių, kitų gamintojų organizacijų narių ir individualių gamintojų produkcija bei pageidaujančias, kad joms būtų taikoma ši sistema. Kompetentingos institucijos taip pat turėtų žinoti perdirbėjus, pasirašančius sutartis su šiomis gamintojų organizacijomis, ir jų perdirbimo įrengimų pajėgumus. Dėl to, citrusų vaisių perdirbėjai, pageidaujantys dalyvauti pagalbos sistemoje, turėtų kompetentingoms institucijoms iki pastarųjų nustatytos datos pateikti prašymą.
(8) Dėl ekonominių ir socialinių veiksnių didžioji dalis Bendrijoje nuimamo citrusų vaisių derliaus perdirbama tose valstybėse narėse, kurioms, kaip pateikta Reglamento (EB) Nr. 2202/96 II priede, tokiai produkcijai nustatytos nacionalinės ribos. Tam, kad sistema, sudarant gamintojų organizacijų ir perdirbėjų sutartis, būtų taikoma teisingai, ir kad būtų užtikrintas priimtinos kokybės pagamintos produkcijos tiekimas vartotojams priimtinomis kainomis, tose valstybėse narėse veikiančius citrusų vaisių perdirbėjus prieš jiems sudarant sutartis turėtų patvirtinti kompetentingos institucijos.
(9) Siekiant sustiprinti pagalbos sistemos administravimą, valstybėms narėms, kurios neturi atitinkamiems produktams nustatytų nacionalinių ribų, kaip pateikta Reglamento (EB) Nr. 2202/96 II priede, turėtų būti suteikta galimybė nustatyti perdirbėjų, kurių perdirbimo įmonė yra jų teritorijoje, patvirtinimo reikalavimus.
(10) Žaliava, kuri pristatyta perdirbti, ir galutinis išgautas produktas yra glaudžiai susiję. Todėl žaliavos turėtų atitikti tam tikrus minimalius reikalavimus.
(11) Siekiant sudaryti paprastesnes sąlygas lanksčiau taikyti sistemą, pranešimai, kurių reikalaujama iš gamintojų organizacijų produkcijos kontrolei užtikrinti, turėtų būti pateikiami remiantis suinteresuotos valstybės narės sudaryta rizikos analize.
(12) Siekiant užtikrinti ir sustiprinti kompetentingų institucijų atliekamus patikrinimus, tada, kai perdirbimas vyksta ne toje valstybėje narėje, kurioje yra sutartį pasirašiusios gamintojo organizacijos pagrindinė buveinė, suinteresuotosios valstybės narės turėtų nustatyti papildomas bendras taisykles ir administravimo tvarką dėl pranešimų, reikalaujamų iš gamintojų organizacijų, ir pristatymo patvirtinimų.
(13) Paraiškose pagalbai gauti dėl kiekvieno produkto turi būti nurodyta visa informacija, reikalinga patikrinti, ar paraiška yra priimtina, jei ši informacija yra pateikta sutartyse.
(14) Siekiant užtikrinti, kad pagalbos sistema būtų taikoma tinkamai, gamintojų organizacijos ir perdirbėjai turėtų teikti reikiamą informaciją ir nuolat atnaujinti dokumentaciją. Jie, visų pirma, turėtų nurodyti apelsinų, mažų citrusų vaisių, citrinų, mažųjų ir didžiųjų greipfrutų plotus, remdamiesi 1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3508/92, nustatančiu tam tikrų Bendrijos paramos programų integruotą administravimo ir kontrolės sistemą [7], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 495/2001 [8], ir 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2419/2001, nustatančiu išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles [9], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2550/2001 [10], kad būtų galima atlikti visus būtinus patikrinimus ir kontrolę.
(15) Siekiant administruoti pagalbos sistemą, turėtų būti nustatyta pristatymų ir perdirbimo veiksmų fizinių savybių ir dokumentų patikrinimų tvarka, patikrinimai turi apimti pakankamą paraiškų pagalbai gauti skaičių, kad būtų galima sudaryti bendrą vaizdą. Reglamentus pažeidžiančioms gamintojų organizacijoms ir perdirbėjams turėtų būti nustatytos tam tikros nuobaudos, ypač tais atvejais, kai pateikiamos neteisingos deklaracijos, nesilaikoma sutartyse numatytų terminų ar neperdirbami pristatyti produktai. Tačiau valstybėms narėms turėtų būti suteikta tam tikra teisė veikti savo nuožiūra tais atvejais, kai gamintojų organizacijos negali įvykdyti savo sutartinių įsipareigojimų dėl perdirbėjo kaltės.
(16) Išlaikant vykdomos kontrolės garantijas ir kokybę, privalomų patikrinimų, kuriais siekiama nustatyti realias atsargas, skaičius turėtų būti sumažintas. Vis dėlto, jeigu perdirbėjas ar perdirbimo įmonės praėjusiais prekybos metais nedalyvavo pagalbos sistemoje, pirmaisiais jų dalyvavimo sistemoje metais turėtų būti atlikti bent dveji patikrinimai.
(17) Tam, kad Komisija galėtų įgyvendinti ir stebėti šią pagalbos sistemą ir, jeigu reikia, greitai pritaikyti ją pasikeitusioms rinkos sąlygoms, Komisija turėtų laiku gauti iš valstybių narių patikimą ir atnaujintą informaciją.
(18) Tam, kad būtų lengviau pereiti nuo ankstesnių susitarimų prie šiuo reglamentu nustatytos tvarkos, turėtų būti priimtos pereinamojo laikotarpio nuostatos.
(19) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Šviežių vaisių ir daržovių vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Sąvokos
1. Šiame reglamente vartojamos tokios sąvokos:
a) "gamintojų organizacijos" - tai Reglamento (EB) Nr. 2200/96 11 straipsnyje nurodytos gamintojų organizacijos ir pagal to reglamento 14 straipsnį preliminarų pripažinimą gavusios gamintojų organizacijos;
b) "gamintojų organizacijų asociacija" - tai Reglamento (EB) Nr. 2200/96 16 straipsnio 3 dalyje nurodyta asociacija, įsteigta pagal tą reglamentą pripažintų gamintojų asociacijų iniciatyva ir jų reguliuojama;
c) "gamintojas" - tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris yra gamintojų organizacijos narys, pristatantis savo produkciją tai organizacijai tam, kad ja būtų prekiaujama laikantis Reglamentu (EB) Nr. 2200/96 nustatytų sąlygų;
d) "individualus gamintojas" - tai bet kuris Reglamento (EB) Nr. 2202/96 4 straipsnio 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, nepriklausantis gamintojų organizacijai ir savo ūkyje auginantis perdirbti skirtas žaliavas;
e) "perdirbėjas" - tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, siekiantis ekonominių tikslų savo paties atsakomybe vienoje ar keliose įmonėse, turinčiose įrangą gaminti vieną ar keletą produktų, išvardytų Reglamento (EB) Nr. 2202/1996 1 straipsnyje, ir, jeigu reikia, patvirtintas pagal šio reglamento 5 straipsnį;
f) "kompetentingos institucijos" - tai valstybės narės paskirta institucija ar institucijos šiam reglamentui įgyvendinti.
2. Gamintojų organizacijos, kurių pagrindinės buveinės yra valstybėje narėje, gali dalyvauti Reglamento (EB) Nr. 2202/96 1 straipsnyje numatytoje Bendrijos pagalbos schemoje, jeigu suinteresuotai valstybei narei atitinkamam produktui nustatyta nacionalinė riba, kaip pateikta šio reglamento II priede.
3. Šiame reglamente bet kokios nuorodos į gamintojų organizacijas aiškinamos kaip nuorodos į gamintojų organizacijų asociacijas.
2 straipsnis
Prekybos metai ir pristatymo laikotarpiai
1. Prekybos metai tokia prasme, kaip vartojama Reglamento (EB) Nr. 2202/96 6 straipsnyje, toliau vadinami "prekybos metais", trunka nuo spalio 1 d. iki rugsėjo 30 d.:
a) saldiesiems apelsinams;
b) mandarinams, klementinoms ir satsumoms;
c) mažiesiems greipfrutams ir didiesiems greipfrutams;
d) citrinoms.
2. Gamintojų organizacijoms, pristatančioms mandarinus ir klementinas, pagalba skiriama tik produktams, pristatytiems perdirbimo pramonei nuo spalio 1 d. iki birželio 30 d.
3. Gamintojų organizacijoms, pristatančioms satsumas, pagalba skiriama tik produktams, pristatytiems perdirbimo pramonei nuo spalio 1 d. iki kovo 31 d.
4. Konkrečiais prekybos metais Reglamento (EB) Nr. 2202/96 5 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje nurodytas "lygiavertis laikotarpis" trunka nuo praėjusių prekybos metų balandžio 1 d. iki einamųjų metų kovo 31 d.
3 straipsnis
Sklypų identifikavimas
Šiame reglamente sklypų identifikavimo sistema - tai sistema, naudojama integruotai sistemai, nurodytai Reglamento (EEB) Nr. 3508/92 4 straipsnyje. Plotai turi būti deklaruoti hektarais, nurodant du skaitmenis po dešimtainio kablelio. Reglamento (EB) Nr. 2419/2001 22 straipsnis taikomas nustatant sklypų plotus per šio reglamento 27 straipsnyje numatytus patikrinimus.
II SKYRIUS
SUTARTYS
4 straipsnis
Sutarčių forma
1. Reglamento (EB) Nr. 2202/96 2 straipsnio 1 dalyje nurodytos sutartys (toliau - sutartys) sudaromos raštu. Jos sudaromos atskirai kiekvienam iš minėto reglamento 1 straipsnyje išvardytų pagrindinių produktų ir kiekviena jų turi identifikacijos numerį.
2. Sutartys gali būti tokių formų:
a) sutartis tarp gamintojų organizacijos ir perdirbėjo;
b) tiekimo įsipareigojimas, jei gamintojų organizacija veikia kaip perdirbėjas.
Bet kuriuo metu dėl kiekvieno Reglamento (EB) Nr. 2202/96 1 straipsnyje išvardyto pagrindinio produkto tarp gamintojų organizacijos ir perdirbėjo gali galioti ne mažiau kaip viena trumpalaikė sutartis ir (arba) viena daugiametė sutartis, minima 6 straipsnio 1 dalyje.
5 straipsnis
Paraiškos dalyvauti pagalbos sistemoje ir perdirbėjų patvirtinimas
1. Saldžiųjų apelsinų, mandarinų, klementinų, satsumų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų perdirbėjai, pageidaujantys pirmą kartą dalyvauti pagalbos sistemoje, valstybės narės, kurioje yra jų perdirbimo įmonės, kompetentingoms institucijoms iki tos valstybės nustatytos datos pateikia paraišką. Šioje paraiškoje turi būti aiškiai nurodyti perdirbėjo valandiniai perdirbimo pajėgumai ir, jei reikia, kiekvienos perdirbėjo eksploatuojamos perdirbimo įmonės valandinis išgavimo, pasterizavimo ir koncentravimo pajėgumas.
2. Valstybės narės, kuriose atitinkamai produkcijai nustatytos nacionalinės ribos, pateiktos Reglamento (EB) Nr. 2202/96 II priede, nustato perdirbėjų, kurių perdirbimo įmonės yra jų teritorijoje, patvirtinimo reikalavimus ir informuoja apie juos Komisiją. Šie reikalavimai užtikrina, kad perdirbėjų pajėgumai būtų pakankami reikalingoms operacijoms įvykdyti.
Valstybių narių, kuriose atitinkamai produkcijai nustatytos nacionalinės ribos, kompetentingos institucijos, išnagrinėjusios paraiškas, pateiktas tų valstybių teritorijose perdirbimo įmones turinčių perdirbėjų, ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki prekybos metų pradžios kiekvienam produktui paskelbia patvirtintų perdirbėjų ir jų perdirbimo įmonių sąrašą.
3. Valstybės narės, kuriose atitinkamam produktui nėra nustatyta nacionalinių ribų, pateiktų Reglamento (EB) Nr. 2202/96 II priede, taip pat gali nuspręsti taikyti šio straipsnio 2 dalies nuostatas.
4. Perdirbėjus, kurių perdirbimo įmonės yra valstybės narės, kurioje atitinkamam produktui nustatyta nacionalinė riba, pateikta Reglamento (EB) Nr. 2202/96 II priede, teritorijoje, prieš jiems sudarant sutartis turi patvirtinti nacionalinė kompetentinga institucija.
6 straipsnis
Sutartyse numatyti laikotarpiai ir kiekiai
1. Trumpalaikės sutartys sudaromos ne mažiau kaip penkiems visiems ir iš eilės einantiems atitinkamų prekybos metų mėnesiams.
Daugiametės sutartys tokia prasme, kaip vartojama Reglamento (EB) Nr. 2202/96 3 straipsnio 2 dalies a punkte, sudaromos ne mažiau kaip trejiems prekybos metams iš eilės.
Sudarant sutartis dėl klementinų, atskiros sutartys turi būti sudarytos dėl dviejų galimų žaliavos perdirbimo būdų: perdirbimo į sultis arba skilteles.
2. Tų pačių šalių tais pačiais prekybos metais sudarytos dvi trumpalaikės sutartys turi būti nenutrūkstamos ir tarpusavyje nepersidengti.
3. Daugiametėse sutartyse gali būti numatyta tiek sutartį pasirašančių gamintojų organizacijos narių produkcija, tiek ir kitų gamintojų organizacijų narių produkcija, jei taikomos Reglamento (EB) Nr. 2200/96 11 straipsnio 1 dalies c punkto 3 papunkčio antrosios ir trečiosios įtraukų nuostatos.
4. Kad būtų suteikta teisė gauti pagalbą, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 2202/96 I priedo 2 lentelėje, pagal daugiametes sutartis pristatomi kiekiai turi būti ne mažesni kaip 1000 tonų produkto vieneriems prekybos metams vienoje sutartyje.
7 straipsnis
Sutarčių turinys
1. Sutartyse nurodoma, visų pirma:
- sutartį pasirašančios gamintojų organizacijos pavadinimas ir adresas;
- perdirbėjo pavadinimas ir adresas;
- žaliavų kiekiai, kurie turės būti pristatyti perdirbti, o jei sudaromos daugiametės sutartys - tie kiekiai suskirstomi pagal prekybos metus;
- numatytas laikotarpis ir laikinas tiekimų perdirbėjams grafikas;
- perdirbėjų įsipareigojimas perdirbti pagal konkrečią sutartį pristatytus kiekius;
- gamintojų organizacijoms mokama žaliavų supirkimo kaina, kuri gali skirtis priklausomai nuo veislės ir (arba) kokybės, ir (arba) pristatymo laikotarpio; šios lėšos sumokamos tik bankiniu ar pašto pervedimu.
- kompensacija, mokama tuomet, kai kuri nors sutarties šalis nevykdo savo sutartinių įsipareigojimų, visų pirma dėl visos sutartyje nurodytos kainos sumokėjimo, atsiskaitymo terminų ir įsipareigojimų pristatyti bei priimti sutartyje numatytus kiekius.
Sutartyje turi būti nurodytas ir pristatymo etapas, kuriam šios straipsnio dalies f punkte minėta kaina yra taikoma, ir mokėjimo terminai. Bet koks atsiskaitymo terminas negali būti ilgesnis kaip du mėnesiai nuo kiekvienos siuntos pristatymo mėnesio pabaigos.
2. Tuo atveju, kai sudaromos trumpalaikės sutartys, šio straipsnio 1 dalies f punkte nurodyta kaina abiejų šalių susitarimu gali būti patikslinta, sudarant 11 straipsnio 1 dalyje nurodytus pakeitimus raštu ir tik dėl tuose pakeitimuose nurodytų papildomų kiekių.
Daugiamečių sutarčių atveju kaina, nurodyta šio straipsnio 1 dalies f punkte, turi būti nustatoma kiekvieniems prekybos metams tada, kai pasirašoma atitinkama sutartis. Vis dėlto kaina, taikoma konkretiems prekybos metams, abiem šalims sutarus ir sudarius sutarties pakeitimą raštu, gali būti patikslinta iki tų prekybos metų lapkričio 1 d.
8 straipsnis
Papildomos nacionalinės nuostatos
Valstybės narės gali patvirtinti papildomas nuostatas dėl sutarčių, visų pirma dėl perdirbėjų ar gamintojų organizacijų, kurios nevykdo sutartinių įsipareigojimų, mokėtinos kompensacijos.
9 straipsnis
Sutarčių sudarymas, kai yra tiekimo įsipareigojimų
Tuo atveju, kai yra tiekimo įsipareigojimas 4 straipsnio 2 dalies b punkto prasme, sutartys dėl konkrečių gamintojų organizacijų narių produkcijos laikomos sudarytomis po to, kai kompetentingoms institucijoms pateikiama ši informacija:
a) kiekvieno gamintojo pavadinimas ir adresas, sklypus, kuriuose kiekvienas gamintojas augina žaliavas, charakterizuojantys duomenys ir jų plotai;
b) apskaičiuotas visas derlius;
c) kiekis, kurį ketinama perdirbti, suskirstytas pagal sutarčių rūšis;
d) numatytas laikotarpis ir 7 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytas laikinasis tiekimų grafikas;
e) gamintojų organizacijos įsipareigojimas perdirbti pagal konkrečią sutartį pristatytus kiekius.
Kiekvieno gamintojo pavadinimą ir adresą, minimus šio straipsnio a punkte, galima pakeisti bet kuria kita informacija, kuri pagal nacionalinius teisės aktus turi būti pateikta tam, kad kompetentingos institucijos galėtų vienareikšmiškai nustatyti gamintoją.
Toks pranešimas kompetentingai institucijai turi būti išsiųstas ne vėliau kaip iki 12 straipsnio 2 dalyje nurodyto galutinio termino.
10 straipsnis
Sutarčių sudarymo datos
1. Valstybės narės nustato datą (-as), iki kurios gamintojų organizacijos, kurių pagrindinės buveinės yra jų teritorijoje, turi sudaryti trumpalaikes sutartis. Bet kuriuo atveju trumpalaikės sutartys sudaromos:
a) ne vėliau kaip iki tų prekybos metų lapkričio 1 d., jeigu tai trumpalaikės sutartys, sudaromos ne mažiau kaip aštuoniems visiems ir iš eilės einantiems mėnesiams; arba
b) ne vėliau kaip iki tų prekybos metų vasario 28 d., jeigu tai trumpalaikės sutartys, sudaromos ne mažiau kaip penkiems, bet mažiau kaip aštuoniems visiems ir iš eilės einantiems mėnesiams.
2. Daugiametės sutartys sudaromos ne vėliau kaip iki tų prekybos metų lapkričio 1 d.
11 straipsnis
Sutarčių pakeitimai
1. Tais atvejais, kai sudaromos trumpalaikės sutartys, 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytoje perdirbimo sutartyje nustatytas pradinis kiekis gali būti pakeistas:
a) abiejų šalių susitarimu, sudarant vieną arba du pakeitimus raštu, jeigu tai trumpalaikė sutartis, sudaroma ne mažiau kaip aštuoniems visiems ir iš eilės einantiems mėnesiams; arba
b) abiejų šalių susitarimu, sudarant vieną pakeitimą raštu, jeigu tai trumpalaikė sutartis, sudaroma ne mažiau kaip penkiems, bet mažiau kaip aštuoniems visiems ir iš eilės einantiems mėnesiams.
Visas šios straipsnio dalies a punkte minėtame pakeitime (pakeitimuose) nustatytas kiekis negali būti didesnis kaip 40 % sutartyje nustatyto pradinio kiekio. Jeigu sudaromi du pakeitimai, kiekvienas iš jų neturi būti susijęs su daugiau kaip 20 % anksčiau minėto nustatyto pradinio kiekio.
Visas šios straipsnio dalies b punkte minėtame pakeitime nustatytas kiekis negali būti didesnis kaip 20 % sutartyje nustatyto pradinio kiekio
Pakeitimuose įrašomas sutarties, kurią jie keičia, identifikacijos numeris.
15 straipsnio 5 dalyje nurodytų naujų narių ar individualių gamintojų pristatomi kiekiai įtraukiami į sutarčių pakeitimus.
2. Tais atvejais, kai sudaromos daugiametės sutartys, nustatyti metiniai pradiniai kiekiai tokia prasme kaip vartojama 7 straipsnio 1 dalies c punkte vieną kartą per prekybos metus gali būti pakeisti abiem šalims sutarus raštu.
Pakeitime turi būti nurodytas sutarties, kuri tuo pakeitimu keičiama, identifikacijos numeris. Pakeitimai sudaromi iki konkrečių prekybos metų vasario 28 d.
Pakeitimuose nustatytas kasmet pristatomas kiekis neturi būti didesnis kaip:
a) 40 % sutartyje konkretiems metams nustatyto pradinio kiekio, jeigu pakeitimas buvo sudarytas iki tų metų lapkričio 1 d.; arba
b) 30 % sutartyje konkretiems metams nustatyto pradinio kiekio, jeigu pakeitimas buvo sudarytas po tų metų lapkričio 1 d., tačiau iki vasario 28 d.
12 straipsnis
Kompetentingų institucijų informavimas
1. Gamintojų organizacijos, pasirašančios sutartis, kiekvienos sutarties ir bet kokio jos pakeitimo kopijas išsiunčia valstybės narės, kurioje yra gamintojų organizacijos pagrindinė buveinė, kompetentingoms institucijoms ir, jei taikoma, valstybės narės, kurioje vyks perdirbimas, kompetentingoms institucijoms.
Visas vieno produkto kiekis, numatytas atitinkamos gamintojų organizacijos pasirašytose sutartyse, negali būti didesnis kaip numatytas perdirbti kiekis, tos gamintojų organizacijos nurodytas pagal 9 straipsnio pirmos pastraipos c punktą ir 15 straipsnio 1 dalies c punktą.
2. Kompetentingos institucijos turi gauti šio straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje minėtas kopijas ne vėliau kaip per 10 darbo dienų nuo sutarties pasirašymo arba jos pakeitimo atlikimo ir ne vėliau kaip prieš penkias darbo dienas iki pristatymų pradžios.
Išskirtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali priimti sutartis ir jų pakeitimus, kuriuos jų kompetentingos institucijos gauna pasibaigus šios straipsnio dalies pirmojoje pastraipoje nustatytam terminui, jei toks pavėluotas priėmimas neturi neigiamos įtakos su produkcija susijusios pagalbos sistemos kontrolei.
3. Bet kuriuo atveju jokios Bendrijos pagalbos lėšos neišmokamos už gamintojų organizacijų perdirbėjams pristatytus žaliavų kiekius, kol kompetentingos institucijos nėra gavusios šio straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje minėtų kopijų.
III SKYRIUS
VALSTYBĖMS NARĖMS BŪTINA PATEIKTI INFORMACIJA
13 straipsnis
Informacija, susijusi su dalyvavimu pagalbos sistemoje
Gamintojų organizacijos ir perdirbėjai, pageidaujantys dalyvauti pagalbos sistemoje pagal Reglamento (EB) Nr. 2202/96 3 straipsnio nuostatas, turi apie tai pranešti valstybės narės, kurioje yra jų pagrindinė buveinė, kompetentingoms institucijoms ne vėliau kaip prieš 20 dienų iki prekybos metų pradžios. Tuo pačiu metu atitinkamai valstybei narei pateikiama visa informacija, būtina pagalbos sistemai valdyti ir patikrinti. Valstybės narės gali nuspręsti, kad:
a) tokią informaciją turi pateikti tik naujos gamintojų organizacijos ar nauji perdirbėjai, jei būtina informacija apie kitus jau yra gauta;
b) tokia informacija turi būti apie vienerius prekybos metus, kelerius prekybos metus arba apie neribotą laikotarpį.
14 straipsnis
Informacija, susijusi su pristatymų ar perdirbimo pradžia
1. Ne vėliau kaip prieš penkias darbo dienas iki pristatymų arba perdirbimo pradžios kiekvienais prekybos metais gamintojų organizacijos ir perdirbėjai kompetentingoms institucijoms praneša, kurią savaitę turi prasidėti pristatymai ir perdirbimas. Laikoma, kad gamintojų organizacijos ir perdirbėjai šį įsipareigojimą įvykdė, jei jie pateikia įrodymų, kad ne vėliau kaip prieš aštuonias darbo dienas iki minėtos datos išsiuntė šią informaciją.
2. Išskirtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali priimti gamintojų organizacijų ir perdirbėjų pranešimus ir po šio straipsnio 1 dalyje nustatytos datos. Tačiau tokiais atvejais gamintojų organizacijoms ir perdirbėjams pagalba už jau pristatytus arba pristatomus kiekius neteikiama, jei negali būti atlikti kompetentingas institucijas tenkinantys patikrinimai, skirti nustatyti, ar laikomasi pagalbai gauti nustatytų reikalavimų.
15 straipsnis
Informacija apie sutartis
1. Sutartis pasirašanti gamintojų organizacija nusiunčia valstybės narės, kurioje yra šios gamintojų organizacijos pagrindinė buveinė, kompetentingoms institucijoms šią informaciją apie kiekvieną produktą:
a) visų gamintojų, su kuriais sudarytos sutartys, pavadinimus ir adresus bei sklypus, kuriuose kiekvienas gamintojas augina žaliavas, charakterizuojantys duomenis ir informaciją apie, šių sklypų plotus;
b) apskaičiuotą visą derlių;
c) numatomus perdirbti kiekius;
d) gamintojų organizacijos vidutinį derlingumą iš hektaro ir šio kiekio vidutinį procentinį dydį, pateiktą perdirbti per dvejus pastaruosius prekybos metus.
Kiekvieno gamintojo pavadinimas ir adresas, minimi šios straipsnio dalies a punkte, gali būti pakeisti bet kuria kita informacija, kuri pagal nacionalinius teisės aktus turi būti pateikta tam, kad kompetentingos institucijos galėtų vienareikšmiškai nustatyti gamintoją.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją suinteresuotos gamintojų organizacijos arba individualūs gamintojai pateikia sutartį pasirašančiai gamintojų organizacijai, kuri tokią informaciją turi pateikti valstybės narės paskirtai institucijai, jei sutartį pasirašanti gamintojų organizacija:
a) parduoda perdirbti skirtus kiekius, kuriuos išaugino kitų gamintojų organizacijų nariai pagal Reglamento (EB) Nr. 2200/96 11 straipsnio 1 dalies c punkto 3 papunkčio antrąją ir trečiąją įtraukas; ir (arba)
b) išmoką pagal pagalbos sistemą perduoda individualiems gamintojams pagal Reglamento (EB) Nr. 2202/96 4 straipsnio 1 dalį.
3. Kad įgytų teisę gauti pagalbą, šio straipsnio 2 dalyje nurodytos gamintojų organizacijos ir individualūs gamintojai turi pasirašyti susitarimą su gamintojų organizacija, pasirašančia sutartį.
Tokie susitarimai sudaromos dėl visos citrusų vaisių produkcijos, kurią perdirbimui pateikia minėtos gamintojų organizacijos ir suinteresuotieji individualūs gamintojai, o tuose susitarimuose turi būti nurodyti bent šie duomenys:
a) susitarime numatytų prekybos metų skaičius;
b) perdirbimui pristatomi kiekiai, suskirstyti pagal gamintojus ir produktus, bei pagrįsti tiekimų grafiku, kaip tai nurodyta 7 straipsnio 1 dalies d punkte;
c) susitarimo nevykdymo pasekmės.
Valstybės narės gali priimti papildomų nuostatų dėl šios straipsnio dalies pirmojoje pastraipoje nurodytų susitarimų, visų pirma dėl gamintojų organizacijų ar individualių gamintojų mokėtinos kompensacijos tais atvejais, kai jie nevykdo savo sutartinių įsipareigojimų, ir dėl gamintojų organizacijų ar su sutartis pasirašančiomis gamintojų organizacijomis susijusių individualių gamintojų pateiktų neteisingų deklaracijų.
4. Valstybės narės nustato datą, iki kurios šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms kompetentingoms institucijoms išsiunčiama šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija kartu su šio straipsnio 3 dalyje nurodytų susitarimų kopijomis užtikrinant, kad būtų atlikti reikalingi patikrinimai.
5. Jei gamintojas įstoja į gamintojų organizaciją ar individualus gamintojas pasirašo susitarimą su gamintojų organizacija po šio straipsnio 4 dalyje nurodytų datų, šio straipsnio 1 ir 2 dalyje nurodyta informacija ir, kai taikoma, šio straipsnio 3 dalyje nurodytų susitarimų kopijos, susijusios su naujuoju nariu ar individualiu gamintoju, ne vėliau kaip per 30 dienų nuo jo narystės įsigaliojimo išsiunčiamos šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms kompetentingoms institucijoms.
IV SKYRIUS
ŽALIAVOS
16 straipsnis
Minimalūs kokybės reikalavimai
Produktai, kuriuos pagal sutartis perdirbėjams pateikia gamintojų organizacijos, turi atitikti I priede nustatytus minimalius kokybės reikalavimus.
17 straipsnis
Pranešimai apie pristatymą ir pristatymo patvirtinimai
1. Apie kiekvieną pristatymą gamintojų organizacija ne vėliau kaip iki prieš pristatymą einančios darbo dienos 18 val. praneša valstybės narės, kurioje yra tos gamintojų organizacijos pagrindinė buveinė, kompetentingoms institucijoms ir, kai taikoma, valstybės narės, kurioje vyksta perdirbimas, kompetentingoms institucijoms.
Šiame pranešime nurodomi pristatomi kiekiai, naudojamos transporto priemonės identifikavimo duomenys ir sutarties, susijusios su tuo pristatymu, identifikacijos numeris. Toks pranešimas siunčiamas elektroninėmis priemonėmis, o institucijos, kurioms skirtas toks pranešimas, saugo tokio pranešimo įrašą ne trumpiau kaip trejus metus.
Suinteresuotos valstybės narės kompetentingos institucijos gali reikalauti papildomos informacijos, kurią laiko būtina atliekant fizinį pristatytos produkcijos patikrinimą.
Jeigu šios straipsnio dalies antrojoje pastraipoje nurodyti duomenys pakeičiami po to, kai apie juos buvo pranešta, apie pakeistus duomenis pranešama tokiu pat būdu, kaip ir darant pirminį pranešimą, prieš tiekimų pradžią. Pirminis pranešimas gali būti keičiamas tik vieną kartą.
Remdamosi tiek su gamintojų organizacijomis, tiek su perdirbėjais susijusios rizikos analize, kurią atliko suinteresuota valstybė narė, kompetentingos institucijos gali atleisti gamintojų organizaciją nuo įsipareigojimo pranešti apie kiekvieną pristatymą arba gali reikalauti mažiau išsamios informacijos, jeigu tai neturi neigiamos įtakos su produkcija susijusios pagalbos sistemos kontrolei.
2. Visoms pagal sutartį pristatytoms ir perdirbimo gamykloje perdirbti priimtoms produktų partijoms išduodamas pristatymo patvirtinimas, jame nurodant:
a) iškrovimo datą ir laiką;
b) naudotų transporto priemonių identifikavimo duomenis;
c) sutarties, susijusios su siunta, identifikacijos numerį;
d) bruto svorį ir neto svorį;
e) kai taikoma, sumažinimo normą, apskaičiuotą vadovaujantis I priede nustatytais minimaliais kokybės reikalavimais.
Pristatymo patvirtinimai parengiami keturiais egzemplioriais. Juos pasirašo perdirbėjas ar jo atstovas bei gamintojų organizacija ar jos atstovas. Visi patvirtinimai turi identifikacijos numerį.
3. Ir perdirbėjai, ir gamintojų organizacijos saugo po vieną pristatymo patvirtinimo egzempliorių.
Ne vėliau kaip per penkias darbo dienas po pristatymo savaitės gamintojų organizacija nusiunčia valstybės narės, kurioje yra jos pagrindinė buveinė, kompetentingoms institucijoms ir, kai taikoma, valstybės narės, kurioje vyksta perdirbimas, kompetentingoms institucijoms kopiją arbą rašytinį pranešimą telekomunikacijų priemonėmis arba elektroninį laišką, kuriame pateikiama šio straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija.
4. Ne vėliau kaip vieną mėnesį prieš prekybos metų pradžią valstybės narės, kuriose atitinkamam produktui yra nustatyta nacionalinė riba, pateikta Reglamento (EB) Nr. 2202/96 II priede, nustato ir paskelbia tvarką, kuria identifikuojamos transporto priemonės, minėtos šio straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir šio straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos b punkte, kad kompetentingos institucijos galėtų atlikti reikiamus fizinius patikrinimus.
5. Kai perdirbimas vyksta kitoje valstybėje narėje ir siekiant užtikrinti ir sustiprinti kompetentingų institucijų atliekamus reikiamus fizinius patikrinimus, valstybė narė, kurioje vyksta perdirbimas, ir valstybė narė, kurioje yra sutartį pasirašančios gamintojų organizacijos pagrindinė buveinė, nustato reikalingas bendras nuostatas ir administracinę tvarką dėl šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėtų pranešimų ir pristatymo patvirtinimų.
Suinteresuotos valstybės narės, visų pirma, bendrai nustato naudojamų transporto priemonių identifikacijos tvarką, kurios turi būti laikomasi gamintojų organizacijų pateikiamuose pranešimuose ir pristatymo patvirtinimuose. Suinteresuotos valstybės narės paskelbia šią transporto priemonių identifikavimo tvarką pagal šio straipsnio 4 dalies nuostatas.
6. Jeigu visa partija ar jos dalis priklauso gamintojams, kaip nurodyta 15 straipsnio 2 dalies a arba b punktuose, sutartį pasirašiusi gamintojų organizacija nusiunčia šio straipsnio 2 dalyje numatyto pristatymo patvirtinimo kopijas visoms suinteresuotoms gamintojų organizacijoms ir individualiems gamintojams.
7. Kiekvieną ketvirtį nuo prekybos metų pradžios ir ne vėliau kaip kito mėnesio 10-tą dieną gamintojų organizacijos praneša valstybės narės kompetentingoms institucijoms, minėtoms šio straipsnio 1 dalyje, apie pristatytus kiekius pagal partijas ir produktus. Pagal sutartį pristatyti kiekiai paskirstomi pagal sutartis ir atitinkamus pagalbos dydžius.
8. Dokumentai, reikalaujami pagal nacionalinius teisės aktus, gali būti naudojami šio straipsnio tikslams pasiekti, jeigu juose yra visa šio straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija.
18 straipsnis
Gamintojų pranešimai kompetentingoms institucijoms
1. Kiekvieną šešių mėnesių laikotarpį nuo prekybos metų pradžios ir ne vėliau kaip kito mėnesio 10-tą dieną perdirbėjai, sudarę sutartis su gamintojų organizacijomis, siunčia valstybės narės, kurioje yra šios gamintojų organizacijos pagrindinė buveinė kompetentingoms institucijoms ir, kai taikoma, valstybės narės, kurioje vyksta perdirbimas, kompetentingoms institucijoms, šią pagal produktus suskirstytą informaciją:
a) kiekvienoje partijoje ir pagal kiekvieną sutartį gautas produkto kiekis bei produktų, gautų ne pagal tas sutartis, kiekis;
b) išgautų sulčių kiekiai, suskirstyti pagal Brikso koncentraciją, nurodant kiekius, išgautus iš pagal sutartis pristatytų partijų;
c) vidutinį sulčių išeigos iš žaliavų svorį ir šių sulčių Brikso koncentraciją;
d) išgautų skiltelių kiekiai, nurodant kiekius, išgautus iš pagal sutartis pristatytų partijų.
Kiekiai išreiškiami nurodant neto masę.
Pranešimus pasirašo perdirbėjas, tuo patvirtindamas tų pranešimų teisingumą.
2. Per 45 dienas nuo perdirbimo operacijų tais prekybos metais pabaigos perdirbėjai šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms kompetentingoms institucijoms apie kiekvieną produktą praneša šią informaciją:
a) gautus kiekius, suskirstytus pagal galutinį produktą;
b) pagal sutartį gautus kiekius, suskirstytus pagal pristatymo laikotarpius ir sutarčių rūšis (trumpalaikes ar daugiametes);
c) pagal sutartį gautus kiekius, suskirstytus pagal galutinį produktą;
d) galutinių produktų, išgautų iš kiekvieno kiekio, nurodyto šios straipsnio dalies a punkte, kiekį;
e) kiekius galutinių produktų, išgautų iš kiekvieno šios straipsnio dalies c punkte nurodyto kiekio;
f) kiekvieno galutinio produkto kiekio atsargas perdirbimo operacijų pabaigoje tais prekybos metais.
Kiekiai išreiškiami nurodant neto masę.
Sulčių atveju šios straipsnio dalies d ir e punktuose minėti kiekiai suskirstomi pagal jų Brikso koncentraciją.
V SKYRIUS
PRAŠYMAI PAGALBAI GAUTI IR PAGALBOS SKYRIMAS
19 straipsnis
Prašymai pagalbai gauti
1. Prašymus pagalbai kiekvienam produktui ir kiekvieniems prekybos metams gamintojų organizacijos pateikia valstybės narės, kurioje yra šių gamintojų organizacijos pagrindinė buveinė, kompetentingoms institucijoms.
Šie pagalbos prašymai pateikiami:
a) per pirmąjį prekybos metų pusmetį perdirbti priimamiems saldžiųjų apelsinų, mandarinų, klementinų, satsumų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų kiekiams ne vėliau kaip balandžio 30 d.;
b) per antrąjį prekybos metų pusmetį perdirbti priimamiems saldžiųjų apelsinų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų kiekiams ne vėliau kaip kitų prekybos metų spalio 31 d.;
c) per trečiąjį prekybos metų ketvirtį perdirbti priimamiems mandarinų ir klementinų kiekiams ne vėliau kaip liepos 31 d.
2. Jeigu prašymai pagalbai gauti pateikiami po šio straipsnio 1 dalyje nustatytų galutinių terminų, pagalbos dydis mažinamas 1 % už kiekvieną uždelstą dieną. Jei pavėluojama daugiau kaip 15 dienų, pagalba neskiriama.
3. Išskirtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali priimti pagalbos prašymus ir po šio straipsnio 1 dalyje nustatytų galutinių terminų, jeigu tai neturi neigiamos įtakos produkcijos pagalbos sistemos kontrolei. Tokiais atvejais šio straipsnio 2 dalis netaikoma.
4. Klementinoms turi būti parengti atskiri pagalbos prašymai dėl dviejų panaudojimo būdų - perdirbimo į sultis ir į skilteles.
20 straipsnis
Prašymų pagalbai turinys
Kiekviename prašyme pagalbai gauti pateikiama ši informacija:
a) gamintojų organizacijos pavadinimas ir adresas;
b) kiekis, kuriam teikiamas pagalbos prašymas, suskirstytas pagal sutartis ir pagal atitinkamus pagalbos dydžius, ir ne didesnis už perdirbti priimtą kiekį, atėmus visas taikomas sumažinimo normas;
c) pagal sutartį pristatyto kiekio vidutinė pardavimo kaina;
d) per tą patį laikotarpį ne pagal sutartį pristatytas kiekis ir vidutinė jo pardavimo kaina.
21 straipsnis
Pagalbos skyrimas
Pagalbą skiria valstybės narės, kurioje yra sutartį pasirašančios gamintojo organizacijos pagrindinė buveinė, kompetentingos institucijos, kai tik minėtos institucijos atlieka 27 straipsnio 1 dalies a punkte numatytus patikrinimus, kuriais nustato, ar pagalbos prašymas atitinka 17 straipsnio 2 dalyje nurodytų pristatymo patvirtinimų konkrečiam produktui duomenis.
Jei perdirbimas vyksta kitoje valstybėje narėje, ta valstybė narė pateikia valstybei narei, kurioje yra sutartį pasirašančios gamintojo organizacijos pagrindinė buveinė, įrodymą, kad produktas iš tikrųjų buvo pristatytas ir priimtas perdirbti.
Pagalba neskiriama, jeigu nepateikiamas šio straipsnio antrojoje pastraipoje minėtas įrodymas, taip pat pagalba neskiriama už tuos kiekius, kurie nebuvo patikrinti šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytu būdu.
22 straipsnis
Pagalbos lėšų mokėjimo data
Gamintojų organizacijoms pagalbos lėšos mokamos už:
a) per pirmąjį prekybos metų pusmetį perdirbti priimtus saldžiųjų apelsinų, mandarinų, klementinų, satsumų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų kiekius ne vėliau kaip birželio 30 d.;
b) per antrąjį prekybos metų pusmetį perdirbti priimtus saldžiųjų apelsinų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų kiekius ne vėliau kaip kitų prekybos metų gruodžio 31 d.;
c) per trečiąjį prekybos metų ketvirtį perdirbti priimtus mandarinų ir klementinų kiekius ne vėliau kaip rugsėjo 30 d.
23 straipsnis
Pagalbos lėšų išmokėjimas gamintojų organizacijų nariams
Gavusi pagalbą, gamintojų organizacija per 15 darbo dienų bankiniu ar pašto pervedimu išmoka visas gautas sumas savo nariams ir, kai taikoma, 15 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodytiems gamintojams. 4 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytais atvejais išmokos gali būti išmokamos suteikiant kredito liniją.
Jei gamintojų organizaciją visiškai arba iš dalies sudaro nariai, kurie patys yra juridinio asmens statusą turinčios organizacijos, sudarytos iš gamintojų, šios narės organizacijos per 15 darbo dienų gamintojams išmoka pirmojoje pastraipoje nurodytas išmokas.
VI SKYRIUS
PATIKRINIMAI IR NUOBAUDOS
1 SKIRSNIS
Patikrinimai
24 straipsnis
Nacionalinės priemonės
1. Nepažeisdamos Reglamento (EB) Nr. 2200/96 VI antraštinės dalies, valstybės narės imasi priemonių, būtinų:
a) užtikrinti, kad būtų laikomasi šio reglamento,
b) užkirsti kelią pažeidimams ir patraukti atsakomybėn dėl jų, bei taikyti šiame reglamente nustatytas nuobaudas;
c) susigrąžinti sumas, prarastas dėl pažeidimų arba aplaidumo;
d) patikrinti 25 ir 26 straipsniuose nurodytus įrašus, užtikrinant, kad jie atitiktų apskaitą, kurią gamintojų organizacijos ir perdirbėjai turi vesti pagal nacionalinės teisės aktus;
e) atitinkamais laiko tarpais be išankstinio įspėjimo atlikti 27 straipsnyje numatytus patikrinimus.
2. Valstybės narės turi suplanuoti 27 straipsnyje numatytus patikrinimus remdamosi rizikos analize, kurią atliekant be viso kito taip pat atsižvelgiama į:
a) ankstesniais metais atliktų patikrinimų išvadas;
b) nuo praėjusių metų įvykusius pasikeitimus;
c) žaliavų derlingumą pagal vienarūšės produkcijos zoną;
d) pristatytų kiekių ir viso apskaičiuoto derliaus santykį;
e) žaliavų derlingumą, nustatytą pagal galutinį produktą.
Rizikos analizės kriterijai nuolat atnaujinami.
3. Radusios pažeidimų arba nukrypimų, valstybės narės, atsižvelgdamos į rastų pažeidimų rimtumą, padidina 27 straipsnyje numatytų patikrinimų dažnumą ir procentinę dalį.
25 straipsnis
Gamintojų organizacijų registruojama informacija
1. Gamintojų organizacijos, pristatančios produktus perdirbti, užregistruoja kiekvieną pristatytą produktą. Registruojama ši informacija:
a) jei produktų kiekiai pristatomi pagal daugiametes sutartis:
i) kiekvieną dieną pristatomos partijos ir su jomis susijusių sutarčių identifikacijos numeriai;
ii) kiekvienos pristatytos ir priimtos perdirbti partijos neto svoris, atėmus visus sumažinimus, ir atitinkamo pristatymo patvirtinimo identifikacijos numeris;
b) jei produktų kiekiai pristatomi pagal trumpalaikes sutartis:
i) kiekvieną dieną pristatomos partijos ir su jomis susijusių sutarčių identifikacijos numeriai;
ii) kiekvienos pristatytos ir priimtos perdirbti partijos neto svoris, atėmus visus sumažinimus, ir atitinkamo pristatymo patvirtinimo identifikacijos numeris;
iii) visas kiekvieną dieną pristatytas kiekis, suskirstytas pagal taikomą pagalbą;
c) jei produktų kiekiai pristatomi ne pagal sutartis:
i) kiekvieną dieną pristatomos partijos, perdirbėjo pavadinimas ir adresas;
ii) kiekvienos pristatytos ir priimtos perdirbti partijos neto svoris.
2. 15 straipsnio 2 dalyje nurodytos gamintojų organizacijos ir individualūs gamintojai leidžia atlikti visas inspekcijas ir patikrinimus, kuriuos kompetentingos institucijos laiko būtinais, ir atlieka visus papildomus įrašus bei registruoja informaciją, kurios tos institucijos reikalauja tikrindamos, ar laikomasi šio reglamento.
Kiekvieno pagrindinio produkto atveju tie papildomi įrašai ir informacija turi suteikti galimybę nustatyti, ar kiekvieno gamintojo plotai, visas derlius, visi gamintojų organizacijai ir perdirbti pristatyti produktų kiekiai atitinka pagalbos lėšų išmokas ir iš perdirbėjo gautus mokėjimus. Tam tikslui iš tokių papildomų įrašų ir informacijos turi būti galima nustatyti šviežių produktų rinkai parduotus kiekius, iš rinkos pašalintus kiekius ir likusius kiekius.
3. Valstybės narės gali nuspręsti, kokia turi būti šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėtų įrašų forma.
4. Įgyvendinant šį straipsnį, gali būti naudojami pagal nacionalinės teisės aktus reikalaujami įrašai ar apskaitos dokumentai, jei juose pateikiama visa šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija.
Valstybės narės gali nuspręsti, kad šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatyti įrašai būtų tvirtinami tokiu pačiu būdu, kaip ir pagal nacionalinės teisės aktus reikalaujami įrašai ar apskaitos dokumentai, jeigu tai neturi neigiamos įtakos produkcijos pagalbos sistemos kontrolei.
26 straipsnis
Perdirbėjų registruojama informacija
1. Perdirbėjai registruoja visus supirktus produktus. Šiuose įrašuose nurodoma tokia informacija:
a) jei tai yra iš gamintojų organizacijų pagal sutartį supirkti produktų kiekiai:
i) kiekvieną dieną pristatytos partijos ir su jomis susijusių sutarčių identifikacijos numeriai;
ii) kiekvienos pristatytos ir priimtos perdirbimui partijos neto masė, atitinkamo pristatymo patvirtinimo identifikacijos numeris ir naudotų transporto priemonių identifikavimo duomenys;
b) kitų supirktų kiekių atvejais:
i) kiekvieną dieną gautos partijos, pardavėjo pavadinimas ir adresas;
ii) kiekvienos partijos neto svoris;
c) kiekvieną dieną išgaunamų sulčių kiekiai, suskirstyti pagal Brikso koncentraciją, nurodant kiekius, išgautus iš pagal sutartis pristatytų partijų;
d) kiekvieną dieną išgautų skiltelių kiekiai, nurodant kiekius, išgautus iš pagal sutartis pristatytų partijų;
e) kiekvieną dieną perdirbėjo supirktų galutinių produktų kiekiai ir kainos, nurodant pardavėjo pavadinimą ir adresą;
f) kiekvieną dieną iš perdirbėjo patalpų išsiunčiamų visų galutinių produktų kiekiai ir kainos, nurodant gavėjo pavadinimą ir adresą; ši informacija gali būti registruojama nurodant kitur laikomus patvirtinamuosius dokumentus, jeigu juose yra nurodyta visa reikalinga informacija;
g) kiekvieno galutinio produkto kiekių atsargos prekybos metų pabaigoje.
Kiekiai išreiškiami nurodant neto svorį.
Sulčių atveju šios straipsnio dalies e, f ir g punktuose minėti kiekiai suskirstomi pagal jų Brikso koncentraciją.
Perdirbėjai kasdien atnaujina visų savo perdirbimo įmonių įrašus apie perdirbtas sultis ar skilteles.
2. Perdirbėjai saugo mokėjimo už žaliavas, pirktas pagal sutartis ar rašytinį tos sutarties pakeitimą, įrodymą penkerius metus nuo metų, kuriais atitinkamas produktas buvo perdirbtas, pabaigos. Be to, perdirbėjai penkerius metus saugo visų perdirbtų sulčių pirkimą ar pardavimą įrodantį dokumentą.
3. Perdirbėjai leidžia atlikti visas inspekcijas ir patikrinimus, kuriuos kompetentingos institucijos laiko būtinais, ir atlieka visus papildomus įrašus bei registruoja informaciją, kurios tos institucijos reikalauja atliekant jų būtinais laikomus patikrinimus.
4. Valstybės narės gali nuspręsti, kokia turi būti šio straipsnio 1 ir 3 dalyse numatytų įrašų forma.
5. Įgyvendinant šį straipsnį, gali būti naudojami pagal nacionalinės teisės aktus reikalaujami įrašai ar apskaitos dokumentai, jei juose pateikiama visa šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija.
Valstybės narės gali nuspręsti, kad šio straipsnio 1 ir 3 dalyse numatyti įrašai būtų tvirtinami tokiu pačiu būdu, kaip ir pagal nacionalinės teisės aktus reikalaujami įrašai ar apskaitos dokumentai, jeigu tai neturi neigiamos įtakos produkcijos pagalbos sistemos kontrolei.
27 straipsnis
Patikrinimai
1. Visose gamintojų organizacijose, pristatančiose saldžiuosius apelsinus, mandarinus, klementinas, satsumas, citrinas, mažuosius greipfrutus ir didžiuosius greipfrutus, visiems produktams kiekvienais prekybos metais atliekami tokie patikrinimai:
a) fiziniai patikrinimai, patikrinant ne mažiau kaip:
i) 5 % 9 straipsnio pirmosios pastraipos a punkte ir 15 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų plotų,
ii) 20 % perdirbti pristatytų kiekių, siekiant patikrinti, ar jie sutampa su 17 straipsnio 2 dalyje minimuose pristatymo patvirtinimuose pateikta informacija ir atitinka I priede nustatytus minimalius kokybės reikalavimus;
b) administraciniai ir apskaitos patikrinimai, patikrinant ne mažiau kaip:
i) 5 % sutartyse nurodytų gamintojų, siekiant visų pirma patikrinti, ar kiekvieno gamintojo plotai, visas derlius, gamintojų organizacijai pristatyti kiekiai ir perdirbti pateikti kiekiai sutampa su 23 straipsnyje numatytomis pagalbos lėšų išmokomis ir gautais mokėjimais;
ii) 10 % susitarimų, nurodytų 15 straipsnio 3 dalyje;
c) administraciniai ir apskaitos patikrinimai tikrinant, ar produktų kiekiai, kuriuos gamintojų organizacijai pristatė 15 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti gamintojai, visi kiekiai, pristatyti perdirbti, visi 17 straipsnio 2 dalyje nurodytų pristatymo patvirtinimų duomenys ir visi pagalbos prašymuose nurodyti kiekiai atitinka pagal 23 straipsnį skirtą pagalbą ir iš gamintojo gautus mokėjimus;
d) visų prašymų pagalbai gauti ir susijusių dokumentų patikrinimai bei kryžminiai visų deklaruotų sklypų patikrinimai.
2. Kiekvienam saldžiųjų apelsinų, mandarinų, klementinų, satsumų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų perdirbėjui kiekvienoje perdirbimo įmonėje dėl kiekvieno produkto ir kiekvienais prekybos metais atliekami tokie patikrinimai:
a) administraciniai ir apskaitos patikrinimai, patikrinant ne mažiau kaip:
i) 5 % partijų, gautų pagal kiekvienos rūšies sutartis (trumpalaikes arba daugiametes), įsitikinant, ar atitinkami kiekiai įtraukti į sutartį ir pristatymo patvirtinimus, minėtus 17 straipsnio 2 dalyje, patikrinant naudotų transporto priemonių identifikavimo duomenis ir ar laikomasi I priede nustatytų minimalių reikalavimų,
ii) 10 % mokėjimo pervedimų, minėtų 7 straipsnio 1 dalies f punkte;
b) fiziniai ir apskaitos patikrinimai, patikrinant ne mažiau kaip 10 % išgauto galutinio produkto siekiant patikrinti perdirbtos žaliavos, gautos pagal ir ne pagal sutartis, išeigą, išmatuotą galutiniu produktu;
c) administraciniai ir apskaitos patikrinimai, kurių metu remiantis išduotomis ir gautomis sąskaitomis-faktūromis bei apskaitos duomenimis patikrinama, ar iš gautų žaliavų pagaminto galutinio produkto kiekis ir supirktų galutinių produktų kiekis atitinka parduotų galutinių produktų kiekį;
d) fiziniai ir apskaitos patikrinimai, ne rečiau kaip kartą per metus patikrinant visas galutinių produktų atsargas ir įsitikinant, kad jos atitinka pagamintų, supirktų ir parduotų galutinių produktų kiekius.
Jeigu perdirbėjas arba perdirbimo įmonė praėjusiais prekybos metais nedalyvavo pagalbos sistemoje, šios straipsnio dalies d punkte numatyti patikrinimai pirmaisiais jų dalyvavimo sistemoje metais atliekami bent du kartus per metus.
2 SKIRSNIS
Nuobaudos
28 straipsnis
Pagalbos sumažinimas esant prašytos pagalbos ir skirtino kiekio neatitikimui
1. Jei dėl konkretaus produkto patvirtinama, kad prekybos metais už produktą prašyta pagalba yra didesnė nei nustatyta suma, ta suma sumažinama, išskyrus tuos atvejus, kai aišku, jog skirtumas atsirado dėl klaidos. Suma sumažinama minėto skirtumo dydžiu. Jei pagalba jau paskirta, pagalbos gavėjas grąžina dvigubai už skirtumą didesnę sumą ir palūkanas, apskaičiuotas pagal 36 straipsnio 2 dalį.
2. Jei šio straipsnio 1 dalyje nurodytas skirtumas yra didesnis nei 20 %, pagalbos gavėjas praranda teisę gauti pagalbą, o jeigu pagalbos lėšos jau buvo išmokėtos, grąžina visą pagalbos sumą ir pagal 36 straipsnio 2 dalį apskaičiuotas palūkanas.
Be to, jeigu skirtumas didesnis kaip 30 %, gamintojų organizacijai kitiems trejiems prekybos metams panaikinama teisė pasinaudoti pagalbos sistema, skirta konkrečiam produktui.
29 straipsnis
Pagalbos sumažinimas esant pristatyto kiekio ir daugiametėje sutartyje numatyto kiekio neatitikimui
Išskyrus force majeure atvejus, jei nustatoma, kad produkto, pristatyto pagal daugiametes sutartis, kiekiai prekybos metais yra mažesni negu 6 straipsnio 4 dalyje nustatytas minimalus kiekis, atitinkama pagalbos lėšų suma tais prekybos metais sumažinama 50 %. Jei pagalbos lėšos jau išmokėtos, pagalbos gavėjas grąžina skirtumą tarp jau paskirtos ir skirtinos pagalbos sumos, pridėjus palūkanas, apskaičiuotas pagal 36 straipsnio 2 dalį.
Be to, jeigu gamintojų organizacija tuo pačiu metu nepristato prekybos metams nustatyto minimalaus kiekio pagal tris daugiametes sutartis ar daugiau, jai nedelsiant uždraudžiama toliau pasirašyti daugiametes sutartis dėl atitinkamo produkto. Toks draudimas turi būti skiriamas ne mažiau kaip dvejiems prekybos metams, o visą jo trukmę nustato valstybė narė, atsižvelgdama į sutarties nevykdymo rimtumą.
30 straipsnis
Pagalbos sumažinimas esant perdirbti priimto kiekio ir sutartyse numatyto kiekio neatitikimui
1. Išskyrus force majeure atvejus, jei nustatoma, kad per prekybos metus perdirbti priimti kiekiai pagal kiekvieną sutartį, nurodytą 6 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, yra mažesni, negu numatyti sutartyse tiems prekybos metams, įskaitant tų sutarčių pakeitimus, atitinkama pagalba mažinama taip:
a) 25 %, jei neatitikimas tarp perdirbti priimtų ir sutartyse numatytų kiekių yra lygus arba didesnis kaip 25 %, tačiau mažesnis kaip 40 % sutartyse numatytų kiekių;
b) 40 %, jei neatitikimas tarp perdirbti priimtų kiekių ir sutartyse numatytų kiekių yra lygus arba didesnis kaip 40 %, tačiau mažesnis kaip 50 % sutartyse numatytų kiekių.
Pagalba neteikiama, jei neatitikimas tarp perdirbti priimtų ir sutartyse numatytų kiekių yra lygus arba didesnis kaip 50 % sutartyse numatytų kiekių.
Jei pagalbos lėšos jau išmokėtos, gamintojų organizacija grąžina skirtumą tarp jau skirtos ir skirtinos pagalbos, pridėjus palūkanas, apskaičiuotas pagal 36 straipsnio 2 dalį.
2. Daugiamečių sutarčių atveju, jei įmanoma kartu taikyti 29 straipsnį ir šio straipsnio 1 dalį, skiriama didesnė nuobauda.
31 straipsnis
Pagalbos sumažinimas sutarties nutraukimo atveju
Jei nustatoma, kad perdirbimo sutartis bendru abiejų šalių susitarimu buvo iš dalies arba visiškai nutraukta nesibaigus jos galiojimo terminui, sutartį pasirašiusi gamintojų organizacija grąžina 40 % pagalbos, gautos pagal tą sutartį, pridėjus palūkanas, apskaičiuotas pagal 36 straipsnio 2 dalį.
Be to, daugiamečių sutarčių atveju, jeigu nustatoma, kad gamintojų organizacija, visiškai ar iš dalies nutraukė dvi ar daugiau sutarčių tais pačiais prekybos metais, ta gamintojų organizacija nebegali sudaryti jokių kitų daugiamečių sutarčių pagal Reglamentą (EB) Nr. 2202/96 trejus prekybos metus nuo tos dienos, kai atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija sužinojo apie tokį nutraukimą. Vieneriais prekybos metais nepristačius produktų pagal daugiametę sutartį, ta sutartis laikoma nutraukta, išskyrus perdirbėjo bankroto atvejį.
32 straipsnis
Sutarties nutraukimas dėl perdirbėjo kaltės
Tuo atveju, kai gamintojų organizacija negali įvykdyti savo sutartinių įsipareigojimų dėl perdirbėjo kaltės, su šiuo perdirbėju trumpalaikes ir (arba) daugiametes sutartis pasirašiusioms gamintojų organizacijoms suinteresuotos valstybės narės kompetentingos institucijos pagal nacionalinius teisės aktus gali leisti nutraukti tokias sutartis arba perduoti jas be pakeitimų kitam perdirbėjui. Gamintojų organizacijoms, kurioms kompetentingos nacionalinės institucijos suteikė leidimą nutraukti arba perduoti savo sutartis, netaikomos 31 straipsnyje numatytos nuobaudos ar sumažinimai.
33 straipsnis
Pagalbos sumažinimas po plotų patikrinimų
1. Jeigu 27 straipsnio 1 dalies a ir d punktuose nurodyti plotų patikrinimai, patikrinus visą plotą, parodo, kad deklaruotas plotas yra didesnis negu nustatytas plotas, pagalba, skirtina gamintojų organizacijai, išskyrus atvejus, kai skirtumas yra aiškiai dėl klaidos, sumažinama taip:
a) nustatyto neatitikimo procentu, jei jis yra didesnis kaip 5 %, bet mažesnis kaip 20 % nustatyto ploto;
b) 30 %, jei neatitikimas yra didesnis kaip 20 % nustatyto ploto.
Jeigu deklaruoti plotai yra mažesni, negu faktiškai nustatytas plotas, o neatitikimas sudaro daugiau kaip 10 % nustatyto ploto, gamintojų organizacijai skirtina pagalba sumažinama puse procentais išreikšto nustatyto neatitikimo.
2. Šio straipsnio 1 dalyje numatyti sumažinimai netaikomi, jeigu gamintojų organizacija pateikė faktiškai teisingą informaciją ar gali kitaip įrodyti, kad jos kaltės nėra.
Šio straipsnio 1 dalyje numatyti sumažinimai netaikomi, jeigu gamintojų organizacija ar jos nariai raštu informuoja kompetentingą instituciją apie tai, kad duomenys neteisingi arba tapo neteisingi nuo to laiko, kai buvo pateikta 15 straipsnio 1 dalyje įvardyta informacija, ir jeigu gamintojų organizacija ar jos nariai nebuvo informuoti apie kompetentingos institucijos ketinimus atlikti patikrinimą vietoje, arba jie nebuvo kompetentingos institucijos informuoti apie kokius nors nustatytus pažeidimus.
34 straipsnis
Nacionaliniu lygiu skiriamos nuobaudos
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi nuostatų dėl pagalbos skyrimo pagal 23 straipsnį. Visų pirma jos nustato gamintojų organizacijos darbuotojams taikomas nuobaudas, atsižvelgdamos į pažeidimo rimtumą.
Jei gamintojų organizacija padaro dar vieną pažeidimą, valstybė narė panaikina šios organizacijos pripažinimą arba preliminarų pripažinimą, jei gamintojų grupei buvo suteiktas preliminarus pripažinimas.
35 straipsnis
Nuobaudos perdirbėjui
1. Išskyrus force majeure atvejus, jei nustatoma, kad visas perdirbimui pagal sutartį priimto produkto kiekis nebuvo perdirbtas į vieną iš produktų, išvardytų Reglamento (EB) Nr. 2202/96 1 straipsnyje, perdirbėjas kompetentingoms institucijoms sumoka sumą, lygią dvigubam pagalbos lėšų sumos dydžiui, padaugintam iš atitinkamos neperdirbtos žaliavos kiekio, pridėjus palūkanas, apskaičiuotas pagal 36 straipsnio 2 dalį.
Be to, išskyrus atvejus, kai tinkama tvarka pateikiamas valstybei narei priimtinas pateisinimas, šio reglamento 5 straipsnyje numatytas perdirbėjo patvirtinimas laikinai sustabdomas:
a) prekybos metams, einantiems po nustatyto neperdirbimo fakto, jeigu nustatytas perdirbti priimto kiekio ir faktiškai perdirbto kiekio skirtumas yra lygus 10 % ar didesnis, tačiau mažesnis kaip 20 %;
b) dvejiems prekybos metams, einantiems po nustatyto neperdirbimo fakto, jeigu skirtumas yra didesnis kaip 20 %.
2. Valstybės narės turi pašalinti perdirbėją iš Reglamente (EB) Nr. 2202/96 nustatytos pagalbos sistemos:
a) jeigu gamintojų organizacija, veikdama išvien su perdirbėju, pateikia neteisingas deklaracijas;
b) jeigu perdirbėjas pakartotinai nesumoka šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies f punkte nurodytos kainos;
c) jeigu perdirbėjas pakartotinai nesilaiko šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies paskutinėje pastraipoje minėtų mokėjimo terminų;
d) jeigu perdirbėjas nesumoka šio straipsnio 1 dalyje nurodytų nuobaudų;
e) jeigu perdirbėjas nevykdo šio reglamento 26 straipsnio 1, 2 ar 3 dalyje minėtų įsipareigojimų;
f) jeigu pakartotinai pritaikomas šio reglamento 31 straipsnis.
Perdirbėjo pašalinimo iš pagalbos sistemos trukmė, kurią valstybės narės nustato atsižvelgdamos į atvejo rimtumą, turi būti ne mažesnė kaip vieneri prekybos metai.
36 straipsnis
Sugrąžintinų sumų mokėjimas
1. Sugrąžintinos sumos ir pagal šio skirsnio nuostatas priklausančios palūkanos mokamos kompetentingai mokėjimo agentūrai ir atimamos iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansuojamų išlaidų.
2. Taikoma palūkanų norma apskaičiuojama pagal nacionalinius teisės aktus, tačiau ji negali būti mažesnė, negu palūkanų norma, taikoma atgaunant sumas pagal nacionalinius teisės aktus.
37 straipsnis
Ribinių perdirbimo kiekių atitiktis
Nacionalinių ir Bendrijos ribinių kiekių atitiktis nustatoma remiantis kiekiais, perdirbtais gavus pagalbą pagal Reglamentą (EB) Nr. 2202/96, kiekvienoje konkrečioje valstybėje narėje.
38 straipsnis
Valstybių narių administracinis tarpusavio bendradarbiavimas
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti administracinį tarpusavio bendradarbiavimą, siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų tinkamai taikomas.
VII SKYRIUS
PRANEŠIMAI KOMISIJAI
39 straipsnis
Pranešimai
1. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai:
a) prieš kiekvienų prekybos metų pradžią, ar ji pasinaudojo Reglamento (EB) Nr. 2202/96 5 straipsnio 3 dalimi, ir nurodo kiekvienos atitinkamos ribinio kiekio dalies kiekius;
b) kiekvieno produkto, dėl kurio pasirašytos sutartys einamaisiais prekybos metais, kiekius, suskirstytus pagal sutarčių rūšis, ne vėliau kaip kovo 31 d.;
c) kiekvieno produkto, pristatyto perdirbti pagal Reglamentą (EB) Nr. 2202/96 šio reglamento 2 straipsnio 4 dalyje nurodytais laikotarpiais, kiekį ne vėliau kaip iki einamųjų prekybos metų rugpjūčio 1 d.
Klementinoms šios straipsnio dalies c punkte minėtas kiekis suskirstomas į produktus, pristatytus perdirbti į skilteles ir į sultis.
2. Kiekvienais prekybos metais kiekviena suinteresuota valstybė narė ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 1 d. praneša Komisijai:
a) patvirtintų perdirbėjų, veikiančių savo šalies teritorijoje, gautus kiekvieno produkto kiekius, suskirstytus pagal galutinį išgautą produktą, ir, jei reikia, kiekvieno produkto, gauto perdirbti iš kitos valstybės narės, kiekius;
b) pagal sutartis perdirbėjų gautus kiekvieno produkto kiekius, suskirstytus pagal sutarčių rūšis (trumpalaikes ar daugiametes);
c) pagal sutartis perdirbėjų gautus kiekvieno produkto kiekius, suskirstytus pagal galutinį išgautą produktą;
d) galutinių produktų kiekius, išgautus iš kiekvieno šios straipsnio dalies a punkte nurodyto kiekio;
e) galutinių produktų kiekius, išgautus iš kiekvieno šios straipsnio dalies c punkte nurodyto kiekio;
f) kiekvieno galutinio produkto atsargų, pasibaigus tų prekybos metų perdirbimo operacijoms, kiekius;
g) kiekvieno į sutartis įtraukto ir pristatyto produkto kiekius pagal sutarčių rūšis (trumpalaikes ar daugiametes);
h) kiekvieno pristatyto produkto kiekius, suskirstytus pagal atitinkamas pagalbos sumas;
i) nacionaline valiuta išreikštas išlaidas pagalbos lėšoms, išmokėtoms gamintojų organizacijoms už kiekvieną produktą.
Kiekiai išreiškiami nurodant neto svorį.
Sulčių atveju šios straipsnio dalies d ir e punktuose minėti kiekiai suskirstomi pagal jų Brikso koncentraciją.
3. Kiekvienais prekybos metais kiekviena valstybė narė ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 1 d. parengia ataskaitą apie atliktus patikrinimus, nurodydama patikrinimų skaičių ir rezultatus, suskirstytus pagal išvadų tipą. Šios ataskaitos Komisijai pateikiamos ne vėliau kaip kitų metų kovo 15 d.
4. Valstybės narės priima nuostatas, būtinas užtikrinti, kad visi duomenys, esantys Komisijai pateikiamuose pranešimuose ir ataskaitose, minėtose šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, būtų teisingi, išsamūs, galutiniai ir būtų tinkama tvarka patikrinti kompetentingų institucijų, prieš juos pateikiant Komisijai.
VIII SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
40 straipsnis
Sutarčių sudarymas 2003-2004 prekybos metams
Nukrypstant nuo 10 straipsnio, sutartys 2003-2004 prekybos metams turi būti sudarytos ne vėliau kaip 2003 m. lapkričio 1 d.
41 straipsnis
Panaikinimas
Visiems atitinkamiems produktams Reglamentas (EB) Nr. 1092/2001 netenka galios nuo šio reglamento taikymo datos.
Tačiau Reglamento (EB) Nr. 1092/2001 3, 4 ir 5 straipsniai ir toliau taikomi sutartims, sudarytoms prieš šio reglamento įsigaliojimą.
Nuorodos į netekusį galios reglamentą suprantamos kaip nuorodos į šį reglamentą ir aiškinamos pagal koreliacinę lentelę, pateiktą II priede.
42 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Visiems atitinkamiems produktams jis taikomas nuo 2003-2004 m. prekybos metų.
Tačiau 5 straipsnis ir 17 straipsnio 4 ir 5 dalys taikomos nuo 2004 m. gegužės 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. gruodžio 1 d.