Tarybos reglamentas (EB) Nr. 994/98
1998 m. gegužės 7 d.
dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 94 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
pasitarusi su Europos Parlamentu [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
(1) kadangi pagal Sutarties 94 straipsnį, Taryba gali nustatyti bet kokius 92 ir 93 straipsnių taikymo reglamentus, o svarbiausia, 93 straipsnio 3 dalies taikymo sąlygas ir pagalbos rūšis, kurioms ši tvarka nėra taikoma,
(2) kadangi pagal Sutarties nuostatas už įvertinimą, ar pagalba yra suderinama su bendrąja rinka, iš esmės yra atsakinga Komisija;
(3) kadangi tam, kad vidaus rinka veiktų teisingai, būtina valstybės pagalbai griežtai ir veiksmingai taikyti konkurencijos taisykles;
(4) kadangi Komisija yra taikiusi Sutarties 92 ir 93 straipsnius daugelyje savo sprendimų ir yra išsakiusi savo nuostatą eilėje pranešimų; kadangi, atsižvelgiant į Komisijos didelę patirtį taikant Sutarties 92 ir 93 straipsnius ir tų nuostatų pagrindu paskelbtus Komisijos tekstus, tam, kad būtų užtikrinta veiksminga priežiūra ir supaprastintas administravimas nesilpninant Komisijos monitoringo, reikėtų, kad tose srityse, kuriose Komisija turi pakankamai patirties, apibrėžti bendrus suderinamumo kriterijus, Komisija, remdamasi šiais reglamentais, turėtų galimybę pareikšti, kad kai kurios pagalbos rūšys pagal vieną arba daugiau Sutarties 92 straipsnio 2 ir 3 dalies nuostatas neprieštarauja bendrajai rinkai ir joms neturi būti taikoma Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka;
(5) kadangi grupinių išimčių reglamentais bus galima pasiekti daugiau skaidrumo ir teisinio aiškumo; kadangi juos tiesiogiai gali taikyti nacionaliniai teismai, nepažeidžiant Sutarties 5 ir 177 straipsnių;
(6) kadangi, norint užtikrinti, kad šiuo reglamentu numatyta pagalba būtų suderinama su bendrąja rinka, reikėtų, kad Komisija, priimdama reglamentus, pagal kuriuos kai kurioms pagalbos rūšims nėra taikomas Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatytas reikalavimas informuoti, nurodytų pagalbos tikslą, gavėjų rūšis ir didžiausią pagalbą, kuriai taikoma išimtis, pagalbos didėjimo reglamentavimo ir monitoringo sąlygas;
(7) kadangi reikėtų, kad Komisija, priimdama reglamentus, pagal kuriuos kai kurioms pagalbos rūšims netaikomas Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatytas reikalavimas informuoti, galėtų numatyti papildomas išsamias sąlygas, tam, kad užtikrintų, kad šiuo reglamentu numatyta pagalba būtų suderinta su bendrąja rinka;
(8) kadangi tam, kad Komisija galėtų išnagrinėti kiekvienos suteiktos pagalbos poveikį konkurencijai ir prekybai tarp valstybių narių ir jos suderinamumą su bendrąja rinka, gali būti naudinga nustatyti didžiausius dydžius arba kitokias atitinkamas sąlygas, kai būtina informuoti apie skiriamą pagalbą;
(9) kadangi Komisija, atsižvelgdama į bendrosios rinkos plėtrą ir veikimą, turėtų turėti galimybę reglamentu nustatyti, kad tam tikra pagalba neatitinka visų Sutarties 92 straipsnio 1 dalyje nustatytų kriterijų, ir jai gali būti netaikomas reikalavimas informuoti, kaip numatyta 93 straipsnio 3 dalyje, su sąlyga, kad tai pačiai įmonei per tam tikrą laikotarpį suteikta pagalba neviršija tam tikros nustatytos sumos;
(10) kadangi, remiantis Sutarties 93 straipsnio 1 dalimi, Komisija kartu su valstybėmis narėmis nuolat privalo peržiūrėti visas egzistuojančias pagalbos sistemas; kadangi tuo tikslu ir norint užtikrinti didžiausią galimo skaidrumo bei pakankamos kontrolės laipsnį pageidautina, kad Komisija sukurtų patikimą informacijos apie jos priimamų reglamentų taikymo registravimo ir saugojimo sistemą, kuria galėtų naudotis visos valstybės narės, ir tam, kad galėtų įvykdyti šį įpareigojimą, Komisija iš valstybių narių gautų visą būtiną informaciją apie informavimo nereikalaujančios pagalbos skyrimą, kurį valstybės narės galėtų išnagrinėti ir įvertinti Patariamajame komitete; kadangi tuo tikslu taip pat pageidautina, kad Komisija galėtų pareikalauti, kad jai būtų pateikta bet kokia informacija būtina veiksmingai peržiūrėti pagalbos sistemas;
(11) kadangi pagalbos skyrimo kontrolė yra susijusi su labai sudėtingais ir įvairiais faktiniais, teisiniais ir ekonominiais klausimais nuolat besikeičiančioje aplinkoje; kadangi dėl to Komisija turėtų nuolat peržiūrėti pagalbos rūšis, apie kurias informuoti nėra privaloma; kadangi Komisija turi turėti galimybę panaikinti arba iš dalies pakeisti reglamentus, priimtus pagal šį reglamentą, jeigu pasikeičia aplinkybės, susijusios su bet kuriuo iš svarbių veiksnių, sąlygojusių jų priėmimą, arba jeigu to reikalauja bendrosios rinkos progresyvi raida arba veikimas;
(12) kadangi Komisija, nuolat ir glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, turėtų turėti galimybę tiksliai apibrėžti šių reglamentų taikymo sritį ir su jomis susijusias sąlygas; kadangi tam, kad būtų sudarytos sąlygos Komisijai bendradarbiauti su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, yra tikslinga valstybės pagalbos klausimais įsteigti patariamąjį komitetą, su kuriuo Komisija prieš priimdama reglamentus pagal šį reglamentą galėtų konsultuotis,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Bendrosios išimtys
1. Šio reglamento 8 straipsnyje numatyta tvarka priimtais reglamentais ir remiantis Sutarties 92 straipsniu, Komisija gali paskelbti, kad bendrajai rinkai neprieštarauja ir informuoti Komisijos, kaip reikalaujama Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje, nebūtina apie:
a) pagalbą, skiriamą:
i) mažoms ir vidutinėms įmonėms;
ii) tyrimui ir vystymui;
iii) aplinkosaugai;
iv) užimtumui ir mokymui;
b) pagalbą, kuri suderinta su Komisijos patvirtintu kiekvienai valstybei narei skiriamos regioninės pagalbos žemėlapiu.
2. Šio straipsnio 1 dalyje minimuose reglamentuose kiekvieną pagalbos rūšiai nurodoma:
a) pagalbos tikslas;
b) pagalbos gavėjų rūšys;
c) didžiausias pagalbos dydis, išreikštas arba pagalbos intensyvumu, nustatytu tinkamų išlaidų grupei, arba didžiausiomis pagalbos sumomis;
d) pagalbos kaupimo sąlygos;
e) monitoringo sąlygos, kaip tai apibrėžta 3 straipsnyje.
3. Be to, šio straipsnio 1 dalyje minimi reglamentai gali:
a) nustatyti didžiausią pagalbos dydį arba kitas sąlygas, kai būtina informuoti apie suteiktą pagalbą;
b) išskirti tam tikrus sektorius iš srities, kuriai taikomi tokie reglamentai;
c) pagalbai, kuriai taikomos išimtys pagal tokius reglamentus, numatyti papildomas suderinamumo su bendrąja rinka sąlygas.
2 straipsnis
De minimis
1. Pagal šio reglamento 8 straipsnyje nustatytą tvarką priimtu reglamentu Komisija gali nuspręsti, kad, atsižvelgiant į bendrosios rinkos raidą ir veikimą, kai kuri pagalba neatitinka visų Sutarties 92 straipsnio 1 dalyje nustatytų kriterijų, ir todėl gali jai būti netaikoma Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje nustatyta informavimo tvarka, su sąlyga, kad tai pačiai įmonei per nustatytą laikotarpį suteikta pagalba neviršija tam tikros nustatyto dydžio sumos.
2. Komisijos prašymu valstybės narės bet kuriuo metu praneša jai bet kokią papildomą informaciją, susijusią su šio straipsnio 1 dalyje minimu pagalbos netaikymu.
3 straipsnis
Skaidrumas ir monitoringas
1. Priimdama reglamentus pagal 1 straipsnį, Komisija nustato valstybėms narėms išsamias taisykles, kaip užtikrinti pagalbos, kuriai pagal tuos reglamentus netaikomas reikalavimas informuoti, monitoringą ir skaidrumą. Tokias taisykles sudaro, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse išdėstyti reikalavimai.
2. Valstybės narės, įgyvendindamos pagalbos sistemas, arba suteikdamos individualią, sistemai nepriklausančią pagalbą, kuriai pagal minėtus reglamentus buvo taikoma išimtis, perduoda Komisijai informacijos apie tokias pagalbos sistemas arba individualiai suteiktą pagalbą, kuriai netaikomos išimtys, santraukas, kad šios būtų paskelbtos Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
3. Valstybės narės registruoja ir renka visą informaciją apie bendrųjų išimčių taikymą. Jeigu Komisija turi informacijos, kuri kelia jai abejonių, ar išimtį taikyti leidžiantis reglamentas yra taikomas teisingai, valstybės narės perduoda Komisijai bet kokią informaciją, kurią Komisija mano esant būtiną įvertinti, ar pagalba atitinka tą reglamentą.
4. Mažiausiai kartą per metus valstybės narės pateikia Komisijai ataskaitą apie taikytas bendrąsias išimtis pagal Komisijos konkrečius reikalavimus, pageidautina kompiuterinėse laikmenose. Komisija sudaro galimybes visoms valstybėms narėms susipažinti su tomis ataskaitomis. 7 straipsnyje minimas Patariamasis komitetas kartą per metus patikrina ir įvertina tas ataskaitas.
4 straipsnis
Reglamentų galiojimo laikas ir jų pakeitimai
1. Reglamentai, priimti pagal šio reglamento 1 ir 2 straipsnius, galioja konkretų laiką. Išimtis, taikoma pagalbai pagal reglamento 1 ir 2 straipsnį, kuri galioja šio reglamento galiojimo laiką ir 2 ir 3 paragrafuose tikslinimo laiką.
2. Pagal 1 ir 2 straipsnius priimti reglamentai gali būti panaikinami arba iš dalies keičiami, jeigu pasikeičia sąlygos, susijusios su bet kuriuo svarbiu veiksniu, sąlygojusiu to reglamento priėmimą, arba jei to reikalauja bendrosios rinkos raida arba veikimas. Tokiu atveju naujasis reglamentas nustato šešių mėnesių laikotarpį, kad būtų patikslinta pagal ankstesnįjį reglamentą numatyta pagalba.
3. Pagal 1 ir 2 straipsnius priimtuose reglamentuose numatomas laikas, kaip nurodyta šio straipsnio 2 dalyje, tam atvejui, jeigu tokių reglamentų taikymas nėra pratęsiamas pasibaigus jų galiojimo laikui.
5 straipsnis
Įvertinimo ataskaita
Kas penkerius metus Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie šio reglamento taikymą. Ataskaitos projektą ji pateikia apsvarstyti 7 straipsnyje nurodytam Patariamajam komitetui.
6 straipsnis
Suinteresuotų šalių išklausymas
Komisija ketindama, priimti reglamentą, paskelbia to reglamento projektą, kad visos suinteresuoti asmenys ir organizacijos per atitinkamą laiką, kurį nustato Komisija ir kuris bet kokiu atveju negali būti trumpesnis nei vienas mėnuo, galėtų pateikti savo pastabas dėl projekto.
7 straipsnis
Patariamasis komitetas
Įsteigiamas patariamasis komitetas, toliau - Valstybės pagalbos patariamasis komitetas. Komitetą sudaro valstybių narių atstovai, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
8 straipsnis
Patariamojo komiteto konsultacijos
1. Komisija konsultuojasi su Valstybės pagalbos patariamuoju komitetu:
a) prieš paskelbdama bet kokio reglamento projektą;
b) prieš priimdama bet kokį reglamentą.
2. Konsultacijos su Komitetu vyksta Komisijos sušauktame susirinkime. Prie pranešimo apie susirinkimą pridedami svarstymui numatyti dokumentų projektai bei dokumentai. Susirinkimas turi įvykti ne anksčiau kaip po dviejų mėnesių nuo to laiko, kai yra išsiųstas pranešimas.
Šis laikas gali būti sutrumpintas, kai konsultacijos vyksta šio straipsnio 1 dalies b punkte nurodytu atveju, jeigu reglamentą reikia priimti skubos tvarka arba paprasčiausiai pratęsti jo galiojimą.
3. Komisijos atstovas pateikia Komitetui tvirtintinų priemonių projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą, jei reikia, balsuojant.
4. Nuomonė įrašoma į protokolą; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti į protokolą įrašyti jos nuomonę. Patariamasis komitetas gali rekomenduoti skelbti nuomonę Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
5. Komisija visapusiškai atsižvelgia į Komiteto pareikštą nuomonę. Ji informuoja Komitetą, kokiu būdu buvo atsižvelgta į jo nuomonę.
9 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1998 m. gegužės 7 d.