Tarybos Direktyva
1978 m. gegužės 30 d.
dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su Bendrijos bendruoju draudimu, derinimo
(78/473/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį ir 66 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
kadangi Bendrijoje bendrojo draudimo veiklos veiksmingas įgyvendinimas turėtų būti palengvintas minimaliai ją koordinuojant, norint užkirsti kelią konkurencijos iškraipymui ir nevienodoms galimybėms, bet neribojant keliose valstybėse narėse egzistuojančios laisvės;
kadangi toks derinimas taikomas tik toms bendrojo draudimo operacijoms, kurios ekonomiškai yra pačios svarbiausios, t.y. tokioms, kurioms dėl jų pobūdžio ar dydžio turi būti taikomas tarptautinis bendrasis draudimas;
kadangi ši direktyva - tai pirmasis žingsnis derinant visas operacijas, kurias galima atlikti remiantis laisve teikti paslaugas; kadangi toks derinimas sudaro 1975 m. gruodžio 30 d. Komisijos Tarybai pateikto pasiūlymo priimti antrąją Tarybos direktyvą dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo ir nustatančią nuostatas, palengvinančias veiksmingai įgyvendinti laisvę teikti paslaugas, [3] esmę;
kadangi pagrindinis draudikas geriau nei kiti bendradraudikai gali įvertinti pretenzijas ir nustatyti minimalų atidėjimų apmokėtinoms pretenzijoms apmokėti dydį;
kadangi toliau tęsiamas darbas dėl draudimo įmonių likvidavimo; kadangi šiame etape būtina numatyti nuostatą, kuri užtikrintų, kad įmonę likviduojant Bendrijos bendrojo draudimo sutarčių naudos gavėjai būtų traktuojami vienodai su kitų draudimo rūšių naudos gavėjais, neatsižvelgiant į tokių asmenų nacionalinę priklausomybę;
kadangi Bendrijos bendrojo draudimo srityje turėtų būti numatyta, kaip turi bendradarbiauti ir skirtingų valstybių narių kompetentingos priežiūros institucijos, ir minėtos institucijos ir Komisija; kadangi bet kokie veiksmai, kurie gali reikšti nesuderinamumą su šios direktyvos tikslais, turi būti nagrinėjami taip bendradarbiaujant,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma 2 straipsnyje minimoms draudimo operacijoms, susijusioms su 1973 m. liepos 24 d. Pirmosios Tarybos direktyvos dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo [4] (toliau - Pirmoji derinimo direktyva) priedo A dalies 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13 ir 16 punktuose išvardytoms rizikoms.
Tačiau ši direktyva netaikoma Bendrijos bendrojo draudimo operacijoms, susijusioms su rizika, nurodyta A dalies 13 punkte, kuri susijusi su branduolinių šaltinių ir vaistų sukeliama žala. Nuostatą, kad draudimas nuo vaistų sukeliamos žalos neįeina į šios direktyvos taikymo sritį, Taryba išnagrinėja per penkerius metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos.
2. Ši direktyva taikoma šio straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytoms rizikoms, kurioms apdrausti dėl jų pobūdžio ar dydžio reikia kelių draudikų dalyvavimo.
Bet kokie sunkumai, kurių gali kilti įgyvendinant šį principą, nagrinėjami 8 straipsnyje nurodyta tvarka.
2 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma tik toms Bendrijos bendrojo draudimo operacijoms, kurios atitinka toliau nurodytas sąlygas:
a) riziką, kaip apibrėžta 1 straipsnio 1 dalyje, pagal bendrą draudimo sutartį, bendrą įmoką ir tam pačiam laikotarpiui padengia dvi arba daugiau draudimo įmonių, toliau vadinamų "bendradaudikais", kiekviena savo sąskaita; viena iš šių įmonių yra pagrindinis draudikas;
b) rizikos vieta yra Bendrijoje;
c) kalbant apie rizikos padengimą, pagrindiniam draudikui suteikiami įgaliojimai pagal Pirmosios derinimo direktyvos sąlygas, t. y. jis laikomas draudiku, padengiančiu visą riziką;
d) draudimo sutartyje dalyvauja bent vienas bendradraudikas per savo pagrindinę buveinę, atstovybę arba filialą, įsteigtą kitoje nei pagrindinio draudiko valstybėje narėje;
e) pagrindinis draudikas prisiima visą vadovo atsakomybę dėl bendrojo draudimo veiklos ir ypač nustato draudimo sutarties sąlygas ir nuostatas bei įmokų tarifus.
2. Toms bendrojo draudimo operacijoms, kurios neatitinka šio straipsnio 1 dalyje išvardytų sąlygų arba kurios padengia kitokias rizikas, nei nurodytos 1 straipsnyje, toliau taikomos nacionalinių įstatymų, galiojančių tuo metu, kai įsigalioja ši direktyva, nuostatos.
3 straipsnis
Įmonių, kurių pagrindinė buveinė yra kurioje nors valstybėje narėje ir kurioms yra taikytini Pirmosios derinimo direktyvos reikalavimai ir kurios juos įvykdo, teisei dalyvauti Bendrijos bendrajame draudime negali būti taikomos jokios kitos, išskyrus šios direktyvos, nuostatos.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
Bendrijos bendrojo draudimo sąlygos ir tvarka
4 straipsnis
1. Techninių atidėjimų dydį skirtingi bendradraudikai nustato pagal valstybės narės, kurioje jie yra įsisteigę, taisykles, o jei tokių taisyklių nėra, pagal toje valstybėje galiojančią praktiką. Tačiau atidėjimai apmokėtinoms pretenzijoms apmokėti turi būti bent jau tokio dydžio, kurį nustato pagrindinis draudikas pagal valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs, taisykles arba praktiką.
2. Skirtingų bendradraudikų nustatyti techniniai atidėjimai turi būti padengiami bendru turtu. Tačiau valstybės narės, kuriose yra įsisteigę bendradraudikai, gali numatyti šios bendro turto taisyklės išimtis, atsižvelgdamos į tinkamo draudimo įmonių valdymo reikalavimus. Šis turtas pagal draudiko pasirinkimą lokalizuojamas arba tose valstybėse narėse, kuriose yra įsisteigę bendradraudikai, arba toje valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigęs pagrindinis draudikas.
5 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad jų teritorijose įsisteigę bendradraudikai registruoja statistinius duomenis apie Bendrijos bendrojo draudimo operacijų apimtis ir jų vykdymo valstybes.
6 straipsnis
Valstybių narių priežiūros institucijos glaudžiai bendradarbiauja, įgyvendindamos šios direktyvos nuostatas ir viena kitai teikia visą būtiną šiam tikslui pasiekti informaciją.
7 straipsnis
Tuo atveju, kai draudimo įmonė yra likviduojama, dalyvavimo Bendrijos bendrojo draudimo sutartyse įsipareigojimai vykdomi taip pat kaip ir pagal kitas įmonės draudimo sutartis, neatsižvelgiant į draudėjų arba naudos gavėjų nacionalinę priklausomybę.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
Baigiamosios nuostatos
8 straipsnis
Komisija ir valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos glaudžiai bendradarbiauja, kad galėtų išnagrinėti bet kokius sunkumus, kurie gali kilti įgyvendinant šią direktyvą.
Bendradarbiaudamos jos pirmiausia tikrina bet kokią veiklą, kuri gali rodyti, kad šios direktyvos nuostatos, ypač nurodytos 1 straipsnio 2 dalyje ir 2 straipsnyje, yra neteisingai taikomos ta prasme, kad pagrindinis draudikas, užsiimdamas bendrojo draudimo veikla, neprisiima vadovo atsakomybės arba kad rizikai apdrausti aiškiai nereikia, kad dalyvautų du ar daugiau draudikų.
9 straipsnis
Komisija per šešerius metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos pateikia Tarybai ataskaitą apie Bendrijos bendrojo draudimo plėtrą.
10 straipsnis
Per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos valstybės narės pakeičia ir papildo savo nacionalines nuostatas taip, kad jos atitiktų šios direktyvos reikalavimus, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.
Taip pakeistos ir papildytos nuostatos pradedamos taikyti per 24 mėnesius po tokio pranešimo.
11 straipsnis
Po pranešimo apie šią direktyvą dienos valstybės narės užtikrina, kad Komisijai būtų pateikti šios direktyvos taikymo srityje priimtų įstatymų ir kitų teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstai.
12 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1978 m. gegužės 30 d.