KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 76/2009
2009 m. sausio 26 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 504/2007, nustatantį išsamias papildomų importo muitų pieno ir pieno produktų sektoriuje tvarkos taikymo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 143 straipsnio b punktą kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
Komisijos reglamento (EB) Nr. 504/2007 (2) 4 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad importuotojo prašymu papildomas muitas gali būti nustatytas pagal konkrečiai siuntai taikomą CIF importo kainą, jeigu ji yra didesnė už to reglamento 2 straipsnio 2 dalyje nurodytą taikytiną būdingą kainą. To paties straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad, jei toks prašymas nepateiktas, papildomas muitas nustatomas pagal to reglamento 2 straipsnio 2 dalyje nurodytą būdingą kainą.
(2)
Europos Bendrijų Teisingumo Teismas 2001 m. gruodžio 13 d. sprendime byloje C-317/99 Kloosterboer Rotterdam BV v Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (3) konstatavo, kad 1995 m. birželio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1484/95, nustatančio išsamias papildomų importo muitų sistemos taikymo taisykles ir papildomus importo muitus paukštienos bei kiaušinių sektoriams bei kiaušinių albuminui ir panaikinančio Reglamentą Nr. 163/67/EEB (4), 3 straipsnio 1 ir 3 dalys neturi juridinės galios tiek, kiek jose nustatyta, kad ten nurodytas papildomas muito mokestis paprastai nustatomas pagal Reglamento (EB) Nr. 1484/95 2 straipsnio 1 dalyje nurodytą tipinę kainą ir kad tas mokestis nustatomas pagal atitinkamos siuntos CIF importo kainą tik importuotojui paprašius. Tos straipsnių dalys atitiko Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnio 1 ir 3 dalis. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo (5) 28 straipsnio 3 dalis atitinka 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2777/75 dėl bendro paukštienos rinkos organizavimo (6) 5 straipsnio 3 dalį. Todėl Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnį reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.
(3)
Siekiant laikytis Teismo sprendimo, reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Reglamentą (EB) Nr. 504/2007.
(4)
2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1214/2007, iš dalies keičiančiu Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (7), nuo 2008 m. sausio 1 d. pakeisti kai kurie 4 skyriuje nurodyti KN kodai. Atitinkamai turėtų būti pakeistas Reglamento (EB) Nr. 504/2007 priedas.
(5)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 504/2007 iš dalies keičiamas taip:
1)
2 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Pagal 4 straipsnį taikomus papildomus muitus Komisija nustato tuo pačiu metu kaip ir būdingas kainas.“
2)
3 straipsnio 1 pastraipos pirmas sakinys pakeičiamas taip:
„Jei 2 straipsnio 1 dalyje nurodytos atitinkamos orientacinės kainos ir atitinkamos siuntos CIF importo kainos skirtumas:“
3)
4 straipsnis pakeičiamas taip:
„4 straipsnis
1. Papildomas muitas nustatomas pagal 3 straipsnio nuostatas, atsižvelgiant į atitinkamos siuntos CIF importo kainą.
2. Jeigu CIF importo kaina už 100 kg siuntos yra didesnė nei 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta būdinga kaina, importuotojas importuojančios valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia bent šiuos įrodymus:
a)
pirkimo sutartį ar bet kurį kitą lygiavertį dokumentą;
b)
draudimo sutartį;
c)
sąskaitą faktūrą;
d)
kilmės sertifikatą (jeigu taikytinas);
e)
gabenimo sutartį;
f)
gabenant jūrų transportu - važtaraštį.
3. 2 dalyje nurodytu atveju importuotojas privalo pateikti Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (8) 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą garantiją, kurios suma lygi papildomo muito sumai, kurią jis būtų sumokėjęs, jei papildomas muitas būtų buvęs apskaičiuotas pagal būdingą atitinkamam produktui taikytiną kainą.
4. Importuotojas, pardavęs produktus, per vieną mėnesį iš leistinų šešių nuo prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo datos įrodo, kad siunta buvo realizuota pagal 2 dalyje nurodytų kainų teisingumą patvirtinančias sąlygas. Jei nesilaikoma kurio nors iš šių terminų, pateiktas užstatas negrąžinamas. Tačiau importuotojo tinkamai pagrįstu prašymu kompetentinga institucija šešių mėnesių laikotarpį gali pratęsti daugiausia trimis mėnesiais.
Sumokėtas užstatas grąžinamas, jei muitinės institucijoms pateikiamas jas tenkinantis įrodymas, kad buvo laikomasi realizavimo sąlygų.
Priešingu atveju užstatas konfiskuojamas ir panaudojamas papildomiems muitams sumokėti.
5. Jei atlikusios patikrinimą kompetentingos institucijos nustato, kad šio straipsnio reikalavimų nebuvo laikomasi, jos išieško mokėtiną muitą pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 220 straipsnį. Išieškomą arba likusį išieškoti muitą sudaro ir palūkanos, skaičiuojamos nuo dienos, kai prekės buvo išleistos į laisvą apyvartą, iki mokesčio išieškojimo dienos. Taikoma tokia palūkanų norma, kuri pagal nacionalinius teisės aktus taikoma išieškojimo operacijoms.
4)
I priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
pirmame stulpelyje:
-
kodas 0402 91 11 pakeičiamas kodu 0402 91 10,
-
kodas 0402 91 31 pakeičiamas kodu 0402 91 30,
-
kodas 0402 99 11 pakeičiamas kodu 0402 99 10;
b)
kodai 0402 91 19 ir 0402 91 39 ir su tais kodais susiję duomenys išbraukiami.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2009 m. sausio 26 d.