Tarybos Sprendimas
1999 m. rugsėjo 13 d.
apibrėžiantis 4-MTA kaip naują sintetinį narkotiką, kuriam turi būti taikomos kontrolės priemonės ir baudžiamosios sankcijos
(1999/615/TVR)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,
atsižvelgdama į 1997 m. birželio 16 d. Bendruosius veiksmus 97/396/TVR dėl keitimosi informacija apie naujus sintetinius narkotikus, jų pavojų įvertinimo ir kontrolės [1], ypač į jų 5 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos iniciatyvą,
kadangi:
(1) remdamasis Bendrųjų veiksmų 97/396/TVR 4 straipsnio 3 dalimi, Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras (EMCDDA) parengė pažymą dėl 4-MTA (P-metilo amfetamino arba 4-metilo amfetamino) pavojų įvertinimo;
(2) 4-MTA yra amfetamino darinys, kuris, pasirodo, sukelia didesnį stipraus poveikio pavojų negu MDMA (3,4-metilendioksimetamfetaminas), įskaitant žalingas reakcijas ir perdozavimą. Europos Sąjungoje jis yra siejamas su daugeliu mirties atvejų ir hospitalizavimo atvejų, nesukėlusių mirties;
(3) 4-MTA buvo nustatytas kaip keliantis pavojų visuomenės sveikatai keliose valstybėse narėse. Šiuo metu jis kontroliuojamas dviejose valstybėse narėse;
(4) 4-MTA yra potenciali psichoaktyvi medžiaga, šiuo metu neįtraukta nė į vieną iš 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašų, kelianti rimtą grėsmę visuomenės sveikatai, lygintina su medžiagomis, įtrauktomis į jos I ar II sąrašus, ir neturinti jokios akivaizdžios gydomosios vertės;
(5) kai kuriose valstybėse narėse aptikta neteisėta 4-MTA, sumaišyto kartu su kitomis uždraustomis medžiagomis, apyvarta;
(6) valstybės narės turėtų taikyti 4-MTA kontrolės priemones ir baudžiamąsias sankcijas, nustatytas jų teisės aktuose, atitinkančiuose jų įsipareigojimus pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją dėl šios konvencijos I arba II sąrašuose išvardytų medžiagų,
NUSPRENDĖ:
1 straipsnis
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių pagal savo nacionalinę teisę 4-MTA (P-metilo amfetaminui arba 4-metilo amfetaminui) taikyti kontrolės priemones ir baudžiamąsias sankcijas, nustatytas jų teisės aktuose, atitinkančiuose jų įsipareigojimus pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją dėl šios konvencijos I arba II sąrašuose išvardytų medžiagų.
2 straipsnis
1 straipsnyje nurodytų priemonių valstybės narės, vadovaudamosi Bendrųjų veiksmų 97/396/TVR 5 straipsnio 1 dalimi, imasi per tris mėnesius nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos.
3 straipsnis
Šis sprendimas skelbiamas Oficialiajame leidinyje.
Jis įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo.
Priimtas Briuselyje, 1999 m. rugsėjo 13 d.