KOMISIJOS SPRENDIMAS
2009 m. birželio 16 d.
dėl kriterijų, kurių turėtų būti laikomasi sprendžiant, ar gali būti laikoma, kad vėliavos valstybės vardu veikiančios organizacijos veikla kelia nepriimtiną grėsmę saugai ar aplinkai
(pranešta dokumentu Nr. C(2009) 4398)
(Tekstas svarbus EEE)
(2009/491/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1994 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyvą 94/57/EB dėl laivų apžiūros ir tikrinimo organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (1), ypač į jos 9 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Jeigu valstybė narė nusprendžia su jos vėliava plaukiojančių laivų atžvilgiu įgalioti organizacijas visiškai ar iš dalies atlikti apžiūras ir patikrinimus, susijusius su liudijimais pagal susijusias tarptautines konvencijas, ir tam tikrais atvejais išduoti ar pratęsti susijusius liudijimus arba patikėti organizacijoms visiškai ar iš dalies atlikti minėtas apžiūras ir patikrinimus, šias pareigas valstybė narė patiki tik pagal Direktyvos 94/57/EB 4 straipsnį pripažintoms organizacijoms.
(2)
Nepriekaištingi pripažintos organizacijos saugos užtikrinimo ir taršos prevencijos veiklos rodikliai (nustatomi atsižvelgiant į visus organizacijos klasifikuotus laivus, nesvarbu, su kokia vėliava jie plaukioja) yra svarbūs vertinant tos organizacijos veiklą.
(3)
Pripažintų organizacijų veiklos, kuria užtikrinama sauga ir taršos prevencija, rodikliai turi būti apskaičiuojami naudojant duomenis, sukauptus pagal Paryžiaus susitarimo memorandumą dėl uosto valstybės kontrolės ir (arba) kita panašia tvarka. Kitus rodiklius galima apskaičiuoti analizuojant nukentėjusiųjų skaičių tuose įvykiuose, kuriuose dalyvavo pripažintos organizacijos klasifikuoti laivai.
(4)
Kadangi pripažintos organizacijos veikia visame pasaulyje, būtų tikslinga, kad jų veiklos rodikliai apimtų pakankamai didelį geografinį plotą.
(5)
Ir Jungtinių Valstijų pakrančių apsaugos tarnybos, ir pagal Tokijo susitarimo memorandumą dėl uosto valstybės kontrolės periodiškai skelbiami duomenys, kuriems taikyta uosto valstybės kontrolė, panašiai, kaip ir Paryžiaus susitarimo memorandumo atveju. Tokie duomenys turėtų būti laikomi palyginti patikimi duomenų tęstinumo ir tikslumo požiūriu ir jais turėtų būti remiamasi vertinant pripažintų organizacijų saugos užtikrinimo ir taršos prevencijos veiklos rodiklius.
(6)
Pagal Paryžiaus susitarimo ir Tokijo susitarimo memorandumus skelbiami duomenys, taip pat duomenys, skelbiami Jungtinių Valstijų pakrančių apsaugos tarnybos, prieš juos paskelbiant gali būti apskųsti, taigi suinteresuotos pripažintos organizacijos gali juos užginčyti. Todėl tokie duomenys gali būti laikomi pakankamai patikimi ir turėtų būti naudojami nustatant pripažintų organizacijų saugos užtikrinimo ir taršos prevencijos veiklos rodiklių vertinimo kriterijus.
(7)
Analizuojant duomenis apie laivų sulaikymą, kai tokios informacijos galima gauti, reikėtų, ypač atsižvelgti į su pripažintomis organizacijomis susijusius sulaikymus. Duomenys turėtų būti analizuojami taip, kad dėl mažų populiacijų ar tam tikrai vėliavai būdingų populiacijų, kaip gali būti tam tikrų mažai pripažintų organizacijų klasifikuojamuose laivynuose, būtų sumažinta statistinės iškreipties rizika.
(8)
Duomenų šaltiniai turi būti skaidrūs, nešališki ir galintys suteikti pakankamai patikimų, išsamių ir nepertraukiamų duomenų. Todėl, jei nėra pakankamai išsamių viešųjų šaltinių, duomenys apie avarijas jūroje gali būti gaunami iš komercinių duomenų šaltinių ir į juos gali būti atsižvelgiama, jei gali būti tinkamai užtikrinta, kad jie atitinka pirmiau minėtus kriterijus.
(9)
Vertinant organizacijos saugos užtikrinimo ir taršos prevencijos veiklos rodiklius reikia atsižvelgti į valstybių narių pagal Direktyvos 94/57/EB 12 straipsnį pateiktas ataskaitas.
(10)
Kad būtų priimti nešališki ir proporcingi sprendimai, pagrįsti organizacijos struktūriniais pajėgumais laikytis griežtų profesinių standartų, turėtų būti vertinami pripažintos organizacijos saugos užtikrinimo ir taršos prevencijos veiklos rodikliai, įskaitant ir kitus rodiklius, pvz., avarijas jūroje. Todėl būtina lyginti tokius tam tikrų pagrįstų laikotarpių rodiklius.
(11)
Kad būtų užtikrintas vertinimo sistemos naudingumas ir nešališkumas, būtina pripažintoms organizacijoms suteikti pagrįstą laikotarpį, kad jos į tai atsižvelgtų priimdamos savo valdymo sprendimus, o Komisija turėtų galimybę įvertinti jos funkcionavimą ir prireikus padaryti būtinus koregavimus.
(12)
Šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Jūrų saugumo ir taršos iš laivų prevencijos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiame sprendime:
1)
pripažinta organizacija - pagal Direktyvos 94/57/EB 4 straipsnį pripažinta organizacija;
2)
Paryžiaus susitarimo memorandumas - 1982 m. sausio 26 d. Paryžiuje pasirašytas Paryžiaus susitarimo memorandumas dėl uosto valstybės kontrolės, toks, koks jis yra šio sprendimo priėmimo metu;
3)
Tokijo susitarimo memorandumas - 1993 m. gruodžio 1 d. Tokijuje pasirašytas Tokijo susitarimo memorandumas dėl uosto valstybės kontrolės, toks, koks jis yra šio sprendimo priėmimo metu;
4)
„su pripažinta organizacija susijęs sulaikymas“ reiškia, kad laivo pripažinta organizacija, atlikusi tam tikrą patikrinimą ar išdavusi liudijimą, yra atsakinga už trūkumus, kurių vienas ar keletas lėmė pažeidimą, apibrėžtą tam tikroje uosto valstybės kontrolės schemoje;
5)
avarija jūroje - TJO rezoliucijoje Nr. A 849(20) apibrėžta avarija jūroje;
2 straipsnis
Kriterijai, kurių turėtų būti laikomasi sprendžiant, ar gali būti laikoma, kad vėliavos valstybės vardu veikiančios organizacijos veikla kelia nepriimtiną grėsmę saugai ir aplinkai, nustatyti I priede.
3 straipsnis
1. Komisija, nuspręsdama, ar vėliavos valstybės vardu veikianti organizacija turi būti laikoma kelianti nepriimtiną grėsmę saugai ir aplinkai, be I priede nustatytų kriterijų, gali atsižvelgti ir į atvejus, apie kuriuos ji sužinojo, jei:
a)
buvo įrodyta teisme ar arbitražo procedūros metu, kad avarija jūroje, kurioje dalyvavo pripažintos organizacijos klasifikuotas laivas, buvo sukelta tokios pripažintos organizacijos, jos padalinių, darbuotojų, agentų ar kitų jos vardų veikiančių asmenų tyčiniais veiksmais ar neveikimu arba dėl didelio neatsargumo, ir
b)
remiantis Komisijos turima informacija gali būti laikoma, kad tokį tyčinį veiksmą, neveikimą ar didelį neatsargumą lėmė organizacijos struktūros, procedūrų ir (arba) vidaus kontrolės trūkumai.
2. Komisija atsižvelgia į tokio atvejo sunkumą ir siekia nustatyti, ar pasikartojimas ar bet kokios kitos aplinkybės rodo organizacijos negebėjimą ištaisyti 1 dalyje nurodytų trūkumų ir pagerinti savo veiklą.
4 straipsnis
1. Praėjus trejiems metams nuo šio sprendimo įsigaliojimo Komisija vertina I priede nustatytus kriterijus.
2. Prireikus, laikydamasi Direktyvos 94/57/EB 7 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos Komisija iš dalies pakeičia I priedą, kad:
a)
pakoreguotų minėtuosius kriterijus jų naudingumui ir nešališkumui užtikrinti;
b)
nustatytų kliūtis, trukdančias taikyti minėtos direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje ir 10 straipsnio 2 dalyje nurodytas priemones.
5 straipsnis
Valstybės narės, teikdamos ataskaitas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pagal Direktyvos 94/57/EB 12 straipsnį, naudoja suderintą formą, kuri pateikta II priede.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2009 m. birželio 16 d.