Komisijos reglamentas (EB) Nr. 977/2003
2003 m. birželio 6 d.
atidarantis penėjimui skirtų jaunų jaučių importo tarifinę kvotą ir numatantis jos administravimą (nuo 2003 m. liepos 1 d. iki 2004 m. birželio 30 d.)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 [2], ypač į jo 32 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1) PPO CXL nuolaidų sąraše reikalaujama, kad Bendrija atidarytų metinę 169000 penėjimui skirtų jaunų jaučių importo tarifinę kvotą. Reikėtų nustatyti įgyvendinimo taisykles, taikomas nuo 2003 m. liepos 1 d. iki 2004 m. birželio 30 d.
(2) Svarbu garantuoti, kad visi suinteresuoti Bendrijos prekybininkai galėtų vienodomis sąlygomis ir nenutrūkstamai naudotis minėta kvota. Tačiau pagal Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 32 straipsnio 3 dalį pasirenkant administravimo būdą galima tinkamai atsižvelgti į pasiūlos poreikius Bendrijos rinkoje.
(3) Dėl to gali būti atsižvelgta į tam tikrų valstybių narių, kuriose yra penėjimui skirtų jaučių trūkumas, poreikius. Kadangi šie poreikiai yra ypač akivaizdūs Italijoje ir Graikijoje, pirmenybę reikėtų teikti paklausai šiose dviejuose valstybėse narėse patenkinti.
(4) Skirstant minėtą tarifinę kvotą, turėtų būti vėl taikomi anksčiau šiai kvotai taikyti skirstymo būdai. Taigi Italijoje ir Graikijoje reikėtų taikyti 32 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje nurodytą būdą, o kitose valstybėse narėse pateiktoms paraiškoms taikomas tos dalies antroje įtraukoje nurodytas būdas.
(5) Importuotojai, kurie gali įrodyti, kad vertėsi gyvų galvijų prekyba su trečiosiomis šalimis, turėtų turėti galimybę kreiptis dėl importo teisių skyrimo. Vertimuisi minėta prekyba patvirtinti turi būti pateikti įrodymai, kad pastaruoju metu buvo importuotas arba eksportas tam tikras galvijų skaičius.
(6) Kad būtų galima patikrinti dalyvavimo kvotos paskirstyme kriterijus, paraiškos turi būti pateikiamos toje valstybėje narėje, kurioje prekybininkas yra įtrauktas į pridėtinės vertės mokesčio (PVM) registrą. Italija ir Graikija yra šios taisyklės išimtis: prekybininkai, įtraukti į kitos valstybės narės PVM registrą, gali pateikti paraiškas šiose dviejose šalyse.
(7) Siekiant užkirsti kelią spekuliacijoms:
- kvota neturėtų būti skiriama importuotojams, kurie 2003 m. sausio 1 d. nebeprekiauja gyvais galvijais,
- reikėtų nustatyti importo teisių garantiją,
- licencijos turėtų būti neperleidžiamos,
- importo licencijos turėtų būti prekybininkams išduodamos tik tiems kiekiams, dėl kurių jiems buvo suteiktos importo teisės.
(8) Siekiant užtikrinti vienodesnes galimybes naudotis kvota ir tuo pačiu užtikrinti komerciškai gyvybingą galvijų skaičių, dėl kurio paduodamos paraiškos, kiekvienoje paraiškoje nurodomas galvijų skaičius neturi būti didesnis arba mažesnis už nustatytą.
(9) Siekiant įpareigoti prekybininkus kreiptis dėl importo licencijų išdavimo visoms skirtoms importo teisėms, reikėtų nustatyti, kad šis reikalavimas yra pagrindinis reikalavimas pagal 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2220/85, nustatantį bendras išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/1999 [4].
(10) Kad būtų iki galo išnaudoti kvotos kiekiai, reikėtų nustatyti galutinę importo licencijos paraiškų pateikimo datą ir numatyti, kaip turėtų būti paskirstomi kiekiai, kurių neprašoma skirti iki tos dienos pateiktose paraiškose. Atsižvelgiant į įgytą patirtį, taip pat reikėtų nustatyti, kad šiame galutiniame paskirstyme galėtų dalyvauti tik tie importuotojai, kurie importo licencijos paraiškose prašė skirti visą kiekį, kuris jiems gali būti skirtas.
(11) Kad kvota būtų tinkamai tvarkoma, reikia naudoti importo licencijas. Šiuo tikslu reikėtų nustatyti taisykles, reglamentuojančias, visų pirma, paraiškų pateikimo būdą ir informaciją, kuri turi būti pateikiama paraiškose ir licencijose, prireikus panaikinant arba papildant kai kurias 2000 m. birželio 9 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1291/2000, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 325/2003 [6], ir 1995 m. birželio 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1445/95 dėl importo ir eksporto licencijų taikymo galvijienos sektoriuje taisyklių, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 2377/80 [7], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 852/2003 [8], nuostatas.
(12) Be to, kad kvota būtų tinkamai administruojama, nominalus licencijos turėtojas turi būti tikrasis importuotojas. Dėl to importuotojas turėtų aktyviai dalyvauti perkant, transportuojant ir importuojant atitinkamus gyvūnus. Taigi licencijos garantijos atžvilgiu įrodymo apie šią veiklą pateikimas taip pat turėtų būti pagrindinis reikalavimas.
(13) Siekiant užtikrinti griežtą pagal kvotą importuojamų gyvūnų statistinę kontrolę, Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 8 straipsnio 4 dalyje nurodyta paklaida netaikoma.
(14) Taikant šią tarifinę kvotą būtina veiksmingai tikrinti, į kokią konkrečią paskirties vietą vežami importuojami gyvūnai. Dėl to gyvūnai turėtų būti penimi importo licenciją išdavusioje valstybėje narėje.
(15) Turi būti pateikta garantija, užtikrinanti, kad mažiausiai 120 dienų gyvūnai bus penimi paskirtuose gamybos vienetuose. Garantijos dydis nustatomas iš bendrojo muitų tarifo (BMT) muito atėmus sumažintą muitą, kuris taikomas atitinkamų gyvūnų išleidimo į laisvą apyvartą dieną.
(16) Per komiteto pirmininko nustatytą terminą Galvijienos vadybos komitetas savo nuomonės nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Atidaroma 169000 jaunų jaučių, kurių kodai pagal KN yra 01029005, 01029029 ir 01029049, skirtų penėti Bendrijoje, tarifinė kvota, kuri taikoma nuo 2003 m. liepos 1 d. iki 2004 m. birželio 30 d.
Kvotos serijos numeris yra 09.4005.
2. Importo muitas, taikomas pagal šio straipsnio 1 dalyje nurodytą tarifinę kvotą, yra 16 % ad valorem pridėjus 582 EUR už neto toną.
Ši muito norma taikoma tik tuo atveju, jei importuoti gyvūnai mažiausiai 120 dienų bus penimi importo licenciją išdavusioje valstybėje narėje.
2 straipsnis
1. 1 straipsnio 1 dalyje nurodyto kiekio importo teisės valstybėms narėms skiriamos taip:
a)Italija: | 107650 vienetų; |
b)Graikija: | 16470 vienetų; |
c)Kitos valstybės narės: | 44880 vienetų. |
2. Importo teisės į kiekvieną iš 1 dalies a ir b punktuose nurodytų kiekių suteikiamos taip:
- 50 % kiekio gavusi paraiškas skiria tiesiogiai atitinkama valstybė narė importuotojams, kurie pateikia įrodymą, kad importavo gyvūnus pagal I priede nurodytus reglamentus. Visi kiekiai, pateikti kaip referencinis kiekis, sudaro importo teises, dėl kurių kreipiamasi,
- 50 % kiekio gavusi paraiškas skiria tiesiogiai atitinkama valstybė narė ūkio subjektams, kurie pateikia įrodymą, kad nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2002 gruodžio 31 d. į trečiąsias šalis eksportavo arba iš jų importavo ne mažiau kaip 75 gyvus gyvūnus, kurių kodas pagal KN yra 010190, išskyrus pagal I priede nurodytus reglamentus importuotus gyvūnus.
3. Pareiškėjai turi būti įtraukti į nacionalinį pridėtinės vertės mokesčio (PVM) registrą.
Importo teisių paraiškos pateikiamos:
- Italijoje - 1 dalies a punkte nurodytiems kiekiams,
- Graikijoje - 1 dalies b punkte nurodytiems kiekiams,
- registracijos valstybėse narėse - 1 dalies c punkte nurodytiems kiekiams.
4. 1 dalies c punkte nurodyti kiekiai skiriami pagal paraiškas ūkio subjektams, kurie pateikia įrodymą, kad nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d. į trečiąsias šalis eksportavo arba iš jų importavo ne mažiau kaip 75 gyvus gyvūnus, kurių kodas pagal KN yra 010290.
5. 2 dalies pirmoje ir antroje įtraukose bei 4 dalyje nurodyti kiekiai skiriami teisę į juos turintiems ūkio subjektams proporcingai kiekiams, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos.
6. Vienintelis įrodymas, kad buvo vykdoma importo ir (arba) eksporto veikla, gali būti išleidimo į laisvą apyvartą muitinės dokumentai.
Valstybės narės gali priimti kompetentingų institucijų tinkamai patvirtintas šių dokumentų kopijas.
3 straipsnis
1. Ūkio subjektai, kurie 2003 m. sausio 1 d. nebesiverčia prekyba gyvais galvijais, neturi teisės naudotis šiame reglamente numatytomis priemonėmis.
2. Skirstant 2 straipsnio 2 dalies pirmoje įtraukoje nurodytą kiekį bendrovė, kuri buvo įsteigta sujungus kitas bendroves, iš kurių kiekviena turi teisę pateikti paraišką pagal minėtą įtrauką, turi tas pačias teises kaip ir bendrovės, iš kurių ji buvo suformuota.
4 straipsnis
1. Jei pagal kurią nors iš kategorijų, atitinkamai nurodytų 2 straipsnio 2 dalyje, 2 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje ir 2 straipsnio 4 dalyje, pareiškėjas pateikia daugiau nei vieną paraišką, visos jo paraiškos atmetamos.
2. Taikant 2 straipsnio 2 dalį ir 4 dalį, paraiškos ir reikiami įrodymai kompetentingas institucijas turi pasiekti ne vėliau kaip iki 2003 m. birželio 13 d. 13 val. Briuselio laiku.
3. Kiekvienoje pagal 2 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką ir pagal 2 straipsnio 4 dalį pateikiamoje paraiškoje nurodomas galvijų skaičius turi būti ne mažesnis kaip 50 ir sudaryti ne daugiau kaip 10 % turimų gyvūnų skaičius.
4. Kai paraiškos pateikiamos pagal 2 straipsnio 2 dalį, Italija ir Graikija, patikrinusios pateiktus dokumentus, ne vėliau kaip iki 2003 m. liepos 2 d. pagal II priede pateiktą pavyzdį perduoda Komisijai pareiškėjų ir paraiškose nurodytų kiekių sąrašą, kai siunčia informaciją apie paraiškas, pateiktas pagal 2 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką, ir pagal III priede pateiktą pavyzdį, kai siunčia informaciją apie paraiškas, pateiktas pagal 2 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką.
Jei pagal bet kurią iš 2 straipsnio 2 dalies įtrauką prašomi skirti kiekiai viršija turimus kiekius, atitinkama valstybė narė prašomiems skirti kiekiams taiko sumažinimo koeficientą.
5. Kai paraiškos pateikiamos pagal 2 straipsnio 4 dalį, valstybės narės, patikrinusios pateiktus dokumentus, ne vėliau kaip iki 2003 m. liepos 2 d. perduoda Komisijai pareiškėjų ir prašomų skirti kiekių sąrašą, sudarytą pagal III priede pateiktą pavyzdį.
Komisija kaip galima greičiau nusprendžia, kokiu mastu gali būti priimtos pagal 2 straipsnio 4 dalį pateiktos paraiškos. Jei prašomi skirti kiekiai viršija turimus kiekius, Komisija nustato sumažinimo koeficientą, kuris turi būti taikomas prašomiems skirti kiekiams.
6. Tuo atveju, kai kiekiai skirstomi pagal 2 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką ir pagal 2 straipsnio 4 dalį taikant 4 ir 5 dalyse nurodytą koeficientą ir vienai paraiškai tenka mažiau kaip 50 galvijų, atitinkamos valstybės narės kiekius pagal tas paraiškas skiria burtų keliu 50 galvijų partijomis. Jei lieka mažiau nei 50 galvijų, tas skaičius sudaro vieną partiją.
5 straipsnis
1. Nustatoma 3 EUR už galviją importo teisių garantija. Ji turi būti pateikiama kompetentingai institucijai kartu su importo teisių paraiška.
2. Importo licencijos paraiškos turi būti pateikiamos paskirtoms importo teisėms. Ši prievolė yra pagrindinis reikalavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnio 2 dalyje.
3. Jei tuo atveju, kai kiekius pagal 2 straipsnio 2 dalį skirsto Italija ir Graikija arba Komisija pagal 4 straipsnio 5 dalį, importo teisių paraiškų pateikiama daugiau nei paskiriama teisių, pateiktos garantijos perviršis nedelsiant grąžinamas.
6 straipsnis
1. Gyvulių importas, kuriam buvo skirtos importo teisės, galimas tik pateikus importo licenciją.
2. Jei šiame reglamente nenumatyta kitaip, taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1291/2000 ir Reglamentas (EB) Nr. 1445/95.
3. Licencijos paraiškos gali būti pateiktos tik:
- valstybėje narėje, kurioje buvo pateikta importo teisių paraiška, ir
- ūkio subjektų, kuriems pagal 2 ir 4 straipsnį buvo skirtos importo teisės.
Išdavus importo licenciją, atitinkamai sumažėja importo teisių.
4. Licencijos išduodamos iki 2003 m. lapkričio 28 d. daugiausia 50 % paskirtų importo teisių. Likusiems kiekiams importo licencijos išduodamos nuo 2003 m. gruodžio 1 d.
5. Importo licencija išduodama paraišką padavusiam ūkio subjektui, kuriam buvo suteiktos importo teisės, jo vardu.
6. Licencijos paraiškose ir licencijose pateikiama ši informacija:
a) 8 langelyje - kilmės šalis;
b) vienas iš reikalavimus atitinkančių KN kodų - 16 langelyje;
c) skaitmuo "0" (nulis) - 19 langelyje;
b) 20 langelyje - šis patvirtinimas:
"Penėjimui skirti gyvi jaučiai, kurių vieno galvijo gyvasis svoris yra ne didesnis kaip 300 kg (Reglamentas (EB) Nr. 977/2003)."
7 straipsnis
1. Nepaisant Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 9 straipsnio 1 dalies, pagal šį reglamentą išduotos importo licencijos yra neperleidžiamos ir suteikia teises pagal tarifines kvotas tik tuo atveju, jei vardas ir adresas, kuriais jos išduotos, sutampa su išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracijoje, kuri pateikiama kartu su importo licencijomis, nurodytu siuntėjo vardu ir adresu.
2. Importo licencijos galioja 120 dienų nuo jų išdavimo dienos, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 23 straipsnio 1 dalyje.Tačiau po 2004 m. birželio 30 d. licencijos nebegalioja.
3. Garantijos, kurią, norėdamas gauti importo licenciją, pareiškėjas pateikia kartu su licencijos paraiška, yra 20 eurų už galviją.
4. Licencijos galioja visoje Bendrijoje.
5. Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 8 straipsnio 4 dalis netaikoma.
6. Nepaisant Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 III antraštinės dalies 4 skirsnio nuostatų, garantija negrąžinama tol, kol nepateikiami įrodymai, kad nominalus licencijos turėtojas buvo komerciniu ir logistiniu požiūriu atsakingas už atitinkamų galvijų įsigijimą, transportavimą ir muitinės formalumų, susijusių su jų išleidimu į laisvą apyvartą, atlikimu. Kaip įrodymai pateikiami bent jau šie dokumentai:
- prekybos sąskaitos-faktūros originalas, kurį nominalaus turėtojo vardu surašė eksporto trečiojoje šalyje įsisteigęs pardavėjas arba jo atstovas, ir patvirtinimas, kad nominalus turėtojas ją apmokėjo arba pardavėjo naudai atidarė neatšaukiamą akredityvą,
- važtaraštis arba prireikus kelių arba oro transporto dokumentas, surašytas atitinkamiems galvijams nominalaus turėtojo vardu,
- IM 4 formos egzempliorius Nr. 8, 8 langelyje nenurodant jokios kitos informacijos, išskyrus nominalaus turėtojo vardą, pavardę arba pavadinimą ir adresą,
- įrodymas, kad nominalus turėtojas sumokėjo muitus arba kad muitai buvo sumokėti jo vardu.
8 straipsnis
1. Importuodamas galvijus, importuotojas pateikia įrodymus, kad jis:
- raštu įsipareigojo per vieną mėnesį informuoti licenciją išdavusios valstybės narės kompetentingą instituciją apie ūkį ar ūkius, kuriuose jauni galvijai bus penimi,
- licenciją išdavusios valstybės narės kompetentingai institucijai pateikė garantiją, kurios dydis atitinka IV priede kiekvienam reikalavimus atitinkančiam KN kodui nustatą dydį. Importuotų galvijų penėjimas toje valstybėje narėje mažiausiai 120 dienų nuo išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracijos priėmimo dienos yra pagrindinis reikalavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnio 2 dalyje.
2. Išskyrus force majeure atvejus, 1 dalies antroje įtraukoje nurodyta garantija grąžinama, jeigu licenciją išdavusios valstybės narės kompetentingai institucijai pateikiami įrodymai, kad jauni galvijai:
a) buvo penimi 1 dalyje nurodytame ūkyje arba ūkiuose;
b) nebuvo paskersti nepasibaigus 120 dienų laikotarpiui nuo jų importo dienos; arba
c) nepasibaigus minėtam laikotarpiui buvo paskersti dėl su jų sveikata susijusių priežasčių arba nudvėsė dėl ligos arba nelaimingo atsitikimo.
Pateikus minėtus įrodymus, garantija nedelsiant grąžinama.
Tačiau jei nesilaikoma 1 dalies pirmoje įtraukoje nurodyto termino, garantija, kuri turi būti grąžinta, sumažinama:
- 15 % ir
- 2 % likusios sumos už kiekvieną pradelstą dieną.
Negrąžintos sumos konfiskuojamos ir pasiliekamos kaip muitai.
3. Jei per 180 dienų nuo importo dienos 2 dalyje nurodyti įrodymai nepateikiami, garantija konfiskuojama ir pasiliekama kaip muitas.
Tačiau jei minėti įrodymai pateikiami ne per 180 dienų, o per 6 mėnesius po to, kai pasibaigia minėtas 180 dienų laikotarpis, konfiskuota suma, atėmus 15 % garantijos sumos, grąžinama.
9 straipsnis
1. Importo teisės į 2004 m. vasario 6 d. importo licencijos paraiškose nenurodytus galvijų kiekius toliau skirstomi 2 straipsnio 1 dalyje nurodytoms valstybėms narėms pagal dvi skirtingas sistemas, numatytas 2 straipsnio 2 dalies primoje ir antroje įtraukose.
2. Šiuo tikslu vėliausiai iki 2004 m. vasario 12 d. valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytus galvijų kiekius.
3. Komisija kiek galima greičiau nustato ir paskelbia visą likusį galvijų kiekį, kuris turi būti perskirstytas.
4. Šie galvijų kiekiai gali būti skiriami suinteresuotiems ūkio subjektams, prašiusiems importo licencijas išduoti visoms iš pradžių jiems suteiktoms importo teisėms.
Naujosios importo teisių paraiškos pateikiamos toje valstybėje narėje, kurioje pareiškėjas yra įtrauktas į nacionalinį pridėtinės vertės mokesčio registrą.
5. Kiekvienoje paraiškoje nurodoma ne mažiau kaip 50 galvijų ir ne daugiau kaip 3 dalyje nurodyto turimo galvijų skaičiaus.Tačiau jei likęs galvijų skaičius yra mažesnis negu 50, paraiškoje nurodomas tas mažesnis galvijų skaičius.
6. Kai taikomas šis straipsnis, taikomi 4-8 straipsniai. Tačiau 4 straipsnio 2 dalyje paminėta paraiškos pateikimo data yra 2004 m. vasario 27 d., o 4 straipsnio 4 dalyje paminėta pranešimo data yra 2004 m. kovo 5 d.
10 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. birželio 6 d.