Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2191/81
1981 m. liepos 31 d.
dėl pelno nesiekiančioms institucijoms ir organizacijoms pagalbos sviestui pirkti skyrimo
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Graikijos stojimo aktu, ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį ir 28 straipsnį,
atsižvelgdama į 1977 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 878/77 dėl žemės ūkyje taikytinų keitimo kursų [2] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 850/81 [3], ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,
kadangi 1981 m. birželio 24 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1723/81, nustatantis bendrąsias taisykles dėl priemonių, skirtų išlaikyti tam tikrų vartotojų kategorijų bei pramonės įmonių sviesto suvartojimo lygį [4], numato galimybę suteikti pagalbą, ypač pelno nesiekiančioms institucijoms bei organizacijoms, kad šios galėtų mažesnėmis kainomis įsigyti rinkoje esantį sviestą;
kadangi palyginti nedideli viešose atsargose esantys sviesto kiekiai netrukus nulems tai, kad, remiantis 1972 m. rugpjūčio 8 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 1717/72 dėl pelno nesiekiančioms institucijoms ir organizacijoms sviesto pardavimo sumažintomis kainomis [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3474/80 [6], minėtų atsargų pardavimą teks sustabdyti; kadangi tokiomis aplinkybėmis reikėtų grįžti prie Reglamento (EEB) Nr. 1723/81 ir numatyti, kad pelno nesiekiančioms institucijoms bei organizacijoms būtų suteikiama pagalba sviestui įsigyti;
kadangi vis dėlto pagalba turėtų būti suteikiama įsigyti tik Tarybos reglamento (EEB) Nr. 985/68, nustatančio bendrąsias intervencijos į sviesto ir grietinėlės rinką taisykles [7], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Graikijos stojimo aktu, 1 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytus aukščiausius reikalavimus atitinkantį sviestą; kadangi kontrolės sumetimais pagalba turėtų būti suteikiama įsigyti sviestą tik iš pagalbos gavėjo valstybėje narėje įsikūrusio patvirtinto tiekėjo;
kadangi reikėtų užtikrinti, kad pagal šį reglamentą suteikiama pagalba nesidubliuotų su pagalba tiesioginiam vartojimui remiantis 1969 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1269/79 [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 854/81 [9], arba nedubliuotų specialaus mokesčio sumažinimo pagal 1981 m. balandžio 1 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 858/81 [10], turint omenyje Jungtinėje Karalystėje parduodamą Naujosios Zelandijos sviestą;
kadangi, siekiant palengvinti priežiūrą, reikėtų nurodyti, kaip turi būti ženklinamos sviesto, kuriam įsigyti yra suteikiama pagalba, pakuotės;
kadangi valstybės narės turėtų Komisijai nurodyti metodus, kuriuos jos patvirtino tam, kad įgyvendintų šiame reglamente numatytas priemones;
kadangi Reglamento (EEB) Nr. 878/77 4 straipsnio 1 dalis numato, kad, kalbant apie poveikį teisėms ir įsipareigojimams tuo metu, kai yra keičiamas reprezentacinis kursas, turi būti taikomos 1968 m. liepos 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1134/68, nustatančio Reglamento (EEB) Nr. 653/68 dėl apskaitos vieneto, naudojamo bendrojoje žemės ūkio politikoje, vertės pakeitimo sąlygų įgyvendinimo taisykles [11], nuostatos; kadangi, remiantis Reglamento (EEB) Nr. 1134/68 4 straipsnio 2 dalimi , minėtame straipsnyje nurodytos sumos turi būti išmokamos taikant perskaičiavimo kursą, galiojantį tada, kai yra vykdoma operacija arba jos dalis; tačiau pagal Reglamento (EEB) Nr. 878/77 4 straipsnio 3 dalį nuo anksčiau minėtų nuostatų leidžiama nukrypti; kadangi perskaičiuojant šiame reglamente numatytą pagalbą į nacionalinę valiutą patvirtintas reprezentacinis kursas turėtų būti tas, kuris galioja pirmąją mėnesio, kuriam išduotas teisę į pagalbą suteikiantis kvitas, dieną;
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Pagalba suteikiama valstybių narių pelno nesiekiančioms institucijoms bei organizacijoms sviestui pirkti laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų.
2. Kiekviena valstybė narė gali pasirinkti, kurioms jos teritorijoje esančioms pelno nesiekiančioms institucijoms ir organizacijoms (toliau - gavėjoms) parduoti sviestą mažesnėmis kainomis.
3. Tokia pagalba gali būti suteikiama:
a) pirkti sviestą valstybėje narėje, kurioje yra pagrindinė gavėjo įstaiga, iš tam tikslui tos valstybės narės kompetentingos institucijos patvirtinto tiekėjo, pakuotojo ar importuotojo (toliau - tiekėjo) ir
b) - pirkti sviestą, kuris jį gaminančioje valstybėje narėje atitinka Reglamento (EEB) Nr. 985/68 1 straipsnio 3 dalies b punkte pateiktą apibūdinimą bei klasifikaciją ir kurio pakuotė yra paženklinta taip, kaip reglamentuoja valstybės narės, kurioje gavėjas perka sviestą, taisyklės, arba
- Jungtinėje Karalystėje pirkti Naujosios Zelandijos sviestą, atitinkantį tos valstybės narės aukščiausios kokybės sviestą.
4. 3 dalies a punkte minimas tiekėjas gali būti patvirtintas tik tuomet, jei jis įsipareigoja:
a) tvarkyti apskaitą, kurioje pirmiausia įrašomos sviesto gamintojų pavardės, pagalbos gavėjų pavardės bei adresai, jiems parduoto sviesto kiekiai ir atitinkamų 3 straipsnyje nurodytų kvitų serijos numeriai; ir
b) paklusti atitinkamos valstybės narės nustatytai priežiūros tvarkai, ypač dėl įrašų tikrinimo ir sviesto kokybės kontrolės.
Jei nustatoma, kad buvo rimtai pažeistos šio reglamento nuostatos, patvirtinimas panaikinamas.
2 straipsnis
1. Nustatoma 170 ekiu už 100 kilogramų sviesto pagalbos suma.
2. Pagalbos suma perskaičiuojama į nacionalinę valiutą taikant reprezentacinį keitimo kursą, galiojantį pirmąją kalendorinio mėnesio, kurį galioja kvitas, dieną.
3. Šio straipsnio 1 dalyje minėta pagalba gali būti nesuteikiama, jei yra suteikta Reglamente (EEB) Nr. 1269/79 numatyta pagalba, o Jungtinėje Karalystėje ji negali būti derinama su Reglamento (EEB) Nr. 858/81 3 straipsnio 1 dalyje nurodyto specialaus mokesčio sumažinimu.
Tam tikslui:
a) valstybės narės, suteikiančios pagalbą pagal Reglamento (EEB) Nr. 1269/79 nuostatas, imasi atitinkamų priemonių, užtikrinančių, kad sviestui, kuriam gali būti suteikta šiame reglamente numatyta pagalba, nebūtų suteikiama Reglamente (EEB) Nr. 1269/79 numatyta pagalba;
b) šio straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba Naujosios Zelandijos sviestui, kuriam sumažinama specialioji rinkliava, sumažinama tokia suma, kokia ji buvo sumažinta.
3 straipsnis
1. Pagalba sviesto tiekėjui jo raštišku prašymu skiriama tada, kai šis pateikia valstybės narės kompetentingos institucijos išduotą kvitą su serijos numeriu.
Išskyrus force majeure atvejus, paraiška pagalbai gauti ir 7 dalyje numatyti lydimieji patvirtinamieji dokumentai turi būti pateikti per 12 mėnesių nuo pirmos kalendorinio mėnesio, kurį galioja kvitas, dienos.
2. Kvitas išduodamas:
a) pagalbos gavėjui pateikus kompetentingai institucijai raštišką įsipareigojimą tiekti sviestą tik tiems vartotojams, už kuriuos ji yra atsakinga, ir sugrąžinti pagalbos sumą tuomet, kai nustatoma, jog pagal šį reglamentą nupirktas sviestas nėra vartojamas pagal numatytą paskirtį;
b) įsipareigojus kompetentingos institucijos prašymu pateikti jai sviesto suvartojimą pagrindžiančius įrašus;
c) tinkamai įvykdžius ankstesnių paskyrimų metu prisiimtus įsipareigojimus.
3. Kvite pirmiausia nurodoma:
a) atitinkamos institucijos arba organizacijos pavadinimas ir adresas, prireikus - įgalioto atstovo pavardė ir adresas;
b) didžiausias vartotojų, už kuriuos atitinkama institucija arba organizacija yra atsakinga, skaičius;
c) didžiausias sviesto kiekis, kuriam šis kvitas suteikia teisę gauti pagalbą;
d) kvito galiojimo metai ir mėnuo.
4. 3 dalies c punkte minimas didžiausias sviesto kiekis nustatomas remiantis valstybės narės kompetentingos institucijos nustatytu didžiausiu vartotojų skaičiumi ir vidutiniu įprastu suvartojimu.
5. Kvitas galioja jame nurodytą kalendorinį mėnesį; sviestas turi būti pristatytas per tą mėnesį.
6. Kvitus kompetentinga institucija gali išduoti ne daugiau kaip šešiems mėnesiams.
7. Kvitas nesuteikia teisės gauti pagalbą, jei:
a) jame nėra gavėjo patvirtinimo, jog nurodytas sviesto kiekis buvo iš tikrųjų nupirktas ir jo pristatymas buvo priimtas remiantis šiuo kvitu, arba
b) kartu su juo nepateikiamas gavėjo gauto ir pasirašyto prekyraščio arba pristatytų prekių kvito dublikatas.
8. Pagalbą kompetentingos institucijos išmoka per 60 dienų nuo visų patvirtinamųjų dokumentų pateikimo, išskyrus force majeure atvejus arba tuos atvejus, kai buvo pateikti administraciniai paklausimai dėl teisės gauti pagalbą. Tokiais atvejais pagalba išmokama tik tada, kai patvirtinama teisė ją gauti.
9. Visi patvirtinamieji dokumentai ir 6 straipsnyje nurodyta kontrolės ataskaita siunčiama už pagalbos išmokėjimą atsakingam Reglamento (EEB) Nr. 729/70 4 straipsnyje nurodytam departamentui arba institucijai.
4 straipsnis
1. Sviestas gavėjui pristatomas pakuotėse, ant kurių aiškiai įskaitomomis ir neištrinamomis raidėmis užrašoma vienas arba keli iš šių patvirtinimų:
,
,
,
,
,
,
.
2. Ant kiekvieno paketo arba jame esančio atskiro paketėlio užrašoma vienas arba keli iš šių patvirtinimų:
,
,
,
,
,
,
.
5 straipsnis
Valstybėms narėms leidžiama nustatyti mažiausią sviesto kiekį, kuriam galima prašyti pagalbos.
6 straipsnis
Valstybės narės nustato visas būtinas kontrolės priemones, užtikrinančias šioreglamento nuostatų laikymąsi, ypač susijusias su tiekėjo prekybos dokumentų ir įrašų apie atsargas patikrinimais.
Šie patikrinimai atliekami bent kartą per dvylika mėnesių.
Jos praneša Komisijai:
a) per tris mėnesius - apie patvirtintą sviesto kontrolės įvairiuose jo prekybos etapuose tvarką ir pagal 2 straipsnio 3 dalies a punktą taikomas priemones;
b) kiekvieną mėnesį iki 20 d. - apie kiekius, kuriems ankstesnį mėnesį:
- buvo išduoti kvitai,
- buvo išmokėta pagalba.
7 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 1717/72 yra sustabdomas, išskyrus iki šio reglamento įsigaliojimo parduotam sviestui taikomas nuostatas.
8 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1981 m. liepos 31 d.