Komisijos direktyva 2003/100/EB
2003 m. spalio 31 d.
iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose I priedą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2002 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/32/EB dėl nepageidaujamų medžiagų gyvūnų pašaruose [1] su pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2003/57/EB [2], ypač į jos 8 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1) Direktyva 2002/32/EB draudžia naudoti gyvūnų pašarams skirtus produktus, kuriuose nepageidaujamų medžiagų kiekiai viršija tos direktyvos I priede nurodytus maksimalius kiekius.
(2) Priėmus Direktyvą 2002/32/EB, buvo nurodyta, kad I priede išdėstytos nuostatos bus peržiūrimos pagal naujausius mokslinius rizikos vertinimus, atsižvelgiant į draudimus bet kaip skiesti užterštus ir reikalavimų neatitinkančius gyvūnų pašarams skirtus produktus.
(3) Atitinkamai buvo kreiptasi į Gyvūnų mitybos mokslinį komitetą (GMMK) su prašymu nedelsiant pateikti naujausius mokslinius rizikos įvertinimus. GMMK patvirtino nuomonę dėl nepageidaujamų medžiagų pašaruose 2003 m. vasario 20 d., kuri buvo atnaujinta 2003 m. balandžio 25 d. Šioje nuomonėje pateikiama išsami galimų grėsmių, kurias sukelia gyvūnų pašaruose esančios įvairios nepageidaujamos medžiagos, žmonių ir gyvūnų sveikatai apžvalga.
(4) Tačiau GMMK pripažino, kad būtina papildomai atlikti išsamius rizikos vertinimus, siekiant visiškai iš naujo išnagrinėti Direktyvos 2002/32/EB I priedą. Nuo 2003 m. gegužės mėn. Europos maisto saugos tarnyba (EMST) perėmė iš Europos Komisijos atsakomybę už pašarų ir maisto saugos klausimų mokslinį įvertinimą. Buvo paprašyta, kad EMST atliktų šiuos išsamius rizikos įvertinimus.
(5) Tuo tarpu buvo nurodyta, kad gali kilti grėsmė kai kurių pagrindinių ir vertingų pašarinių žaliavų tiekimui, kadangi kai kuriose pašarinėse žaliavose esančios nepageidaujamos medžiagos dėl įprastinio foninio užterštumo priartėjo arba viršija Direktyvos 2002/32/EB I priede nustatytą didžiausią kiekį. Taip pat buvo pastebėti tam tikri priedo nuostatų neatitikimai.
(6) Todėl laukiant, kol bus pateikti išsamūs moksliniai rizikos įvertinimai, priedas turėtų būti laikinai iš dalies pakeistas, siekiant išlaikyti aukštą visuomenės bei gyvūnų sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį.
(7) Siekiant išlaikyti tokį aukštą visuomenės bei gyvūnų sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį, pripažįstama, kad jei pašarinės žaliavos sušeriamos tiesiogiai gyvūnams arba jei naudojami pašarų papildai, jų naudojimas kasdieninei mitybai neturėtų sukelti didesnio nepageidaujamų medžiagų poveikio gyvūnams negu tas didžiausias poveikis, kurį jie patiria kasdieninėje jų mityboje naudojant tik visaverčius pašarus.
(8) GMMK patvirtina, kad organinės arseno formos yra riboto toksiškumo. Todėl nustačius bendrą arseno kiekį pašaruose ne visada galima tiksliai atspindėti neorganinių arseno formų keliamą grėsmę. Tačiau arseno organines ir neorganines formas galima atskirti tik kompleksiniais analizės metodais, kuriuos ne visuomet galima pritaikyti vykdant oficialią kontrolę. Todėl tikslinga laikyti, kad didžiausi kiekiai nurodo bendrą arseno kiekį, taip pat paliekant galimybę pareikalauti atlikti išsamesnę analizę, ypač aptikus Hizikia fusiforme. Jei nėra Bendrijoje įvesto metodo, kuriuo būtų nustatomas bendras arseno kiekis, būtina įrodyti, kad panaudota mėginio apdorojimo procedūra ir analizės metodas gali būti sėkmingai taikomi panaudojant sertifikuotas pamatines medžiagas, kuriose yra didelė organinės formos arseno dalis.
(9) Taip pat būtina atsižvelgti į tai, kad daugiau negu 95 % arseno, esančio jūrinės kilmės pašarinėse žaliavose, organinės formos pasižymi mažesniu toksiškumu, ir į pastarojo meto pasiekimus kuriant žuvų pašarus, kuriuose yra didesnis žuvų taukų ir žuvų miltų santykis.
(10) Dabartiniai didžiausi arseno, švino ir fluoro kiekiai kai kuriose mineralinėse pašarų žaliavose neatspindi dabartinių įprastų foninio užterštumo lygių. Atsižvelgiant į mažą biologinį šių nepageidaujamų medžiagų paplitimą mineraliniuose pašaruose, tikslinga užtikrinti, kad šios esminės vertingos pašarų žaliavos galėtų būti tiekiamos nesukeliant pavojaus gyvūnų ir žmonių sveikatai bei aplinkai.
(11) Aflatoksinas B1 yra genotoksiškas kancerogenas, kuris aptinkamas piene kaip metabolitinis aflatoksinas M1. Siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą tikslinga kiek įmanoma sumažinti didžiausius leistinus aflatoksino kiekius. Užtikrinus tinkamą apdorojimą ir džiovinimą, galima išlaikyti žemus aflatoksino kiekius įvairiose pašarų žaliavose; taip pat yra veiksmingos nukenksminimo procedūros siekiant sumažinti aflatoksino B1 kiekius. Tikslinga nustatyti vienodą didžiausią aflatoksino B1 kiekį visose pašarinėse žaliavose.
(12) Visose medvilnės sėklose dideli laisvojo gosipolio kiekiai yra natūralūs sudedamieji komponentai. Todėl tikslinga nustatyti konkrečius didžiausius laisvojo gosipolio kiekius visose medvilnės sėklose.
(13) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2002/32/EB I priedas iš dalies keičiamas, kaip numatyta šios direktyvos priede.
2 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip per 12 mėnesių nuo jos paskelbimo, įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos praneša Komisijai šių nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacinę lentelę.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2003 m. spalio 31 d.