Tarybos reglamentas (EB) Nr. 533/2004
2004 m. kovo 22 d.
dėl Europos partnerysčių steigimo stabilizavimo ir asociacijos proceso metu
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 181a straipsnio 2 dalies pirmąjį sakinį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
kadangi:
(1) 2000 m. birželio 19-20 d. Feiroje susirinkusi Europos Vadovų Taryba patvirtino, kad kiek įmanoma visapusiškesnė Vakarų Balkanų valstybių integracija į Europos politinį ir ekonominį gyvenimą ir toliau lieka jos tikslas, ir pripažino, kad visos aptariamosios valstybės yra potencialios kandidatės tapti ES narėmis.
(2) 2000 m. lapkričio 24 d. Europos Sąjungos valstybių ir šalių, dalyvaujančių stabilizavimo ir asociacijos procese, valstybių ar vyriausybių vadovų Viršūnių susitikime priimtoje Zagrebo deklaracijoje pripažinta, kad stojimo galimybė siūloma įvykdžius 1993 m. birželį Kopenhagoje Europos Vadovų Tarybos susitikime nustatytus kriterijus ir atsižvelgiant į pasiektą pažangą, įgyvendinant Stabilizacijos ir asociacijos sutartis, ypač dėl regioninio bendradarbiavimo.
(3) 2003 m. birželio 19-20 d. Salonikuose susirinkusi Europos Vadovų Taryba patvirtino savo pasiryžimą visapusiškai ir efektyviai remti Vakarų Balkanų valstybių Europos perspektyvą ir užtikrino, kad atitikusios nustatytuosius kriterijus, jos taps neatskiriama Europos Sąjungos dalis. Ji patvirtino 2003 m. birželio 16 d. Tarybos išvadas, įskaitant jų priedą "Salonikų darbotvarkė Vakarų Balkanų valstybėms: Europos integracijos link". "Salonikų darbotvarkė" nurodo stabilizavimo ir asociacijos proceso stiprinimo kelius ir būdus, įskaitant Europos partnerysčių sudarymą.
(4) Vadovaujantis 2003 m. birželio 21 d. ES ir Vakarų Balkanų valstybių Viršūnių susitikime priimta Salonikų deklaracija, "Salonikų darbotvarkė" yra laikoma bendra Europos Sąjungos ir Vakarų Balkanų valstybių darbotvarke, kurią jos įsipareigoja įgyvendinti. Patobulintas stabilizavimo ir asociacijos procesas ir toliau lieka bendrąja Vakarų Balkanų valstybių nuostata Europos narystės klausimu per visą stojimo laikotarpį.
(5) Vakarų Balkanų valstybėse pradėjus steigti Europos partnerystes bus galima nustatyti prioritetines veiklos rūšis, siekiant paremti pastangas kuo labiau priartėti prie Europos Sąjungos ir kartu turėti savotišką pažangos "matavimo" priemonę. Jos bus pritaikomos prie specifinių valstybių poreikių ir atitinkamų pasirengimo etapų bei stabilizavimo ir asociacijos proceso savitumų, įskaitant regioninį bendradarbiavimą. Rengiantis steigti Europos partnerystes, valstybėms bus teikiamos neformalios konsultacijos prireikus pasitelkiant platesnę tarptautinę bendriją.
(6) Kiek reikia atnaujintos Europos partnerystės yra būtinos, siekiant padėti Vakarų Balkanų valstybėms pasirengti narystei, laikantis darnios Vakarų Balkanų valstybių nuostatos stojimo į Europos Sąjungą klausimu ir kuriant planus su nustatytais reformų grafikais bei išsamiai išdėstytomis priemonėmis, kurių ketinama imtis tam, kad būtų įvykdyti tolesni integracijos į Europos Sąjungą reikalavimai.
(7) Bendrijai teikiant pagalbą, labai priimtina būtų sutelkti dėmesį į Europos partnerysčių apibrėžtus iššūkius, kurie taps finansinės pagalbos gairėmis ir kurie neleis nukrypti nuo nustatytų principų, prioritetų ir sąlygų.
(8) Bendrijos pagalba, atsižvelgiant į stabilizavimo ir asociacijos procesą Vakarų Balkanų valstybėse, bus teikiama taikant atitinkamas finansines priemones, ypač remiantis 2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2666/2000 dėl pagalbos Albanijai, Bosnijai ir Hercegovinai, Kroatijai, Jugoslavijos Federacinei Respublikai ir buvusiajai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai [2]; atitinkamai šis reglamentas neturės jokių finansinių implikacijų.
(9) Bendrijos pagalbą sudarančių finansinių išteklių programavimas turėtų remtis Europos partnerysčių prioritetais, o sprendimai priimami laikantis atitinkamų finansinių priemonių nustatytos tvarkos.
(10) Europos partnerysčių prioritetų peržiūros politiniai padariniai santykiams su Vakarų Balkanų valstybėmis gali būti dideli. Todėl kai kuriais atvejais Tarybai vertėtų patvirtinti atskiroms Europos partnerystėms taikomus principus, prioritetus ir sąlygas.
(11) Vėlesnius reguliarius Europos partnerysčių patikrinimus užtikrina stabilizavimo ir asociacijos proceso sukurtų mechanizmų sistema, ypač stabilizavimo ir asociacijos proceso metinės ataskaitos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Europos partnerystės steigiamos su Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Kroatija, Buvusia Jugoslavijos Respublika Makedonija bei Serbija ir Juodkalnija, įskaitant Kosovą, kaip apibrėžta 1999 m. birželio 10 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijoje 1244 (toliau - Partnerės). Europos partnerystės numato sistemą, kurioje pateikiami pagal Partnerių skirtingų situacijų analizės rezultatus nustatyti prioritetai, į kuriuos, atsižvelgiant į Europos Vadovų Tarybos nustatytus kriterijus ir pasiektą pažangą įgyvendinant stabilizavimo ir asociacijos procesą, įskaitant kai kuriais atvejais stabilizacijos ir asociacijos susitarimus, o ypač regioninį bendradarbiavimą, turėtų būti sutelkti parengiamieji tolesnės integracijos į Europos Sąjungą darbai.
2 straipsnis
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima sprendimus dėl Europos partnerysčių principų, prioritetų ir sąlygų bei vėlesnių jų pakeitimų.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. kovo 22 d.