Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1681/94
1994 m. liepos 11 d.
dėl pažeidimų ir su struktūrinės politikos finansavimu ir šios srities informacinės sistemos organizavimu susijusių neteisingai sumokėtų sumų susigrąžinimo
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4253/88, nustatantį Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas dėl įvairių struktūrinių fondų veiklos koordinavimo tarpusavyje ir su Europos investicijų banko operacijomis bei kitais esamais finansiniais instrumentais [1] su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2082/93 [2], ypač jo 23 straipsnio 1 dalies ketvirtą pastraipą,
pasitarusi su Regionų plėtros ir pertvarkos patariamuoju komitetu ir su pagal Sutarties 124 straipsnį įsteigtu komitetu,
kadangi Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnyje yra nustatyti principai, reglamentuojantys Bendrijos kampaniją prieš pažeidimus ir dėl piktnaudžiavimo ar aplaidumo prarastų struktūrinių fondų sumų susigrąžinimą;
kadangi 1993 m. kovo 30 d. Reglamento (EEB) Nr. 792/93, nustatančio sanglaudos finansinį instrumentą [3] su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 566/94 [4], 9 straipsnio 3 dalis numato, kad Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnis taikomas mutatis mutandi; kadangi dėl tos priežasties šis reglamentas taikomas ir sanglaudos finansiniam instrumentui;
kadangi šiame reglamente nustatytos taisyklės turėtų būti susijusios su visomis finansinės intervencijos formomis, numatytomis 1988 m. gruodžio 19 d. Reglamente (EEB) Nr. 4254/88, nustatančiame Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo [5], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2083/93 [6], 1988 m. gruodžio 19 d. Reglamente (EEB) Nr. 4255/88, nustatančiame Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas dėl Europos socialinio fondo [7], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2084/93 [8], 1988 m. gruodžio 19 d. Reglamente (EEB) Nr. 4256/88, nustatančiame Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas dėl EŽŪOGF Orientavimo skyriaus [9], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2085/93 [10], 1993 m. liepos 20 d. Reglamente (EEB) Nr. 2080/93, nustatančiame Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas dėl Žuvininkystės orientavimo finansinio instrumento [11], ir taip pat Reglamente (EEB) Nr. 792/93;
kadangi šis reglamentas reglamentuoja tik kai kuriuos valstybių narių įsipareigojimų aspektus, nurodytus Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalyje, todėl neturėtų pažeisti jokių kitų tame straipsnyje nurodytų įsipareigojimų;
kadangi tam, kad Bendrija būtų geriau informuota apie valstybių narių priemones, kurių jos imasi pažeidimams pašalinti, turėtų būti nurodytos nacionalinės nuostatos, apie kurias pranešama Komisijai;
kadangi, siekiant nustatyti, koks yra pažeidimų pobūdis bei finansiniai pažeidimų poveikiai, ir susigrąžinti neteisingai sumokėtas sumas, reikėtų numatyti galimybę kas ketvirtį Komisijai pranešinėti apie nustatytus pažeidimus; kadangi, be šių ataskaitų, turi būti teikiama informacija apie teismo ar administracinių procesų eigą;
kadangi Komisija turėtų būti nuolat informuojama apie teismo ir administracinius procesus prieš pažeidimus padariusius asmenis; kadangi derėtų dar ir užtikrinti, kad būtų nuolat siunčiama informacija apie priemones, kurių valstybės narės ėmėsi Bendrijos finansiniams interesams apsaugoti;
kadangi reikėtų nustatyti, kokią tvarką valstybės narės ir Komisija taiko tais atvejais, kai paaiškėja, kad dėl pažeidimų prarastos sumos negali būti susigrąžintos;
kadangi turėtų būti nustatyta minimali riba, kurią viršijus Komisijai būtų automatiškai pranešama apie pažeidimus;
kadangi nacionalinėms taisyklėms dėl baudžiamųjų teismo procesų arba valstybių narių tarpusavio pagalbos baudžiamosiose bylose teismų lygiu neturėtų daryti įtakos šio reglamento nuostatos;
kadangi patartina numatyti galimybę Bendrijai prisidėti prie teismo išlaidų ir išlaidų, kurios tiesiogiai susijusios su teismo procesais, finansavimo;
kadangi tam, kad būtų išvengta pažeidimų, valstybių narių ir Komisijos tarpusavio bendradarbiavimas turėtų tapti tvirtesnis, kiekvieną kartą užtikrinant, kad tokio veiksmo būtų imtasi deramai atsižvelgus į konfidencialumo taisykles;
kadangi reikėtų dar numatyti, kad šio reglamento nuostatos taikomos ir tuomet, kai mokėjimas, kuris turėjo būti atliktas iš struktūrinių fondų arba struktūrinės paskirties finansinio instrumento, dėl pažeidimo nebuvo atliktas;
kadangi šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Žemės ūkio struktūrų ir kaimo plėtros vadybos komiteto ir Žuvininkystės nuolatinio komiteto pareikštą nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Nepažeidžiant įsipareigojimų, tiesiogiai numatytų Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnyje, šis reglamentas yra susijęs su visomis Reglamentuose (EEB) Nr. 4254/88, (EEB) Nr. 4255/88, (EEB) Nr. 4256/88, (EEB) Nr. 792/92 ir (EEB) Nr. 2080/93 numatytomis finansinės intervencijos formomis.
Kai priemonę finansuoja abu Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) skyriai, pranešimas apie pažeidimus, padarytus taip finansuojant, pateikiamas laikantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 595/91 [12] nuostatų. Nuorodos į šias nuostatas turėtų būti daromos pagal šį reglamentą pateiktose ataskaitose.
Šis reglamentas neturi įtakos valstybių narių taikomoms taisyklėms dėl baudžiamųjų teismo procesų arba valstybių narių teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose.
2 straipsnis
1. Valstybės narės per tris mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo praneša Komisijai:
- įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių taikymo,
- institucijų ir įstaigų, kurios atsako už šių priemonių taikymą pagal minėtą 23 straipsnio 1 dalį, sąrašą ir pagrindines nuostatas, susijusias su šių institucijų bei įstaigų vaidmeniu ir darbu, taip pat su tvarka, už kurios taikymą jos atsako.
2. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie visus pagal šio straipsnio 1 dalį pateiktos informacijos pakeitimus.
3. Komisija išnagrinėja valstybių narių pranešimus ir joms praneša, kokias išvadas ketina iš jų padaryti. Ji ir toliau palaiko ryšius su valstybėmis narėmis tiek, kiek tai reikalinga, kad būtų taikomas šis straipsnis.
3 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos valstybės narės praneša Komisijai apie visus pažeidimus, dėl kurių atliktas parengtinis administracinis ar teisminis tyrimas.
Dėl to jos pateikia kuo daugiau informacijos apie:
- atitinkamą struktūrinį fondą (-us) arba finansinį instrumentą (-us), tikslą, Bendrijos paramos planą, atitinkamos programos pavadinimą arba paramos formą,
- nuostatą, kuri buvo pažeista,
- išlaidų pobūdį ir sumą; jeigu mokėjimas nebuvo atliktas, sumas, kurios būtų neteisingai sumokėtos, jeigu pažeidimas nebūtų nustatytas, išskyrus tuos atvejus, kai klaida ar aplaidumas buvo nustatytas iki mokėjimo, todėl nebuvo paskirta administracinė ar teismo nuobauda,
- bendrą sumą ir jos paskirstymą tarp įvairių finansavimo šaltinių,
- laikotarpį arba momentą, kada pažeidimas buvo padarytas,
- metodus, kuriais pažeidimas buvo padarytas,
- būdą, kuriuo pažeidimas buvo nustatytas,
- nacionalines institucijas ar įstaigas, kurios parengė oficialią ataskaitą dėl pažeidimo,
- finansinius padarinius, mokėjimų, jeigu yra, sustabdymą ir susigrąžinimo galimybes,
- datą ir šaltinį pirmos informacijos, leidusios įtarti, kad yra padarytas pažeidimas,
- datą, kurią buvo parengtas oficialus pranešimas apie pažeidimą,
- prireikus - suinteresuotas valstybes nares ir trečiąsias šalis,
- atitinkamų fizinių ir juridinių asmenų tapatybę, išskyrus tuos atvejus, kai tokia informacija nepadeda pašalinti pažeidimų dėl atitinkamo pažeidimo pobūdžio.
2. Jeigu šio straipsnio 1 dalyje nurodytos kai kurios informacijos nėra, pirmiausia jeigu nežinomi būdai, kuriais pažeidimas buvo padarytas ir nustatytas, valstybės narės kuo greičiau pateikia trūkstamą informaciją su vėliau Komisijai siunčiamomis ketvirčio ataskaitomis apie pažeidimus.
3. Jeigu nacionalinėse nuostatose numatyta, kad tyrimai yra slapti, informacijai perduoti turi būti gautas kompetentingo teismo leidimas.
4 straipsnis
Kiekviena valstybė narė nedelsdama nusiunčia Komisijai ir, prireikus, kitoms suinteresuotoms valstybėms narėms ataskaitą apie nustatytus ar įtariamus pažeidimus, jeigu nuogąstaujama, kad:
- jie gali turėti labai greitą atgarsį už jos teritorijos ribų,
ir (arba)
- jie rodo, kad yra naudojami nauji piktnaudžiavimo metodai.
5 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos valstybės narės, remdamosi bet kuria anksčiau pagal šio reglamento 3 straipsnį parengta ataskaita, informuoja Komisiją apie procedūras, kurios buvo pradėtos dėl visų pirmiau praneštų pažeidimų, ir apie visus tų procedūrų sąlygotus pokyčius, tarp jų:
- sumos, kurios buvo susigrąžintos arba kurias tikimasi susigrąžinti,
- tarpinės priemonės, kurias valstybės narės įgyvendino, kad užtikrintų neteisingai sumokėtų sumų susigrąžinimą,
- teismo ir administracinės procedūros, pradėtos siekiant susigrąžinti neteisingai sumokėtas sumas ir paskirti sankcijas,
- priežastys, kodėl buvo atsisakyta susigrąžinimo procedūros; Komisijai, kiek tai įmanoma, pranešama kuo greičiau, prieš priimant sprendimą,
- visi atsisakymo patraukti baudžiamojon atsakomybėn atvejai.
Valstybės narės praneša Komisijai apie visus administracinius ar teismo sprendimus, arba apie pagrindinius jų punktus dėl šių procedūrų nutraukimo.
2. Jeigu valstybė narė mano, kad negali būti susigrąžinta visa suma, arba negalima tikėtis susigrąžinti visos sumos, ji specialiu pranešimu Komisijai praneša, kokia suma nebuvo susigrąžinta ir kodėl, jos manymu, Bendrija ar valstybė narė turėtų ją padengti. Ši informacija turi būti pakankamai išsami, kad Komisija, pasitarusi su atitinkamų valstybių narių institucijomis, galėtų kuo greičiau nuspręsti, kas prisiims atsakomybę už finansinius padarinius, kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalies trečioje įtraukoje.
3. Šio straipsnio 2 dalyje minimu atveju Komisija gali konkrečiai paprašyti valstybės narės tęsti susigrąžinimo procedūrą.
6 straipsnis
Jeigu ataskaitiniu laikotarpiu nėra pažeidimų, apie kuriuos reikėtų pranešti, valstybės narės praneša apie tai Komisijai per tą patį šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nustatytą laiką.
7 straipsnis
Jeigu valstybės narės kompetentingos institucijos, Komisijai konkrečiai paprašius, nusprendžia pradėti arba tęsti teismo procesą, kad susigrąžintų neteisingai sumokėtas sumas, Komisija gali įsipareigoti, pateikus dokumentinius įrodymus, kompensuoti valstybei narei visas tiesiogines teismo išlaidas ar dalį jų net ir tuomet, jeigu teismo procesas būtų nesėkmingas.
8 straipsnis
1. Komisija palaiko atitinkamus ryšius su suinteresuotomis valstybėmis narėmis, kad papildytų šio reglamento 3 straipsnyje minėtą informaciją apie pažeidimus, taip pat informaciją apie šio reglamento 5 straipsnyje minimas procedūras ir pirmiausia apie susigrąžinimo galimybę.
2. Neatsižvelgiant į šio straipsnio 1 dalyje minimus ryšius, Komisija valstybes nares informuoja, jeigu pažeidimo pobūdis yra toks, kad tokie pat arba panašūs metodai galėtų būti naudojami ir kitose valstybėse narėse.
3. Komisija valstybių narių atstovams organizuoja informacinius susitikimus Bendrijos lygiu, kad kartu ištirtų pagal šio reglamento 3, 4 ir 5 straipsnius ir šio straipsnio 1 dalį gautą informaciją, ypač dėl patirties, susijusios su pažeidimais, prevencinių priemonių ir teismo procesų.
4. Valstybės narės ar Komisijos prašymu valstybės narės ir Komisija tarpusavyje tariasi, kad pašalintų visas spragas, kenkiančias Bendrijos interesams, kurios tampa akivaizdžios taikant galiojančias nuostatas.
9 straipsnis
Komisija per Konsultacinį sukčiavimo prevencijos koordinavimo komitetą nuolat informuoja valstybes nares apie lėšų, susijusių su nustatytais pažeidimais, sumas ir įvairias pažeidimų grupes, suskirstant tai pagal rūšis ir suskaičiuojant. Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 27, 28 ir 29 straipsniuose nurodyti komitetai informuojami ta pačia tvarka.
10 straipsnis
1. Valstybės narės ir Komisija imasi visų atsargumo priemonių, būtinų užtikrinti, kad informacija, kuria jos keičiasi, liktų paslaptyje.
2. Šiame reglamente minima informacija jokiu būdu negali būti nusiųsta asmenims, išskyrus esančiuosius valstybėse narėse arba Bendrijos institucijose, kurie dėl savo pareigų privalo susipažinti su ja, nebent ją pateikusi valstybė narė konkrečiai pritaria tam.
3. Fizinių ar juridinių asmenų pavardės (pavadinimai) gali būti nurodytos kitai valstybei narei ar Bendrijos institucijai tik tuo atveju, jei tai reikalinga tam, kad būtų išvengta pažeidimo arba dėl jo būtų patraukta atsakomybėn, arba nustatyta, kad tariamas pažeidimas buvo padarytas.
4. Kokiu nors pavidalu perduotai ar gautai pagal šio reglamento nuostatas informacijai yra taikomas profesinės paslapties reikalavimas, ir ji apsaugoma taip pat, kaip panašią informaciją saugo valstybės narės, kuri ją gavo, nacionalinės teisės aktai ir atitinkamos Bendrijos institucijoms taikomos nuostatos.
Be to, ta informacija negali būti naudojama jokiu kitu tikslu, išskyrus tą, kuris nurodytas šiame reglamente, jeigu ją pateikusios institucijos nedavė konkretaus savo sutikimo, ir valstybėje narėje, kurioje yra institucija gavėja, taikomos nuostatos, kurios draudžia perduoti ar naudoti tokią informaciją.
5. Šio straipsnio 1-4 dalys netrukdo pagal šio reglamento nuostatas gautą informaciją panaudoti bet kokiuose teisiniuose veiksmuose ar procesuose, kurie buvo pradėti vėliau dėl Bendrijos taisyklių struktūrinių fondų ir struktūrinės paskirties finansinių instrumentų srityje nesilaikymo. Valstybės narės kompetentinga institucija, pateikusi šią informaciją, nedelsiant informuojama apie taip naudojamą informaciją.
6. Jeigu per tolesnį tyrimą paaiškėja, kad valstybės narės Komisijai nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, kurio pavardė (pavadinimas) Komisijai buvo nurodyta pagal šio reglamento nuostatas, neprisidėjo prie jokio pažeidimo, Komisija apie tai nedelsdama praneša visiems, kuriems ji jo pavardę (pavadinimą) nurodė pagal šio reglamento nuostatas. Dėl to toks asmuo nebelaikomas asmeniu, dalyvavusiu padarant atitinkamą pažeidimą, kaip buvo nurodyta ankstesniame pranešime.
11 straipsnis
Tais atvejais, kai struktūrinis fondas arba struktūrinės paskirties finansinis instrumentas ir valstybė narė finansuoja kartu, ta valstybė narė ir Bendrija susigrąžintas sumas pasidalija jų padarytų išlaidų santykiu.
12 straipsnis
1. Jeigu pažeidimai yra susiję su Bendrijos biudžeto sumomis, kurios yra mažesnės nei 4000 ekiu, valstybės narės nesiunčia Komisijai informacijos, numatytos šio reglamento 3 ir 5 straipsniuose, nebent ši to aiškiai paprašo.
2. Šio straipsnio 1 dalyje minėta suma perskaičiuojama į nacionalinę valiutą keitimo kursu, kuris yra paskelbtas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje ir taikomas pirmąją darbo dieną tų metų, kuriais informacija apie pažeidimus buvo pranešta.
13 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šio reglamento 3 ir 5 straipsniuose minimas ketvirtis yra laikotarpis nuo reglamento įsigaliojimo dienos iki einamojo ketvirčio pabaigos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1994 m. liepos 11 d.