Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3068/92
1992 m. spalio 23 d.
dėl importuojamo kalio chlorido, kurio kilmės šalys yra Baltarusija, Rusija ir Ukraina, apmokestinimo galutiniu antidempingo muitu
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1988 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2423/88 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo iš Europos Bendrijos narėmis nesančių valstybių [1], ypač jo 11 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą po konsultacijų su Patariamuoju komitetu vadovaujantis pirmiau minėtu reglamentu,
kadangi:
A. LAIKINOSIOS PRIEMONĖS
(1) Vadovaudamasi Reglamentu (EEB) Nr. 1031/92 [2], Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą už kalio chlorido, kurio kilmės šalys yra Baltarusija, Rusija ir Ukraina, importą. Vadovaudamasi Reglamentu (EEB) Nr. 2442/92 [3], Taryba pratęsė šių muitų taikymą ne ilgesniam kaip dviejų mėnesių laikotarpiui,
B. TOLESNĖ PROCEDŪRA
(2) Po laikino antidempingo muito nustatymo Baltarusijos, Rusijos ir Ukrainos eksportuotojams, Bendrijos gamintojams ir kai kuriems importuotojams jų prašymais buvo suteikta galimybė būti išklausytoms Komisijos akivaizdoje. Jie taip pat raštu pateikė savo pastabas.
(3) Buvo apsvarstytos šalių pastabos raštu ir žodžiu, ir tam tikrais atvejais Komisija atitinkamai pakeitė savo išvadas.
(4) Dėl tyrimo sudėtingumo, ypač kruopštaus kai kurių skaičių ir pateiktų įrodymų tikrinimo, tyrimas nebuvo užbaigtas per Reglamento (EEB) Nr. 2423/88 7 straipsnio 9 dalies a punkte nustatytą laikotarpį.
C. APTARIAMAS PRODUKTAS, PANAŠUS PRODUKTAS
(5) Šio tyrimo objektas yra kalio chloridas arba potašo chloridas (toliau - potašas), kaip trąša dažniausiai naudojamas žemės ūkyje. Tyrimo metu surinkti duomenys parodė, kad yra dviejų rūšių potašas: standartinis (miltelių formos) ir granuliuotas (granulių formos). Kaip buvo paaiškinta Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 8-10 konstatuojamosiose dalyse, abiejų produkto rūšių sudėtyse esančio kalio kiekis, išreikštas K2O sauso bevandenio produkto masės procentine išraiška, yra skirtingas. Kiekviena rūšis skirstoma į tris klases: K2O kiekis yra 40 % masės ar mažiau, K2O kiekis yra nuo 40 % iki 62 % masės ir K2O kiekis yra didesnis negu 62 % masės. Visos šios klasės klasifikuojamos taikant atitinkamai šiuos KN kodus: 31042010, 31042050 ir 31042090.
(6) Darant preliminarias išvadasdėl Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 10 konstatuojamojoje dalyje pateiktų priežasčių buvo atmesta klasė, kurioje K2O kiekis yra didesnis negu 62 % masės.
Po susitikimų, surengtų po Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 publikavimo, Komisija, rengdama savo galutines išvadas, nutarė atsižvelgti į produkto klasę, kurioje K2O kiekis yra didesnis negu 62 % masės, nes iš surinktos informacijos paaiškėjo, kad nors ši klasė ir buvo dažniausiai naudojama farmacijoje ir pramonėje, jos fizinės ir cheminės savybės ypač panašios į tų klasių savybes, kuriose K2O kiekis yra mažesnis, todėl ji galėtų būti naudojama vietoj jų. Atsižvelgdama į tai, Komisija nutarė, kad įvairios potašo rūšys ir klasės turėtų būti laikomos vienu ir tuo pačiu produktu.
Tačiau reikėtų pažymėti, kad dėl techninių ir ekonominių priežasčių šiuo metu dar nėra granuliuoto potašo, kuriame kalio kiekis būtų didžiausias. Dėl to nebūtina skirti standartinės potašo rūšies nuo granuliuotos rūšies tuomet, kai K2O kiekis yra didesnis negu 62 % masės. Taryba patvirtina šias išvadas.
D. DEMPINGAS
(a) Normalioji vertė
(7) Atsižvelgiant į tai, kad Baltarusija, Rusija ir Ukraina vis dar tebelaikomos ne rinkos ekonomikos šalimis, normalioji vertė turėjo būti apskaičiuota vadovaujantis Reglamento (EEB) Nr. 2423/88 2 straipsnio 5 dalimi. Kanados, antros pagal mastą gamintojos pasaulyje, pasirinkimo neužginčijo nė viena šalis, todėl normalioji vertė buvo nustatyta remiantis Kanados vidaus kainomis, nustatytomis už granuliuotą potašą, ir Kanados bei JAV kainomis, nustatytomis už standartinį potašą, nes Kanados pardavimai buvo per menki, lyginant su šių produktų importu iš buvusiosios TSRS į Bendriją, kad šiuo atžvilgiu būtų galima jais pagrįstai pasiremti.
(8) Atsižvelgdami į tai, kad tyrime bendradarbiavusios kalnakasybos pramonės įmonės gamybos kaštai buvo didesni nei Kanados ir JAV rinkos kainos, Bendrijos gamintojai paprašė normaliąją vertę apskaičiuoti pagal tos įmonės gamybos kaštus. Tačiau tyrimo metu Komisija patvirtino, kad Kanados ir JAV rinkos kainos vis vien leido kitiems gamintojams gauti pelno vykdant įprastas prekybos operacijas. Tuomet paaiškėjo, kad ši įmonė patirdavo laikinas ir ypatingas išlaidas dėl išskirtinės Kanados vietovės, kurioje buvo jos kasyklos, bei dėl to, kad kasyklos buvo neseniai pradėjusios veikti. Būtų buvę neteisinga įskaičiuoti šias išlaidas į buvusiosios TSRS eksporto išlaidas, ir tai būtų prieštaravę Reglamento (EEB) Nr. 2423/88 2 straipsnio 5 dalies a punktui.
Dėl to būtų pagrįsta ir tikslinga normaliąją vertę nustatyti remiantis konkurencingų Kanados ir JAV rinkų kainomis. Taryba patvirtina šias Komisijos išvadas bei Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 13-16 konstatuojamosiose dalyse pateiktas išvadas.
(b) Eksporto kaina
(9) Buvusiosios TSRS gamintojų eksportuoto potašo eksporto kainos buvo nustatytos vadovaujantis Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 17-20 konstatuojamosiose dalyse aprašytu būdu ir laikantis Reglamento (EEB) Nr. 2423/88 2 straipsnio 8 dalies b punkto nuostatų.
(c) Palyginimas
(10) Pagal kiekvieną sandorį buvo atliktas normaliosios vertės ir eksporto kainų palyginimas pardavimo iš kasyklos lygmeniu (ex-mine).
(11) Kai kurie importuotojai primygtinai reikalavo patikslinti kainas, atsižvelgiant į pervežimo jūra išlaidas, teigdami, kad, lyginant su kitomis kompanijomis, produktams pervežti iš buvusiosios TSRS uostų į Bendrijos uostus jie naudojo pigesnius laivus iš buvusiosios TSRS. Komisija pasirinko pagrindinio importuotojo sumokėtas išlaidas. Remdamasi tuo, Komisija apskaičiavo pervežimo jūra išlaidas gaudama mažesnį skaičių nei nurodyta Reglamente (EEB) Nr. 1031/92.
(12) Nagrinėjant produktų pervežimo iš buvusiosios TSRS kasyklų į uostus kaštus, apskaičiuotus, kaip aprašyta Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 20 konstatuojamojoje dalyje, remiantis analogiškais už produktų pervežimo kaštais iš kasyklų į uostus Kanadoje, vienas importuotojas pareiškė, kad reikėtų atsižvelgti į tai, kad viena iš trijų gamybos vietų (Belaruskali kasyklos) buvo arčiau uosto. Tai buvo apsvarstyta, tačiau tyrimo medžiagoje arba importuotojų ar eksportuotojų komentaruose nebuvo rasta jokių nuorodų, kaip būtų galima nustatyti iš buvusiosios TSRS į Bendriją įvežto potašo šaltinius, o tokiu būdu ir potašo, atgabento iš artimiausios kasyklos, kiekį. Dėl to Komisija nutarė, kad būtų pagrįsta ir tikslinga daryti prielaidą, jog kiekvienos kasyklos į Bendriją eksportuotas potašo kiekis buvo vienodas. Remiantis tuo, potašo pervežimo iš gamyklų į uostus buvusioje TSRS kaštai buvo apskaičiuoti remiantis transportavimo išlaidomis Kanadoje, atsižvelgiant į atstumus tarp bet kurios buvusios TSRS gamyklos ir uostų.
(13) Eksportuotojai ir keli importuotojai tvirtino, kad egzistavo skirtumai tarp įvairių rūšių ir sodrinimo procedūrų, tariamai būtinų kai kuriais atvejais tiesiogiai naudojant šiuos produktus, pateisino kainų už potašą iš buvusiosios TSRS sumažinimą. Atsižvelgdama į tai, kad potašo iš Kanados, buvusiosios TSRS ir Bendrijos cheminės savybės yra visiškai identiškos, Komisija turėjo atmesti teiginį dėl kokybės. Tikrindama teiginį dėl sodrinimo procedūrų, Komisija nenustatė jokių skirtumų tarp gamybos procesų, o tyrimo metu nebuvo pateikti jokie įrodymai, kad buvusios TSRS šalių kilmės potašas, lyginant su potašu iš kitų šalių, turėjo būti kaip nors specialiai apdorotas, kad tiktų naudoti. Dėl to buvo nustatyta, kad pakeitimams nėra jokio pagrindo.
(14) Tačiau Komisija atkreipė dėmesį į tai, kad potašo iš TSRS kristalų dydis ne visuomet atitiko potašo iš Bendrijos ir Kanados kristalų dydį. Be to, eksportuotojai ir daugelis importuotojų nurodė, kad potašo transportavimas ir gabenimas jūra iš buvusiosios TSRS buvo mažiau patikimas. Nors šie tvirtinimai ir nekeičia pagrindinių produkto savybių, Komisija nutarė, kad, atsižvelgiant į vartotojų nuomonę apie potašą iš TSRS, 2 % patikslinimas būtų pagrįstas. Taryba pritaria šioms išvadoms.
E. DEMPINGO SKIRTUMAS
(15) Galutinis faktų įvertinimas atskleidė, kad potašas iš Rusijos, Baltarusijos ir Ukrainos buvo importuojamas dempingo kaina. Dempingo skirtumas yra normaliosios vertės ir eksporto kainos skirtumas. Atsižvelgiant į tai, kaip buvo organizuoti tyrime dalyvavę eksportuotojai, ir į tai, kad juos atstovavo viena valstybinė organizacija, visiems jiems buvo nustatytas vienas dempingo skirtumas. Taip apskaičiuotas vidutinis dempingo skirtumas sudarė 24 % bendros aptariamo eksporto CIF vertės. Taryba pritaria šioms išvadoms.
F. ŽALA
(16) Savo preliminariose išvadose Komisija nurodė, kad Bendrijos gamintojams buvo padaryta didelė žala (Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 24-33 konstatuojamosios dalys). Nauji įrodymai nebuvo pateikti. Taryba pritaria, kad Bendrijos gamintojams buvo padaryta didelė žala.
G. PRIEŽASTINIS RYŠYS TARP DEMPINGO IR ŽALOS
(17) Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 34-37 konstatuojamosiose dalyse Komisija nurodė, kad pigesnio potašo eksporto iš buvusiosios TSRS šalių apimčių padidėjimas sutapo su augančiais Bendrijos pramonės nuostoliais. Visos suinteresuotos šalys sutiko, kad potašo rinka yra skaidri ir ypač jautri kainų svyravimams.. Dėl to tapo aišku, kad potašo importas iš buvusiosios TSRS žemesnėmis nei Bendrijos kainomis šiai pramonei padarė didelę žalą.
Atsižvelgiant į kitus tvirtinimus, negalima atmesti galimybės, kad Bendrijos pramonę galėjo paveikti potašo eksportas iš kitų šaltinių. Tačiau Komisija atskyrė galimus tokio produkto importo padarinius nuo šiame tyrime aptariamo importo sukeltos žalos. Taip padaryta atsižvelgiant į tai, kad iš kitų šaltinių buvo importuotas santykinai mažas produkto kiekis ir nebuvo įrodymų apie kainos mažinimą. Be to, Komisija buvo informuota, kad pastaraisiais metais potašo poreikis sumažėjo. Tačiau toks tvirtinimas nebuvo susijęs su faktu dėl importo iš buvusiosios TSRS sukeltos žalos. Iš tikrųjų apie žalą dažniausiai liudija labiau akivaizdūs nuostoliai. Be to, Komisijos tyrimas nepateikė jokių faktų, įrodančių arba galinčių įrodyti, kad Bendrijos gamintojų vadybiniai gebėjimai galėjo turėti įtakos patirtai žalai.
(18) Atsižvelgdama į šias aplinkybes ir Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 34-37 konstatuojamosiose dalyse pateiktas priežastis, Taryba pritaria, kad potašo importas iš Baltarusijos, Rusijos ir Ukrainos dempingo kaina padarė didelę žalą Bendrijos gamintojams.
H. MUITAS
(19) Vadovaudamasi Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 38 konstatuojamojoje dalyje pateiktu metodu, Komisija, siekdama panaikinti žalą, perskaičiavo muito dydį. Nebuvo pareikšti jokie prieštaravimai dėl šio metodo naudojimo, ir Taryba pritaria, kad galutinis muitas turėtų būti lygus dempingo skirtumui.
Be to, Komisija nutarė, kad šalių, kuriose vis dar nėra rinkos ekonomikos, eksportuotojų turima laisvė manevruoti ir net nežymaus kainų sumažėjimo sukelti padariniai visoje potašo rinkoje reiškia, kad žalos, kilusios dėl dempingo, greičiausiai negalėtų pašalinti nei fiksuoto dydžio, nei ad valorem muitas. Atsižvelgdama į tai, kad šiuo klausimu naujų įrodymų nebuvo pateikta, Komisija padarė išvadą, kad nustatyto antidempingo muito forma turėtų atitikti minimalią kainą.
(20) Atsižvelgiant į tai, kad produktų vertė yra iš esmės susijusi su K2O kiekiu, kiekvienos iš standartinės ir granuliuotos rūšies trijų klasių minimali vertė turėtų būti galutinai apskaičiuojama vadovaujantis Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 40 konstatuojamojoje dalyje pateiktu metodu. Taryba pritaria šioms išvadoms.
I. BENDRIJOS INTERESAI
(21) Šalys nepateikė Komisijai naujų įrodymų ar faktų dėl Bendrijos interesų. Taryba pritaria Komisijos išvadoms, pateiktoms Reglamento (EEB) Nr. 1031/92 41-48 konstatuojamosiose dalyse, kad Bendrija turėtų būti suinteresuota pašalinti nustatyto eksporto iš Baltarusijos, Rusijos ir Ukrainos dempingo kaina sukeltą žalą ir taip sustabdyti Bendrijos gamybos apimčių mažėjimą, neatimant iš suinteresuotų eksportuotojų teisės produktus eksportuoti į Bendrijos rinką.
J. PASIŪLYMAS
(22) Baltarusijos, Rusijos ir Ukrainos gamintojai pateikė pasiūlymą dėl atitinkamo įsipareigojimo kainų atžvilgiu. Tačiau pateiktas pasiūlymas reiškė įsipareigojimą iš esmės ir nebuvo paremtas kokia nors specialia kaina. Komisija nutarė, kad šis paprastas įsipareigojimas iš esmės yra nepriimtinas ir suinteresuotiems eksportuotojams pranešė apie šį sprendimą bei jo priėmimo priežastis.
K. LAIKINOJO MUITO SURINKIMAS
(23) Atsižvelgdama į nustatytus dempingo skirtumus, į Bendrijos pramonei padarytą žalą, Taryba konstatuoja, kad būtina surinkti galutines muito sumas,, užtikrintas laikinuoju antidempingo muitu. Jeigu laikinasis muitas yra didesnis negu galutinai nustatytas muito tarifas, surenkama suma neturėtų viršyti galutinio antidempingo muito dydžio,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šiuo straipsniu Baltarusijos, Rusijos ir Ukrainos kilmės kalio chlorido (KCl), klasifikuojamo taikant KN kodus 31042010, 31042050 ir 31042090, importui nustatomas galutinis antidempingo muitas.
2. Šis muitas lygus skirtumui tarp toliau nurodytų minimalių kainų ir grynos, laisvos Bendrijos muitų teritorijoje kainos iki įforminimo muitinėje:
- kalio chloridas, kuriame K2O kiekis yra ne didesnis kaip 40 % masės,
- standartinė rūšis: 57,95 ECU už KCl toną (Taric kodas 31042010*10),
- granuliuota rūšis: 65,76 ECU už KCl toną (Taric kodas 31042010*20);
- kalio chloridas, kuriame K2O kiekis yra didesnis negu 40 % masės, bet ne didesnis negu 62 % masės,
- standartinė rūšis: 86,93 ECU už KCl toną (Taric kodas 31042050*10),
- granuliuota rūšis: 98,65 ECU už KCl toną (Taric kodas 31042050*20);
- kalio chloridas, kuriame K2O kiekis yra didesnis negu 62 % masės: 133,87 ECU už KCl toną.
2. Šiems muitams taikomos nuostatos, galiojančios muito mokesčiams.
2 straipsnis
Sumos, užtikrintos laikinuoju antidempingo muitu, nustatytu vadovaujantis Reglamentu (EEB) Nr. 1031/92, galutinai surenkamos laikantis 1 straipsnio 1 dalyje nustatytų galutinių muitų.
Paimto užstato perviršis grąžinamas.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1992 m. spalio 23 d.