Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1055/77
1977 m. gegužės 17 d.
dėl intervencinės agentūros supirktų produktų saugojimo ir judėjimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
kadangi tam tikrais atvejais būtina, kad intervencinė agentūra pagal Bendrijos nuostatus supirktus produktus laikytų ne toje valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai ji priklauso;
kadangi vis dėlto turint galvoje galinčias dėl to susidaryti papildomas sąnaudas ir problemas, susijusias su tokių produktų disponavimu, šitaip laikyti tokius produktus turi būti galima tik gavus Bendrijos išankstinį leidimą;
kadangi stengiantis supaprastinti administracinį darbą ir išvengti prekybos trukdžių, reikia nustatyti tinkamą mechanizmą, kuris užtikrintų, kad aptariamų produktų gabenimas ir prekyba vyktų kuo paprasčiau ir pagal rinkos reikalavimus; kadangi, be to, tokias pat taisykles galima taikyti ir gabenant produktus iš vienos intervencinės agentūros į kitą;
kadangi norint įdiegti tokią sistemą tais atvejais, kai intervencinė agentūra turi taikyti kainas, negaliojančias valstybės narės, kurios jurisdikcijai ji priklauso, teritorijoje, reikia daryti specialias išimtis žemės ūkio produktų prekyboje nustatytoms ar apmokestinamoms sumoms bei kainų sistemai,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Pagal Bendrijos nuostatus intervencinės agentūros negali saugoti supirktų produktų už valstybės narės, kurios jurisdikcijai jos priklauso, teritorijos ribų, jei tam jos nėra gavusios išankstinio leidimo 4 straipsnyje nustatyta tvarka.
2. Leidimas duodamas, jei toks produktų saugojimas yra būtinas ir atsižvelgiant į tokius veiksnius:
a) produktų saugojimo galimybes ir reikalavimus valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai intervencinė agentūra priklauso, ir kitose valstybėse narėse;
b) bet kokias papildomas saugojimo sąnaudas valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai intervencinė agentūra priklauso, ir gabenimo sąnaudas.
3. Leidimas produktus saugoti trečioje šalyje duodamas tik tuomet, kai taikant šio straipsnio 2 dalyje išdėstytus kriterijus produktų saugojimas kitoje valstybėje narėje sudaro didelių sunkumų.
4. Informacija, minima šio straipsnio 2 dalies a punkte, parengiama pasitarus su visomis valstybėmis narėmis.
2 straipsnis
Muitai ir kitos nustatomos ar apmokestinamos sumos pagal bendrąją žemės ūkio politiką netaikomos produktams:
- gabenamiems su leidimu, išduotu pagal 1 straipsnį,
- perkeliamiems iš vienos intervencinės agentūros į kitą.
3 straipsnis
1. Intervencinės agentūros, kurios turi pagal 1 straipsnį išduotą leidimą, išlieka atsakingos už produktus, saugomus už valstybės narės, kurios jurisdikcijai jos priklauso, teritorijos ribų.
2. Jei intervencinės agentūros saugomi produktai už valstybės narės, kuriai ji priklauso, teritorijos ribų nėra grąžinami į tą valstybę narę, jie realizuojami tokiomis kainomis ir tokiomis sąlygomis, kurios yra nustatytos ar bus nustatytos jų saugojimo vietoje.
4 straipsnis
Šio reglamento taikymo taisyklės ir ypač produktų realizavimo sąlygos nustatomos 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2727/75 dėl grūdų rinkos bendro organizavimo [2] 26 straipsnyje nurodyta tvarka arba kitų žemės ūkio reglamentų atitinkamuose straipsniuose, jei jie taikytini, nurodyta panašia tvarka ir jei reikalinga, taikant specialiąsias išimtis prekybos taisyklėms, bet tik tiek, kiek reikalinga šiam reglamentui įgyvendinti.
5 straipsnis
Šiame reglamente Belgijos ir Liuksemburgo ekonominė sąjunga laikoma viena valstybe nare.
6 straipsnis
Laikantis 4 straipsnyje numatytos tvarkos, galima priimti laikinas priemones palengvinti perėjimą prie šiame reglamente nustatytos sistemos.
7 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo pirmos trečio mėnesio po jo įsigaliojimo dienos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1977 m. gegužės 17 d.