Komisijos sprendimas
2003 m. lapkričio 21 d.
dėl veterinarijos sąlygų ir sertifikavimo reikalavimų importuojamoms gyvoms žuvims, jų kiaušinėliams ir lytinėms ląstelėms, skirtoms ūkininkavimui ir akvakultūros kilmės gyvoms žuvims ir jų produktams, skirtiems vartoti žmonėms, nustatymo
(2003/858/EB)
(paskelbta dokumentu Nr. C(2003) 4219)
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyvą 91/67/EEB dėl veterinarijos reikalavimų, reglamentuojančių akvakultūros gyvūnų ir produktų pateikimą į rinką [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 806/2003 [2], ypač į jos 19 straipsnio 1 dalį, 20 straipsnio 1 dalį ir 21 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1) Reikia sudaryti trečiųjų šalių arba jų dalių, iš kurių valstybėms narėms leidžiama importuoti gyvas žuvis, jų kiaušinėlius ir lytines ląsteles, skirtas ūkininkavimui Bendrijoje, sąrašą.
(2) Būtina nustatyti specifines veterinarijos sąlygas ir pavyzdinius sertifikatus toms trečiosioms šalims, atsižvelgiant į gyvūnų sveikatos situaciją suinteresuotoje trečiojoje šalyje ir į importuojamas žuvis, kiaušinėlius ir lytines ląsteles, tam, kad užkirsti kelią ligų sukėlėjų, galinčių daryti didelį poveikį žuvų ištekliams, plitimui Bendrijoje.
(3) Reikėtų atkreipti dėmesį į pasireiškiančias ligas ir ligas, kurios nėra įprastos Bendrijoje ir kurios gali daryti didelį poveikį žuvų ištekliams Bendrijoje. Be to, reikėtų atsižvelgti į vakcinavimo politiką ir epizootinės hematopoetinės nekrozės (EHN) ir žuvų ligų, nurodytų Direktyvos 91/67/EEB A priede, situaciją vietoje arba produkciją ir, tam tikrais atvejais, paskyrimo vietoje.
(4) Būtina, kad šalys arba jų dalys, iš kurių valstybėms narėms leidžiama importuoti gyvas žuvis, jų kiaušinėlius ir lytines ląsteles, skirtas ūkininkavimui, taikytų ligos kontrolės sąlygas ir monitoringas (stebėsena) bent jau atitiktų Bendrijos standartus, kaip nustatyta Direktyvoje 91/67/EEB ir 1993 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvoje 93/53/EB dėl Bendrijos tam tikrų žuvų ligų būtiniausių kontrolės priemonių nustatymo [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2001/288/EB [4]. Taikomi mėginių ėmimo ir tyrimo metodai turėtų bent jau atitikti 2001 m. vasario 22 d. Komisijos sprendimą 2001/183/EB [5] dėl mėginių ėmimo planų ir diagnostinių metodų, taikomų diagnozuoti ir patvirtinti tam tikras žuvų ligas, nustatymo ir Sprendimo 92/532/EEB panaikinimo ir 2003 m. birželio 13 d. Komisijos sprendimą 2003/466/EB [6] dėl zonavimo ir laisvanoriškos priežiūros, vykdomos, įtarus arba patvirtinus infekcinės lašišų anemijos (ISA) buvimą, kriterijų nustatymo. Tais atvejais, kai Bendrijos teisės aktai nereglamentuoja mėginių ėmimo ir tyrimo metodų, turėtų būti taikomi mėginių ėmimo ir tyrimo metodai, atsižvelgiant į Tarptautinio epizootijų biuro (OIE) Vandens gyvūnų ligų diagnozės vadove nustatytus metodus.
(5) Būtina, kad tų trečiųjų šalių kompetentingos institucijos įsipareigotų pranešti faksu, telegrama arba elektroniniu paštu Komisijai ir valstybėms narėms per 24 valandas apie bet kokį epizootinės hematopoetinės nekrozės (EHN) arba ligų, nurodytų Direktyvos 91/67/EEB A priede, atvejį, o taip pat apie bet kokios ligos, darančios didelį poveikį žuvų ištekliams jų teritorijoje arba jos dalyse, iš kurių leidžiama importuoti pagal šį sprendimą, protrūkį. Tokiu atveju tų trečiųjų šalių atsakinga kompetentinga institucija privalo imtis priemonių užkirsti kelią ligos plitimui į Bendriją. Be to, ir kai taikoma, reikėtų pranešti Komisijai ir valstybėms narėms apie bet kokį vakcinavimo prieš tokias ligas politikos pakeitimą.
(6) Be to, importuojant akvakultūros kilmės gyvos žuvis ir jų produktus, skirtus vartoti žmonėms, būtina užkirsti kelią rimtų ligų, darančių įtaką akvakultūros gyvūnams, plitimui į Bendriją.
(7) Todėl sertifikavimo reikalavimus, keliamus akvakultūros kilmės gyvų žuvų ir jų produktų importavimui pagal 1991 m. liepos 22 d. Tarybos direktyvą 91/493/EEB [7] dėl sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių žuvininkystės produktų gamybą ir jų patiekimą į rinką, nustatymo, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 būtina papildyti veterinarijos sertifikavimo reikalavimais.
(8) Tai galėtų sumažinti ligų, kurios nėra įprastos Bendrijoje ir kurios galėtų daryti didelę įtaką žuvų ištekliams Bendrijoje, kontrolės ir likvidavimo galimybę, jei žuvys, kurios yra ligos nešiotojos, paleidžiamos į atvirus vandens telkinius Bendrijoje. Todėl akvakultūros kilmės gyvos žuvys, jų kiaušinėliai ir lytinės ląstelės būtų importuojamos į Bendriją, jei jos vežamos tik į ūkį.
(9) Šis sprendimas neturėtų būti taikomas tropinių dekoratyvinių žuvų, nuolat laikomų akvariumuose, importavimui.
(10) Šis sprendimas turėtų būti taikomas, nepažeidžiant visuomenės sveikatos sąlygų, nustatytų pagal Direktyvą 91/493/EEB.
(11) Šis sprendimas turėtų būti taikomas, nepažeidžiant Bendrijos ar nacionalinių nuostatų dėl rūšių išsaugojimo.
(12) 1996 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 96/93/EB [8] dėl gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų sertifikavimo nustato sertifikavimo standartus. Trečiųjų šalių sertifikavimo pareigūnų taikomos taisyklės ir standartai turėtų suteikti garantijas, lygiavertes toje direktyvoje nustatytosioms.
(13) Reikėtų atsižvelgti į principus, nustatytus 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvoje 2002/99/EB [9] dėl veterinarijos taisyklių, reglamentuojančių žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir įdiegimą, nustatymo, ypač tos direktyvos 3 straipsnyje.
(14) Turėtų būti numatytas pereinamasis laikotarpis įgyvendinti naujus importo sertifikavimo reikalavimus.
(15) Patvirtintų šalių, nurodytų šio sprendimo I priede, sąrašas turėtų būti peržiūrimas ne vėliau kaip praėjus 12 mėnesių nuo taikymo dienos.
(16) Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir veterinarijos nuolatinio komiteto nuomonę.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis sprendimas nustato suderintas veterinarijos taisykles, importuojant:
a) gyvas žuvis, jų kiaušinėlius ir lytines ląsteles, skirtas ūkininkavimui Bendrijoje;
b) akvakultūros kilmės gyvas žuvis, skirtas vartotojiškos žuvininkystės išteklių atnaujinimui Bendrijoje;
c) akvakultūros kilmės gyvas žuvis ir jų produktus, skirtus vartoti žmonėms nedelsiant arba paskesniam perdirbimui prieš vartoti žmonėms.
2. Šis sprendimas netaikomas tropinių dekoratyvinių žuvų, nuolat laikomų akvariumuose, importavimui.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
1. Šiame sprendime taikomi sąvokų apibrėžimai, nurodyti Direktyvos 91/67/EEB 2 straipsnyje ir Direktyvos 93/53/EEB 2 straipsnyje.
2. Taip pat taikomi šių sąvokų apibrėžimai:
a) "akvakultūros kilmė" tai žuvys, užaugintos ūkyje;
b) "patvirtintas importo centras" tai bet kuri Bendrijoje esanti įmonė, kurioje taikomos specialios biologinio saugumo priemonės, patvirtinta suinteresuotos valstybės narės kompetentingos institucijos dėl importuotų akvakultūros kilmės gyvų žuvų ir jų produktų paskesnio perdirbimo;
c) "pakrantės zona" tai pakrantės arba jūros vandens arba žiočių dalis:
i) turinti aiškias geografines ribas ir sudaryta iš vienarūšės hidrodinaminės sistemos arba tokių pasikartojančių sistemų, arba
ii) išsidėsčiusi tarp dviejų vandentakių žiočių, arba
iii) vieno ar daugiau ūkių atveju ir visi ūkiai yra apsupti atitinkamų buferinių zonų iš abiejų ūkio arba ūkių pusių;
d) "kontinento zona" tai zona sudaryta arba iš:
- teritorijos dalies, apimančios visą vandens nuotėkio baseino plotą nuo vandentakio ištakų iki žiočių, arba daugiau negu vieną vandens nuotėkio baseino plotą, kur auginamos, laikomos arba gaudomos žuvys, būtinai supamą buferinės zonos, kurioje vykdoma monitoringo (stebėsenos) programa, nebūtinai siekiant gauti patvirtintos zonos statusą, arba
- vandens nuotėkio baseino ploto nuo vandentakio ištakų iki gamtinės arba dirbtinės užtvaros, neleidžiančios žuvims migruoti pasroviui nuo tos užtvaros, būtinai supamą buferinės zonos, kurioje vykdoma monitoringo (stebėsenos) programa, nebūtinai siekiant gauti patvirtintos zonos statusą.
Kontinentinės zonos dydis ir geografinė padėtis turi būti tokia, kad pakartotinė tarša, pvz., dėl žuvų migracijos, būtų sumažinama iki žemiausio lygio.
e) "paskirtasis ūkis" tai arba:
i) trečiosios šalies pakrantės ūkis, kuriame taikomos visos būtinos ligų prevencijos priemonės ir į kurį vanduo tiekiamas sistema, užtikrinančia šių patogenų infekcinės lašišų anemijos (ISA), virusinės hemoraginės septicemijos (VHS) ir infekcinės hemoraginės nekrozės (IHN) visišką inaktyvavimą, arba
ii) trečiosios šalies vidaus ūkis, kuriame taikomos visos būtinos ligų prevencijos priemonės. Ūkis, jei būtina, apsaugomas nuo potvynio ir vandens patekimo ir ūkio žemupyje yra gamtinė ar dirbtinė užtvara, neleidžianti žuvims patekti į ūkį. Vanduo tiekiamas tiesiogiai į ūkį iš gręžinio, šaltinio ar šulinio vamzdžiu, atviru vamzdžiu ar gamtiniu prataku, kuris nėra infekcijos ūkyje šaltinis ir kuriuo į ūkį negali patekti laukinės žuvys. Vandens kanalo kontrolę vykdo ūkis arba kompetentingos institucijos;
f) "įmonė" tai bet kokios patalpos, patvirtintos Direktyva 94/493/EEB, kuriose ruošiami, perdirbami, šaldomi, užšaldomi, pakuojami arba saugomi žuvininkystės produktai, tačiau kuriose nevyksta pardavimas aukcione ar didmeninė prekyba, kai prekės išdėstomos ir parduodamos tik urmu;
g) "ūkininkavimas" tai veikla, vykdoma bet kuriame ūkyje arba, apskritai, bet kurioje, geografiškai apibrėžtoje vietovėje, kurioje žuvys veisiamos arba laikomos tam, kad būtų pateiktos į rinką;
h) "akvakultūros kilmės žuvų produktai" tai bet kokie produktai, skirti vartoti žmonėms, gauti iš akvakultūros kilmės žuvų, įskaitant sveikas žuvis (neišdarinėtas), išdarinėtas žuvis ir filė ir bet kokius jų produktus.
i) "paskesnis perdirbimas" tai paruošimas ir perdirbimas prieš pateikiant vartoti žmonėms, atliekamas bet kokiomis priemonėmis ar metodais, gaunant atliekas ir šalutinius produktus, galinčius sukelti ligų plitimo pavojų, įskaitant operacijas, kurių metu sutrikdomas anatominis vientisumas, tokias kaip kraujo nuleidimą, vidurių pašalinimą/išdarinėjimą, galvos pašalinimą, supjaustymą gabaliukais, filė darymą;
j) "vartoti žmonėms nedelsiant" žuvų, importuotų vartoti žmonėms, paskesnis perdirbimas neatliekamas Bendrijoje prieš pateikiant į mažmeninę rinką vartoti žmonėms;
k) "vartotojiška žuvininkystė" tai tvenkiniai, ežerai ir neuždari vandens telkiniai, kuriuose laikomos žuvys yra skirtos labiau mėgėjiškai žvejybai nei gamtinės populiacijos išsaugojimui ar pagerinimui;
l) "teritorija" tai arba visa šalis, pakrantės zona, kontinento zona arba paskirtasis ūkis, iš kurio eksportuojama į Bendriją, suinteresuotos centrinės trečiosios šalies kompetentingai institucijai išdavus leidimą.
3 straipsnis
Gyvų žuvų, jų kiaušinėlių ir lytinių ląstelių, skirtų ūkininkavimui ir akvakultūros kilmės gyvų žuvų, skirtų vartotojiškos žuvininkystės išteklių atnaujinimui Europos bendrijoje, importavimo sąlygos
1. Valstybės narės leidžia importuoti į jų teritoriją gyvas žuvis, jų kiaušinėlius ir lytines ląsteles, skirtas ūkininkavimui, jei:
a) žuvys užaugintos teritorijoje, išvardintoje I priede;
b) siuntai suteikiamos garantijos, įskaitant dėl pakavimo ir ženklinimo ir dėl atitinkamų specifinių papildomų reikalavimų atitikimo, kaip nustatyta gyvūnų sveikatos pažymėjime, įformintame pagal pavyzdį nurodytą II priede, atsižvelgiant į III priedo paaiškinimus;
c) žuvys buvo vežamos sąlygomis, nekeičiant jų sveikatos būklės.
2. Valstybės narės leidžia importuoti į jų teritoriją akvakultūros kilmės gyvas žuvis, jų kiaušinėlius ir lytines ląsteles, skirtas vartotojiškos žuvininkystės išteklių tiesioginiam atnaujinimui, jei:
a) siunta atitinka 1 dalyje nustatytas taisykles;
b) vartotojiška žuvininkystė nevykdoma ežeruose ar neuždaruose vandens telkiniuose.
3. Valstybės narės užtikrina, kad importuojamos akvakultūros kilmės gyvos žuvys, jų kiaušinėliai ir lytinės ląstelės, skirtos vartotojiškos žuvininkystės išteklių atnaujinimui Bendrijos vandenyse, vežamos į ūkius arba paleidžiamos tvenkiniuose, kur vykdoma vartotojiška žuvininkystė, bet nepaleidžiamos į neuždarus vandenis.
4. Valstybės narės užtikrina, kad importuojamos akvakultūros kilmės gyvos žuvys, jų kiaušinėliai ir lytinės ląstelės vežamos tiesiai į ūkius arba paskirties tvenkinius, kaip nurodyta gyvūnų sveikatos pažymėjime.
4 straipsnis
Akvakultūros kilmės gyvų žuvų, skirtų vartoti žmonėms, importavimo sąlygos
Valstybės narės leidžia importuoti į jų teritoriją akvakultūros kilmės gyvas žuvis, skirtas vartoti žmonėms arba paskesniam perdirbimui prieš vartoti žmonėms, jei:
a) siunta atitinka šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalyje ir 7 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas; arba
b) žuvys siunčiamos tiesiogiai į patvirtintą importo centrą išskrosti ir išdarinėti.
5 straipsnis
Akvakultūros kilmės žuvų produktų, skirtų paskesniam perdirbimui prieš vartoti žmonėms, importavimo sąlygos
1. Valstybės narės leidžia importuoti į jų teritoriją akvakultūros kilmės žuvų produktus, skirtus paskesniam perdirbimui prieš vartoti žmonėms, jei:
a) žuvys užaugintos trečiosiose šalyse ir įmonėse, turinčiose leidimą, išduotą pagal Direktyvos 91/493/EEB 11 straipsnį ir atitinkančiose toje direktyvoje nustatytus visuomenės sveikatos sertifikavimo reikalavimus; ir
b) siuntai suteikiamos garantijos, įskaitant dėl pakavimo ir ženklinimo ir dėl atitinkamų specifinių papildomų reikalavimų atitikimo, kaip nustatyta gyvūnų sveikatos pažymėjime, įformintame pagal pavyzdį nurodytą IV priede, atsižvelgiant į III priedo paaiškinimus;
2. Valstybės narės užtikrina, kad akvakultūros kilmės žuvų produktai perdirbami patvirtintuose importo centruose, nebent:
a) žuvys išdarinėjamos prieš išsiuntimą; arba
b) kilmės vietos sveikatos būklė lygiavertė vietos, kurioje jos perdirbamos, būklei, ypač dėl į epizootinės hematopoetinės nekrozės (EHN) ir ligų, nurodytų Direktyvos 91/67/EEB A priedo I ir II sąrašų 1 skiltyje.
6 straipsnis
Akvakultūros kilmės žuvų produktų, skirtų nedelsiant vartoti žmonėms, importavimo sąlygos
Valstybės narės leidžia importuoti į jų teritoriją akvakultūros kilmės žuvų produktus, skirtus vartoti žmonėms, jei:
a) žuvys užaugintos trečiosiose šalyse ir įmonėse, turinčiose leidimą, išduotą pagal Direktyvos 91/493/EEB 11 straipsnį ir atitinkančiose toje direktyvoje nustatytus visuomenės sveikatos sertifikavimo reikalavimus;
b) siuntai suteikiamos garantijos, įskaitant dėl pakavimo ir ženklinimo, kaip nustatyta gyvūnų sveikatos pažymėjime, įformintame pagal pavyzdį nurodytą V priede, atsižvelgiant į III priedo paaiškinimus;
c) siuntą sudaro mažmeninėje prekyboje parduodamos tiesiogiai galutiniam vartotojui paruoštos vartoti tinkamo dydžio pakuotės, tokios kaip:
i) vakuuminio įpakavimo filė,
ii) hermetiškai sandarinti arba kiti termiškai apdoroti produktai,
iii) sušaldyti žuvų miltų blokai,
iv) išdarinėtos žuvys sušaldytos arba padėtos ant ledo.
7 straipsnis
Sertifikavimas
1. Gyvų žuvų, jų kiaušinėlių ir lytinių ląstelių atveju atvykimo valstybės narės pasienio kontrolės poste kompetentinga institucija užpildo dokumentą, nurodytą Komisijos sprendimo 92/527/EEB [10] priede, padarydama vieną iš pareiškimų, išdėstytų to sprendimo VI priede, jei būtina.
2. Akvakultūros kilmės žuvų produktų atveju atvykimo valstybės narės pasienio kontrolės poste kompetentinga institucija užpildo dokumentą, nurodytą Komisijos sprendimo 93/13/EEB [11] priede, padarydama vieną iš pareiškimų, išdėstytų to sprendimo VI priede, jei būtina.
8 straipsnis
Gamtinių vandenų taršos prevencija
1. Valstybės narės užtikrina, kad importuotos akvakultūros kilmės gyvos žuvys ir jų produktai, skirti vartoti žmonėms, nepatenka į jų teritorijoje esančius bet kokius gamtinius vandenis ir jų neteršia.
2. Valstybės narės užtikrina, kad vanduo, kuriame importuojamos siuntos vežamos, neteršia gamtinių vandenų jų teritorijoje.
9 straipsnis
Importo centrų patvirtinimas
1. Valstybių narių kompetentinga institucija patvirtina įmonę kaip patvirtintą importo centrą, nustatydama, kad ji atitinka būtiniausias veterinarijos sąlygas, išdėstytas šio sprendimo VII priede.
2. Valstybės narės kompetentinga institucija sudaro patvirtintų importo centrų sąrašą, kiekvienam suteikdama oficialų numerį.
3. Apie patvirtintų importo centrų sąrašą ir bet kokius paskesnius jo pakeitimus pranešama kiekvienos valstybės narės kompetentingai institucijai, Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
10 straipsnis
Taikymo data
Šis sprendimas taikomas nuo 2004 m. gegužės 1 d.
11 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2003 m. lapkričio 21 d.