Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003
2003 m. lapkričio 17 d.
dėl salmonelių ir kitų nurodytų zoonozių sukėlėjų per maistą kontrolės
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnio 4 dalies b punktą,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
pasitarę į Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],
kadangi:
(1) Gyvi gyvūnai ir gyvūninės kilmės maisto produktai pateikti Sutarties I priedo sąraše. Gyvulininkystė ir gyvūninės kilmės produktų pateikimas į rinką yra svarbus ūkininkų pajamų šaltinis. Veterinarijos priemonių, skirtų kelti visuomenės ir gyvūnų sveikatos lygį Bendrijoje, įgyvendinimas padeda racionaliai plėtoti ūkininkavimo sektorių.
(2) Visuomenės sveikatos apsauga nuo ligų ir infekcijų, kurias gyvūnai tiesiogiai ar netiesiogiai perduoda žmonėms (zoonozių), yra pirmaeilės svarbos.
(3) Dėl su maistu perduodamų zoonozių gali susirgti žmonės, o maisto produktų gamyba ir maisto pramonė - patirti ekonominių nuostolių.
(4) Zoonozės, perduodamos kitais šaltiniais, išskyrus maistą, ypač susijusiais su laukinių gyvūnų ir naminių gyvūnėlių populiacijomis, taip pat kelia susirūpinimą.
(5) Pirminės gamybos lygyje pasireiškiančios zoonozės turi būti tinkamai kontroliuojamos, siekiant užtikrinti šio reglamento tikslų įgyvendinimą. Tačiau pirminės gamybos lygyje, kai pirminius produktus gaminantis maisto verslo operatorius nedidelius jo kiekius tiesiogiai tiekia galutiniam vartotojui arba vietinėms parduotuvėms, visuomenės sveikatą reikia apsaugoti nacionaline teise. Šiuo atveju tarp gamintojo ir vartotojo yra glaudus ryšys. Minėta produkcija neturėtų sudaryti didelės dalies vidutinio visos Bendrijos zoonozių paplitimo gyvūnų populiacijose. Bendrieji mėginių ėmimo ir tyrimo reikalavimai praktiškai gali netikti labai mažai gyvūnų turintiems gamintojams, kurie gali būti įsikūrę geografiškai nepalankiuose regionuose.
(6) 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvoje 92/117/EEB dėl priemonių, skirtų apsisaugoti nuo nurodytų zoonozių ir nurodytų zoonozių sukėlėjų gyvūnuose bei gyvūninės kilmės produktuose, siekiant užkirsti kelią su maistu plintančioms infekcijoms ir apsinuodijimui [4], numatyta sukurti tam tikrų zoonozių ir salmonelių kontrolės tam tikruose naminių paukščių pulkuose monitoringo sistemas.
(7) Toje direktyvoje reikalaujama, kad valstybės narės pateiktų Komisijai nacionalines priemones, kurių jos ėmėsi, kad įgyvendintų direktyvos tikslus, ir parengtų salmonelių monitoringo naminiuose paukščiuose planus. Tačiau Tarybos direktyva 97/22/EB [5], iš dalies pakeičiančia Direktyvą 92/117/EEB, šis reikalavimas sustabdytas iki to laiko, kol bus atliktas Direktyvos 92/117/EEB 15a straipsnyje numatytas apsvarstymas.
(8) Kelios valstybės narės jau pateikė salmonelių monitoringo planus, kuriuos Komisija patvirtino. Be to, visų valstybių narių buvo pareikalauta, kad jos nuo 1998 m. sausio 1 d. įgyvendintų salmonelėms taikytinas minimalias priemones, nustatytas Direktyvos 92/117/EEB III priedo I skirsnyje, ir nustatytų taisykles, nurodančias, kokių priemonių būtina imtis norint išvengti salmonelių patekimo į ūkį.
(9) Šios minimalios priemonės sukoncentruotos į salmonelių monitoringą veisliniuose Gallus gallus rūšies paukščių pulkuose. Paimtuose mėginiuose nustačius Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium serotipus, Direktyvoje 92/117/EEB buvo nustatytos konkrečios infekcijos kontrolės priemonės.
(10) Kituose Bendrijos teisės aktuose numatytas tam tikrų zoonozių gyvūnų populiacijose monitoringas ir kontrolė. Pirmiausia 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis [6] yra skirta galvijų tuberkuliozei ir galvijų bruceliozei. 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/68/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis [7], skirta avių ir ožkų bruceliozei. Dėl šios direktyvos neturėtų atsirasti nereikalingo jau esančių reikalavimų pasikartojimo.
(11) Be to, būsimi maisto produktų higienai skirti Europos Parlamento ir Tarybos teisės aktai turėtų apimti konkrečias zoonozių ir zoonozių sukėlėjų prevencijos, kontrolės bei monitoringo priemones ir konkrečius mikrobiologinės maisto kokybės reikalavimus.
(12) Direktyvoje 92/117/EEB numatyta rinkti duomenis apie zoonozių ir zoonozių sukėlėjų atsiradimą pašaruose, gyvūnuose, maiste ir žmonėse. Ta duomenų rinkimo sistema, nors nesuderinta ir todėl nesuteikianti galimybės palyginti valstybes nares, suteikia pagrindą, būtiną norint įvertinti dabartinę zoonozių ir zoonozių sukėlėjų padėtį Bendrijoje.
(13) Duomenų rinkimo sistemos rezultatai rodo, kad zoonozių sukėlėjai, būtent Salmonella spp. ir Campylobacter spp., yra daugelio zoonozių atvejų žmonėse priežastis. Atrodo, jog mažėja tendencija žmonėms susirgti salmonelioze, ypač dėl Salmonellla enteritidis ir Salmonella typhimurium, o tai rodo, kad kontrolės priemonės Bendrijoje taikomos sėkmingai. Vis dėlto manoma, kad apie daugelį atvejų nepranešta, todėl surinkti duomenys nebūtinai visapusiškai atspindi padėtį.
(14) Su visuomenės sveikata susijusių veterinarijos priemonių mokslinis komitetas savo nuomonėje apie zoonozes, patvirtintoje 2000 m. balandžio 12 d., pareiškė, jog priemonės, tuo metu taikytos su maistu plintančiai infekcijai kontroliuoti, nebuvo pakankamos. Be to, buvo konstatuota, kad valstybių narių surinkti duomenys nėra išsamūs ir visiškai palyginami. Todėl Komitetas rekomendavo patobulintas monitoringo priemones ir nurodė rizikos valdymo galimybes;
(15) Todėl būtina tobulinti dabartines konkrečių zoonozių sukėlėjų kontrolės sistemas. Tuo pačiu metu 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2003/99/EB dėl zoonozių ir zoonozių sukėlėjų monitoringo, iš dalies pakeičiančioje Tarybos sprendimą 90/424/EEB ir panaikinančioje Tarybos direktyvą 92/117/EEB [8], nustatytos taisyklės pakeis Direktyvoje 92/117/EEB nustatytas monitoringo ir duomenų rinkimo sistemas.
(16) Iš esmės, kontrolės priemonės turėtų apimti visą maisto grandinę nuo ūkio iki stalo.
(17) Minėtą kontrolę reglamentuojančios taisyklės iš esmės turėtų būti tos, kurios nustatytos remiantis Bendrijos teisės aktais, susijusiais su pašarais, gyvūnų sveikata ir maisto higiena.
(18) Tačiau tam tikroms zoonozėms ir zoonozių sukėlėjams būtina nustatyti atskirus kontrolės reikalavimus.
(19) Šie specialieji reikalavimai turėtų būti grindžiami tikslais sumažinti zoonozės ir zoonozės sukėlėjų paplitimą.
(20) Šie tikslai zoonozių ir zoonozių sukėlėjų gyvūnų populiacijose atžvilgiu turėtų būti nustatomi pirmiausia atsižvelgiant į jų dažnį ir epidemiologines tendencijas gyvūnų bei žmonių populiacijose, pašaruose ir maiste, jų pavojingumą žmonėms, galimas ekonomines pasekmes, mokslinę informaciją ir į dabartines jų paplitimą mažinančias priemones. Prireikus tikslai gali būti nustatomi ir kitų maisto grandinės dalių atžvilgiu.
(21) Siekdamos užtikrinti savalaikį tikslų įgyvendinimą, valstybės narės turėtų nustatyti konkrečias kontrolės programas, kurias Bendrija patvirtintų.
(22) Pagrindinė atsakomybė už maisto saugumą turėtų tekti maisto ir pašarų verslo operatoriams. Todėl valstybėms narėms reikėtų skatinti kurti plataus verslo kontrolės programas.
(23) Remdamiesi savo kontrolės programomis, valstybės narės ir maisto bei pašarų operatoriai gali norėti taikyti specialius kontrolės metodus.Tačiau tam tikri metodai gali būti nepriimtini, ypač jei jie apskritai trukdo siekti tikslo, trukdo konkrečiai tikrinimo sistemoms arba gali kelti grėsmę visuomenės sveikatai. Todėl reikėtų nustatyti atitinkamą procedūrą, kuri leistų Bendrijai nuspręsti, kad tam tikrų kontrolės būdų nereikėtų taikyti kaip programos dalies.
(24) Be to, gali būti jau sukurti arba kuriami kontrolės metodai, kurie nėra numatyti jokiuose su produktų patvirtinimu susijusiuose Bendrijos teisės aktuose, bet padėtų siekti konkrečių zoonozių ir zoonozių sukėlėjų plitimo mažinimo tikslų. Todėl reikėtų patvirtinti šių metodų taikymą Bendrijoje.
(25) Svarbiausia būtų užtikrinti, kad gyvūnų atsargos būtų papildomos iš pulkų ir bandų, patikrintų pagal šio reglamento reikalavimus. Kai galioja konkreti kontrolės programa, tikrinimo rezultatai turėtų būti persiunčiami gyvūnų pirkėjams. Tam tikslui atitinkamus Bendrijos teisės aktus, skirtus Bendrijos vidaus prekybai ir importui iš trečiųjų šalių, ypač susijusius su gyvų gyvūnų ir perinti skirtų kiaušinių siuntomis, reikėtų papildyti konkrečiais reikalavimais. Atitinkamai reikėtų padaryti Direktyvos 64/432/EEB, 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių [9] ir 1990 m. spalio 15 d. Tarybos direktyvos 90/539/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą paukštiena ir perinimui skirtais kiaušiniais ir importą iš trečiųjų šalių [10], pakeitimus.
(26) Šio reglamento priėmimas neturėtų paveikti papildomų garantijų Suomijai ir Švedijai, dėl kurių susitarta šioms šalims įstojus į Bendriją ir kurios patvirtintos Komisijos sprendimais 94/968/EB [11], 95/50/EB [12], 95/160/EB [13], 95/161/EB [14], 95/168/EB [15] ir Tarybos sprendimais 95/409/EB [16], 95/410/EB [17], ir 95/411/EB [18]. Šiame reglamente turi būti numatyta garantijų pereinamuoju laikotarpiu suteikimo kiekvienai valstybei narei, turinčiai patvirtintą nacionalinę kontrolės programą, kurios reikalavimai griežtesni už minimalius Bendrijos reikalavimus dėl salmonelių, tvarka. Gyvų gyvūnų ir perinimui skirtų kiaušinių, kuriais prekiaujama su konkrečia valstybe nare, tikrinimo rezultatai turi atitikti tos valstybės narės nacionalinėje kontrolės programoje nustatytus reikalavimus. Būsimuosiuose Bendrijos teisės aktuose, skirtuose gyvūninės kilmės maisto higienos taisyklėms, panaši procedūra turėtų būti numatyta mėsai ir valgymui skirtiems kiaušiniams.
(27) Tuo pačiu metu, kai priemonės taikomos Bendrijoje, lygiavertes zoonozių kontrolės priemones turi įgyvendinti į Bendriją eksportuojančios trečiosios šalys.
(28) Kalbant apie salmonelių kontrolę, iš turimos informacijos galima spręsti, jog paukštienos produktai yra pagrindinis žmonių salmoneliozės šaltinis. Todėl šių produktų gamybai turėtų būti taikomos kontrolės priemonės, papildančios tas, kurių buvo imtasi remiantis Direktyvos 92/117/EEB nuostatomis. Kalbant apie valgymui skirtų kiaušinių gavybą, svarbu nustatyti konkrečias priemones, susijusias su produktų, gautų iš paukščių, kuriems nepaneigtos atitinkamos salmonelės, pateikimu į rinką. Kalbant apie paukštieną, į rinką siekiama pateikti tokią mėsą, kurioje garantuotai nebūtų atitinkamų salmonelių. Tam, kad maisto verslo operatoriai galėtų prisitaikyti prie numatytų priemonių, būtinas pereinamasis laikotarpis, kurį vėliau galima keisti atsižvelgiant į mokslinį rizikos vertinimą.
(29) Reikia paskirti nacionalines ir Bendrijos etalonines laboratorijas, kurios vadovautų ir teiktų pagalbą šiame reglamente numatytais klausimais.
(30) Siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų taikomas vienodai, reikėtų imtis priemonių organizuoti Bendrijos auditą ir patikrinimus, remiantis kitais šioje srityje taikomais Bendrijos teisės aktais.
(31) Reikėtų nustatyti šio reglamento nuostatų keitimo tvarką atsižvelgiant į technikos bei mokslo pažangą ir siekiant priimti įgyvendinimo ir pereinamojo laikotarpio priemones.
(32) Atsižvelgiant į technikos bei mokslo pažangą, reikėtų užtikrinti glaudų ir veiksmingą Komisijos bei valstybių narių bendradarbiavimą Nuolatiniame komitete, įkurtame 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 178/2002, nustatančiu maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą, ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras [19].
(33) Priemonės, būtinos norint įgyvendinti šį reglamentą, turėtų būti priimamos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [20],
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
ĮŽANGINĖS NUOSTATOS
1 straipsnis
Objektas ir taikymo sritis
1. Šio reglamento tikslas - užtikrinti, kad būtų imtasi tinkamų ir veiksmingų priemonių, skirtų apsaugoti nuo salmonelių bei kitų zoonozių sukėlėjų ir juos kontroliuoti visuose gamybos, perdirbimo ir paskirstymo etapuose, ypač pradinės gamybos etape, įskaitant pašaruose, siekiant sumažinti jų plitimą ir žmonių sveikatai keliamą pavojų.
2. Šis reglamentas apima:
a) tikslų sumažinti nurodytų zoonozių paplitimą gyvūnų populiacijose priėmimą:
i) pirminės gamybos lygmenyje ir
ii) tam tikrais atvejais, konkrečią zoonozę arba zoonozės sukėlėją - visuose maisto grandinės etapuose, įskaitant maiste ir pašaruose;
b) valstybių narių ir maisto bei pašarų operatorių sukurtų mokslinių kontrolės programų patvirtinimą;
c) konkrečių taisyklių, susijusių su kontrolės metodais, taikomais siekiant sumažinti zoonozių ir zoonozių sukėlėjų plitimą, priėmimą;
d) taisyklių, skirtų Bendrijos vidaus prekybai ir importui iš trečiųjų šalių, priėmimą.
3. Šis reglamentas netaikomas pirminei produkcijai:
a) skirtai privačiam vartojimui namuose arba
b) mažam pirminių produktų kiekiui, kurį gamintojas tiesiogiai tiekia galutiniam vartotojui arba vietinėms mažmeninės prekybos įmonėms, tiesiogiai tiekiančioms pirminius produktus galutiniam vartotojui.
4. Valstybės narės, remdamosi nacionaliniais teisės aktais, nustato šio straipsnio 3 dalies b punkte nurodytą veiklą reglamentuojančias taisykles. Tos nacionalinės taisyklės užtikrina šio reglamento tikslų įgyvendinimą.
5. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant konkretesnių Bendrijos nuostatų, susijusių su gyvūnų sveikata, gyvūnų mityba, maisto higiena, užkrečiamosiomis žmonių ligomis, darbuotojų sveikata ir sauga, genų technologija ir užkrečiamosiomis spongiforminėmis encefalopatijomis.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
Šiame reglamente vartojami toliau nurodyti sąvokų apibrėžimai:
1) tie, kurie nustatyti Reglamente (EB) Nr. 178/2002,
2) tie, kurie nustatyti Reglamente (EB) Nr. 178/2002, ir
3) šie sąvokų apibrėžimai:
a) "banda" - tai gyvūnas arba gyvūnų grupė, laikomi ūkyje, sudarančiame epidemiologinį vienetą;
b) "pulkas" - tai visi tą patį sveikatos statusą turintys naminiai paukščiai, laikomi tose pačiose patalpose ar aptvare, sudarančiame vieną epidemiologinį vienetą; jei paukščiai laikomi patalpoje, pulką sudaro visi toje pačioje patalpoje esantys paukščiai.
3 straipsnis
Kompetentingos institucijos
1. Kiekviena valstybė narė šio reglamento įgyvendinimo tikslams paskiria kompetentingą instituciją arba kompetentingas institucijas ir apie tai praneša Komisijai. Jei valstybė narė paskiria daugiau kaip vieną kompetentingą instituciją, ji:
a) praneša Komisijai, kuri kompetentinga institucija bus atsakinga už ryšius su Komisija, ir
b) užtikrina, kad kompetentingos institucijos bendradarbiautų užtikrindamos tinkamą šio reglamento reikalavimų vykdymą.
2. Kompetentinga institucija arba institucijos pirmiausia yra atsakingos už:
a) 5 straipsnio 1 dalyje numatytų programų parengimą ir pakeitimų, kurių būtinumas pasitvirtina ypač atsižvelgus į gautus duomenis bei rezultatus, paruošimą;
b) duomenų, būtinų siekiant įvertinti priemones, taikomas įgyvendinant 5 straipsnyje numatytas kontrolės programas, ir gautus rezultatus, rinkimą ir kasmetinį tų duomenų bei rezultatų, įskaitant visų atliktų apžvalgų rezultatus, pateikimą Komisijai, atsižvelgiant į Direktyvos 2003/99/EB 9 straipsnio 1 dalyje nustatytas taisykles;
c) reguliarų maistui skirtų patalpų, o prireikus ir pašarų verslo įmonių tikrinimą, siekiant įsitikinti, kaip laikomasi šio reglamento nuostatų.
II SKYRIUS
BENDRIJOS TIKSLAI
4 straipsnis
Bendrijos tikslai, susiję su zoonozių ir zoonozių sukėlėjų paplitimo mažinimu
1. Nustatomi Bendrijos tikslai, susiję su I priedo 1 stulpelyje išvardytų zoonozių ir zoonozių sukėlėjų paplitimo mažinimu I priedo 2 stulpelyje išvardytų gyvūnų populiacijose, pirmiausia atsižvelgiant į:
a) patirtį, įgytą taikant dabartines nacionalines priemones, ir
b) informaciją, Komisijai arba Europos maisto saugos tarnybai perduotą pagal dabartinius Bendrijos reikalavimus, ypač numatytą Direktyvoje 2003/99/EB, pirmiausia jos 5 straipsnyje.
Tikslai ir jų pakeitimai nustatomi 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytus tikslus sudaro bent jau:
a) skaičiais išreikštas:
i) maksimalus epidemiologinių vienetų, kurių rezultatai išlieka teigiami, procentas ir (arba)
ii) minimalus epidemiologinių vienetų, kurių rezultatai išlieka teigiami, skaičiaus sumažinimo procentas;
b) maksimalus laikas, per kurį turi būti pasiektas tikslas;
c) a punkte nurodyto epidemiologinio vieneto sąvokos apibrėžimas;
d) tikrinimo sistemų, skirtų įsitikinti, ar tikslas pasiektas, apibrėžimas ir
e) visuomenės sveikatai pavojingų serotipų arba kitų I priedo 1 stulpelyje išvardytų zoonozių arba zoonozės sukėlėjų potipių apibrėžimas, kai to reikia, atsižvelgiant į šio straipsnio 6 dalies c punkte išvardytus bendruosius kriterijus ir III priede nustatytus specialiuosius kriterijus.
3. Pirmą kartą Bendrijos tikslai nustatomi iki tam tikrų datų, nurodytų I priedo 4 stulpelyje.
4. a) Apibrėžiant kiekvieną Bendrijos tikslą, Komisija pateikia jos numatytų kaštų analizę ir naudą. Atliekant šią analizę, pirmiausia atsižvelgiama į šio straipsnio 6 dalies c punkte nustatytus kriterijus. Valstybės narės Komisijos prašymu teikia jai visokeriopą pagalbą, būtiną, kad ši galėtų parengti analizę.
b) Komisija, prieš pasiūlydama kiekvieną Bendrijos tikslą, su valstybėmis narėmis 14 straipsnio 1 dalyje nurodytame komitete tariasi dėl šios analizės rezultatų.
c) Atsižvelgdama į minėtos analizės rezultatus ir pasitarimo su valstybėmis narėmis išvadas, Komisija tam tikrais atvejais siūlo Bendrijos tikslus.
5. Tačiau, nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies e punkto ir 4 dalies, pereinamuoju laikotarpiu naminiams paukščiams taikomos toliau nurodytos taisyklės.
Šiuo pereinamuoju laikotarpiu Gallus gallus rūšies paukščių pulkams nustatytas Bendrijos tikslas apima penkis dažniausiai pasitaikančius salmonelių serotipus, kai salmonelioze serga žmonės, kurie nustatomi remiantis per EB monitoringo sistemą surinktais duomenimis. Bendrijos tikslai, pereinamuoju laikotarpiui nustatyti dedeklėms vištoms, broileriams ir kalakutams, apima Salmonella enteritidis ir Salmonella typhimurium. Tačiau prireikus šie tikslai gali būti taikomi ir kitiems serotipams, remiantis pagal šio straipsnio 4 dalies nuostatas atliktos analizės rezultatais.
Pereinamasis laikotarpis taikomas kiekvienam Bendrijos tikslui, susijusiam su salmonelių plitimo naminiuose paukščiuose mažinimu. Jis truks trejus metus kiekvienu atveju, pradedant I priedo 5 stulpelyje nurodyta data.
6. a) 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka I priedas gali būti keičiamas šios dalies b punkte numatytiems tikslams, ypač atsižvelgiant į c punkte išvardytus kriterijus;
b) I priedo pakeitimai gali pakeisti Bendrijos tikslų nustatymui skirtų reikalavimų apimtį papildydami, apribodami arba pakeisdami:
i) zoonozes arba zoonozių sukėlėjus,
ii) maisto grandinės etapus ir (arba)
iii) atitinkamas gyvūnų populiacijas.
c) zoonozei ir atitinkamam zoonozės sukėlėjui taikomi reikalavimai, kuriuos būtina apsvarstyti prieš darant I priedo pakeitimus, apima:
i) jų dažnumą gyvūnų arba žmonių populiacijose, pašare ir maiste,
ii) jų poveikio žmonėms pavojingumą,
iii) jų ekonomines pasekmes gyvūnų ir žmonių sveikatos priežiūrai ir pašarų bei maisto verslui,
iv) epidemiologines tendencijas gyvūnų bei žmonių populiacijose, pašare ir maiste,
v) mokslinę informaciją,
vi) technologijos tobulėjimą, ypač prieinamų kontrolės priemonių praktiškumą, ir
vii) reikalavimus bei tendencijas, susijusias su veisimo sistemomis ir gamybos metodais.
7. III priedas gali būti keičiamas arba papildomas 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
8. Komisija patikrina, kaip įgyvendinami Bendrijos tikslai, ir atsižvelgia į šio tikrinimo rezultatus siūlydama tolesnius tikslus.
9. Priemonės, taikytos siekiant sumažinti I priede išvardytų zoonozių ir zoonozių sukėlėjų paplitimą, įgyvendinamos laikantis šiame reglamente ir pagal jį nustatytų taisyklių.
III SKYRIUS
KONTROLĖS PROGRAMOS
5 straipsnis
Nacionalinės kontrolės programos
1. Siekdamos įgyvendinti 4 straipsnyje numatytus Bendrijos tikslus, valstybės narės sukuria nacionalinės kontrolės programas kiekvienai I priede išvardytai zoonozei ir zoonozės sukėlėjui. Nacionalinėse kontrolės programose atsižvelgiama į geografinį zoonozės pasiskirstymą kiekvienoje valstybėje narėje ir pirminių gamintojų bei pašarų ir maisto verslo operatorių finansines galimybes kurti veiksmingą kontrolę.
2. Nacionalinės kontrolės programos yra pastovios ir apima ne mažiau kaip trejų iš eilės metų laikotarpį.
3. Nacionalinės kontrolės programos:
a) numato zoonozių ir zoonozių sukėlėjų nustatymą, laikantis II priede nustatytų reikalavimų ir minimalių mėginių ėmimo taisyklių;
b) apibrėžia kompetentingų institucijų ir maisto bei pašarų verslo operatorių atsakomybę;
c) nurodo kontrolės priemones, kurių būtina imtis nustačius zoonozes ir zoonozių sukėlėjus, pirmiausia skirtas apsaugoti visuomenės sveikatą, įskaitant II priede nustatytų specialių priemonių įgyvendinimą;
d) leidžia įvertinti progresą pagal jų nuostatas ir peržiūrėti programas, ypač atsižvelgiant į rezultatus, gautus nustačius zoonozes ir zoonozių sukėlėjus.
4. Nacionalinės kontrolės programos apima bent jau šiuos maisto grandinės etapus:
a) pašarų gamybą,
b) pirminę gyvūnų produkciją,
c) gyvūninės kilmės maisto perdirbimą ir paruošimą.
5. Nacionalinės kontrolės programas prireikus sudaro nuostatos, susijusios su tyrimų metodais ir kriterijais, kuriais remiantis vertinami nacionalinėje teritorijoje siuntinėjamų gyvūnų ir perinimui skirtų kiaušinių tyrimų rezultatai, ir sudarančios II priedo A dalyje numatytą oficialią kontrolę.
6. II priede nustatyti reikalavimai ir minimalios mėginių ėmimo taisyklės gali būti keičiamos, taisomos ar papildomos 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, ypač atsižvelgus į 4 straipsnio 6 dalies c punkte išvardytus reikalavimus.
7. Per šešis mėnesius nuo 4 straipsnyje numatytų Bendrijos tikslų nustatymo, valstybės narės pateikia Komisijai nacionalinės kontrolės programas ir nustato įgyvendintinas priemones.
6 straipsnis
Nacionalinės kontrolės programų patvirtinimas
1. Valstybei narei pateikus 5 straipsnyje nurodytą nacionalinės kontrolės programą, Komisija gali per du mėnesius paprašyti iš tos valstybės narės tolesnės susijusios ir būtinos informacijos. Gavusi minėtą prašymą, šią tolesnę informaciją valstybė narė pateikia per du mėnesius. Komisija per du mėnesius nuo šios informacijos gavimo arba, jei nebuvo prašiusi išsamesnės informacijos - per šešis mėnesius nuo kontrolės programos pateikimo nustato, ar programa atitinka tam tikras taisykles, pirmiausia šio reglamento nuostatas.
2. Komisijai nustačius nacionalinės kontrolės programos atitikimą arba šią programą pateikusios valstybės narės prašymu programa bereikalingai nedelsiant apsvarstoma, kad galėtų būti patvirtinta 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
3. Programos, kuri prieš tai buvo patvirtinta remiantis šio straipsnio 2 dalies nuostata, pakeitimai gali būti patvirtinti 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, atsižvelgiant į toje valstybėje narėje pasikeitusią padėtį, ypač į 5 straipsnio 3 dalies d punkte nurodytus rezultatus.
7 straipsnis
Maisto ir pašarų verslo operatorių kontrolės programos
1. Maisto ir pašarų verslo operatoriai arba juos atstovaujančios organizacijos gali sukurti kontrolės programas, kurios kuo plačiau aprėptų visus gamybos, perdirbimo ir paskirstymo etapus.
2. Jei maisto ir pašarų verslo operatoriai arba juos atstovaujančios organizacijos pageidauja, kad jų kontrolės programos būtų nacionalinės kontrolės programos dalis, savo kontrolės programas ir visus jų pakeitimus jie pateikia valstybės narės, kurioje yra įsikūrę, kompetentingai institucijai patvirtinti. Jei atitinkami veiksmai atliekami skirtingose valstybėse narėse, programos tvirtinamos atskirai kiekvienoje valstybėje narėje.
3. Pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatą pateiktas kontrolės programas kompetentinga institucija gali patvirtinti tik tada, kai jai įrodoma, jog tos kontrolės programos atitinka II priede nustatytus susijusius reikalavimus, ir kai ją tenkina susijusios nacionalinės kontrolės programos tikslai.
4. Valstybės narės saugo nuolat atnaujinamus maisto ir pašarų verslo operatorių arba juos atstovaujančių organizacijų patvirtintų kontrolės programų sąrašus. Komisijos prašymu jai leidžiama susipažinti su šiais sąrašais.
5. Maisto ir pašarų verslo operatoriai arba juos atstovaujančios organizacijos savo kontrolės programų rezultatus nuolat perduoda kompetentingoms institucijoms.
IV SKYRIUS
KONTROLĖS METODAI
8 straipsnis
Specialūs kontrolės metodai
1. Komisijos iniciatyva arba valstybės narės prašymu ir 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka:
a) gali būti nuspręsta, kad, siekiant sumažinti zoonozių ir zoonozių sukėlėjų paplitimą pirminės gyvūnų gamybos etape ar kituose maisto grandinės etapuose, gali arba turi būti taikomi specialūs kontrolės metodai;
b) gali būti priimtos taisyklės, reglamentuojančios a punkte nurodytų metodų taikymo sąlygas;
c) gali būti priimtos išsamios taisyklės, reglamentuojančios būtinus dokumentus ir procedūras bei minimalius reikalavimus a punkte nurodytiems metodams, ir
d) gali būti nuspręsta, kad tam tikri specialūs kontrolės metodai nebūtų naudojami kaip kontrolės programų dalis.
2. 1 straipsnio a, b ir c punktų nuostatos netaikomos metodams, kuriuos taikant naudojamos gyvūnų mitybai, maisto priedams arba veterinariniams vaistams skirtuose Bendrijos teisės aktuose nurodytos medžiagos arba technologijos.
V SKYRIUS
PREKYBA
9 straipsnis
Bendrijos vidaus prekyba
1. Ne vėliau kaip nuo I priedo 5 stulpelyje nurodytų datų 2 stulpelyje išvardytų rūšių paukščių pulkai ir bandos, prieš išvežant gyvus gyvūnus ar perinimui skirtus kiaušinius iš maisto verslo kilmės ūkio, tikrinami, siekiant nustatyti 1 stulpelyje išvardytas zoonozes arba zoonozių pernešėjus. Tyrimų data ir rezultatai įtraukiami į atitinkamus sveikatos pažymėjimus, numatytus Bendrijos teisės aktuose.
2. Paskirties valstybei narei 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka gali būti suteiktas pereinamasis laikotarpis, skirtas pareikalauti, kad tyrimų rezultatai, kuriuos būtina nurodyti siunčiamų gyvūnų arba perinimui skirtų kiaušinių sveikatos pažymėjimuose ir kurie tikrinami išsiuntimo valstybėje narėje, atitiktų tuos pačius kriterijus salmonelėms, kurie, remiantis 5 straipsnio 5 dalimi, jos patvirtintoje nacionalinėje programoje nustatyti jos pačios teritorijoje siunčiamoms siuntoms.
Leidimas taikyti pereinamąjį laikotarpį gali būti panaikintas ta pačia tvarka.
3. Specialios priemonės dėl salmonelių, į Suomiją ir Švediją siunčiamiems gyviems gyvūnams taikytos dar prieš įsigaliojant šiam reglamentui, ir toliau taikomos taip, tarsi jos būtų leistos pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas.
4. Nepažeidžiant 5 straipsnio 6 dalies nuostatų, specialios taisyklės, reglamentuojančios valstybių narių atliekamą 5 straipsnio 5 dalyje ir šio straipsnio 2 dalyje minėtų reikalavimų nustatymą, gali būti nustatytos 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
10 straipsnis
Importas iš trečiųjų šalių
1. Nuo I priedo 5 stulpelyje nurodytų datų, trečiosioms šalims, norinčioms būti įtrauktoms ir laikomoms Bendrijos teisės aktuose numatytuose sąrašuose šalių, iš kurių valstybėms narėms leidžiama importuoti tuose sąrašuose nurodytų rūšių gyvūnus ar perinimui skirtus kiaušinius, būtina pateikti Komisijai programą, atitinkančią 5 straipsnyje numatytas programas, ir jos patvirtinimą pagal šio straipsnio nuostatas. Programoje nurodoma išsami informacija apie tos šalies siūlomas garantijas, susijusias su zoonozių ir zoonozių sukėlėjų tikrinimu bei kontrole. Šios garantijos turi atitikti bent jau šiame reglamente numatytas garantijas. Komisijos maisto ir veterinarijos tarnyba glaudžiai dalyvauja tikrinant, ar trečiosios šalys turi lygiavertes kontrolės programas.
2. Minėtos programos 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka patvirtinamos, jei objektyviai parodomas jose aprašytų priemonių atitikimas panašiems reikalavimams, taikytiniems pagal Bendrijos taisykles. Minėta tvarka gali būti leidžiamos garantijos, kurios yra alternatyvios šio reglamento garantijų atžvilgiu, bet jos neturi būti palankesnės už Bendrijos vidaus prekybai taikomas garantijas.
3. Trečiosioms šalims, su kuriomis reguliarūs prekybos srautai nustatyti, taikomos 5 straipsnio 7 dalies ir 6 straipsnio 1 dalies nuostatos, reglamentuojančios programų pateikimo ir patvirtinimo terminus. Prekybos srautus nustatančioms arba atnaujinančioms trečiosioms šalims taikomi 6 straipsnyje numatyti terminai.
4. I straipsnio 2 stulpelyje išvardytų rūšių kilmės pulkai arba bandos tiriami prieš kiekvieną gyvų gyvūnų ar perinimui skirtų kiaušinių išsiuntimą iš maisto verslo kilmės ūkio. Pulkai ir bandos tiriami, siekiant nustatyti I priedo 1 stulpelyje išvardytas zoonozes arba zoonozių sukėlėjus, arba, jei reikia siekti šio straipsnio 1 dalyje nustatytų lygiaverčių garantijų - tas zoonozes arba zoonozių sukėlėjus, kurie gali būti nurodyti 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Tyrimo data ir rezultatas įtraukiamas į atitinkamus importo sertifikatus, kurių pavyzdžiai, nustatyti Bendrijos teisės aktuose, atitinkamai pakeičiami.
5. Galutinės paskirties valstybei narei 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka gali būti leidžiama reikalauti pereinamojo laikotarpio tam, kad šio straipsnio 4 dalyje nurodyto tyrimo rezultatai atitiktų nacionalinėse programose nustatytus kriterijus, kaip nurodyta 5 straipsnio 5 dalyje. Leidimas gali būti panaikintas ir, nepažeidžiant 5 straipsnio 6 dalies nuostatos, 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka gali būti nustatytos specialios taisyklės, reglamentuojančios šiuos kriterijus.
6. Tam, kad būtų įtrauktos arba paliekamos Bendrijos teisės aktuose numatytuose trečiųjų šalių, iš kurių valstybėms narėms leidžiama importuoti šiame reglamente numatytus tam tikrų kategorijų produktus, sąrašuose, tos trečiosios šalys turi pateikti Komisijai garantijas, atitinkančias šiame reglamente numatytas garantijas.
VI SKYRIUS
LABORATORIJOS
11 straipsnis
Etaloninės laboratorijos
1. I priedo 1 stulpelyje išvardytos Bendrijos etaloninės laboratorijos zoonozėms ir zoonozių sukėlėjams tirti paskiriamos 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
2. Bendrijos etaloninių laboratorijų įsipareigojimai ir uždaviniai, ypač susiję su jų veiklos ir nacionalinių etaloninių laboratorijų veiklos koordinavimu, nustatomi 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
3. Valstybės narės paskiria nacionalines etalonines laboratorijas I priedo 1 stulpelyje išvardytoms zoonozėms arba zoonozių sukėlėjams tirti.
4. Tam tikri nacionalinių etaloninių laboratorijų įsipareigojimai ir uždaviniai, ypač susiję su jų veiklos ir atitinkamų valstybių narių laboratorijų, paskirtų remiantis 12 straipsnio 1 dalies a punkto nuostata, veiklos koordinavimu, gali būti nustatyti 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
12 straipsnis
Laboratorijų patvirtinimas, kokybės reikalavimai ir patvirtinti tyrimų metodai
1. Laboratorijos, pagal 5 ir 7 straipsnių nuostatas dalyvaujančios kontrolės programose, tiriančios mėginius, kad nustatytų I priedo 1 stulpelyje nurodytas zoonozes arba zoonozių sukėlėjus:
a) paskiriamos kompetentingų institucijų, ir
b) taiko kokybės užtikrinimo sistemas, kurios ne vėliau kaip per 24 mėn. nuo šio reglamento įsigaliojimo arba per 24 mėn. nuo I priedo 1 stulpelio papildymo naujomis zoonozėmis ar zoonozių sukėlėjais turi atitikti dabartinio EN/ISO standarto reikalavimus.
2. Laboratorijos reguliariai dalyvauja bendruose tyrimuose, kuriuos organizuoja arba koordinuoja nacionalinė etaloninė laboratorija.
3. Tyrimai, atliekami siekiant nustatyti I priedo 1 stulpelyje išvardytas zoonozes ir zoonozių sukėlėjus, atliekami taikant tarptautinių standartizavimo institucijų rekomenduojamus metodus ir protokolus, kurie yra etaloniniai.
Alternatyvūs metodai gali būti taikomi tik jeigu jie patvirtinti pagal tarptautiniu mastu pripažintas taisykles ir duoda rezultatus, lygiaverčius gautiems taikant atitinkamą etaloninį metodą.
Prireikus, 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka gali būti taikomi kiti tyrimo metodai.
VII SKYRIUS
ĮGYVENDINIMAS
13 straipsnis
Įgyvendinimo ir pereinamojo laikotarpio priemonės
14 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka gali būti priimtos pereinamojo laikotarpio arba įgyvendinimo priemonės ir padaryti būtini atitinkamų sveikatos pažymėjimų pakeitimai.
14 straipsnis
Komiteto darbo tvarka
1. Komisijai padeda Reglamentu (EB) Nr. 178/2002 įkurtas Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos komitetas (toliau - Komitetas).
2. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai ir atsižvelgiama į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas terminas - trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.
15 straipsnis
Konsultavimasis su Europos maisto saugos tarnyba
Komisija konsultuojasi su Europos maisto saugos tarnyba bet kuriuo šio reglamento taikymo sričiai priskiriamu klausimu, kuris gali turėti didelio poveikio visuomenės sveikatai, pirmiausia prieš siūlydama 4 straipsnyje nurodytus Bendrijos tikslus arba 8 straipsnyje minėtus specialius kontrolės metodus.
16 straipsnis
Ataskaita apie finansines priemones
1. Komisija per trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
2. Ataskaitoje aptariama:
a) vietoje, Bendrijoje ir nacionaliniu lygiu priimtos nuostatos, susijusios su zoonozėms ir zoonozių sukėlėjams taikomų priemonių finansavimu, ir
b) šių nuostatų poveikis minimų priemonių veiksmingumui.
3. Prireikus, prie ataskaitos Bendrija prideda atitinkamus pasiūlymus.
4. Valstybės narės Komisijos prašymu teikia jai visokeriopą pagalbą, būtiną, kad ši galėtų paruošti savo ataskaitą.
VIII SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Bendrijos kontrolė
1. Komisijos ekspertai kartu su valstybių narių kompetentingomis institucijomis atlieka patikrinimus vietoje, kad užtikrintų vienodą šio reglamento taisyklių, pagal jį priimtų taisyklių ir visų saugos priemonių taikymą. Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekami šie patikrinimai, teikia ekspertams visokeriopą pagalbą, būtiną jų pareigoms atlikti. Komisija praneša kompetentingai institucijai apie patikrinimų rezultatus.
2. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės, ypač reglamentuojančios bendradarbiavimo su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis tvarką, nustatomos 14 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas po šešių mėnesių nuo įsigaliojimo.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. lapkričio 17 d.