Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/13/EB
2001 m. vasario 26 d.
iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę [3],
laikydamiesi Sutarties [4] 251 straipsnyje nustatytos tvarkos ir atsižvelgdami į bendrą tekstą, Taikinimo komiteto patvirtintą 2000 m. lapkričio 22 d.,
kadangi:
(1) 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros [5] numato tam tikras prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teises geležinkelio įmonėms ir tarptautinėms geležinkelio įmonių grupėms tarptautinio geležinkelių transporto srityje;
(2) Norint užtikrinti paslaugų patikimumą ir adekvatumą, reikalinga bendra licencijavimo tvarka, užtikrinanti, kad visos geležinkelio įmonės bet kuriuo metu atitiktų tam tikrus geros reputacijos, finansinės būklės ir profesinės kompetencijos reikalavimus, tam, kad būtų apsaugoti klientai ir tretieji asmenys ir paslaugos būtų teikiamos laikantis didelių saugos reikalavimų.
(3) Siekiant užtikrinti, kad visoje Bendrijoje prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teisės būtų vienodos ir nediskriminacinės, geležinkelio įmonėms, teikiančioms Direktyvos 91/440/EEB 10 straipsnyje nurodytas paslaugas, Tarybos direktyva 95/18/EB [6] buvo numatyta licencija, kurią būtina turėti teikiant tas paslaugas ir kuri galioja visoje Bendrijoje.
(4) Kai kurios valstybės narės suteikė prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teises, nenumatytas Direktyvoje 91/440/EEB, todėl reikia užtikrinti visų šioje rinkoje galinčių veikti geležinkelio įmonių teisingą, skaidrų ir nediskriminuojantį traktavimą, taikant Direktyva 95/18/EB nustatytus licencijavimo principus visoms šiame sektoriuje veikiančioms bendrovėms.
(5) Kad būtų geriau vykdomi įsipareigojimai teikti informaciją, valstybės narės ir Komisija turėtų užtikrinti, kad visos valstybės narės ir Komisija būtų geriau informuojamos. Vadovaujantis bendrąja praktika ir logiškai aiškinant Direktyvą 95/18/EB, valstybės narės ir Komisija, be kitos informacijos, taip pat turėtų teikti ir informaciją apie išduotas licencijas.
(6) Pageidautina užtikrinti, kad licencijas turinčios geležinkelio įmonės, atliekančios tarptautinio krovinių vežimo operacijas, laikytųsi atitinkamų taikytinų muitų ir mokesčių nuostatų, ypač dėl muitinio tranzito.
(7) Remdamosi Sutarties 5 straipsnyje nurodytais subsidiarumo ir proporcingumo principais, valstybės narės negali iki galo pasiekti šioje direktyvoje numatytų tikslų, tai yra nustatyti bendruosius geležinkelio įmonių licencijavimo ir tų licencijų abipusio pripažinimo visoje Bendrijoje principus dėl tokių licencijų išdavimui būdingo akivaizdžiai tarptautinio pobūdžio ir dėl to tuos tikslus dėl jų transnacionalinio pobūdžio geriau gali pasiekti Bendrija. Kad būtų pasiekti tie tikslai, ši direktyva neapima didesnės nei būtina srities.
(8) Atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeista Direktyva 95/18/EB,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Šiuo dokumentu Direktyva 95/18/EB iš dalies keičiama taip:
1) 1 straipsnis pakeičiamas taip:
"1 straipsnis
1. Šioje direktyvoje aptariami kriterijai, taikomi valstybei narei išduodant, pratęsiant ar keičiant licencijas, skirtas geležinkelio įmonėms, kurios yra ar bus įsteigtos Bendrijoje.
2. Valstybės narės šios direktyvos gali netaikyti:
a) įmonėms, kurios, teikdamos tik keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas, naudojasi vietine ir regionine autonomine geležinkelių infrastruktūra;
b) geležinkelio įmonėms, kurios teikia tik miesto ir priemiestines keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas;
c) geležinkelio įmonėms, kurių veikla apsiriboja regioninio krovinių vežimo geležinkeliais paslaugomis, kurioms netaikoma Direktyva 91/440/EEB;
d) įmonėms, vežančioms krovinius tik privačia geležinkelių infrastruktūra, kuri skirta vien tik infrastruktūros savininko krovinių vežimo reikmėms.
3. Ši direktyva netaikoma geležinkelio įmonėms, kurių veikla apsiriboja šaudyklinėmis transporto priemonių vežimo Lamanšo sąsiaurio tuneliu paslaugomis.";
2) 2 straipsnio a punktas pakeičiamas taip:
"geležinkelio įmonė"; tai bet kokia valstybinė arba privati įmonė, kurios pagrindinė veikla - teikti prekių ir (arba) keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas tuo atveju, kai ta įmonė užtikrina trauką; ši nuostata taip pat taikoma tik trauką teikiančioms įmonėms";
3) 3 straipsnis pakeičiamas taip:
"3 straipsnis
Kiekviena valstybė narė paskiria instituciją, atsakingą už licencijų išdavimą ir už tai, kad būtų vykdomi šia direktyva nustatyti įsipareigojimai. Licencijas išduoda institucija, kuri pati neteikia geležinkelių transporto paslaugų ir yra nepriklausoma nuo tokia veikla besiverčiančių institucijų ar įmonių.";
4) į 4 straipsnį įrašoma ši dalis:
"5. Licencija galioja visoje Bendrijos teritorijoje."
5) 6 straipsnio ketvirta įtrauka pakeičiama ir išdėstoma taip:
"- nebuvo teisti už didelius ar pakartotinus socialinės apsaugos arba darbo teise numatytų įsipareigojimų pažeidimus, įskaitant įsipareigojimus, prisiimtus laikantis profesinės sveikatos ir darbo saugos teisės aktų, taip pat įsipareigojimus, prisiimtus laikantis muitinės įstatymų tuo atveju, kai bendrovė nori vykdyti tarpvalstybines krovinių vežimo operacijas, kurioms taikomos muitinės procedūros";
6) 11 straipsnio 8 dalis pakeičiama taip:
"8. Kai licencijas išduodanti institucija išduoda licenciją, laikinai sustabdo jos galiojimą, ją panaikina ar keičia, atitinkama valstybė narė nedelsdama apie tai praneša Komisijai. Komisija apie tai nedelsdama informuoja kitas valstybes nares.";
7) 12 ir 13 straipsniai pakeičiami taip:
"12 straipsnis
1. Be šios direktyvos reikalavimų, geležinkelio įmonė taip pat laikosi nacionalinės teisės aktų, kurie atitinka Bendrijos teisės aktų nuostatas ir yra taikomi nediskriminuojant, ypač:
a) konkrečių techninių ir eksploatacinių reikalavimų, taikomų geležinkelių paslaugoms;
b) saugos reikalavimų, taikomų darbuotojams, riedmenims ir įmonės vidaus struktūrai;
c) nuostatų dėl darbuotojų ir vartotojų sveikatos, saugos, socialinių sąlygų ir teisių;
d) reikalavimų, taikomų visoms įmonėms tam tikrame geležinkelių sektoriuje, nustatytų norint suteikti vartotojams lengvatų ar apsaugoti juos.
2. Geležinkelio įmonė gali bet kada kreiptis į Komisiją, kad išsiaiškintų, ar nacionalinės teisės aktų reikalavimai atitinka Bendrijos teisę ir ar tie reikalavimai taikomi nediskriminuojant. Jei Komisija mano, kad šios direktyvos nuostatų nesilaikoma, ji, nepažeisdama Sutarties 226 straipsnio, pareiškia savo nuomonę dėl teisingo šios direktyvos aiškinimo.
13 straipsnis
Geležinkelio įmonės laikosi sutarčių, taikomų tarptautiniam geležinkelių transportui, galiojančių valstybėse narėse, kuriose jos veikia. Jos taip pat laikosi atitinkamų muitus ir mokesčius reglamentuojančių nuostatų."
2 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2003 m. kovo 15 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame žurnale dieną.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2001 m. vasario 26 d.