Tarybos direktyva 92/14/EEB
1992 m. kovo 2 d.
dėl lėktuvų, kuriems taikomi Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos antrosios redakcijos (1988) 16 priedo 1 tomo II dalies 2 skyriaus reikalavimai, naudojimo apribojimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 84 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi triukšmo emisijos standartų taikymas civiliniams ikigarsiniams reaktyviniams lėktuvams turi rimtų pasekmių oro transporto paslaugų teikimui, ypač jei tokie standartai riboja aviakompanijų naudojamų lėktuvų naudojimo trukmę; kadangi Tarybos direktyvoje 80/51/EEB [4] nustatomos tokio triukšmo emisijos ribos;
kadangi Tarybos direktyva 89/629/EEB [5] nustato lėktuvų, atitinkančių tik Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos antrosios redakcijos (1988) 16 priedo 1 tomo II dalies 2 skyriuje nurodytus standartus, įrašymo į valstybių narių civilinių orlaivių registrus apribojimus; kadangi minėtoje direktyvoje nurodyta, jog tokie registravimo apribojimai yra tik pirmasis etapas;
kadangi Europos Bendrijų aplinkos apsaugos veiksmų programoje [6] aiškiai matyti, kad triukšmo problema yra labai svarbi ir kad būtina imtis veiksmų prieš oro eismo keliamą triukšmą;
kadangi dėl vis labiau perpildytų Bendrijos oro uostų labai svarbu kuo geriau panaudoti esamus įrenginius; kadangi tai bus įmanoma tik tada, jei bus naudojami aplinkos apsaugos požiūriu priimtini lėktuvai;
kadangi darbas, kurio ėmėsi Bendrija kartu su kitomis tarptautinėmis organizacijomis, rodo, jog taikant priemones, apribojančias lėktuvų, kurie neatitinka 16 priedo 3 skyriaus standartų, naudojimą turi būti laikomasi visų tam tikrų lėktuvų neregistravimo taisyklės, kad būtų saugoma aplinka;
kadangi tam per numatytą laikotarpį reikėtų nustatyti bendrąsias taisykles, kurios papildytų galiojančias taisykles ir užtikrintų visoje Bendrijoje suderintą požiūrį; kadangi tai ypač svarbu atsižvelgiant į paskutiniu metu pasireiškusią Europos oro eismo liberalizavimo tendenciją;
kadangi reikia dar labiau mažinti lėktuvų keliamą triukšmą atsižvelgiant į aplinkos apsaugos veiksnius, techninį pagrįstumą ir ekonominius padarinius;
kadangi reikia nustatyti, jog galima naudoti tik tuos į valstybių narių registrus įrašytus civilinius ikigarsinius reaktyvinius lėktuvus, kurie atitinka 16 priedo 3 skyriaus standartus; kadangi 3 skyriaus standartų neatitinkančių lėktuvų laipsniško išbraukimo iš valstybių narių registrų grafikas būtų naudingas ir oro linijoms, ir gamintojams;
kadangi reikėtų ypač atsižvelgti į besivystančių šalių problemas;
kadangi, susidūrus su techniniais arba ekonominiais sunkumais, būtų tikslinga daryti tam tikras išimtis,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Šios direktyvos tikslas yra apriboti civilinių ikigarsinių reaktyvinių lėktuvų naudojimą, kaip nurodyta 2 straipsnyje.
2. Ši direktyva taikoma lėktuvams, kurių didžiausia kilimo masė yra 34000 kg arba daugiau ir kurių patvirtintas didžiausias vietų skaičius keleiviams pagal lėktuvo tipą yra didesnis nei devyniolika, neįskaitant įgulai skirtų vietų.
2 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad nuo 1995 m. balandžio 1 d. civiliniai ikigarsiniai reaktyviniai lėktuvai su varikliais, kurių dvikontūriškumo laipsnis mažesnis kaip du, negali skraidyti jų teritorijoje esančiuose oro uostuose, jei jiems nėra išduotas triukšmo pažymėjimas:
a) pagal standartus, nurodytus Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos antrosios redakcijos (1988) 16 priedo 1 tomo II dalies 3 skyriuje; arba
b) pagal standartus, nurodytus minėtosios konvencijos 16 priedo 1 tomo II dalies 2 skyriuje, su sąlyga, kad pirmą kartą individualus tinkamumo skraidyti pažymėjimas jiems buvo išduotas anksčiau kaip prieš 25 metus.
2. Valstybės narės užtikrina, kad nuo 2002 m. balandžio 1 dienos visi civiliniai ikigarsiniai reaktyviniai lėktuvai, skraidantys iš jų teritorijoje esančių oro uostų, atitiktų 1 dalies a punkto nuostatas.
3. 1 ir 2 dalyse nurodytoms teritorijoms nepriklauso užjūrio departamentai, apibrėžti Sutarties 227 straipsnio 2 dalyje.
3 straipsnis
Priede išvardytiems lėktuvams netaikomos 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktų nuostatos, jei:
a) tokie ikigarsiniai civiliniai reaktyviniai lėktuvai, turintys triukšmo pažymėjimus pagal Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos antrosios redakcijos (1988) 16 priedo 1 tomo II dalies 2 skyriuje nustatytus standartus, skraidė į Bendrijos oro uostus per 12 mėnesių apibrėžtą laikotarpį tarp 1986 ir 1990 m., parinktą kartu su suinteresuotomis valstybėmis; ir
b) šie lėktuvai tam tikrais ataskaitiniais metais buvo įrašyti į priede išvardytų besivystančių šalių registrus ir šiuo metu dar yra naudojami fizinių ar juridinių asmenų, įsisteigusių tose šalyse.
4 straipsnis
Valstybės narės 2 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą 25 m. laikotarpį gali taikyti išimtis bet ne ilgiau kaip trejus metus tiems lėktuvams, kurių skrydžių apribojimas, remiantis oro transporto bendrovės duomenimis, pernelyg neigiamai paveiktų jos veiklą.
5 straipsnis
1. Valstybės narės 2 straipsnio 1 dalies netaiko lėktuvams, kurie neatitinka 16 priedo 3 skyriaus standartų, tačiau kuriuos galima pakeisti taip, kad jie atitiktų tuos standartus, su sąlyga, jog:
a) yra reikalinga pakeitimo įranga ir faktiškai galima gauti tokią įrangą konkrečiam lėktuvo tipui;
b) lėktuvai su tokia įranga atitinka 16 priedo 3 skyriaus standartus, nustatytus pagal valstybių narių patvirtintus techninius standartus ir tvarką, kol Bendrijoje dar nenustatyti bendri standartai ir tvarka;
c) oro transporto bendrovė užsisakė tokią įrangą iki 1994 m. balandžio 1 d.;
d) oro transporto bendrovė priėmė anksčiausią tokių modifikacijų atlikimo terminą.
2. Valstybės narės gali netaikyti 2 straipsnio išimties tvarka istorinės reikšmės lėktuvams.
6 straipsnis
Remdamosi principu, kad kiekvienam užsakytam lėktuvui daroma viena išimtis, valstybės narės gali išimties tvarka netaikyti 2 straipsnio 1 dalies nuostatų lėktuvams, jei iki 1994 m. balandžio 1 d. yra užsakytas naujas lėktuvas senajam pakeisti, atitinkantis 16 priedo 3 dalies standartus, su sąlyga, kad oro transporto bendrovė priėmė anksčiausią pristatymo terminą.
7 straipsnis
Valstybės narės atsakingajai institucijai pritarus, oro transporto bendrovei gali būti leista nesilaikyti 2 straipsnio 1 dalies reikalavimo išbraukti iš savo registrų lėktuvus, kurie neatitinka 16 priedo 3 dalies standartų, jei per metus reikėtų išbraukti daugiau nei 10 % visų jų civilinių ikigarsinių reaktyvinių lėktuvų.
8 straipsnis
Kai kuriais atvejais valstybės narės gali leisti jų teritorijoje esančiuose oro uostuose laikinai naudoti lėktuvus, kurių negalima naudoti pagal kitas šios direktyvos nuostatas. Ši išimtis turėtų būti taikoma tik kai:
a) lėktuvų skrydžiai yra tokie svarbūs, kad drausti laikinai daryti išimtį būtų nepateisinama;
b) lėktuvų skrydžiai yra nekomerciniai, susieti su jų modifikavimu, remontu ar technine priežiūra.
9 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė, taikanti išimtis pagal 4-7 straipsnius, apie tai praneša kitų valstybių narių atsakingosioms institucijoms ir Komisijai ir nurodo tokio sprendimo pagrindą.
2. Kiekviena valstybė narė pripažįsta išimtis, kurias kita valstybė narė daro į savo registrus įrašytiems lėktuvams.
10 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1992 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų nuostatų tekstus.
11 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1992 m. kovo 2 d.