Komisijos reglamentas (EB) Nr. 408/2003
2003 m. kovo 5 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1148/2001 dėl šviežių vaisių ir daržovių atitikties prekybos standartams patikrinimų
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 47/2003 [2], ypač į jo 10 straipsnį,
kadangi:
(1) Komisijos reglamente (EB) Nr. 1148/2001 [3] su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2379/2001 [4], nustatytos tiek vartojimui vidaus rinkoje, tiek eksportui skirtų produktų atitikties prekybos standartams patikrinimo taisyklės.
(2) Būtina aiškiai nustatyti, kad pakankamas atitikties garantijas suteikiantys ir todėl specialiomis nuostatomis eksporto etape galintys pasinaudoti prekiautojai - tai nebūtinai tik tie prekiautojai, kurie supakavo produktus išsiuntimo etape. Iš tikrųjų, kai kurie prekiautojai, suteikiantys minėtas garantijas, pavyzdžiui didmeniniai, kurie užsiima reeksportavimu arba persiuntimu, savarankiškai atliekant atitikties patikrinimą, neturi pakavimui skirtų patalpų. Be to, dėl aiškumo eksportavimo etape išduotame sertifikate papildomai įrašoma "savikontrolė", kai kontrolės įstaiga pati neatlieka fizinio prekių patikrinimo.
(3) Būtų tikslinga nustatyti, kad atlikdamos patikrinimus importo etape, valstybės narės sutelktų dėmesį partijoms ir siuntoms, kurios kelia didžiausią neatitikimo prekybos standartams pavojų. Tam tikslui pageidautina, kad valstybės narės nustatytų šios rizikos vertinimo kriterijus ir taisykles, reglamentuojančias šių patikrinimų sušvelninimą, kai neatitikimo rizika nedidelė. Siekiant suvienodinti valstybių narių patikrinimo procedūras, Komisijai reikėtų nustatyti bendras gaires.
(4) Trečiųjų šalių išduotų atitikimo sertifikatų lydimos prekių partijos, kurių patikrinimai patvirtinti remiantis Reglamento (EB) Nr. 1148/2001 nuostatomis, rečiau neatitinka standartų nei sertifikatų nelydimos partijos ar siuntos. Todėl minėtos partijos arba siuntos turėtų būti tikrinamos daug mažiau už prekes, nelydimas sertifikatų. Be to, atsižvelgiant į mažesnį tikrinimo mastą ir eksportuojančių trečiųjų šalių jau padarytas tikrinimo išlaidas, šiuo atveju reikėtų užtikrinti, kad galimi valstybių narių mokesčiai būtų mažesni už tuos, kurie mokami pagal bendrąją importo tikrinimo sistemą ir būtų proporcingi atliktiems patikrinimams.
(5) Turėtų būti nustatytos papildomos nuostatos tiems atvejams, kai vienos valstybės narės standartų neatitikusias prekes prekiautojai nori prilyginti kitos valstybės narės standartams arba kai prekės jau nebegali atitikti standartų.
(6) Daugelis prekiautojų savo atsargose dar turi daug pakuočių, išspausdintų iki 2002 m. sausio 1 d. su Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2251/92 [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 766/97 [6], nustatytomis nuorodomis. Būtų tikslinga šių pakuočių naudojimo laikotarpį pratęsti šešis mėnesius.
(7) IV priede nustatytus tikrinimo būdus reikėtų atnaujinti, ypač atsižvelgiant į riešutams taikomą praktiką ir į vaisių bei daržovių sunokimo laipsnio tyrimo būdus.
(8) Todėl reglamentą (EB) Nr. 1148/2001 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.
(9) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Šviežių vaisių ir daržovių vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1148/2001 iš dalies keičiamas taip:
1. 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a) 1 dalies trečioji pastraipa išbraukiama;
b) įterpiama 1a dalis:
"1 bis. Antroje pastraipoje minimas nuostatas valstybės narės gali taikyti prekiautojams, kurie laikosi šių reikalavimų:
a) pateikia pakankamas garantijas dėl vaisių ir daržovių, kuriais jie prekiauja, nuolatinės ir didelio laipsnio atitikties;
b) turi tikrinantį personalą, gavusį valstybės narės patvirtintą apmokymą;
c) įsipareigoja patikrinti jų parduodamų prekių atitiktį;
d) įsipareigoja užregistruoti kiekvieną jų atliktą patikrinimą.
Valstybės narės, atsižvelgdamos į kiekvieno prekiautojo kategoriją ir remdamosi rizikos analize, gali nustatyti, kokią minimalią minėtų prekiautojų siuntų dalį ir kokius kiekius turi tikrinti kompetentinga kontrolės įstaiga eksportavimo etape. Šios dalies turi pakakti tam, kad būtų užtikrintas Bendrijos taisyklių laikymasis. Jei šių patikrinimų metu nustatomi dideli pažeidimai, kontrolės įstaigos padidina tikrintiną šių prekiautojų siuntų dalį."
c) 2 dalis papildoma šia pastraipa:
"Jei, remdamasi 1a dalies nuostatomis, kompetentinga kontrolės įstaiga eksportavimo etape nepatikrino partijų, kurioms išduotas atitikties sertifikatas, šio sertifikato 13 skiltyje (Pastabos) nurodoma: "savikontrolė (Reglamento (EB) Nr. 1148/2001 5 straipsnio 1a dalis)"."
2. 6 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
"4. Jei importavimo punkto kompetentinga kontrolės įstaiga mano, kad nėra didelio pavojaus, jog kai kurios partijos gali neatitikti prekybos standartų, nepaisydama šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatų, ji gali netikrinti šių siuntų. Ji siunčia muitinei antspaudu patvirtintą deklaraciją ar kitokiu būdu ją informuoja, kad ši gali atlikti muitinės formalumus.
Taikydama pirmąją pastraipą, kontrolės įstaiga iš anksto nustato partijų neatitikimo rizikos vertinimo kriterijus ir, remdamasi rizikos analize, pagal jos nustatytas importo rūšis - minimalią siuntų dalį ir kiekius, kurių atitiktį importavimo etape turi patikrinti kompetentinga kontrolės įstaiga. Kiekviena dalis, nurodyta remiantis šia pastraipa, visada turi būti gerokai didesnė už nustatytas remiantis 7 straipsnio 5 dalimi.
4 bis. Kad šio straipsnio 4 dalies nuostatos valstybėse narėse būtų taikomos vienodai, Komisija parengia bendras jos taikymo rekomendacijas. Koordinavimo institucija nedelsdama informuoja Komisiją apie 4 dalies taikymo taisykles, įskaitant 4 dalies antroje pastraipoje minėtus kriterijus bei minimalias dalis ir visus vėlesnius šių taisyklių pakeitimus."
3. 7 straipsnio 5 dalis papildoma šia pastraipa:
"Jei valstybė narė nustato mokestį, padengiantį su šioje dalyje nurodytais patikrinimais susijusias išlaidas, to mokesčio dydis turi atspindėti išlaidas, patirtas tikrinant mažesnę siuntų bei kiekių dalį, nei atliekant 6 straipsnyje nurodytus patikrinimus."
4. 9 straipsnio 3 dalis papildoma šiomis pastraipomis:
"Jei kontrolės įstaiga pripažįsta prekiautojo pageidavimą sutvarkyti prekes taip, kad šios atitiktų kitos valstybės narės standartus nei tos, kurioje patikrinimo metu buvo nustatytas jų neatitikimas, valstybės narės imasi bet kurių, jų nuomone, tinkamų priemonių, ypač tarpusavio bendradarbiavimo, kad patikrintų, ar minėtos prekės iš tikrųjų sutvarkytos taip, kad atitiktų standartus.
Jei prekių neįmanoma nei sutvarkyti taip, kad jos atitiktų standartus, nei panaudoti gyvūnų šėrimo, pramoninio perdirbimo arba kita ne maistine paskirtimi, kontrolės įstaiga prireikus gali pareikalauti, kad prekiautojai imtųsi atitinkamų priemonių, užtikrinančių, kad minimais produktais nebūtų prekiaujama.
Prekiautojai įpareigojami teikti informaciją, kuri, valstybių narių nuomone, būtina šios pastraipos taikymui."
5. 11 straipsnio 2 dalyje data "2002 m. gruodžio 31 d." pakeičiama data "2003 m. birželio 30 d."
6. IV priedas keičiamas šio reglamento priedu.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. kovo 5 d.