Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1258/1999
1999 m. gegužės 17 d.
dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
atsižvelgdama į Audito Rūmų nuomonę [4],
(1) kadangi Reglamentu Nr. 25 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo [5] Taryba įsteigė Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondą (EŽŪOGF), (toliau - Fondas), kuris yra Europos Bendrijų bendrojo biudžeto dalis; kadangi tame reglamente nustatyti principai, kurie turėtų būti taikomi bendrosios žemės ūkio politikos finansavimui;
(2) kadangi vienos bendros rinkos kūrimo etape, atsižvelgiant į tai, kad kainų sistemos yra suvienodinamos, o žemės ūkio politika yra Bendrijos politika, finansinės pasekmės atitenka Bendrijai; kadangi, remiantis Reglamento Nr. 25 2 straipsnio 2 dalyje nurodytu principu, už eksportą į trečiąsias šalis grąžinamosios išmokos, intervencija žemės ūkio rinkoms stabilizuoti, kaimo plėtros priemonės, konkrečios veterinarinės priemonės, nurodytos 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendime 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje [6], priemonės informacijai apie bendrąją žemės ūkio politiką teikti ir tam tikri vertinimo veiksmai turėtų būti finansuojami iš Fondo Garantijų skyriaus, siekiant Sutarties 33 straipsnio 1 dalyje nurodytų tikslų;
(3) kadangi Fondo Orientavimo skyrius turėtų finansuoti išlaidas tam tikroms kaimo plėtros priemonėms regionuose, kurių plėtra atsilieka, taip pat ir kaimo plėtros Bendrijos iniciatyvą;
(4) kadangi Komisija atsako už Fondo tvarkymą, ir kadangi yra numatytas glaudus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimas Fondo komitete;
(5) kadangi už Fondo Garantijų skyriaus patikrinimą pirmiausia atsako valstybės narės, kurios paskiria institucijas ir įstaigas, kurioms suteikta teisė daryti išlaidas; kadangi valstybės narės šią užduotį privalo vykdyti iki galo ir veiksmingai; kadangi Komisija, atsakydama už Bendrijos biudžeto vykdymą, privalo tikrinti sąlygas, kuriomis atliekami mokėjimai ir patikrinimai; kadangi Komisija gali finansuoti tik tokias išlaidas, kai šios sąlygos suteikia visas garantijas, kad bus laikomasi Bendrijos taisyklių; kadangi decentralizuotoje Bendrijos išlaidų valdymo sistemoje būtina, kad Komisija, kaip institucija, atsakanti už finansavimą, turėtų teisę ir galimybę atlikti visus išlaidų valdymo patikrinimus, kuriuos ji mano esant reikalingus, o ryšiai tarp valstybių narių ir Komisijos būtų visiškai skaidrūs ir veiksmingi ir jos viena kitai teiktų tarpusavio pagalbą;
(6) kadangi, apmokant sąskaitas, visas išlaidas, kurios turi būti įrašytos į bendros sąskaitos Garantijų skyrių, Komisija gali per priimtiną laiką nustatyti tik tada, jeigu ji turi pakankamas garantijas, kad nacionalinės kontrolės priemonės yra tinkamos bei skaidrios, o mokėjimo agentūros tikrina mokėjimo, kurį jos vykdo, prašymų teisėtumą ir taisyklingumą; kadangi dėl to reikėtų numatyti, kad valstybės narės akredituotų mokėjimo agentūras; kadangi standartų, kurių būtina laikytis vykdant akreditavimą valstybėse narėse, nuoseklumui užtikrinti Komisija rekomenduoja taikytinus kriterijus; kadangi tam tikslui reikėtų numatyti, kad gali būti finansuojamos tik valstybės narės akredituotos mokėjimo agentūros; be to, kadangi, siekiant užtikrinti nacionalinių kontrolės priemonių, ypač susijusių su leidimu, tinkamumo parvirtinimu ir mokėjimo tvarka, skaidrumą, institucijų ir įstaigų, kurios yra taip įgaliojamos, skaičius prireikus turėtų būti apribotas, atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės struktūrines nuostatas;
(7) kadangi, decentralizavus Bendrijos lėšų valdymą, ypač po bendrosios žemės ūkio politikos reformos, yra paskiriamos kelios mokėjimo agentūros; kadangi jeigu valstybė narė akredituoja daugiau negu vieną mokėjimo agentūrą, ji turi paskirti vieną įstaigą informacijai teikti, kuri užtikrintų nuoseklų lėšų valdymą, palaikytų ryšį tarp Komisijos ir įvairių akredituotų mokėjimo agentūrų bei užtikrintų, kad būtų galima greitai pateikti Komisijos prašomą informaciją apie kai kurių mokėjimo agentūrų darbą;
(8) kadangi valstybės narės privalo mobilizuoti finansinius išteklius pagal mokėjimo agentūrų poreikius, o Komisija atlieka išankstinius mokėjimus pagal mokėjimo agentūrų užregistruotas išlaidas; kadangi pagal kaimo plėtros priemonių planą turėtų būti numatyti tikrieji išankstiniai mokėjimai programai įgyvendinti; kadangi šiuos išankstinius mokėjimus pagal išankstinius mokėjimus nustatytą finansinę tvarką reikėtų traktuoti kaip išankstinį mokėjimą išlaidoms, kurios buvo padarytos per ataskaitinį laikotarpį;
(9) kadangi turėtų būti priimti du sprendimai, vienas - dėl Fondo Garantijų skyriaus, o kitas - dėl pasekmių nustatymo, įskaitant finansines korekcijas, atliekamas gavus patikrinimų, kaip laikomasi išlaidas reglamentuojančių Bendrijos taisyklių, rezultatus;
(10) kadangi dėl to atitikties patikrinimai ir iš jų išplaukiantys sprendimai dėl kliringo nebebus siejami su konkrečių finansinių metų biudžeto vykdymu; kadangi reikia nustatyti maksimalų laikotarpį, kai gali būti taikomos priemonės, nustatomos atlikus patikrinimus dėl atitikties; tačiau kadangi daugeliui metų numatytos kaimo plėtros priemonės neleidžia tokio maksimalaus laikotarpio taikyti;
(11) kadangi reikia imtis priemonių užkirsti kelią visiems netikslumams ir nustatyti, kaip elgtis, jeigu jų pasitaiko, bei išieškoti sumas, kurios dėl tokių netikslumų ar aplaidumo buvo prarastos; kadangi už tokius netikslumus ar aplaidumą turi būti nustatyta finansinė atsakomybė;
(12) kadangi Bendrijos išlaidos turi būti griežtai kontroliuojamos; kadangi be valstybių narių iniciatyva vykdomos priežiūros, kuri ir yra svarbiausia, turėtų būti numatyti Komisijos pareigūnų patikrinimai ir Komisijos teisė gauti valstybių narių pagalbą;
(13) kadangi Komisijai siunčiamai informacijai parengti turi būti kuo plačiau naudojamos informacinės technologijos; kadangi vykdydama patikrinimus Komisija turi turėti teisę iškart gauti išsamią informaciją apie išlaidas, laikomą dokumentuose ir elektroninėse laikmenose;
(14) kadangi Komisijos finansavimo apimtys reikalauja, kad Europos Parlamentas ir Taryba būtų nuolat informuojami pateikiant jiems finansines ataskaitas;
(15) kadangi, siekiant supaprastinti finansų valdymą, pageidautina Fondo finansavimo laikotarpį kuo labiau priartinti prie finansinių metų, kaip nurodyta Sutarties 272 straipsnio 1 dalyje; kadangi tokiai operacijai atlikti reikia tiksliai žinoti, kiek yra lėšų atitinkamų finansinių metų pabaigoje; kadangi todėl reikėtų numatyti, kad Komisija turėtų įgaliojimus, reikalingus Fondo finansavimo laikotarpiui pakoreguoti tais atvejais, kai yra pakankamas biudžeto lėšų likutis;
(16) kadangi 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo [7] buvo keletą kartų iš esmės keistas; kadangi dabar, kai atliekami nauji minėto reglamento pakeitimai, aiškumo dėlei pageidautina minėtas nuostatas suformuluoti iš naujo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas (toliau - Fondas) yra Europos Bendrijų bendrojo biudžeto dalis.
Jis yra dviejų skyrių:
- Garantijų skyrius,
- Orientavimo skyrius.
2. Garantijų skyrius finansuoja:
a) grąžinamąsias išmokas už eksportą į trečiąsias šalis;
b) intervenciją skirtą žemės ūkio rinkai stabilizuoti;
c) kaimo plėtros priemones, kurios nenumatytos Tikslo 1 programose, išskyrus kaimo plėtros Bendrijos iniciatyvą;
d) Bendrijos finansinį įnašą konkrečioms veterinarinėms priemonėms, kontrolės priemonėms veterinarijos srityje, gyvulių ligų likvidavimo ir priežiūros programoms (veterinarinės priemonės) bei augalų sveikatos priemonėms;
e) priemones informacijai apie bendrąją žemės ūkio politiką teikti, ir tam tikrus veiksmus Fondo Garantijų skyriaus finansuojamoms priemonėms įvertinti.
3. Orientavimo skyrius finansuoja kaimo plėtros priemones, kurios nenumatytos 2 dalies c punkte.
4. Fondas nefinansuoja išlaidų, susijusių su administravimo ir personalo išlaidomis, kurias apmoka valstybės narės ir pagalbos iš Fondo gavėjai.
2 straipsnis
1. Už eksportą į trečiąsias šalis grąžinamosios išmokos, kurios buvo skirtos pagal Bendrijos taisykles, taikomas bendro žemės ūkio rinkų organizavimo ribose, finansuojamos pagal 1 straipsnio 2 dalies a punktą.
2. Intervencija skirta žemės ūkio rinkoms stabilizuoti, taikoma pagal Bendrijos taisykles bendro žemės ūkio rinkų organizavimo ribose, finansuojamos pagal 1 straipsnio 2 dalies b punktą.
3. Taryba, kvalifikuota balsų dauguma priimdama sprendimą dėl Komisijos siūlymo, patvirtina, jei reikia, tvarką 1 ir 2 dalyse minėtoms priemonėms finansuoti.
3 straipsnis
1. Kaimo plėtros priemonės, nenumatytos Tikslo 1 programose, kurias įgyvendinti buvo imtasi pagal Bendrijos taisykles, finansuojamos pagal 1 straipsnio 2 dalies c punktą.
2. Veterinarijos ir augalų sveikatos priemonės, kurias įgyvendinti buvo imtasi pagal Bendrijos taisykles, finansuojamos pagal 1 straipsnio 2 dalies d punktą.
3. Informacinės priemonės ir vertinimo veiksmai, kuriuos įgyvendinti buvo imtasi pagal Bendrijos taisykles, finansuojamos pagal 1 straipsnio 2 dalies e dalį.
4. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės patvirtinamos 13 straipsnyje nustatyta tvarka.
4 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai:
a) informaciją apie institucijas ir įstaigas, kurias ji akreditavo 2 ir 3 straipsniuose minėtoms išlaidoms apmokėti, toliau vadinamas "mokėjimo agentūromis",
b) jeigu akredituota daugiau negu viena mokėjimo agentūra, informaciją apie instituciją ar, įstaigą (toliau - koordinavimo įstaiga), kurią ji įpareigoja, pirma, sukaupti informaciją, kuri turi būti teikiama Komisijai, ir nusiųsti ją Komisijai, ir, antra, skatinti suderintą Bendrijos taisyklių taikymą.
2. Mokėjimo agentūros yra valstybių narių institucijos ir įstaigos, kurios mokėjimo srityse, už kurias jos atsako, pateikia pakankamas garantijas, kad:
a) prieš leisdamos apmokėti, patikrina mokėjimo prašymų leistinumą ir atitikimą Bendrijos taisyklėms;
b) atlikti mokėjimai teisingai ir išsamiai užregistruoti sąskaitose; ir
c) reikiami dokumentai pateikti per Bendrijos taisyklėse nustatytą laiką ir nustatyta forma.
3. Mokėjimo agentūros turi saugoti dokumentus, kurie patvirtina atliktus mokėjimus, ir dokumentus apie nustatytos administracinės ir fizinės kontrolės vykdymą. Jeigu atitinkamus dokumentus saugo įstaigos, kurios atsako už leidimų apmokėti išlaidas išdavimą, šios įstaigos turi perduoti mokėjimo agentūrai ataskaitas apie atliktų patikrinimų skaičių, jų turinį bei priemones, kurių buvo imtasi atsižvelgus į patikrinimų rezultatus.
4. Bendrija finansuos tik tas išlaidas, kurias padarė akredituotos mokėjimo agentūros.
5. Kiekviena valstybė narė, atsižvelgusi į savo sandaros ir institucines struktūras, iki minimumo sumažina akredituotų mokėjimo agentūrų skaičių, kurio reikia, kad 2 ir 3 straipsniuose minėtos išlaidos būtų daromos laikantis priimtinų administracinių ir apskaitos sąlygų.
6. Kiekviena valstybė narė apie savo mokėjimo agentūras pateikia Komisijai tokią informaciją:
a) jų pavadinimą ir įstatus;
b) administracines, apskaitos ir vidaus kontrolės sąlygas, kuriomis atliekami mokėjimai Bendrijos taisyklėms pagal bendrąją žemės ūkio politiką įgyvendinti;
c) akreditavimo dokumentą.
Komisija nedelsdama informuojama apie šių duomenų pasikeitimą.
7. Jeigu akredituota mokančioji įstaiga neatitinka vienos ar kelių akreditavimo sąlygų arba jų nebeatitinka, akreditacija atšaukiama, jeigu mokėjimo agentūra nepadaro reikiamų pakeitimų per laiką, kuris turi būti nustatytas atsižvelgus į problemos svarbą. Atitinkama valstybė narė informuoja Komisiją.
8. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės patvirtinamos 13 straipsnyje nustatyta tvarka.
5 straipsnis
1. Finansinius išteklius, reikalingus 2 ir 3 straipsniuose nurodytoms išlaidoms padengti, Komisija skiria valstybėms narėms išankstiniais mokėjimais ataskaitinio laikotarpio išlaidoms apmokėti.
Išankstinius mokėjimus programai įgyvendinti pagal 3 straipsnio 1 dalyje minėtas kaimo plėtros priemones Komisija gali skirti patvirtinus atitinkamas programas, ir tokie mokėjimai laikomi išlaidomis, padarytomis pirmą mėnesio, einančio po to, kurį buvo priimtas sprendimas skirti mokėjimus, dieną.
2. Kol bus sumokėti išankstiniai mokėjimai padarytoms išlaidoms padengti, valstybės narės mobilizuoja tokioms išlaidoms apmokėti reikalingus resursus, atsižvelgdamos į savo akredituotų mokėjimo agentūrų poreikius.
3. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės patvirtinamos 13 straipsnyje nustatyta tvarka.
6 straipsnis
1. Valstybės narės reguliariais laiko tarpais teikia Komisijai apie akredituotas mokėjimo agentūras, koordinavimo įstaigas ir sandorius, finansuojamus iš Fondo Garantijų skyriaus, tokią informaciją:
a) išlaidų ataskaitas ir finansinių poreikių sąmatas;
b) metines sąskaitas kartu su informacija, reikalinga pateiktoms sąskaitoms apmokėti ir jų vientisumui, tikslumui bei teisingumui patvirtinti.
2. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės ir ypač tos, kurios taikomos 1 dalies b punkte nurodytoms sąskaitoms patvirtinti, priimamos 13 straipsnyje nustatyta tvarka.
7 straipsnis
1. Pasitarusi su Fondo komitetu, Komisija priima šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nurodytus sprendimus.
2. Komisija priima sprendimus dėl mėnesinių išankstinių mokėjimų išlaidoms, kurias padarė akredituotos mokėjimo agentūros, padengti.
Spalio mėnesio išlaidos priskiriamos spaliui, jeigu jos buvo padarytos spalio 1-15 d., ir lapkričiui - jeigu jos buvo padarytos spalio 16-31 d. Išankstiniai mokėjimai valstybėms narėms atliekami ne vėliau kaip antro mėnesio, einančio po to, kurį buvo padarytos išlaidos, trečią darbo dieną
Gali būti atliekami papildomi išankstiniai mokėjimai, apie kuriuos Fondo komitetui bus pranešta kitos konsultacijos metu.
3. Komisija iki metų, einančių po atitinkamų finansinių metų, balandžio 30 d., remdamasi 6 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta informacija, apmoka mokėjimo agentūrų sąskaitas.
Sprendimas dėl sąskaitų apmokėjimo priimamas atsižvelgus į pateiktų sąskaitų išsamumą, tikslumą ir teisingumą. Sprendimas netrukdo vėliau priimti sprendimą pagal 4 dalies nuostatas.
4. Komisija priima sprendimą dėl išlaidų, kurios nebus finansuojamos, kaip nurodyta 2 ir 3 straipsniuose, jeigu ji nustato, kad tokios išlaidos buvo padarytos nesilaikant Bendrijos taisyklių.
Prieš priimant sprendimą nefinansuoti, Komisijos patikrinimų rezultatai ir suinteresuotų valstybių narių paaiškinimai pateikiami raštu, vėliau abi šalys stengiasi susitarti dėl priemonių, kurių reikės imtis.
Nepavykus susitarti, valstybė narė gali prašyti inicijuoti procedūrą, kurios tikslas keturis mėnesius tarpininkauti tarp atitinkamų pozicijų, o šios procedūros rezultatai nurodomi Komisijai siunčiamoje ataskaitoje, kuri ją išnagrinėja prieš priimdama sprendimą nefinansuoti.
Komisija įvertina sumas, kurios nebus finansuojamos, ypač atsižvelgdama į nustatytų taisyklių pažeidimo lygį. Komisija atsižvelgia į pažeidimo pobūdį ir rimtumą bei Bendrijos patirtus finansinius nuostolius.
Atsisakymas finansuoti negali apimti:
a) 2 straipsnyje nurodytų išlaidų, kurios buvo padarytos prieš 24 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo apie atitinkamos valstybės narės patikrinimų rezultatus;
b) 3 straipsnyje nurodytai priemonei ar veiksmui skirtų išlaidų, už kurias buvo sumokėta prieš 24 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo apie atitinkamos valstybės narės patikrinimų rezultatus.
Tačiau penktoji pastraipa netaikoma finansinėms pasekmėms:
a) dėl 8 straipsnio 2 dalyje minimų taisyklių pažeidimų;
b) susijusioms su nacionaline pagalba ar pažeidimais, dėl kurių buvo inicijuotos Sutarties 88 ir 226 straipsniuose nustatyta procedūros.
5. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės patvirtinamos 13 straipsnyje nustatyta tvarka. Šiose taisyklėse pirmiausia nurodyta, kaip traktuoti 5 straipsnio 1 dalyje, šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalių antroje pastraipoje minėtus išankstinius mokėjimus, ir minėtose 2, 3 ir 4 dalyse nurodytiems sprendimams taikoma tvarka.
8 straipsnis
1. Valstybės narės, laikydamosi įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktų nacionalinių nuostatų, imasi priemonių:
a) įsitikinti, kad iš Fondo lėšų finansuojamos operacijos yra tikrai atliktos ir atliktos teisingai;
b) užkirsti kelią taisyklių pažeidimams ir su jais kovoti;
c) išieškoti sumas, kurios buvo prarastos dėl taisyklių nesilaikymo ar aplaidumo.
Valstybės narės informuoja Komisiją apie priemones, kurių buvo imtasi šiems tikslams įvykdyti, ir ypač apie administracinių ir teisminių procedūrų būklę.
2. Neišieškojus visos sumos, Bendrija prisiima dėl taisyklių nesilaikymo ar aplaidumo atsiradusias finansines pasekmes, išskyrus tas, kurios priskirtinos valstybių narių administracinėms institucijoms ar kitoms įstaigoms.
Išieškotos sumos sumokamos akredituotoms mokėjimo agentūroms, kurios išskaičiuoja jas iš Fondo finansuojamų išlaidų. Palūkanos už išieškotas ar per vėlai sumokėtas sumas sumokamos Fondui.
3. Taryba, kvalifikuota balsų dauguma priimdama sprendimą dėl Komisijos siūlymo, nustato bendrąsias šio straipsnio taikymo taisykles.
9 straipsnis
1. Valstybės narės pateikia Komisijai visą informaciją, reikalingą tinkamam Fondo darbui, ir priežiūrai palengvinti imasi visų tinkamų priemonių, kurios Komisijos manymu yra reikalingos pagal Bendrijos finansavimo valdymo sistemą, įskaitant patikrinimus vietoje.
Valstybės narės pateikia Komisijai nuostatas, nurodytas įstatymuose ir kituose teisės aktuose, kuriuos jos priėmė Bendrijos teisės aktams, reglamentuojantiems bendrąją žemės ūkio politiką, taikyti, jeigu teisės aktai turi Fondui finansinių pasekmių.
2. Nepažeidžiant valstybių narių vykdomos priežiūros pagal nacionalines nuostatas, nurodytas įstatymuose ir kituose teisės aktuose, ir nepažeidžiant Sutarties 248 straipsnio arba bet kokio patikrinimo, surengto remiantis Sutarties 279 straipsnio c punktu, Komisijos įgaliotieji atstovai, paskirti atlikti patikrinimus vietoje, turi teisę susipažinti su buhalterinėmis knygomis ir visais kitais dokumentais, tarp jų informacija, kuri buvo sukurta ar saugoma elektroninėse laikmenose, apie Fondo finansuojamas išlaidas.
Jie ypač gali tikrinti, ar:
a) administracinė praktika atitinka Bendrijos taisykles;
b) yra reikiami patvirtinamieji dokumentai ir ar jie atitinka operacijų, kurias finansavo Fondas, duomenis;
c) yra įvykdytos ir patikrintos sąlygos, kuriomis Fondas finansavo operacijas.
Komisija prieš patikrinimą turi apie tai tinkamai pranešti suinteresuotai valstybei narei ar valstybei narei, kurios teritorijoje bus atliktas patikrinimas. Suinteresuotos valstybės narės pareigūnai gali dalyvauti patikrinime.
Komisijai prašant ir valstybei narei sutikus, šiame reglamente minėtų sandorių patikrinimus ar tyrimus atlieka tos valstybės narės kompetentingos institucijos. Komisijos pareigūnai irgi gali dalyvauti.
Siekiant, kad patikrinimas būtų veiksmingesnis, suinteresuotoms valstybėms narėms sutikus, Komisija gali suorganizuoti, kad tam tikruose patikrinimuose ar tyrimuose dalyvautų tų valstybių narių administracinės institucijos.
3. Taryba, kvalifikuota balsų dauguma priimdama sprendimą dėl Komisijos siūlymo, prireikus nustato bendrąsias šio straipsnio taikymo taisykles.
10 straipsnis
Komisija iki kiekvienų metų liepos 1 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai finansinę ataskaitą apie fondo administravimą praėjusiais finansiniais metais, o svarbiausia apie išteklių kiekį, išlaidų pobūdį ir sąlygas Bendrijos finansavimui gauti.
11 straipsnis
Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo komitetas (toliau - Fondo komitetas) padeda Komisijai valdyti Fondą, kaip nurodyta 12-15 straipsniuose.
12 straipsnis
Fondo komitetą sudaro valstybių narių ir Komisijos atstovai. Kiekvienai valstybei narei Fondo komitete turi atstovauti ne daugiau kaip penki pareigūnai. Fondo komitete Komisijos atstovas eina pirmininko pareigas.
13 straipsnis
1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Fondo komitetui svarstyti perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 205 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą (remdamasi) Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. a) Komisija patvirtina priemones, kurios yra nedelsiant taikomos.
b) Tačiau jeigu tokios priemonės neatitinka Fondo komiteto nuomonės, Komisija apie jas nedelsdama praneša Tarybai. Tokiu atveju:
- Komisija gali atidėti priemonių, kurias ji patvirtino, taikymą ne ilgiau kaip vienam mėnesiui nuo tokio pranešimo pateikimo dienos,
- Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitą sprendimą per laiką, kuris nurodytas pirmesnėje įtraukoje.
14 straipsnis
1. Su Fondo komitetu turi būti konsultuojamasi:
a) tais atvejais, kai tokios konsultacijos yra numatytos nuostatose;
b) įvertinant Fondo kreditus, kurie turi būti įrašyti į Komisijos sąmatą ateinantiems finansiniams metams, o prireikus ir į papildomas sąmatas;
c) dėl Fondo ataskaitų, kurios turi būti pateiktos Tarybai, projektų.
2. Fondo komitetas gali nagrinėti bet kurį kitą klausimą, kurį spręsti jam perdavė pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.
Jis reguliariai informuojamas apie Fondo veiklą.
15 straipsnis
Pirmininkas sušaukia Fondo komitetą.
Komisija teikia Fondo komitetui sekretoriato paslaugas.
Fondo komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.
16 straipsnis
1. Reglamentas (EEB) Nr. 729/70 panaikinamas.
2. Nuorodos į panaikintąjį reglamentą yra nuorodos į šį reglamentą ir išdėstytos taip, kaip nurodyta priedo koreliacijos lentelėje.
17 straipsnis
Sprendimo 90/424/EEB 15 straipsnio trečioji pastraipa ir 40 straipsnis išbraukiami.
18 straipsnis
Priemonės, skirtos palengvinti perėjimą nuo Reglamente (EEB) Nr. 729/70 numatytos tvarkos prie tos, kuri įsteigta šiuo reglamentu, patvirtinamos 13 straipsnyje nustatyta tvarka.
19 straipsnis
13 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija gali išbraukti 7 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pirmą sakinį, jeigu biudžeto lėšomis, kurios paskirtos Fondo Garantijų skyriui ir yra neišnaudotos ataskaitinių finansinių metų pabaigoje, Fondas galėtų finansuoti papildomas tų finansinių metų išlaidas, atsiradusias išbraukus tokį sakinį. Jeigu Komisija pasinaudoja šiais savo įgaliojimais, ji ta pačia tvarka gali atidėti tokių galimų mokėjimų pradžios dieną priemonėms, kurios įsigalioja spalio 16-31 d. laikotarpiu, įskaitant lapkričio 1 d.
20 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas išlaidoms, padarytoms nuo 2000 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1999 m. gegužės 17 d.