Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 259/93
1993 m. vasario 1 d.
dėl atliekų vežimo Europos bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos priežiūros ir kontrolės
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi Bendrija pasirašė 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvenciją dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio vežimo bei jų šalinimo kontrolės;
kadangi 1989 m. gruodžio 15 d. AKR-EEB konvencijos 39 straipsnyje yra nuostatos dėl atliekų;
kadangi Bendrija yra patvirtinusi 1992 m. kovo 30 d. OECD Tarybos sprendimą dėl panaudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės;
kadangi atsižvelgiant į tai, kas yra anksčiau pasakyta, Direktyvą 84/631/EEB [4] dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio vežimo priežiūros ir kontrolės reikia pakeisti reglamentu;
kadangi atliekų vežimo valstybės narės viduje priežiūra ir kontrolė yra valstybės atsakomybė; tačiau kadangi atliekų vežimo valstybės narės viduje nacionalinės priežiūros ir kontrolės sistemos turi atitikti minimalius kriterijus, kad būtų galima užtikrinti aukštą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį;
kadangi svarbu organizuoti atliekų vežimo priežiūrą ir kontrolę, atsižvelgiant į aplinkos išsaugojimo, apsaugojimo bei jos kokybės gerinimo būtinybę;
kadangi 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų [5] 5 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad integruotas ir pakankamas atliekų šalinimo įrenginių tinklas, kurį valstybės narės turi sukurti taikydamos atitinkamas priemones ir būtinu ar pasirinktinu atveju viena su kita konsultuodamosi, privalo užtikrinti, kad Bendrija kaip visuma galėtų pasikliauti tik savo išgalėmis šalinti atliekas, o kiekvienai atskirai valstybei narei privalo padėti tokio tikslo siekti atsižvelgiant į geografines sąlygas ar tam tikros rūšies atliekoms reikalingus specializuotus įrenginius; kadangi minėtos direktyvos 7 straipsnis reikalauja sudaryti atliekų tvarkymo planus, jei būtina, bendradarbiaujant su atitinkamomis kitomis valstybėmis narėmis, ir nurodo, kad valstybės narės gali taikyti priemones, neleidžiančias tokio atliekų judėjimo, kuris neatitinka jų atliekų tvarkymo planų, ir kad apie tokias priemones jos turi informuoti Komisiją ir kitas valstybes nares;
kadangi priklausomai nuo atliekų rūšies ir paskirties (ar atliekos skirtos šalinti ar panaudoti) turi būti taikoma ir skirtinga tvarka;
kadangi apie atliekų vežimą privaloma iš anksto pranešti kompetentingoms institucijoms, kad jos būtų tinkamai informuotos ypač apie atliekų rūšį, vežimą, šalinimą ar panaudojimą ir galėtų imtis būtinų priemonių aplinkai ir žmonėms apsaugoti bei turėtų galimybę pareikšti pagrįstus prieštaravimus dėl atliekų vežimo;
kadangi valstybės narės, taikydamos priemones, draudžiančias bendrą, dalinį ar sistemingą atliekų, skirtų šalinti, vežimą, turėtų galėti, kaip numato Direktyva 75/442/EEB, Bendrijos ir nacionaliniu lygiu įdiegti artimumo, panaudojimo prioriteto ir pasikliovimo savo pačių išgalėmis principus, kaip numato Sutartis, išskyrus tuos atvejus, kai siunčiančiojoje valstybėje narėje pavojingų atliekų pagaminama tiek mažai, kad statyti naujus specializuotus šalinimo įrenginius toje valstybėje narėje būtų neekonomiška; kadangi specifinei tokių mažų kiekių šalinimo problemai spręsti reikia, kad valstybės narės bendradarbiautų ir galėtų remtis nustatyta Bendrijoje tvarka;
kadangi eksportuoti atliekas į trečiąsias šalis šalinimui turi būti draudžiamas siekiant apsaugoti aplinką tose šalyse; kadangi turi būti taikomos išimtys eksportui į ELPA šalis, kurios taip pat yra Bazelio konvencijos šalys narės;
kadangi, eksportuojant atliekas panaudoti į šalis, kurioms netaikomas OECD sprendimas, privaloma laikytis aplinkosaugos požiūriu tinkamų atliekų tvarkymo sąlygų;
kadangi sutartis ar susitarimus su šalimis, kurioms OECD sprendimas netaikomas, dėl panaudoti skirtų atliekų eksporto Komisija turi reguliariai peržiūrėti ir, jei būtina, pateikti pasiūlymą persvarstyti sąlygas, kuriomis toks eksportas vykdomas, ir galbūt tokį eksportą uždrausti;
kadangi vežant panaudoti skirtas atliekas, įtrauktas į OECD sprendimo žaliąjį sąrašą, šiuo reglamentu nustatyta kontrolės tvarka neturi būti apskritai taikoma, nes tokios atliekos, jei jos tinkamai panaudojamos paskirties šalyje, neturėtų kelti pavojaus aplinkai; kadangi tokiai išimčiai būtina daryti dar kitas išimtis, laikantis Bendrijos teisės normų ir OECD sprendimo; kadangi būtina daryti tam tikras išimtis ir dėl to, kad būtų galima lengviau stebėti tokias vežamas atliekas Bendrijos viduje ir atsižvelgti į ypatingus atvejus; kadangi tokioms atliekoms turi būti taikoma Direktyva 75/442/EEB;
kadangi dėl panaudoti skirtų atliekų, įtrauktų į OECD žaliąjį sąrašą, eksportavimo į šalis, kurioms OECD sprendimas netaikomas, Komisija privalo konsultuotis su paskirties šalimi; kadangi tikslinga, kad po tokių konsultacijų Komisija pateiktų Tarybai pasiūlymą;
kadangi eksportuojant panaudoti skirtas atliekas į šalis, kurios nėra Bazelio konvencijos šalys, būtina sudaryti konkrečias tų šalių ir Bendrijos sutartis; kadangi pradėjus taikyti šį reglamentą, valstybės narės išimtiniais atvejais privalo turėti galimybę dar prieš Bendrijai sudarant tokias sutartis sudaryti dvišalius susitarimus dėl konkrečių atliekų importo, kad nenutrūktų panaudoti skirtų atliekų tvarkymo procesas, arba jei atliekos yra skirtos šalinimui, tokius susitarimus valstybės narės privalo turėti galimybę sudaryti, kai siunčiančioji šalis neturi ir negali įsigyti techninių pajėgumų bei būtinų įrenginių atliekoms šalinti aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu;
kadangi jei pagal važtaraščio ar sutarties sąlygas atliekos negali būti vežamos, būtina numatyti alternatyvius ir aplinkos apsaugosaugos tinkamus atliekų paėmimo atgal, šalinimo ir panaudojimo būdus;
kadangi nelegalių pervežimų atveju asmuo, kaltas dėl tokių pervežimų, privalo atliekas pasiimti atgal ir (arba) pašalinti ar panaudoti alternatyviu ir aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu; kadangi, jei jis to nepadaro, privalo įsikišti siunčiančiosios ar paskirties vietos kompetentingos institucijos;
kadangi svarbu sukurti finansinių garantijų ar ekvivalentiško draudimo sistemą;
kadangi valstybės narės privalo teikti Komisijai informaciją apie šio reglamento įdiegimą;
kadangi būtina sudaryti šiuo reglamentu numatytus dokumentus ir pritaikyti priedus pagal Bendrijoje nustatytą tvarką,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
APIMTIS IR APIBRĖŽIMAI
1 straipsnis
1. Šis reglamentas taikomas atliekų vežimui Bendrijos viduje, į ją ir iš jos.
2. Reglamentas netaikomas:
a) iškraunant į krantą laivų ir netoli pakrančių esančių platformų įprastinės veiklos atliekas, taip pat nuotėkas ir liekanas, su sąlyga jei laikomasi specifinių tarptautinių dokumentų;
b) vežant civilinės aviacijos atliekas;
c) vežant radioaktyvias atliekas, apibrėžtas 1992 m. vasario 3 d. Direktyvos 92/3/Euratomas dėl radioaktyvių atliekų vežimo tarp valstybių narių, į Bendriją bei iš jos priežiūros ir kontrolės [6] 2 straipsnyje;
d) vežant atliekas, minimas Direktyvos 75/442/EEB 2 straipsnio 1 dalies b punkte, kai taikomi kiti teisės aktai;
e) vežant atliekas į Bendriją pagal Antarktikos sutarties Aplinkos apsaugos protokolo reikalavimus.
3. a) Šio reglamento nuostatos taip pat netaikomos vežant atliekas, skirtas tik panaudojimui ir išvardytas II priede, išskyrus atvejus numatytus pagal 11 straipsnio b, c, d ir e punktus ir 17 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis.
b) tokioms atliekoms taikomos Direktyvos 75/442/EEB nuostatos. Jos visų pirma turi būti:
- adresuotos tik tinkamus leidimus turintiems įrenginiams, ir leidimas joms turi būti išduotas pagal Direktyvos 75/442/EEB 10 ir 11 straipsnius,
- atitikti visus Direktyvos 75/442/EEB 8, 12, 13 ir 14 straipsnių reikalavimus;
c) tačiau tam tikras II priede išvardytas atliekas galima kontroliuoti kaip atliekas, išvardytas III ir IV prieduose, jei, be kitų priežasčių, pastebimos dar ir pavojingos jų savybės, išvardytos Tarybos direktyvos 91/689/EEB [7] III priede.
Tokios atliekos turi būti apibūdintos ir sprendimas, kurią iš dviejų procedūrų taikyti, turi būti priimtas Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka. Tokios atliekos turi būti išvardytos II priedo a dalyje;
d) ypatingais atvejais aplinkos ir gyventojų sveikatos apsaugos labui II priede išvardytų atliekų vežimą valstybės narės gali kontroliuoti taip, lyg jos būtų įtrauktos į III ar IV priedus.
Valstybės narės, pasinaudojančios tokia galimybe, apie tai nedelsiant praneša Komisijai ir informuoja kitas valstybes nares, pateikdamos savo sprendimo pagrindimą. Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka gali tokius veiksmus patvirtinti ir, jei būtina, tokias atliekas papildomai įtraukti į II A priedą;
e) kai II priede išvardytos atliekos yra vežamos pažeidžiant šį reglamentą ar Direktyvą 75/442/EEB, valstybės narės gali taikyti atitinkamas šio reglamento 25 ir 26 straipsnių nuostatas.
2 straipsnis
Šiame reglamente:
a) "atliekos" apibrėžiamos taip, kaip jos yra apibrėžtos Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio a punkte;
b) "kompetentingos institucijos" - valstybių narių pagal 36 straipsnį paskirtos kompetentingos institucijos arba ne valstybių narių paskirtos institucijos;
c) "siunčiančioji kompetentinga institucija" - valstybės narės pagal 36 straipsnį paskirta institucija tai teritorijai, iš kurios atliekos išsiunčiamos, arba ne valstybės narės paskirta institucija;
d) "paskirties kompetentinga institucija" - valstybės narės pagal 36 straipsnį paskirta institucija tai teritorijai, kurioje atvežtos atliekos yra priimamos, arba kurioje atliekos pakraunamos į laivus šalinti jūroje nepažeidžiant šalinimo jūroje konvencijų, arba ne valstybės narės paskirta institucija;
e) "tranzito kompetentinga institucija" - vienintelė institucija, valstybės narės pagal 36 straipsnį paskirta institucija tai šaliai, per kurią tranzitu vežamos atliekos;
f) "korespondentas" - centrinis organas, kurį paskiria kiekviena valstybė narė ir Komisija pagal 37 straipsnį;
g) "pranešėjas" - fizinis asmuo ar institucija, įpareigota pranešti, kitaip tariant asmuo, kuris ketina pats vežti atliekas ar tokį vežimą užsakyti:
i) asmuo, dėl kurio veiklos atliekos susidaro (pirminis atliekų gamintojas); arba
ii) kai to taikyti negalima, surinkėjas, kuris turi valstybės narės tuo tikslu išduotą leidimą, arba registruotas, licencijuotas prekybininkas ar brokeris, kuris organizuoja atliekų šalinimą ar panaudojimą; arba
iii) kai tokie asmenys nėra žinomi arba jie neturi licencijos, asmuo, valdantis ir teisine prasme kontroliuojantis atliekas (turėtojas); arba
iv) importuojant atliekas į Bendriją arba pervežant tranzitu per Bendriją, asmuo, siunčiančios šalies paskirtas pagal įstatymą, arba jei tokio paskirto asmens nėra, asmuo, kuris valdo arba teisine prasme kontroliuoja atliekas (turėtojas);
h) "gavėjas" - asmuo ar įmonė, kuriam arba kuriai siunčiamos atliekos panaudoti ar šalinti;
i) "šalinimas" vartojamas kaip apibrėžta Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio e punkte;
j) "įgaliotas centras" - bet kuri įstaiga ar įmonė, patvirtinta ar licencijuota pagal Direktyvos 75/439/EEB [8] 6 straipsnį, Direktyvos 75/422/EEB 9, 10 ir 11 straipsnius ir pagal Direktyvos 76/403/EEB [9] 6 straipsnį;
k) termino "panaudojimas" apibrėžimas atitinka Direktyvos 75/442/EEB 1 straipsnio f punkte pateiktą apibrėžimą;
l) "siunčiančioji valstybė" - bet kuri valstybė, iš kurios atliekos vežamos ar planuojamos vežti;
m) "paskirties valstybė" - bet kuri valstybė, į kurią vežamos arba ketinamos vežti atliekos šalinti, panaudoti ar pakrauti į laivus, ketinant jas šalinti jūroje nepažeidžiant galiojančių šalinimo jūroje konvencijų;
n) "tranzito valstybė" - bet kuri valstybė, išskyrus siunčiančiąją ir paskirties valstybes, per kurią atliekos vežamos ar planuojamos vežti tranzitu;
o) "važtaraštis" - tipinis važtaraštis, sudarytas pagal 42 straipsnį;
p) "Bazelio konvencija" reiškia 1989 m. kovo 22 d. Bazelio konvenciją dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinio vežimo bei jų kontrolės tvarkymo;
q) "Ketvirtoji Lomé konvencija" - 1989 m. gruodžio 15 d. Lomé konvencija;
r) OECD sprendimas - 1992 m. kovo 30 d. OECD Tarybos sprendimas dėl panaudojimui skirtų atliekų tarpvalstybinio vežimo kontrolės.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
ATLIEKŲ VEŽIMAS IŠ VIENOS VALSTYBĖS NARĖS Į KITĄ
A skyrius
Šalinti vežamos atliekos
3 straipsnis
1. Kai, nepažeisdamas 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, pranešėjas ketina vežti atliekas šalinimui iš vienos valstybės narės į kitą ir (arba) pervežti jas tranzitu per vieną ar kelias valstybes nares, jis apie tai praneša paskirties kompetentingai institucijai ir pranešimo kopiją pasiunčia siunčiančiajai ir tranzito valstybių kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.
2. Pranešime turi būti nurodyti visi vežimo tarpiniai etapai nuo išsiuntimo vietos iki galutinės paskirties vietos.
3. Pranešimas įsigalioja, siunčiančiai kompetentingai institucijai išdavus važtaraštį.
4. Pranešdamas apie vežimą, pranešėjas užpildo važtaraštį ir, jei kompetentinga institucija reikalauja, pateikia papildomą informaciją ir dokumentus.
5. Pranešėjas važtaraštyje visų pirma nurodo:
- šalinti vežamų atliekų susidarymo šaltinį, sudėtį ir kiekį, taip pat 2 straipsnio g punkto ii papunktyje numatytais atvejais gamintoją, o jei atliekos surinktos iš įvairių šaltinių, detalų aprašą apie atliekas ir, jei žinoma, priminius jų gamintojus,
- susitarimus dėl maršrutų ir draudimo žalos trečiosioms šalims atveju,
- taikytinas priemones saugiam vežimui užtikrinti, ypač priemones užtikrinti, kad vežėjas laikysis atitinkamų valstybių narių nustatytų transportavimo sąlygų,
- atliekų gavėją, šalinimo centro vietą ir leidimo, pagal kurį centras veikia, tipą ir galiojimo laiką. Centras privalo turėti pakankamus techninius pajėgumus konkrečioms atliekoms šalinti nekeliant jokio pavojaus aplinkai ir žmonėms,
- šalinimo procesus, kaip nurodyta Direktyvos 75/442/EEB II A priede.
6. Pranešėjas privalo sudaryti su gavėju sutartį dėl atliekų šalinimo.
Sutartyje gali būti kai kuri arba visa 5 dalyje nurodyta informacija.
Sutartyje privalo būti:
- pranešėjo įsipareigojimas pagal 25 straipsnį ir 26 straipsnio 2 dalį atsiimti atliekas, jei jos bus vežamos ne taip, kaip planuota, arba jei jos bus vežamos pažeidžiant šį reglamentą,
- gavėjo įsipareigojimas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų gavus atliekas pateikti pranešėjui pažymėjimą, kad atliekos pašalintos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.
Kompetentingai institucijai paprašius, jai turi būti pateikta sutarties kopija.
Jei atliekos būtų vežamos iš vienos įmonės į kitą, kurios abi yra kontroliuojamos to paties juridinio asmens, tokią sutartį gali pakeisti to juridinio asmens pareiškimas, kuriame jis įsipareigoja atliekas pašalinti.
7. Informacija, pateikta pagal 4-6 dalis, laikoma konfidencialia pagal galiojančius nacionalinius teisės aktus.
8. Siunčianti kompetentinga institucija gali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus nuspręsti, kad pranešimą paskirties kompetentingai institucijai ir kopijas gavėjui bei tranzito kompetentingai institucijai perduoda ji pati, o ne pranešėjas.
Siunčianti kompetentinga institucija gali nuspręsti toliau nesiųsti pranešimo, jei atliekų vežimui pati iškart turi prieštaravimų pagal 4 straipsnio 3 dalį. Apie tokius prieštaravimus ji nedelsdama praneša pranešėjui.
4 straipsnis
1. Gavusi pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per tris darbo dienas pranešėjui nusiunčia patvirtinimą apie gautą pranešimą, o kopijas išsiunčia kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.
2. a) Gavusi pranešimą paskirties kompetentinga institucija per 30 dienų nusprendžia, ar leisti atliekas vežti be jokių papildomų sąlygų, ar su tam tikromis papildomomis sąlygomis, ar išvis neleisti jų vežti. Ji taip pat gali paprašyti papildomos informacijos.
Duoti leidimą ji gali tik, jei pati neturi jokių prieštaravimų ir jei nė viena kita kompetentinga institucija neprieštarauja. Leidimo išdavimas priklauso ir nuo to, ar laikomasi d punkte nurodytų transportavimo sąlygų.
Paskirties kompetentinga institucija priima sprendimą ne anksčiau kaip praėjus 21 dienai po to, kai buvo išsiųstas patvirtinimas apie gautą pranešimą. Tačiau sprendimą ji gali priimti ir anksčiau, jei turi kitos kompetentingos institucijos raštišką sutikimą.
Paskirties kompetentinga institucija savo sprendimą raštu nusiunčia pranešėjui, o jo kopijas - kitoms kompetentingoms institucijoms;
b) išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos gali per 20 dienų pareikšti prieštaravimus. Jos taip pat gali paprašyti papildomos informacijos. Tokie prieštaravimai perduodami pranešėjui raštu, o jų kopijos nusiunčiamos kitoms kompetentingoms institucijoms;
c) prieštaravimai ir sąlygos, minimos a ir b punktuose, turi remtis 3 šio straipsnio dalimi;
d) siunčiančioji ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, per 20 dienų gali nustatyti atliekų transportavimo savo jurisdikcijoje sąlygas.
Tokios sąlygos pateikiamos pranešėjui raštu, o jų kopijos nusiunčiamos kompetentingoms institucijoms bei įrašomos į važtaraštį. Jos negali būti griežtesnės už sąlygas, keliamas panašiam vežimui, vykdomam vien tik jų jurisdikcijoje, ir turi būti atsižvelgta į esamus susitarimus, ypač atitinkamas tarptautines konvencijas.
3. a) i) Siekdamos Bendrijos ir nacionaliniu lygiu įdiegti artumo, panaudojimo prioriteto ir ekonominio savarankiškumo principus pagal Direktyvą 75/442/EEB, valstybės narės gali taikyti, laikydamosi Sutarties, priemones, siekiančias visai ar iš dalies uždrausti atliekų vežimą, ar sistemingai tam prieštarauti. Apie tokias priemones nedelsiant pranešama Komisijai, kuri informuoja kitas valstybes nares;
ii) tuo atveju, kai pavojingų atliekų (kaip jos apibrėžtos Direktyvos 91/689/EEB 1 straipsnio 4 dalyje) siunčiančiojoje valstybėje narėje per metus pagaminama toks nedidelis kiekis, kad būtų neekonomiška apsirūpinti specializuotais šalinimo įrenginiais toje valstybėje narėje, i papunktis netaikomas;
iii) jei siunčiančioji valstybė mano, kad taikytinas ii papunktis, paskirties valstybė narė turi bendradarbiauti su siunčiančiąja valstybe nare ir stengtis ginčą išspręsti dvišaliu susitarimu. Jei priimtino sprendimo nesurandama, viena ar kita valstybė narė ginčijamą klausimą gali perduoti Komisijai, kuri ją sprendžia Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka;
b) atsižvelgdamos į geografines sąlygas ir specializuotų įrenginių tam tikroms atliekų rūšims poreikį, siunčiančioji ir paskirties kompetentingos institucijos gali reikšti pagrįstus prieštaravimus planuojamam atliekų vežimui, jei jis neatitinka Direktyvos 75/442/EEB, ypač jos 5 ir 7 straipsnių:
i) siekdamos įdiegti ekonominio savarankiškumo principą Bendrijos ir nacionaliniu lygiu;
ii) tais atvejais, kai įrenginys turi šalinti atliekas iš artimesnio šaltinio ir kompetentinga institucija suteikia tokioms atliekoms prioritetą;
iii) siekdamos užtikrinti, kad atliekų vežimas atitiktų atliekų valdymo planus;
c) be to, siunčiančioji, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos gali reikšti pagrįstus prieštaravimus planuojamam atliekų vežimui, jei:
- jis neatitinka aplinkos apsaugos, viešosios tvarkos, visuomenės saugos ir sveikatos apsaugos nacionalinių įstatymų bei kitų teisės aktų,
- pranešėjas ar gavėjas praeityje buvo pripažinti kaltais dėl neteisėtos prekybos.
Tokiu atveju siunčiančioji kompetentinga institucija gali pagal nacionalinius įstatymus atsisakyti leisti bet kokį atliekų vežimą, kuriame dalyvauja toks asmuo,
- arba
- vežimas prieštarauja įpareigojimams, kylantiems iš valstybės narės ar valstybių narių pasirašytų tarptautinių konvencijų.
4. Jei per šio straipsnio 2 dalyje nustatytą laiką kompetentingos institucijos įsitikina, kad jų prieštaravimus sukėlę ginčai yra išspręsti ir kad transportavimo sąlygų bus laikomasi, jos nedelsiant raštu apie tai informuoja pareiškėją, o kopijas nusiunčia gavėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms.
Jei vėliau vežimo sąlygose atsiranda svarbių pakeitimų, pateikiamas naujas pranešimas.
5. Paskirties kompetentinga institucija savo leidimą patvirtina atitinkamu antspaudu važtaraštyje.
5 straipsnis
1. Vežti galima tik tada, kai pranešėjas gauna paskirties kompetentingos institucijos leidimą.
2. Gavęs leidimą, pranešėjas važtaraštyje įrašo vežimo datą, jį užpildo ir prieš tris dienas prieš išsiunčiant atliekas kopijas nusiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.
3. Kartu su kiekviena atliekų siunta siunčiama važtaraščio kopija arba, jei kompetentingos institucijos reikalauja, važtaraščio egzempliorius su leidimo antspaudu.
4. Visos įmonės, dalyvaujančios šioje operacijoje, užpildo važtaraštyje nurodytus punktus, pasirašo jį ir pasilieka sau kopiją.
5. Gavęs atliekas šalinimui, gavėjas per penkias darbo dienas išsiunčia užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus 6 dalyje minimą pažymėjimą, pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.
6. Gavęs atliekas, gavėjas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų, savo atsakomybe išsiunčia pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms pažymėjimą apie atliekų pašalinimą. Toks pažymėjimas sudaro atliekų siuntos važtaraščio dalį ar yra prie jo pridedamas.
B skyrius
Panaudojimui skirtos atliekos
6 straipsnis
1. Kai pranešėjas panaudojimui skirtas atliekas, išvardytas III priede, ketina siųsti iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę ir (arba) pervežti jas tranzitu per vieną ar kelias valstybes nares, nepažeisdamas 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, jis apie tai praneša paskirties kompetentingai institucijai, o pranešimo kopijas nusiunčia siunčiančiajai ir tranzito kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.
2. Pranešime turi būti nurodyti visi siuntos tarpiniai etapai nuo išsiuntimo vietos iki galinės paskirties vietos.
3. Pranešimas pateikiamas siunčiančiosios kompetentingos institucijos važtaraščio forma.
4. Pranešdamas apie vežimą, pranešėjas užpildo važtaraštį ir, jei kompetentinga institucija reikalauja, pateikia papildomą informaciją ir dokumentus.
5. Pranešėjas važtaraštyje nurodo tokią informaciją:
- panaudojimui vežamų atliekų šaltinį, sudėtį ir kiekį, taip pat gamintoją, o jei atliekos yra surinktos iš įvairių šaltinių, detalų atliekų aprašą ir, jei žinoma, pradinius jų gamintojus,
- susitarimus dėl maršrutų ir draudimo žalos trečiosioms šalims atveju,
- taikytinas priemones saugiam vežimui užtikrinti, ypač priemones, užtikrinančias, kad vežėjas laikysis atitinkamų valstybių narių nustatytų transportavimo sąlygų,
- atliekų gavėją, panaudojimo centro vietą ir leidimo, pagal kurį centras veikia, tipą ir galiojimo laiką. Centras privalo turėti pakankamus techninius pajėgumus konkrečioms atliekoms panaudoti, nekeliant jokio pavojaus aplinkai ir žmonėms,
- panaudojimo procesus, kaip nurodyta Direktyvos 75/442/EEB II B priede,
- planuojamą būdą šalinti likusias po perdirbimo atliekas,
- perdirbtų medžiagų kiekio santykį su atliekų perdirbimo likučiais,
- apskaičiuotą perdirbtų medžiagų vertę.
6. Pranešėjas privalo sudaryti su gavėju sutartį dėl atliekų panaudojimo.
Sutartyje gali būti kai kuri arba visa 5 dalyje nurodyta informacija.
Sutartyje privalo būti:
- pranešėjo įsipareigojimas pagal 25 straipsnį ir 26 straipsnio 2 dalį atsiimti atliekas, jei jos bus vežamos ne taip, kaip planuota, arba jei jos bus vežamos pažeidžiant šį reglamentą,
- gavėjo įsipareigojimas pasiųsti pranešimą pirmajai siunčiančiajai valstybei, jei panaudojimui skirtos atliekos yra pervežamos į kitą valstybę narę ar į trečiąją šalį,
- gavėjo įsipareigojimas kuo galima greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų gavus atliekas, pateikti pranešėjui pažymėjimą, kad atliekos panaudotos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.
Kompetentingai institucijai prašant, šios sutarties kopija turi būti jai pateikta.
Jei atliekos būtų vežamos iš vienos įmonės į kitą, kurios abi yra kontroliuojamos to paties juridinio asmens, tokią sutartį gali pakeisti to juridinio asmens pareiškimas, kuriame jis įsipareigoja atliekas panaudoti.
7. Informacija, pateikta pagal 4-6 dalis, laikoma konfidencialia pagal galiojančius nacionalinius teisės aktus.
8. Siunčiančioji kompetentinga institucija gali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus nuspręsti, kad pranešimą paskirties kompetentingai institucijai ir kopijas gavėjui bei tranzito kompetentingai institucijai perduos ji pati, o ne pranešėjas.
7 straipsnis
1. Gavusi pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per tris darbo dienas pranešėjui nusiunčia patvirtinimą apie gautą pranešimą, o jo kopijas išsiunčia kitoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms bei gavėjui.
2. Siunčiančioji, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, gali per 30 dienų pareikšti prieštaravimą dėl atliekų vežimo. Prieštaravimas turi būti paremtas šio straipsnio 4 dalimi. Visus prieštaravimus būtina pateikti raštu pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms per 30 dienų.
Kompetentingos institucijos gali nuspręsti savo sutikimą pateikti raštu ir anksčiau negu per 30 dienų.
Raštiškas sutikimas ar prieštaravimai gali būti siunčiami paštu arba faksu, o po to paštu. Jei kitaip nenumatyta, sutikimas galioja vienerius metus.
3. Siunčiančioji, paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą apie gautą pranešimą, per 20 dienų gali nustatyti atliekų transportavimo savo jurisdikcijoje sąlygas.
Šios sąlygos turi būti raštu nusiųstos pranešėjui, o kopijos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, jos taip pat turi būti įrašytos į važtaraštį. Jos negali būti griežtesnės už sąlygas, keliamas panašiam vežimui, vykdomam vien tik jų jurisdikcijoje, ir turi būti atsižvelgta į esamus susitarimus, ypač atitinkamas tarptautines konvencijas.
4. a) Siunčiančioji ir paskirties kompetentingos institucijos gali kelti pagrįstus prieštaravimus dėl planuojamo atliekų vežimo:
- pagal Direktyvą 75/442/EEB, ypač jos 7 straipsnį, arba
- jei jis neatitinka aplinkos apsaugos, viešosios tvarkos, visuomenės saugos ir sveikatos apsaugos nacionalinių įstatymų bei kitų teisės aktų, arba
- jei pranešėjas ar gavėjas praeityje buvo pripažinti kaltais dėl neteisėtos prekybos. Tokiu atveju siunčiančioji kompetentinga institucija gali pagal nacionalinius įstatymus atsisakyti leisti bet kokį atliekų vežimą, kuriame dalyvauja toks asmuo, arba
- vežimas prieštarauja įsipareigojimams, kylantiems iš valstybės narės ar valstybių narių pasirašytų tarptautinių konvencijų, arba
- jei galimų ir negalimų panaudoti atliekų santykis, apskaičiuota galutinai sunaudotų medžiagų vertė, sąnaudos ir negalimos panaudoti atliekų dalies šalinimo sąnaudos nepateisina šio panaudojimo ekonominiu ir aplinkosaugos požiūriu;
b) paskirties kompetentingos institucijos gali reikšti pagrįstus prieštaravimus planuojamam atliekų vežimui, remdamosi a pastraipos antrąją, trečiąja ir ketvirtąja įtrauka.
5. Jei per šio straipsnio 2 dalyje nustatytą laiką kompetentingos institucijos įsitikina, kad jų prieštaravimus sukėlę ginčai yra išspręsti ir kad transportavimo sąlygų bus laikomasi, jos nedelsdamos raštu apie tai informuoja pareiškėją, o kopijas nusiunčia gavėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms.
Jei vėliau vežimo sąlygose atsiranda svarbių pakeitimų, turi būti pateikiamas naujas pranešimas.
6. Jei reikalingas išankstinis sutikimas, paskirties kompetentinga institucija savo leidimą patvirtina atitinkamu antspaudu važtaraštyje.
8 straipsnis
1. Atliekas vežti galima pradėti, jei per 30 dienų nėra pareiškiama jokių prieštaravimų. Tačiau toks nereagavimas galioja tik vienerius metus skaičiuojant nuo šios datos.
Kai kompetentingos institucijos nusprendžia duoti savo sutikimą raštu, atliekas galima pradėti vežti tuoj pat, gavus reikiamą sutikimą.
2. Gavęs leidimą, pranešėjas prieš tris dienas iki išsiunčiant atliekas važtaraštyje įrašo vežimo datą, jį užpildo ir kopijas nusiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.
3. Kartu su kiekviena atliekų siunta yra siunčiama važtaraščio kopija arba, jei kompetentingos institucijos reikalauja, važtaraščio egzempliorius su leidimo antspaudu.
4. Visos įmonės, dalyvaujančios šioje operacijoje, užpildo važtaraščio nurodytus punktus, pasirašo jį ir pasilieka sau kopiją.
5. Gavęs atliekas panaudojimui, gavėjas per tris darbo dienas išsiunčia pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus šio straipsnio 6 dalyje minimą pažymėjimą.
6. Gavęs atliekas, gavėjas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų, savo atsakomybe išsiunčia pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms pažymėjimą apie atliekų panaudojimą. Toks pažymėjimas sudaro atliekų siuntos važtaraščio dalį ar yra prie jo pridedamas.
9 straipsnis
1. Nepaisant 7 straipsnio, kompetentingos institucijos, kurių jurisdikcijai priklauso tam tikri panaudojimo įrenginiai, gali nuspręsti, kad neprieštaraus dėl tam tikros atliekų rūšies, atvežtos į konkrečius panaudojimo įrenginius. Tokie sprendimai gali galioti tik tam tikrą laiką; tačiau jie gali būti bet kuriuo momentu atšaukti.
2. Pasirinkusios tokią galimybę kompetentingos institucijos Komisijai praneša panaudojimo įmonės pavadinimą, adresą, naudojamą technologiją, atliekų rūšis, kurioms sprendimas taikomas, ir sprendimo galiojimo laiką. Apie sprendimo atšaukimą Komisija taip pat privalo būti informuojama.
Šią informaciją Komisija nedelsiant pasiunčia kitoms kompetentingoms institucijoms Bendrijoje ir OECD Sekretoriatui.
3. Apie visas planuojamas siuntas į tokius įrenginius pranešama atitinkamai kompetentingai institucijai pagal 6 straipsnį. Toks pranešimas turi būti gautas prieš išsiunčiant atliekas.
Siunčiančiųjų ir tranzito valstybių kompetentingos institucijos gali, remdamosi 7 straipsnio 4 dalimi, pareikšti prieštaravimus dėl bet kurios tokios atliekų siuntos arba taikyti jų transportavimui tam tikras sąlygas.
4. Kai nacionaliniai įstatymai reikalauja, kad kompetentingos institucijos peržiūrėtų 6 straipsnio 6 dalyje minėtą sutartį, jos apie tai informuoja Komisiją. Tokiais atvejais pranešimas kartu su sutartimis ar jų dalimis, kurias reikia peržiūrėti, turi būti gauti savaitę prieš pradedant vežti atliekas, kad būtų laiko jas tinkamai peržiūrėti.
5. Faktiniam vežimui taikomos 8 straipsnio 2-6 dalys.
10 straipsnis
Panaudojimui skirtų atliekų, išvardytų IV priede, ir atliekų, dar nepriskirtų II, III ar IV priedams, vežimui taikoma tokia pati tvarka, kaip nurodyta 6-8 straipsniuose, išskyrus tai, kad kompetentingų institucijų sutikimas turi būti duotas raštu prieš pradedant atliekas vežti.
11 straipsnis
1. Kad lengviau būtų sekti II priede išvardytų panaudojimui skirtų atliekų vežimą, jos turi būti vežamos kartu su tokia savininko pasirašyta informacija:
a) savininko pavardė/pavadinimas ir adresas;
b) įprastinis komercinis atliekų aprašymas;
c) atliekų kiekis;
d) gavėjo pavardė/pavadinimas ir adresas;
e) panaudojimo operacijos, kaip išvardyta Direktyvos 75/442/EEB II B priede;
f) numatyta išsiuntimo data.
2. Informacija, nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, yra traktuojama kaip konfidenciali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus.
C skyrius
Šalinimui ir panaudojimui skirtų atliekų vežimas iš vienos valstybės narės į kitą tranzitu per trečiąsias valstybes
12 straipsnis
Nepažeidžiant 3-10 straipsnių, vežant atliekas iš vienos valstybės narės į kitą tranzitu per vieną ar kelias trečiąsias valstybes,
a) pranešėjas nusiunčia trečiosios (-ųjų) valstybės (-ių) kompetentingai (-oms) institucijai (-oms) pranešimo kopiją;
b) paskirties kompetentinga institucija paklausia trečiosios valstybės kompetentingos institucijos, ar ji nori atsiųsti savo raštišką sutikimą dėl planuojamo atliekų vežimo:
- kai šalys yra pasirašiusios Bazelio konvenciją, per 60 dienų, jei valstybė savo tokios teisės neatsisako pagal konvencijos sąlygas, arba
- kai šalys nėra pasirašiusios Bazelio konvencijos, per tokį laikotarpį, dėl kurio susitaria pačios kompetentingos institucijos.
Abiem atvejais paskirties kompetentinga institucija, prieš išduodama leidimą turi laukti sutikimo.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
ATLIEKŲ VEŽIMAS IŠ VIENOS VALSTYBĖS NARĖS Į KITĄ
13 straipsnis
1. Atliekų vežimui vienos valstybės narės viduje II, VII ir VIII antraštinės dalys netaikomos.
2. Tačiau valstybės narės turi nustatyti atliekų vežimo jų jurisdikcijai priklausančią atitinkamą priežiūros ir kontrolės sistemą. Nustatant tokią sistemą reikia atsižvelgti į tai, kad ji turi būti suderinta su šiuo reglamentu nustatoma Bendrijos sistema.
3. Valstybės narės informuoja Komisiją apie jų atliekų vežimo priežiūros ir kontrolės sistemą. Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.
4. Valstybės narės savo jurisdikcijoje gali taikyti II, VII ir VIII antraštinėse dalyse numatytą sistemą.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
ATLIEKŲ EKSPORTAS
A skyrius
Šalinimui skirtos atliekos
14 straipsnis
1. Bet koks šalinimui skirtų atliekų eksportas turi būti draudžiamas, išskyrus eksportą į ELPA šalis, kurios yra taip pat pasirašiusios Bazelio konvenciją.
2. Tačiau nepažeidžiant 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, šalinimui skirtų atliekų eksportas į ELPA šalį taip pat turi būti draudžiamas:
a) kai paskirties ELPA šalis draudžia tokių atliekų importą arba kai ji konkrečių atliekų importui nėra davusi raštiško sutikimo;
b) jei Bendrijos siunčiančioji kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad atliekos nebus tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamais būdais atitinkamoje paskirties ELPA šalyje.
3. Siunčiančioji kompetentinga institucija reikalauja, kad visos šalinimui skirtos atliekos, leidžiamos eksportuoti į ELPA šalis, vežimo metu ir įvežus į paskirties valstybę, būtų tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.
15 straipsnis
1. Pranešėjas atsiunčia pranešimą siunčiančiajai kompetentingai institucijai, užpildo važtaraštį pagal 3 straipsnio 5 dalį, o jo kopijas - kitoms kompetentingoms institucijoms ir gavėjui. Važtaraštį išduoda siunčiančioji kompetentinga institucija.
Gavusi pranešimą, siunčiančioji kompetentinga institucija per tris darbo dienas išsiunčia pranešėjui raštišką patvirtinimą, kad pranešimas gautas, o tokio patvirtinimo kopijas - kitoms kompetentingoms institucijoms.
2. Siunčiančioji kompetentinga institucija per 70 dienų nuo patvirtinimo išsiuntimo dienos nusprendžia, ar leisti atliekas vežti be jokių papildomų sąlygų, ar su tam tikromis sąlygomis, ar iš viso atliekų vežti neleisti. Ji taip pat gali pareikalauti papildomos informacijos.
Leidimą ji gali išduoti tik, jei pati ir kitos kompetentingos institucijos neturi jokių prieštaravimų ir jei iš pranešėjo yra gavusi šio straipsnio 4 dalyje minimas kopijas. Tam tikrais atvejais leidimui gali būti keliamos 5 dalyje minimos transportavimo sąlygos.
Siunčiančioji kompetentinga institucija sprendimą priima ne anksčiau kaip praėjus 61 dienai po patvirtinimo apie gautą pranešimą išsiuntimo dienos.
Tačiau tokį sprendimą ji gali priimti ir anksčiau, jei turi kitų kompetentingų institucijų raštišką sutikimą.
Sprendimo patvirtintą kopiją ji išsiunčia kitoms kompetentingoms institucijoms, Bendrijos išsiuntimo muitinei ir gavėjui.
3. Per 60 dienų nuo patvirtinimo apie gautą pranešimą išsiuntimo Bendrijos siunčiančioji ir tranzito kompetentingos institucijos gali pareikšti prieštaravimus, remdamosi 4 straipsnio 3 dalimi. Jos taip pat gali reikalauti papildomos informacijos. Visi prieštaravimai pranešėjui privalo būti teikiami raštu, o kopijos siunčiamos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.
4. Pranešėjas siunčiančiai kompetentingai institucijai pateikia:
a) ELPA paskirties šalies raštiško sutikimo dėl atliekų planuojamo vežimo kopiją;
b) ELPA paskirties šalies patvirtinimo kopiją, kad pranešėjas ir gavėjas yra sudarę sutartį, kurioje nurodytas aplinkosaugos požiūriu tinkamas atliekų šalinimo būdas; jei prašoma, būtina pateikti sutarties kopiją.
Sutartyje taip pat nurodoma, kad gavėjas privalo:
- gavęs šalinimui skirtas atliekas, per tris darbo dienas pateikti pranešėjui ir atitinkamai kompetentingai institucijai užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus antroje įtraukoje minimą pažymėjimą,
- kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų po atliekų gavimo savo atsakomybe pateikti pranešėjui ir atitinkamai kompetentingai institucijai pažymėjimą apie atliekų pašalinimą. Šio pažymėjimo forma turi sudaryti važtaraščio dalį, kuris siunčiamas kartu su atliekų siunta.
Be to, sutartyje nurodoma, kad jei gavėjas išduoda neteisingą pažymėjimą ir juo remiantis finansinė garantija yra grąžinama, jis turi padengti visas išlaidas, susijusias su įsipareigojimu grąžinti atliekas į siunčiančiosios kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančią teritoriją ir su jų šalinimu alternatyviu bei aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu;
c) kitos (-ų) tranzito valstybės (-ių) raštiško sutikimo dėl planuojamo atliekų vežimo kopiją, jei ta (tos) valstybė (-ės) nėra Bazelio konvencijos šalys arba nėra šios teisės atsisakiusi (-ios) pagal konvencijos sąlygas.
5. Bendrijos tranzito kompetentingos institucijos po patvirtinimo išsiuntimo per 60 dienų gali nustatyti savo jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje atliekų vežimo sąlygas.
Tokios sąlygos, kurias reikia nusiųsti pranešėjui, o jų kopijas kitoms atitinkamoms institucijoms, negali būti griežtesnės negu sąlygos, taikomos panašiam vežimui tik tos kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.
6. Siunčiančioji kompetentinga institucija savo leidimą duoda uždėdama antspaudą ant važtaraščio.
7. Atliekas galima pradėti vežti tik pranešėjui gavus siunčiančiosios kompetentingos institucijos leidimą.
8. Gavęs leidimą pranešėjas įrašo į važtaraštį atliekų išsiuntimo datą ir jį užpildo, o kopijas prieš tris dienas iki atliekų išsiuntimo pasiunčia atitinkamoms kompetentingoms institucijoms. Kartu su kiekviena atliekų siunta siunčiama važtaraščio kopija arba kompetentingoms institucijoms reikalaujant, vienas jo egzempliorius su leidimo antspaudu.
Visos įmonės, dalyvaujančios toje operacijoje, užpildo važtaraščio nurodytus punktus, pasirašo jį ir pasilieka po vieną kopiją.
Vieną važtaraščio egzempliorių vežėjas pristato į paskutinę išsiuntimo muitinę, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos.
9. Kai tik atliekos atsiduria už Bendrijos teritorijos, išsiuntimo muitinė išsiunčia važtaraščio kopiją leidimą išdavusiai kompetentingai institucijai.
10. Jei praėjus 42 dienoms po atliekų išvežimo iš Bendrijos, leidimą išdavusi kompetentinga institucija negauna iš gavėjo jokios žinios, patvirtinančios, kad jis gavo atliekas, ji nedelsdama apie tai informuoja paskirties kompetentingą instituciją.
Ji imasi panašių veiksmų, jei praėjus 180 dienų po atliekų išvežimo iš Bendrijos, leidimą išdavusi kompetentinga institucija iš gavėjo negauna šio straipsnio 4 dalyje minėto pažymėjimo apie atliekų pašalinimą.
11. Pagal nacionalinius įstatymus siunčiančioji kompetentinga institucija gali nuspręsti pati vietoj pranešėjo išsiųsti pranešimą ir jo kopijas gavėjui bei tranzito kompetentingai institucijai.
Siunčiančioji kompetentinga institucija gali nuspręsti atitinkamai reaguoti į pranešimą, jei ji pati iškart pagal 4 straipsnio 3 dalį turi prieštaravimų dėl atliekų vežimo. Apie tokius prieštaravimus ji nedelsiant informuoja pranešėją.
12. Suteikta pagal 1-4 dalis informacija traktuojama kaip konfidenciali pagal galiojančius nacionalinius įstatymus.
B skyrius
Panaudojimui skirtos atliekos
16 straipsnis
1. Panaudoti skirtų atliekų eksportas turi būti draudžiamas, išskyrus:
a) į šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas;
b) į kitas šalis:
- kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją ir (arba) su kuriomis Bendrija ar Bendrija ir jos valstybės narės yra sudariusios dvišales, daugiašales ar regionines sutartis ir susitarimus pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį arba 2 šio straipsnio dalį arba
- su kuriomis atskiros valstybės narės yra sudariusios dvišales sutartis ar susitarimus anksčiau, nei pradėtas taikyti šis reglamentas, jei tokios sutartys neprieštarauja Bendrijos teisės aktams ir yra sudarytos pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį arba 2 šio straipsnio dalį. Apie tokias sutartis ir susitarimus Komisijai pranešama per tris mėnesius nuo šio reglamento arba sutarčių taikymo dienos, priklausomai nuo to, kuri data ankstesnė, o jos nustoja galiojusios, kai yra sudaromos sutartys ar susitarimai pagal pirmąją įtrauką.
2. Sutartys ir susitarimai, minimi šio straipsnio 1 dalies b punkte, turi garantuoti aplinkosaugos požiūriu tinkamą atliekų tvarkymą pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį, visų pirma turi:
a) garantuoti, kad panaudojimo darbai bus atliekami patvirtintame centre, atitinkančiame aplinkosaugos požiūriu tinkamo tvarkymo reikalavimus;
b) nustatyti negalimų panaudoti komponentų šalinimo sąlygas ir prireikus įpareigoti pranešėją juos atsiimti;
c) jei tikslinga, susitarus su atitinkamomis šalimis, leisti vietoje patikrinti, kaip laikomasi susitarimo sąlygų;
d) būti Komisijos reguliariai peržiūrimi, pirmą kartą ne vėliau kaip 1996 m. gruodžio 31 d. atsižvelgiant į sukauptą patirtį ir šalių gebėjimus vykdyti panaudojimo darbus aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu. Apie tokio peržiūrėjimo rezultatus Komisija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą. Jei peržiūrėjus sutartis prieinama išvada, kad aplinkosaugos garantijų nepakanka, Komisijai pasiūlius, galimybes tęsti atliekų eksportą tokiomis sąlygomis reikia persvarstyti ir galbūt net uždrausti.
3. Tačiau nepažeidžiant 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies, panaudojimui skirtų atliekų eksportas į 1 dalyje minimas šalis turi būti uždraustas:
a) kai tokia šalis draudžia tokių atliekų importą arba kai nėra davusi leidimo konkrečių atliekų importui;
b) jei siunčiančioji kompetentinga institucija turi pagrindo manyti, kad atliekos tokioje šalyje nebus tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.
4. Siunčiančioji kompetentinga institucija reikalauja, kad leidžiamos eksportuoti panaudojimui skirtos atliekos jas vežant ir pristačius į paskirties valstybę būtų tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.
17 straipsnis
1. Anksčiau nei pradedamas taikyti šis reglamentas Komisija kiekvienai šaliai, kuriai netaikomas OECD sprendimas, praneša į II priedą įtrauktų atliekų sąrašą ir paprašo raštiško patvirtinimo, kad tokioms atliekoms paskirties šalyje nėra taikoma kontrolė ir kad pastaroji tokių rūšių siunčiamas atliekas priims, netaikydama kontrolės priemonių, kurios taikomos III ir IV priedams, ir paprašo nurodyti atvejus, kai tokioms atliekoms turėtų būti taikoma tokia arba 15 straipsnyje nustatyta tvarka.
Jei per šešis mėnesius tokio patvirtinimo nėra gauta, prieš pradedant taikyti šį reglamentą Komisija pateikia Tarybai atitinkamą pasiūlymą.
2. Kai yra eksportuojamos II priede išvardytos atliekos, jos skiriamos panaudoti įrenginiuose, kurie importuojančioje šalyje veikia ar kurie gali veikti pagal vidaus įstatymus. Be to, tam tikrais atvejais, kurie turi būti nustatyti, sukuriama priežiūros sistema, paremta išankstinėmis automatiškai išduodamomis eksporto licencijomis Direktyvos 75/422/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
Kiekvienu atveju tokia sistema numato, kad eksporto licencijos kopija būtų nedelsiant išsiųsta atitinkamos šalies institucijoms.
3. Kai tokioms atliekoms paskirties šalyje arba jai prašant pagal šio straipsnio 1 dalį yra taikoma kontrolė arba kai paskirties šalis pagal Bazelio konvencijos 3 straipsnį praneša, kad tam tikras II priede išvardytas atliekų rūšis laiko pavojingomis, tokių atliekų eksportas į tokią šalį tampa kontroliuojamas. Eksportuojanti valstybė narė arba Komisija apie visus tokius atvejus praneša įkurtam pagal Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnį komitetui; Komisija, pasikonsultavusi su paskirties šalimi, nustato, kurias kontrolės priemones taikyti: ar priemones, taikomas III ar IV priedams, ar 15 straipsnyje nustatytas priemones.
4. Kai III priede išvardytos atliekos yra eksportuojamos panaudojimui iš Bendrijos į šalis ar per šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas, joms turi būti taikomi 6, 7, 8 straipsniai ir 9 straipsnio 1, 3, 4 ir 5 dalys, o nuostatos dėl paskirties ir tranzito kompetentingų institucijų taikomos tik Bendrijos kompetentingoms institucijoms.
5. Be to, eksportuojančios ir Bendrijos tranzito šalys yra informuojamos apie 9 straipsnyje minimą sprendimą.
6. Kai IV priede išvardytos atliekos ir atliekos, kurios dar nėra priskirtos II, III ar IV priedams, yra eksportuojamos panaudoti į ar per šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas, joms analogiškai taikomas 10 straipsnis.
7. Be to, kai atliekos yra eksportuojamos pagal šio straipsnio 4-6 dalis:
- vežėjas pristato važtaraščio egzempliorių į paskutinę siunčiančią muitinę, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos,
- po to, kai atliekos atsiduria už Bendrijos teritorijos, siunčiančioji muitinė važtaraščio kopiją kuo greičiau nusiunčia eksportuojančiai kompetentingai institucijai,
- jei per 42 dienas po to, kai atliekos atsiduria už Bendrijos, eksportuojanti kompetentinga institucija negauna iš gavėjo jokios žinios, jog atliekos gautos, ji nedelsdama praneša paskirties kompetentingai institucijai,
- sutartyje nurodoma, kad jei gavėjas išduoda neteisingą pažymėjimą, ir juo remiantis grąžinama finansinė garantija, jis turi padengti išlaidas, susijusias su įsipareigojimu grąžinti atliekas į siunčiančiosios kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančią teritoriją, ir su jų šalinimu ar panaudojimu aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu.
8. Kai III ir IV prieduose išvardytos atliekos ir atliekos, kurios dar nėra priskirtos II, III ar IV priedams, yra eksportuojamos panaudojimui į ir per šalis, kurioms netaikomas OECD sprendimas:
- analogiškai taikomas 15 straipsnis, išskyrus jo 3 dalį,
- galima iškelti pagrįstus prieštaravimus tik pagal 7 straipsnio 4 dalį,
išskyrus tuos atvejus, kai pagal 16 straipsnio 1 dalies b punktą sudarytos dvišalės ar daugiašalės sutartys numato kitaip ir remiantis 4 ar 6 šio straipsnio dalyse ar 15 straipsnyje numatyta kontrolės tvarka.
C skyrius
Atliekų eksportas į AKR šalis
18 straipsnis
1. Bet koks atliekų eksportas į AKR šalis turi būti draudžiamas.
2. Šis draudimas netrukdo valstybei narei, į kurią AKR šalis eksportuoja perdirbti skirtas atliekas, grąžinti perdirbtas atliekas atgal į AKR kilmės šalį, kuri siuntė.
3. Reeksportuojant į AKR šalis su kiekviena siunta siunčiamas važtaraščio egzempliorius, patvirtintas leidimo antspaudu.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
ATLIEKŲ IMPORTAS Į BENDRIJĄ
A skyrius
Šalinimui skirtų atliekų importas
19 straipsnis
1. Šalinimui skirtų atliekų importas į Bendriją draudžiamas, išskyrus importą iš:
a) ELPA šalių, kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją;
b) kitų šalių:
- kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją, arba
- su kuriomis Bendrija ar Bendrija ir valstybės narės yra sudariusios dvišales ar daugiašales sutartis ar susitarimus pagal Bendrijos teisę ir pagal Bazelio konvencijos 11 straipsnį, garantuojant, kad šalinimo operacijos bus vykdomos įgaliotame centre ir atitiks aplinkosaugos požiūriu tinkamo tvarkymo reikalavimus, arba
- su kuriomis atskiros valstybės narės prieš pradedant taikyti šį reglamentą yra sudariusios dvišales sutartis ar susitarimus, atitinkančius Bendrijos teisę ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį, numatantį tas pačias kaip ir aukščiau minėtos garantijas ir garantuojantį, kad siunčiančioje šalyje susidariusios atliekos bus šalinamos tik valstybėje narėje, sudariusioje sutartį ar susitarimą. Apie tokias sutartis ir susitarimus per tris mėnesius nuo šio reglamento ar sutarties taikymo pradžios, žiūrint, kuri data yra ankstesnė, pranešta Komisijai, o jos baigia galioti, kai yra sudaromos sutartys ar susitarimai pagal antrąją įtrauką, arba
- su kuriomis atskiros valstybės narės šio straipsnio 2 dalyje nurodytomis aplinkybėmis sudaro dvišales sutartis ar susitarimus jau pradėjus taikyti šį reglamentą.
2. Šiuo reglamentu Taryba leidžia valstybėms narėms sudaryti dvišales sutartis ir susitarimus, pradėjus taikyti šį reglamentą, išskirtiniais konkrečių atliekų šalinimo atvejais, jei tokios atliekos siunčiančioje šalyje nebūtų tvarkomos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu. Tokios sutartys ir susitarimai turi atitikti šio straipsnio 1 dalies b punkto trečiojoje įtraukoje nurodytas sąlygas ir prieš jas sudarant turi būti pranešta Komisijai.
3. Šalys, minimos 1 straipsnio b punkte paskirties valstybės narės kompetentingai institucijai iš anksto pateikia tinkamai motyvuotą prašymą, paremtą tuo, kad jos neturi ir pagrįstai negali įsigyti techninių pajėgumų ir reikalingų įrenginių atliekoms aplinkosaugos požiūriu tinkamai tvarkyti.
4. Paskirties kompetentinga institucija draudžia į savo jurisdikcijai priklausančią teritoriją įvežti atliekas, jei ji turi pagrindo manyti, kad atliekos nebus aplinkosaugos požiūriu tinkamai tvarkomos.
20 straipsnis
1. Paskirties kompetentingai institucijai pranešimas pateikiamas važtaraščio forma pagal 3 straipsnio 5 dalį, nusiunčiant kopijas atliekų gavėjui ir tranzito kompetentingai institucijai. Važtaraštį išduoda paskirties kompetentinga institucija.
Gavusi pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per tris darbo dienas išsiunčia pranešėjui raštišką patvirtinimą, kad pranešimas gautas, o jo kopijas - tranzito kompetentingoms Bendrijos institucijoms.
2. Paskirties kompetentinga institucija gali leisti atliekas vežti tik tada, jei ji pati ar kitos kompetentingos institucijos neturi jokių prieštaravimų. Leidimas išduodamas, jei laikomasi šio straipsnio 5 dalyje nurodytų transportavimo sąlygų.
3. Paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos Bendrijoje per 60 dienų po išsiųsto patvirtinimo apie gautą pranešimą, gali, remdamosi 4 straipsnio 3 dalimi, reikšti prieštaravimus.
Jos taip pat gali prašyti papildomos informacijos. Tokie prieštaravimai pareiškėjui gali būti pareikšti raštu, kopijas nusiunčiant kitoms kompetentingoms institucijoms Bendrijoje.
4. Išsiuntusi patvirtinimą apie gautą pranešimą, paskirties kompetentinga institucija per 70 dienų nusprendžia, ar leidimą atliekoms vežti duoti su tam tikromis sąlygomis, be jokių sąlygų, ar leidimo visai neduoti. Ji taip pat gali paprašyti papildomos informacijos.
Savo sprendimo patvirtintas kopijas ji išsiunčia tranzito kompetentingoms Bendrijos institucijoms, gavėjui ir įvežimo į Bendriją muitinei.
Paskirties kompetentinga institucija savo sprendimą priima ne anksčiau kaip praėjus 61 dienai po to, kai išsiuntė patvirtinimą apie gautą pranešimą. Tačiau ji gali sprendimą priimti anksčiau, jei turi kitų kompetentingų institucijų raštišką sutikimą.
Paskirties kompetentinga institucija savo leidimą patvirtina atitinkamu antspaudu važtaraštyje.
5. Bendrijos paskirties ir tranzito kompetentingos institucijos, išsiuntusios patvirtinimą, apie gautą pranešimą, per 60 dienų nustato atliekų vežimo sąlygas. Tokios sąlygos, apie kurias turi būti pranešta pranešėjui ir kurių kopijos turi būti nusiųstos atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, negali būti griežtesnės už nustatytąsias panašiam vežimui, vykdomam vien tik kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.
6. Atliekas galima pradėti vežti tik po to, kai pranešėjas gauna paskirties kompetentingos institucijos leidimą.
7. Gavęs leidimą, pranešėjas važtaraštyje įrašo atliekų išsiuntimo datą, jį užpildo ir prieš tris dienas iki atliekų išsiuntimo pasiunčia jo kopijas atitinkamoms kompetentingoms institucijoms. Važtaraščio vieną egzempliorių vežėjas pristato į įvežimo į Bendriją muitinę.
Važtaraščio kopija arba, jei kompetentingos institucijos reikalauja, vienas jo egzempliorius su leidimo antspaudu yra pridedamas prie kiekvienos atliekų siuntos.
Visos tokiose operacijose dalyvaujančios įmonės užpildo važtaraščio nurodytus punktus, jį pasirašo ir vieną kopiją pasilieka sau.
8. Gavęs šalinimui skirtas atliekas, gavėjas per tris darbo dienas užpildyto važtaraščio kopijas, išskyrus 9 dalyje nurodytą pažymėjimą, ir išsiunčia pranešėjui ir atitinkamoms kompetentingoms institucijoms.
9. Gavęs atliekas, gavėjas kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 180 dienų, savo atsakomybe išsiunčia pranešėjui ir kitoms kompetentingoms institucijoms pažymėjimą apie atliekų pašalinimą. Pažymėjimas sudaro važtaraščio, siunčiamo kartu su atliekų siunta, dalį arba yra prie jo pridedamas.
B skyrius
Panaudojimui skirtų atliekų importas
21 straipsnis
1. Panaudojimu skirtų atliekų importas į Bendriją turi būti draudžiamas, išskyrus iš:
a) šalių, kurioms taikomas OECD sprendimas;
b) kitų šalių:
- kurios yra pasirašiusios Bazelio konvenciją ir (arba) su kuriomis Bendrija arba Bendrija ir valstybės narės yra sudariusios dvišales, daugiašales ar regionines sutartis ar susitarimus, atitinkančius Bendrijos teisines normas ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį, garantuojant, kad panaudojimo darbai bus atliekami patvirtintame centre ir atitiks aplinkosaugos požiūriu tinkamo tvarkymo reikalavimus, arba
- su kuriomis prieš pradedant taikyti šį reglamentą atskiros valstybės narės yra sudariusios dvišales sutartis ar susitarimus, atitinkančius Bendrijos teisines normas ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį ir numatančius tas pačias, kaip ir aukščiau minėtos, garantijas. Apie tokias sutartis ar susitarimus pranešama Komisijai per tris mėnesius nuo šio reglamento arba tų sutarčių taikymo pradžios, žiūrint, kuri data ankstesnė, o jos baigia galioti, kai yra sudaromos sutartys ar susitarimai pagal pirmąją įtrauką, arba
- su kuriomis atskiros valstybės narės šio straipsnio 2 dalyje nurodytomis aplinkybėmis sudaro dvišales sutartis ar susitarimus jau pradėjus taikyti šį reglamentą.
2. Šiuo reglamentu Taryba leidžia valstybėms narėms sudaryti dvišales sutartis ar susitarimus, jau pradėjus taikyti šį reglamentą, išskirtiniais konkrečių panaudojimui skirtų atliekų atvejais, kai valstybė narė mano, kad tokios sutartys ir susitarimai yra būtini atliekų tvarkymo sutrikimams išvengti, kol Bendrija sudarys tokias sutartis ar susitarimus. Tokios sutartys ar susitarimai taip pat turi atitikti Bendrijos teisės normas ir Bazelio konvencijos 11 straipsnį; apie jas būtina pranešti Komisijai dar prieš sudarant, ir jos turi baigti galioti, kai yra sudaromos sutartys ir susitarimai pagal šio straipsnio 1 dalies b punkto pirmąją įtrauką.
22 straipsnis
1. Kai panaudojimui skirtos atliekos yra įvežamos iš šalių ar per šalis, kurioms taikomas OECD sprendimas, turi būti analogiškai taikoma tokia kontrolės tvarka:
a) III priede išvardytoms atliekoms: 6, 7, 8 straipsniai, 9 straipsnio 1, 3, 4 ir 5 dalys bei 17 straipsnio 5 dalis;
b) IV priede išvardytoms atliekoms ir atliekoms, kurios dar nėra priskirtos II, III ar IV priedui: 10 straipsnis.
2. Kai panaudojimui skirtos atliekos, išvardytos III ir IV prieduose bei atliekos, dar nepriskirtos II, III ar IV priedui, yra įvežamos iš šalių ar per šalis, kurioms netaikomas OECD sprendimas:
- 20 straipsnis taikomas analogiškai,
- pagrįstus prieštaravimus galima reikšti tik pagal 7 straipsnio 4 dalį,
išskyrus atvejus, kai pagal 21 straipsnio 1 dalies b punktą sudarytose dvišalėse ar daugiašalėse sutartyse numatyta kitaip, taip pat remiantis šio straipsnio 1 dalyje arba 20 straipsnyje numatyta kontrolės tvarka.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
ŠALINIMUI AR PANAUDOJIMUI UŽ BENDRIJOS RIBŲ SKIRTŲ ATLIEKŲ TRANZITAS PER BENDRIJĄ
A skyrius
Šalinimui ir panaudojimui skirtos atliekos (išskyrus tranzitą pagal 24 straipsnį)
23 straipsnis
1. Kai šalinimui ir panaudojimui skirtos atliekos yra vežamos per valstybę (-es) narę (-es), išskyrus atvejus, kai taikomas 24 straipsnis, turi būti pranešama važtaraščiu paskutinei Bendrijoje tranzito kompetentingai institucijai, važtaraščio kopijas nusiunčiant gavėjui, kitoms kompetentingoms institucijoms bei įvežimo į Bendriją ir išvežimo iš jos muitinei.
2. Paskutinė Bendrijoje tranzito atsakinga institucija nedelsdama informuoja pranešėją apie gautą pranešimą. Kitos Bendrijos kompetentingos institucijos apie savo reakciją į pranešimą informuoja pagal šio straipsnio 5 dalį paskutinę Bendrijoje tranzito kompetentingą instituciją, kuri per 60 dienų raštu turi atsakyti pranešėjui, ar sutikimą atliekoms vežti duoda su tam tikromis išlygomis, ar be jų; arba, jei būtina, iškelia kitų tranzito kompetentingų institucijų nustatytas sąlygas, arba informacijos visai nesiunčia. Bet koks atsisakymas duoti leidimą ar nustatomos išlygos turi būti pagrįstos. Sprendimo patvirtintą kopiją kompetentinga institucija nusiunčia kitoms kompetentingoms institucijoms bei įvežimo į Bendriją ir išvežimo iš jos muitinėms.
3. Nepažeidžiant 25 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio 2 dalies atliekas galima įleisti į Bendriją tik jei pranešėjas yra gavęs raštišką paskutinės tranzito kompetentingos institucijos sutikimą. Ši institucija savo sutikimą pareiškia atitinkamai uždėdama ant važtaraščio antspaudą.
4. Bendrijos tranzito kompetentingos institucijos, gavusios pranešimą, per 20 dienų gali nustatyti, jei būtina, papildomas sąlygas atliekų transportavimui.
Tokios sąlygos, apie kurias privaloma pranešti pranešėjui ir kurių kopijas reikia nusiųsti kompetentingoms institucijoms, negali būti griežtesnės už sąlygas, nustatytas panašiam vežimui atitinkamos kompetentingos institucijos jurisdikcijai priklausančioje teritorijoje.
5. Važtaraštį išduoda paskutinė tranzito kompetentinga institucija Bendrijoje.
6. Gavęs leidimą, pranešėjas užpildo važtaraštį ir prieš tris dienas iki išsiunčiant atliekų siuntą jo kopijas nusiunčia kompetentingoms institucijoms.
Važtaraščio vienas egzempliorius su leidimo antspaudu siunčiamas kartu su kiekviena siunta.
Važtaraščio egzempliorių vežėjas pateikia išvykimo vietos muitinei, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos.
Visos įmonės, dalyvaujančios tokioje operacijoje, užpildo nurodytus važtaraščio punktus, pasirašo jį ir pasilieka sau kopiją.
7. Kai tik atliekos išvežamos iš Bendrijos, išvežimo muitinė išsiunčia važtaraščio kopiją paskutinei tranzito kompetentingai institucijai Bendrijoje.
Be to, ne vėliau kaip per 42 dienas po to, kai atliekos išvežamos iš Bendrijos teritorijos, pranešėjas turi pareikšti ar patvirtinti tai kompetentingai institucijai, kad atliekos pristatytos į paskirties vietą, o tokio patvirtinimo kopijas pasiunčia kitoms tranzito kompetentingoms institucijoms.
B skyrius
Panaudojimui skirtų atliekų tranzitas iš šalies, kuriai taikomas OECD sprendimas, ir į ją
24 straipsnis
1. Apie panaudojimui skirtų atliekų, išvardytų III ir IV prieduose, tranzitą iš šalies, kuriai taikomas OECD sprendimas, į šalį, kuriai taip pat taikomas OECD sprendimas, per valstybę (-es) narę (-es) būtina pranešti visoms atitinkamų valstybių tranzito kompetentingoms institucijoms.
2. Pranešama važtaraščiu.
3. Gavusi (-ios) pranešimą, tranzito kompetentinga (-os) institucija (-os) per tris darbo dienas pranešėjui ir gavėjui išsiunčia patvirtinimą apie gautą pranešimą.
4. Toji (tos) tranzito kompetentinga (-os) institucija (-os) gali pareikšti pagrįstus prieštaravimus numatomam atliekų vežimui remdamosi 7 straipsnio 4 dalimi. Bet kuris prieštaravimas turi būti pateiktas raštu pranešėjui ir kitų valstybių narių tranzito kompetentingoms institucijoms per 30 dienų, išsiuntus patvirtinimą apie gautą pranešimą.
5. Tranzito kompetentinga institucija gali pateikti raštišką savo sutikimą greičiau nei per 30 dienų.
Dėl atliekų, išvardytų IV priede, ir atliekų, dar nepriskirtų II, III ar IV priedams, sutikimas privalo būti duotas raštu prieš pradedant atliekas vežti.
6. Atliekas galima vežti tik nesant jokių prieštaravimų.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
1. Kai atliekų vežimas, kuriam atitinkamos kompetentingos institucijos yra davusios sutikimą, negali būti vykdomas laikantis važtaraštyje arba 3 ir 6 straipsniuose minimose sutartyse nurodytų sąlygų, siunčianti kompetentinga institucija, jei ji nėra įsitikinusi, kad atliekos gali būti pašalintos ar panaudotos alternatyviu ar aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu, gavusi informaciją per 90 dienų užtikrina, kad pranešėjas grąžintų atliekas į savo jurisdikcijai priklausančią teritoriją arba į kitą siunčiančios valstybės vietą.
2. Atvejais, minimais 1 šio straipsnio dalyje, turi būti siunčiamas atskiras pranešimas. Jokia siunčianti ar tranzito valstybė narė neturi prieštarauti tokių atliekų grąžinimui, jei yra paskirties kompetentingos institucijos tinkamai motyvuotas prašymas su priežasčių paaiškinimu.
3. Pranešėjo įsipareigojimai ir siunčiančiosios valstybės papildoma prievolė priimti atgal atliekas baigiasi, kai gavėjas išduoda 5 ir 8 straipsniuose minimą pažymėjimą.
26 straipsnis
1. Bet koks atliekų vežimas:
a) nepranešus visoms atitinkamoms kompetentingoms institucijoms kaip numato šis reglamentas arba
b) negavus atitinkamų kompetentingų institucijų sutikimo kaip numato šis reglamentas; arba
c) gavus atitinkamų kompetentingų institucijų sutikimą apgaulės, klastotės būdu ar pateikus neteisingus duomenis; arba
d) kai atliekos nėra konkrečiai nurodytos važtaraštyje; arba
e) kai atliekos paskui pašalinamos ar panaudojamos, nesilaikant Bendrijos ar tarptautinių taisyklių; arba
f) pažeidžiant 14. 16, 19 ir 21 straipsnius,
laikomas nelegaliu vežimu.
2. Jei dėl tokio nelegalaus vežimo kaltas yra pranešėjas, siunčianti kompetentinga institucija užtikrina, kad:
a) tokias atliekas atsiims pranešėjas arba, jei būtina, pati kompetentinga institucija į siunčiančią valstybę, o jei tai praktiškai neįmanoma;
b) tokios atliekos bus pašalintos ar panaudotos kitokiu aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu,
per 30 dienų nuo tada, kai kompetentingai institucijai buvo pranešta apie neteisėtą vežimą, arba per kitokį laikotarpį, dėl kurio kompetentingos institucijos gali susitarti.
Šiuo atveju siunčiamas atskiras pranešimas. Jokia siunčianti ar tranzito valstybė narė neturi prieštarauti tokių atliekų grąžinimui esant tinkamai motyvuotam paskirties kompetentingos institucijos prašymui su nurodytomis priežastimis.
3. Jei dėl tokio neteisėto vežimo kaltas yra gavėjas, paskirties kompetentinga institucija užtikrina, kad tokias atliekas aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu pašalins gavėjas, o jei tai praktiškai neįmanoma, pati kompetentinga institucija per 30 dienų nuo tada, kai jai buvo pranešta apie neteisėtą vežimą, arba per laikotarpį, sutartą atitinkamų kompetentingų institucijų. Šalindamos ar panaudodamos atliekas tinkamu aplinkosaugos požiūriu būdu, jos neišvengiamai bendradarbiauja.
4. Kai kaltės dėl nelegalaus atliekų vežimo negalima priskirti nei pranešėjui, nei gavėjui, kompetentingos institucijos bendradarbiauja, kad tokios atliekos būtų pašalintos ar panaudotos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu. Tokio bendradarbiavimo gairės sudaromos Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
5. Valstybės narės imasi tinkamų teisinių priemonių neteisėtam vežimui uždrausti ir už tai bausti.
27 straipsnis
1. Atliekų vežimui, kuriam taikomas šis reglamentas, turi būti numatyta finansinė garantija ar ekvivalentiškas draudimas, skirtas vežimo, įskaičiuojant 25 bei 26 straipsniuose minimus atvejus, bei atliekų šalinimo ar panaudojimo sąnaudoms padengti.
2. Tokie finansiniai garantai grąžinami, pateikus šiuos įrodymus:
- pašalinimo ar panaudojimo pažymėjimą, kad atliekos pasiekė paskirties vietą ir yra pašalintos ar panaudotos aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu,
- kontrolės lapą T 5 pagal Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2823/87 [10], kad tranzitu per Bendriją vežamos atliekos atsidūrė už Bendrijos teritorijos.
3. Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie nuostatą, kurią ji įtraukia į savo nacionalinius įstatymus pagal šį straipsnį. Komisija šią informaciją persiunčia visoms valstybėms narėms.
28 straipsnis
1. Laikydamasis įsipareigojimų, numatytų 3, 6, 9, 15, 17, 20, 22, 23 ir 24 straipsniuose, pranešėjas gali naudotis bendrąja pranešimų tvarka, kai šalinimui ar panaudojimui skirtos atliekos, turinčios tas pačias fizines ir chemines savybes, yra reguliariai vežamos tam pačiam gavėjui tuo pačiu maršrutu. Jei nenumatytomis aplinkybėmis tokiu maršrutu naudotis negalima, pranešėjas informuoja kompetentingas institucijas kuo greičiau arba prieš pradedant atliekas vežti, jei tuomet jau žinoma, kad reikia keisti maršrutą.
Jei apie maršruto keitimą žinoma prieš pradedant vežti atliekas, ir dėl to turi dalyvauti ne tik kompetentingos institucijos, kurios naudojasi bendrąja pranešimų tvarka, bet ir kitos kompetentingos institucijos, tokios tvarkos taikyti negalima.
2. Pagal bendrąją pranešimų tvarką vienas pranešimas gali būti taikomas kelioms atliekų siuntoms ilgiausiai vienerius metus. Atitinkamų kompetentingų institucijų susitarimu šį laiką galima sutrumpinti.
3. Kompetentingos institucijos susitaria, kad taikant tokią bendrą pranešimų tvarką, turi būti teikiama papildoma informacija. Jei atliekų sudėtis nėra tokia, kaip pranešta, arba jei nesilaikoma vežimui keliamų sąlygų, atitinkama kompetentinga institucija oficialiai įspėja pranešėją, kad atsiima savo sutikimą taikyti tokią tvarką. Įspėjimo kopijos nusiunčiamos kitoms kompetentingoms institucijoms.
4. Bendras pranešimas vykdomas važtaraščiu.
29 straipsnis
Atliekos, kurioms taikomi kitokie pranešimai, neturi būti vežant maišomos.
30 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekos būtų vežamos pagal šio reglamento nuostatas. Tokios priemonės gali apimti įmonių ar įstaigų tikrinimą pagal Direktyvos 75/442/EEB 13 straipsnį ir atliekų siuntų tikrinimą vietoje.
2. Tokie patikrinimai vietoje gali būti vykdomi:
- atliekų kilmės vietoje kartu su gamintoju, savininku ar pranešėju,
- paskirties vietoje kartu su galutiniu gavėju,
- vežimo Bendrijoje metu.
3. Tokių patikrinimų metu gali būti tikrinami dokumentai, atliekų tapatumas ir, jei būtina, atliekama jų fizinė kontrolė.
31 straipsnis
1. Važtaraštis atspausdinamas, užpildomas ir visi kiti 4 ir 6 straipsniuose minimi dokumentai bei informacija teikiama tokia kalba, kokia yra priimtina:
- siunčiančiajai kompetentingai institucijai, kaip nurodyta 3, 7, 15 ir 17 straipsniuose, vežant atliekas Bendrijos ribose ir jas eksportuojant,
- paskirties kompetentingai institucijai, kaip nurodyta 20 ir 22 straipsniuose, atliekas importuojant,
- tranzito kompetentingai institucijai, kaip nurodyta 23 ir 24 straipsniuose.
Kitoms kompetentingoms institucijoms prašant, pranešėjas dokumentus išverčia į toms kompetentingoms institucijoms priimtiną kalbą.
2. Kitos detalės gali būti nustatytos Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje numatyta tvarka.
VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
KITOS NUOSTATOS
32 straipsnis
I priede išvardytų ir valstybių narių pasirašytų tarptautinių transporto konvencijų nuostatų turi būti laikomasi tiek, kiek jos apima šiame reglamente minimas atliekas.
33 straipsnis
1. Administracinės pranešimų, priežiūros, atitinkamos analizės ir patikrinimų įprastinės sąnaudos gali būti pateikiamos pranešėjui apmokėti.
2. Atliekų grąžinimo, įskaitant atliekų vežimą, šalinimą ir panaudojimą alternatyviu ir aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu pagal 25 straipsnio 1 dalį ir 26 straipsnio 2 dalį, sąnaudas apmoka pranešėjas arba, jei tai neįmanoma, atitinkamos valstybės narės.
3. Atliekų šalinimo ar panaudojimo alternatyviu ir aplinkosaugos požiūriu tinkamu būdu pagal 26 straipsnio 3 dalį sąnaudas apmoka gavėjas.
4. Atliekų šalinimo ar panaudojimo, įskaitant galimą vežimą pagal 26 straipsnio 4 dalį, išlaidas apmoka pranešėjas ir (arba) gavėjas priklausomai nuo dalyvaujančių kompetentingų institucijų sprendimo.
34 straipsnis
1. Nepažeidžiant 26 straipsnio nuostatų ir Bendrijos bei nacionalinių nuostatų dėl civilinės atsakomybės ir nepriklausomai nuo to, kur atliekos šalinamos ar panaudojamos, atliekų gamintojas imasi visų būtinų priemonių atliekas pašalinti, panaudoti ar organizuoti jų šalinimą ir panaudojimą taip, kad būtų išsaugota aplinkos kokybė pagal Direktyvas 75/442/EEB ir 91/689/EEB.
2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šio straipsnio 1 dalyje nustatyti įpareigojimai būtų vykdomi.
35 straipsnis
Visus kompetentingų institucijų siunčiamus arba gaunamus dokumentus kompetentingos institucijos, pranešėjas ir gavėjas Bendrijoje saugo bent trejus metus.
36 straipsnis
Valstybės narės paskiria kompetentingą instituciją arba institucijas šiam reglamentui įdiegti. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną tranzito kompetentingą instituciją.
37 straipsnis
1. Valstybės narės ir Komisija paskiria bent po vieną korespondentą, atsakingą už asmenų ir įmonių, kurios siunčia paklausimus, informavimą ir konsultavimą. Komisijos korespondentas valstybių narių korespondentams persiunčia visus gautus su jomis susijusius klausimus ir vice versa.
2. Valstybėms narėms prašant arba esant būtinam reikalui, Komisija reguliariai kviečia korespondentų susirinkimus šio reglamento diegimo keliamiems klausimams nagrinėti.
38 straipsnis
1. Ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki pradedant taikyti šį reglamentą valstybės narės praneša Komisijai kompetentingų institucijų ir korespondentų pavadinimus, pavardes, adresus, telefonų bei teletekstų/faksų numerius ir kompetentingų institucijų antspaudus.
Valstybės narės kasmet informuoja Komisiją apie tokios informacijos pasikeitimus.
2. Šią informaciją Komisija nedelsdama nusiunčia kitoms valstybėms narėms ir Bazelio konvencijos sekretoriatui.
Be to, Komisija valstybėms narėms atsiunčia atliekų tvarkymo planus, minimus Direktyvos 75/442/EEB 7 straipsnyje.
39 straipsnis
1. Įvežamoms į Bendriją ir išvežamoms iš jos atliekoms valstybės narės gali paskirti įvežimo ir išvežimo muitines ir apie tai informuoti Komisiją.
Komisija paskelbia tokių muitinių sąrašą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir prireikus šį sąrašą atnaujina.
2. Jei valstybė narė nusprendžia paskirti 1 dalyje minimas muitines, atliekų siuntoms neturi būti leidžiama naudotis jokiais kitais Bendrijos sienų perėjimo punktais valstybėje narėje įvežant atliekas į Bendriją ar išvežant iš jos.
40 straipsnis
Kartu su Komisija valstybės narės atitinkamai bendradarbiauja su kitomis Bazelio konvencijos šalimis ir tarpvalstybinėmis organizacijomis tiesiogiai arba per Bazelio konvencijos sekretoriatą, inter alia, pasikeisdamos informacija, skatindamos tinkamas aplinkosaugos technologijas ir plėtodamos atitinkamus geros praktikos kodeksus.
41 straipsnis
1. Prieš kiekvienų kalendorinių metų pabaigą valstybės narės parengia pagal Bazelio konvencijos 13 straipsnio 3 dalį pranešimą, nusiunčia jį Bazelio konvencijos sekretoriatui, o kopiją - Komisijai.
2. Remdamasi tokiais pranešimais, Komisija kas trejus metus parengia pranešimą, kaip Bendrija ir valstybės narės įgyvendina šį reglamentą. Šiuo tikslu ji gali pagal Direktyvos 91/692/EEB [11] 6 straipsnį paprašyti papildomos informacijos.
42 straipsnis
1. Ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki pradedant taikyti šį reglamentą, Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka parengia ir, jei po to reikalinga, pritaiko tipinį važtaraštį bei atliekų pašalinimo ar panaudojimo pažymėjimą (arba kaip sudėtinę važtaraščio dalį ar pridedamą prie važtaraščio pagal Direktyvą 84/631/EEB), ypač atsižvelgdama į:
- atitinkamus šio reglamento straipsnius,
- atitinkamas tarptautines konvencijas ir sutartis.
2. Esama važtaraščio forma turi būti naudojama, kol bus parengta nauja forma. Prie esamos važtaraščio formos pridedamas atliekų pašalinimo ir panaudojimo pažymėjimas sudaromas kuo greičiau.
3. Nepažeisdama 1 straipsnio 3 dalies c ir d punktuose nustatytos tvarkos dėl II. A priedo, Komisija Direktyvos 75/442/EEB 18 straipsnyje nustatyta tvarka pritaiko II, III ir IV priedus tik taip, kad juose atsispindėtų pokyčiai, dėl kurių susitarta taikant OECD peržiūrėjimo mechanizmą.
4. Tvarka, nurodyta 1 šio straipsnio dalyje, taikoma taip pat ir aplinkosaugos požiūriu tinkamo valdymo apibrėžimui, atsižvelgiant į atitinkamas tarptautines konvencijas ir sutartis.
43 straipsnis
Šiuo reglamentu panaikinama Direktyva 84/631/EEB nuo tos dienos, kai pradedamas taikyti šis reglamentas. Bet koks atliekų vežimas pagal tos direktyvos 4 ir 5 straipsnius turi būti baigtas ne vėliau kaip po šešių mėnesių pradėjus taikyti šį reglamentą.
44 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas 15 mėnesių po jo paskelbimo.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1993 m. vasario 1 d.