KOMISIJOS SPRENDIMAS
2006 m. sausio 25 d.
dėl valstybės pagalbos C 54/03 (ex N 194/02), kurią Vokietijos Federacinė Respublika ketina teikti taikydama kompensavimo priemonę, susijusią su rinkliavos už sunkiasvores krovinines transporto priemones sistemos nustatymu Vokietijos greitkeliuose
(pranešta dokumentu Nr. C(2006) 89)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2009/150/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 88 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 88 straipsnio taikymo taisykles (1),
paprašiusi suinteresuotųjų šalių pagal pirmiau nurodytas nuostatas (2) pateikti savo pastabas ir atsižvelgusi į jų pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2002 m. kovo 6 d. raštu, kurį Komisija (Energetikos ir transporto generalinis direktoratas) gavo 2002 m. kovo 12 d. (A(02)54606), ir 2002 m. kovo 7 d. raštu, kuris buvo užregistruotas 2002 m. kovo 7 d. (A(02)54445), Vokietijos Federacinės Respublikos federalinė susisiekimo, statybos ir būsto ministerija pranešė Komisijai, kad federalinė Vyriausybė ketina įvesti rinkliavos kompensavimo sistemą ir kartu nustatyti pagal nuvažiuotą atstumą skaičiuojamą mokestį už sunkiasvorių krovininių transporto priemonių važiavimą greitkeliais. 2002 m. kovo 21 d. raštu (D(02)1080) Komisijos Generalinis sekretoriatas patvirtino gavęs Vokietijos raštą ir užregistravo pranešimą apie įstatymo projektą Nr. N 194/02.
(2)
2003 m. liepos 23 d. raštu Nr. C 54/03 Komisija pranešė Vokietijos Federacinei Respublikai nusprendusi pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pagalbos.
(3)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas.
(4)
Vokietijos valdžios institucijos atsakė į Komisijos iškeltus klausimus, 2003 m. rugpjūčio 22 d. pateikdamos du pranešimus, kurie buvo užregistruoti 2003 m. rugsėjo 1 d. (A(03)/28354).
(5)
Be to, Komisija gavo 12 suinteresuotųjų šalių pastabų. Ji perdavė jas Vokietijos Federacinei Respublikai, kuriai buvo suteikta galimybė jas pakomentuoti; jos pastabos buvo pateiktos 2003 m. lapkričio 7 d. raštu, kuris buvo užregistruotas 2003 m. lapkričio 13 d. (A(03)34681).
(6)
Komisija iš Vokietijos valdžios institucijų gavo papildomos informacijos, kuri buvo perduota 2003 m. spalio 23 d. ir užregistruota 2003 m. spalio 27 d. (A(03)33102), 2003 m. gruodžio 23 d. ir užregistruota 2003 m. gruodžio 26 d. (A(03)38579), 2004 m. liepos 1 d. ir užregistruota 2004 m. liepos 6 d. (A(04)24123), 2004 m. gruodžio 2 d. ir užregistruota tą pačią dieną, 2005 m. sausio 25 d. ir užregistruota 2005 m. sausio 28 d., 2005 m. liepos 14 d. ir užregistruota 2005 m. liepos 28 d. (A(05)19151) ir 2005 m. lapkričio 11 d. ir užregistruota 2005 m. lapkričio 14 d. (A(05)32154).
2. IŠSAMUS PAGALBOS APRAŠYMAS
2.1. Rinkliavos kompensavimo sistema
(7)
2005 m. sausio 1 d. Vokietijos valdžios institucijos įvedė sunkiasvorių krovininių transporto priemonių važiavimo greitkeliais rinkliavą, kuri skaičiuojama pagal nuvažiuotą atstumą ir kurios nustatytas vidutinis dydis sudarė 12,4 cento už nuvažiuotą kilometrą. Jos pranešė Komisijai apie ketinimą artimiausiu metu rinkliavą padidinti iki 15 centų už kilometrą ir kartu įvesti rinkliavos kompensavimo sistemą (toliau - RKS) siekiant (iš dalies) atlyginti bendrų krovinių vežėjų automobiliais (toliau - krovinių vežėjų) mokesčių padidėjimą. Šios RKS suma - vienkartinė metinė rinkliavos kompensacija mokant ne daugiau kaip 2,6 cento už kilometrą. Tačiau rinkliavos kompensavimas priklauso nuo tam tikros akcizų už Vokietijoje įsigytus degalus sumos mokėjimo, kuris patvirtinamas pateikiant atitinkamus dokumentus. Pateikus įrodymų, kad Vokietijoje už degalus sumokėti 8,6 cento akcizai, bus grąžinta 2,6 cento už kilometrą suma.
2.2. Pagalbos priemonės tikslas
(8)
Priemonės tikslas - nustatyti rinkliavos vieno kilometro tarifą, deramai atsižvelgiant į kitus krovinių vežėjų, kuriems Vokietijos teisės teritorijoje taikoma rinkliava, eismo mokesčius. Priemonėje atsižvelgiama į tai, kad dauguma naudotojų moka mokesčius (metinį transporto priemonių mokestį, degalų mokestį) ir jau taip prisideda prie infrastruktūros išlaidų padengimo, ir siekiama iš dalies atlyginti tiems naudotojams, kurie be esamų mokesčių dabar moka dar ir rinkliavą. Nuo 2005 m. sausio 1 d. nustatyta 12,4 cento už kilometrą rinkliava. Vokietijos valdžios institucijų nuomone, rinkliavą padidinus 2,6 cento už kilometrą, kad būtų pasiektas 15 centų už kilometrą vidurkis, kaip numatyta šiuo metu, būtų visiškai padengtos atitinkamos infrastruktūros statybos, plėtros ir eksploatavimo išlaidos, kaip nustatyta Eurovinjetės Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/62/EB dėl sunkiasvorių krovinių transporto priemonių apmokestinimo už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra (4), visų pirma 7 straipsnio 9 ir 10 dalyse (5). Kadangi bendri krovinių vežėjams taikomi infrastruktūros mokesčiai padidės, Vokietijos valdžios institucijos siūlo kartu nustatyti kompensavimo sistemą išlaidoms iš dalies atlyginti.
2.3. Pagalbos suma
(9)
2,6 cento už kilometrą rinkliavos kompensacija nustatyta pagal tokius apskaičiavimus, grindžiamus Vokietijos valdžios institucijų sprendimu kompensuoti 600 mln. EUR: atsižvelgiant į tai, kad bendra transporto priemonių (sveriančių ne mažiau kaip 12 tonų) rida sudaro 22,7 mlrd. km. per metus, pajamų iš rinkliavos taikant 1 cento už kilometrą rinkliavą sudaro 227 mln. EUR per metus. Darant prielaidą, kad 100 km suvartojama 30 litrų, o vieno litro degalų akcizas - 0,01 EUR, pajamų iš akcizų taikant 1 cento akcizų tarifą sudaro apie 68 mln. EUR per metus (6). Taigi pajamos taikant 1 cento už kilometrą rinkliavą atitinka pajamas, gaunamas taikant maždaug 3,3 cento už litrą akcizus (7). Taigi nusprendus atlyginti 600 mln. EUR turi būti kompensuota maždaug 2,6 cento visos rinkliavos už kilometrą (8). Šiai kompensacijai gauti reikės pateikti įrodymų, kad buvo sumokėti 8,6 cento (9) už litrą degalų akcizai.
(10)
Kadangi manoma, kad bendra pagal rinkliavos kompensavimo sistemą numatyta sumažinimo suma sudarys 600 mln. EUR per metus, tai metinės maždaug 3,4 mlrd. EUR pajamos iš rinkliavos sumažės apytikriai 17,6 %.
2.4. Trukmė
(11)
Siūlomos RKS taikymo trukmė neribota. Tačiau Vokietijos valdžios institucijos nurodė, kad jei Komisija iškeltų tokią sąlygą, jos galėtų pakeisti įstatyminį potvarkį ir įvesti ribotos trukmės sistemą.
2.5. Naudos gavėjai
(12)
RKS naudos gavėjai - visi Vokietijos greitkeliais besinaudojantys krovinių vežėjai ar sunkvežimių savininkai (neatsižvelgiant į jų pilietybę ar nuolatinę gyvenamąją vietą), kurių transporto priemonės sveria ne mažiau kaip 12 tonų. Tačiau rinkliavos kompensavimas priklauso nuo to, kad akcizai mokami Vokietijoje už įsigytus degalus.
2.6. Teisinis pagrindas
(13)
RKS pagrįsta Įstatymo dėl sunkiasvorių krovininių transporto priemonių važiavimo greitkeliais mokesčio, skaičiuojamo pagal nuvažiuotą atstumą, nustatymo, kurį Vyriausybė priėmė 2002 m. kovo 22 d. (toliau - įstatymas) 1 straipsniu. Įstatymas buvo pasirašytas 2002 m. balandžio 5 d., o Federacijos oficialiajame leidinyje (vok. Bundesgesetzblatt) paskelbtas 2002 m. balandžio 11 d. (10).
(14)
Pagal Įstatymo 1 straipsnio 3 skirsnio 2 dalį Vyriausybė įgaliojama įstatyminiu potvarkiu, kuriam turi pritarti Federacijos taryba (vok. Bundesrat), rinkliavos vieno kilometro tarifą nustatyti atsižvelgiant į transporto priemonių ašių skaičių ir emisijos klasę. Pagal 3 skirsnio 3 dalį Vokietijos Vyriausybė įgaliojama įstatyminiu potvarkiu nustatyti rinkliavos vieno kilometro tarifą deramai atsižvelgdama į kitus eismo mokesčius, kuriuos moka šalys, turinčios mokėti rinkliavą įstatymu nustatytoje teritorijoje.
(15)
Dėl RKS Vokietijos federalinė Vyriausybė pasiūlė esamą 2003 m. birželio 24 d. įstatyminį potvarkį dėl rinkliavos tarifo sunkiasvorėms krovininėms transporto priemonėms nustatymo (11) papildyti nauju skirsniu. Pasiūlymas pagrįstas Įstatymo 1 straipsnio 3 skirsnio 3 dalimi. Vokietijos Vyriausybė patvirtino, kad įstatyminis potvarkis bus pakeistas tik jei Komisija dėl RKS priims teigiamą sprendimą.
2.7. Techniniai akcizų mokėjimo įrodymo aspektai
(16)
RKS taikymas visų pirma pagrįstas reikalavimu įrodyti, kad akcizai sumokėti Vokietijoje. Mokėjimas įrodomas pateikiant atitinkamus Vokietijos degalinių kvitus ar mokėjimo degalų kredito kortele čekius iš Vokietijos, kiekvieną kartą nurodant transporto priemonės, kurios degalų bakas buvo papildytas ir kuriai taikoma rinkliava, valstybinį numerį. Be to, įrodymas, kad akcizai už degalus sumokėti Vokietijoje, turi atitikti galiojančią tvarką, nustatytą 1992 m. gruodžio 21 d. Mineralinių alyvų mokesčio įstatymu (12).
(17)
Rinkliava mažinama tik jei yra įrodymų, kad rinkliava ir akcizai buvo sumokėti tais pačiais kalendoriniais metais. Visa bet kuriais kalendoriniais metais sukaupta rinkliavos kompensavimo suma (rinkliavos kreditas) paprastai išskaitoma iš transporto priemonės, kuriai taikoma rinkliava, kitų metų rinkliavos skolos. Šalis, kuriai taikoma rinkliava, turi ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 31 d. Federalinei krovinių transporto tarnybai, t. y. institucijai, kuriai pavesta taikyti įstatymą ir kuri atsako už monitoringą bei pažeidimų nagrinėjimą, pateikti prašymą dėl rinkliavos, taikytos konkrečiai transporto priemonei, kompensavimo.
(18)
Tačiau jei rinkliavos kredito negalima išskaityti iš kitų metų rinkliavos skolos, paprašius jis bus išmokėtas. Prašymas turi būti pateiktas Federalinei krovinių transporto tarnybai ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 31 d.
2.8. Pagrindas pradėti procedūrą
(19)
2003 m. liepos 23 d. Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą remdamasi šiais motyvais:
a)
Komisija pareiškė abejojanti, ar pradinį nustatytą rinkliavos tarifą būtina keisti didesnių tarifų ir kompensacijos sistema. Todėl Vokietijos buvo paprašyta pateikti visus argumentus, kodėl būtina didesnė administracinė našta, palyginti su pradine sistema, taikyta nuo jos įvedimo dienos.
b)
Komisija taip pat pareiškė turinti abejonių, ar nustačius šią priemonę nebus de facto diskriminuojami užsienio krovinių vežėjai. Todėl Vokietijos valdžios institucijų buvo paprašyta pateikti visą būtiną informaciją, kodėl reikėtų reikėtų manyti, kad ši priemonė yra nediskriminacinė.
c)
Be to, Komisija pareiškė, kad būtina išaiškinti kompensavimo sistemos poveikį aplinkai, nes neigiamas poveikis prieštarautų bendram interesui. Todėl Komisija paprašė, kad Vokietija pateiktų papildomos informacijos šiuo klausimu.
d)
Komisija taip pat dar negalėjo nustatyti, ar minėta rinkliavos sistema atitinka visas Direktyvos 1999/62/EB sąlygas ir EB sutarties 28 straipsnį.
e)
Be to, Komisija tuo metu pareiškė stokojanti informacijos apie atitinkamą teisinį galutinės rinkliavos kompensavimo sistemos įgyvendinimo pagrindą, todėl paprašė, kad Vokietijos institucijos Komisijai pateiktų, pvz., naują įstatyminio potvarkio projektą, parengtą pagal Įstatymo 1 straipsnio 3 skirsnio 3 dalį.
f)
Galiausiai Komisija prašė papildomai paaiškinti, ar rinkliavos mažinimo sistemai taikytina oficiali procedūra, kaip nustatyta 1992 m. spalio 19 d. Komisijos direktyvos 92/81/EEB (13) dėl mineralinių alyvų akcizų struktūrų suderinimo 8 straipsnio 4 dalyje. Taigi Vokietijos valdžios institucijų buvo paprašyta paaiškinti, kodėl apie pagalbos priemonę nebuvo pranešta pagal Direktyvoje 92/81/EEB nustatytą procedūrą.
3. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(20)
Oficialiai pradėdama procedūrą, Komisija gavo 12 trečiųjų šalių atsakymų, 10 iš kurių pateikė nacionalinės arba Europos asociacijos (14), o 2 - valstybės narės (15). Dešimtyje atsakymų pateikiama argumentų prieš priemonę, o dviejuose - pagalbos schemą ginančių argumentų (16).
3.1. Argumentai prieš kompensavimo priemonę
3.1.1. Užsienio krovinių vežėjų de facto diskriminavimas
3.1.1.1. Užsienio krovinių vežėjų diskriminavimas dėl akcizų skirtumų valstybėse narėse (17)
(21)
Daugelis suinteresuotųjų šalių teigia, kad dėl akcizų įvairiose valstybėse narėse skirtumo kompensavimo sistema nebus vienodai palanki skirtingų šalių krovinių vežėjams. Visų pirma kompensavimo sistema de facto yra diskriminacinė, nes ne Vokietijos krovinių vežėjai dėl didelių Vokietijos degalų akcizų savo degalų bako Vokietijoje nepildys, todėl negalės pasinaudoti RKS.
3.1.1.2. Užsienio krovinių vežėjų diskriminavimas, nes priemonė, kuri laikoma infrastruktūros mokesčio (rinkliavos) sumažinimu, yra palanki Vokietijos bendrovėms (18)
(22)
Taip pat teigta, kad priemonė, kuria sumažinamas infrastruktūros mokestis, palanki Vokietijos krovinių vežėjams, nes užsienio krovinių vežėjai dėl didelių degalų akcizų Vokietijoje degalų bako nepildys. Todėl užsienio krovinių vežėjai mokės didesnį infrastruktūros mokestį (t. y. visą sumą) palyginti su Vokietijos krovinių vežėjais, kurie naudojasi tokia kompensavimo sistema ir moka de facto sumažintą infrastruktūros mokestį.
3.1.1.3. Užsienio krovinių vežėjų diskriminavimas, nes taikant priemonę iš dalies kompensuojamas degalų kainų Vokietijoje ir kitose šalyse skirtumas (19)
(23)
Kai kurios suinteresuotosios šalys pažymi, kad dėl pagalbos priemonės Vokietijos krovinių vežėjai galės sumažinti krovinių vežimo kainų lygį. Tai bus nenaudinga bendrovėms, vežančioms prekes dideliais atstumais. Taigi pagalbos priemone būtų netiesiogiai diskriminuojami ne Vokietijos krovinių vežėjai.
3.1.1.4. Užsienio krovinių vežėjų diskriminavimas, nes jų indėlis į mineralinių alyvų mokesčio suderinimą būtų pernelyg didelis (20)
(24)
Be to, trečiosios šalys teigia, kad rinkliavos tarifo padidėjimą nuo 12,4 cento iki 15 centų už kilometrą, kurio prireiks kompensavimo priemonei finansuoti, finansuos visi krovinių vežėjai, įskaitant tuos, kurie naudos iš rinkliavos kompensavimo negaus. Taigi, ne Vokietijos krovinių vežėjams teks mokėti didesnius rinkliavos tarifus ir taip finansuoti Vokietijos valdžios institucijų numatytą mineralinių alyvų mokesčio suderinimą. Suinteresuotosios šalys mano, kad tai nėra pateisinama, todėl daro išvadą, kad priemonė yra diskriminacinė.
3.1.1.5. Užsienio degalinių, visų pirma kaimyniniuose kitų šalių regionuose, diskriminavimas (21)
(25)
Suinteresuotosios šalys įrodinėja, kad RKS neskatina gerinti transporto infrastruktūrą, bet skatina pildyti degalų baką Vokietijoje. Tad kompensavimo sistema bus palanki Vokietijos degalinėms ir bus daroma žala ne Vokietijos degalinėms. Taigi, kompensavimo priemone taip pat diskriminuojamos užsienio degalinės.
3.1.1.6. Kitų valstybių narių diskriminavimas, nes jos praras mokestinių pajamų (22)
(26)
Kitas suinteresuotųjų šalių pateiktas argumentas - kitos valstybės narės, visų pirma su Vokietija besiribojančiuose regionuose, praras mokestinių pajamų dėl to, kad jų teritorijose degalų bus perkama mažiau.
3.1.1.7. Mažiau nei 12 tonų sveriančių transporto priemonių diskriminavimas, nes kompensavimas de facto vertintinas kaip mineralinių alyvų mokesčio sumažinimas (23)
(27)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigia, kad priemone, kurią jos vertina kaip netiesioginį akcizų sumažinimą, diskriminuojami tie Vokietijos greitkeliais besinaudojantys degalų vartotojai, kurių transporto priemonės sveria mažiau nei 12 tonų.
3.1.1.8. Mokesčių naštos skirtumu valstybės pagalbos teikimo savaime negalima pateisinti (24)
(28)
Trečiųjų šalių pateiktas papildomas argumentas yra susijęs su Teismo sprendimu dėl Italijos pagalbos priemonės, kuria Italijos krovinių vežėjams buvo skirta mokesčio lengvata ir kuria kitose valstybėse narėse įsisteigusioms transporto įmonėms buvo numatytos kompensavimo išmokos, apskaičiuotos remiantis apytikriu dyzelino kiekiu, reikalingu nuvažiuoti atitinkamą atstumą Italijos teritorijoje. Teismas patvirtino Komisijos sprendimą, pagal kurį Italijos Respublika buvo įpareigota susigrąžinti suteiktą pagalbą. Taigi pagal analogiją su Italijos byla suinteresuotosios šalys įrodinėja, kad mineralinių alyvų mokesčių naštos skirtumu valstybės pagalbos teikimo savaime pateisinti negalima (25).
3.1.2. Užsienio krovinių vežėjų diskriminavimas dėl tam tikrų kompensavimo būdų arba administracinės naštos (26)
(29)
Pirma, atrodo, kad kompensavimas nėra susijęs su realiu naudojimusi Vokietijos greitkeliais, nes, pasak trečiųjų šalių, pagal kompensavimo priemonę bus priimami visi degalinių kvitai, neatsižvelgiant į tai, ar transporto priemonė naudojosi Vokietijos greitkeliais, ar kitokiais keliais. Tai bus palanku daugiausia Vokietijos krovinių vežėjams, turintiems mišrųjį mažiau ir daugiau nei 12 tonų sveriančių transporto priemonių parką.
(30)
Antra, trečiosios šalys teigia, kad priemonė yra diskriminacinė, nes per vienerius kalendorinius metus sukaupta visa rinkliavos kompensacija gali būti išskaityta iš kitais metais susidarysiančios rinkliavos skolos. Šiuo mokėjimo būdu Vokietijos krovinių vežėjams suteikiamas pranašumas, palyginti su ne Vokietijos krovinių vežėjais, kurie Vokietijos greitkeliais galbūt naudojasi tik retkarčiais.
(31)
Trečia, suinteresuotosios šalys įrodinėja, kad priemonė nesuderinama su Direktyva 1999/62/EB, nes dėl kompensavimo sistemos kyla kalbinių bei administravimo kliūčių ir nemažai užsienio vežėjų, ypač tų, kurie Vokietijos greitkeliais naudojasi nepastoviai, dėl kompensacijos nesikreips.
(32)
Galiausiai suinteresuotosios šalys mini tam tikrus praktinius rinkliavos sistemos aspektus (tokius kaip transporto priemonėje įmontuojamų įrenginių stoka ir kt.), kurie, jų nuomone, taip pat netiesiogiai veikia pačią pagalbos priemonę.
3.1.3. Direktyvos 92/81/EEB dėl mineralinių alyvų akcizų struktūrų suderinimo pažeidimas (27)
(33)
Keletas trečiųjų šalių teigia, kad dėl kompensavimo sistemos netiesiogiai sumažinus akcizus pažeidžiama Direktyva 92/81/EEB, jeigu nesilaikoma konkrečių procedūrinių taisyklių, tokių kaip 8 straipsnio 4 dalies nuostatos dėl pranešimo procedūros (28).
3.1.4. Neigiamas poveikis aplinkai (29)
(34)
Be to, viena suinteresuotoji šalis įrodinėja, jog priemone skatinama vartoti degalus, nes kompensacijos suma tiesiogiai priklauso nuo suvartoto degalų kiekio. Taigi priemonė prieštarauja Bendrijos interesui.
3.1.5. Papildomi argumentai, susiję su rinkliavos sistema
(35)
Visos argumentus prieš pagalbos priemonę pateikusios suinteresuotosios šalys kritikuoja pačią rinkliavos sistemą, kartais rinkliavos aiškiai neskirdamos nuo RKS. Dėl rinkliavos suinteresuotosios šalys pateikė šiuos pagrindinius argumentus:
(36)
Padidintą rinkliavą taikant tik transporto priemonėms, sveriančioms bent 12 tonų, diskriminacija egzistuoja, nes apmokestinamas daugiausia krovinių vežimas tarptautiniais maršrutais ir rinkliava netiesiogiai palanki daugiausia krovinių vežimui šalyje mažiau nei 12 tonų sveriančiomis transporto priemonėmis (30). Suinteresuotosios šalys paminėjo kelis susijusius Teismo sprendimus (31).
(37)
Pasak suinteresuotųjų šalių, rinkliavos sistema pažeidžia Direktyvą 1999/62/EB, visų pirma jos 7 straipsnio 4 dalį, nes rinkliava diskriminuoja vežėjo pilietybės, transporto priemonės kilmės ar maršruto tikslo pagrindu (32).
(38)
Praktiniai rinkliavos sistemos sunkumai (33) nenaudingi ne Vokietijos krovinių vežėjams. Nėra veiksmingų alternatyvų transporto priemonėje įmontuojamiems įrenginiams, todėl pažeidžiama ir Direktyvos 1999/62/EB 7 straipsnio 5 dalis.
(39)
Suinteresuotosios šalys taip pat išreiškė abejonių dėl rinkliavos sumos ir jos atitikties „Eurovinjetės“ direktyvos (34) 7 straipsnio 9 dalies nuostatoms. Vokietijos greitkelių tiesimo išlaidos dažniausiai atrodo nuvertintos, todėl išlaidų apskaičiavimas daugiausia turėtų būti susijęs su atitinkamo infrastruktūros tinklo eksploatavimo ir plėtros išlaidomis. Be to, teigiama, kad rinkliavos sistema yra diskriminacinė, nes ne mažiau kaip 12 tonų sveriančioms sunkiasvorėms krovininėms transporto priemonėms bus taikoma 100 % rinkliava, nors, remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, joms tenka tik 45 % išlaidų. Privačioms turizmo tikslais naudojamoms transporto priemonėms taikoma išimtis taip pat laikoma diskriminuojančia. Be to, teigiama, kad vidutinis 12,4 cento už kilometrą rinkliavos tarifas atrodo pernelyg didelis. Panašu, kad Vokietija didesnį rinkliavos tarifą naudoja kryžminiam kitų transporto rūšių subsidijavimui, o tai pažeidžia ir „naudotojas moka“ principą, ir Direktyvos 1999/62/EB 9 straipsnio 2 dalį.
(40)
Be to, teigiama, kad Vokietijos rinkliavos sistema turbūt prieštarauja Direktyvos 1999/62/EB 17 konstatuojamajai daliai, nes bus sudarytos dirbtinės kliūtys, iškreipta konkurencija Europoje ir nukrypta nuo sąveiką garantuojančio suderinto Europos infrastruktūros apmokestinimo modelio.
(41)
Vokietijos įstatymu, kuriuo įvedama naujoji rinkliava, ne Vokietijos krovinių vežėjai taip pat diskriminuojami dėl transporto priemonių emisijos klasių.
(42)
Galiausiai įrodinėjama, kad rinkliavos sistema pažeidžia kitas Sutarties nuostatas, tokias kaip 28, 97, 90 ir 92 straipsniai (35).
3.2. Argumentai už kompensavimo sistemą
(43)
Teiginiai, kad pagalba būtina dėl Bendrijos interesų ir paisoma proporcingumo principo, grindžiami šiais argumentais: Komisijos transporto politikos baltąja knyga (36) bei naujojo „Eurovinjetės“ direktyvos (37) projekto 7b straipsniu, pagal kuriuos kelių naudotojams, kuriems taikomi infrastruktūros mokesčiai, leidžiama suteikti fiskalinę kompensaciją, kad būtų išvengta bendro mokesčių padidėjimo. Priemone mineralinių alyvų mokestis savaime nemažinamas. Akcizas naudojamas tik kaip etalonas rinkliavos kompensacijai apskaičiuoti. Be to, gali būti įrodyta, kad pajamos iš mineralinių alyvų mokesčio Vokietijoje mažėja, nes šalyje perkama vis mažiau degalų. Taigi manoma, kad kompensavimo sistema yra būtina priemonė, leisianti užtikrinti, kad bendras mokesčių padidėjimas liktų proporcingas, o tai taip pat atitinka Bendrijos interesą.
(44)
Pagalbos priemonėje aiškiai paisoma nediskriminavimo principo, nes pagalbos priemone gali pasinaudoti ir Vokietijos, ir ne Vokietijos krovinių vežėjai. Suinteresuotosios šalies nuomone, bet kurį esamą diskriminavimą lemia Tarybos, kurioje suderinimo klausimas nesvarstomas nuo 1985 m., neveiksnumas. Dėl tokios akcizų suderinimo stokos RKS tik padės panaikinti nepalankią padėtį, kurioje atsiduria Vokietijos krovinių vežėjai. Šiuo atžvilgiu galima įrodyti, kad Vokietijai tenkanti krovinių vežimo kelių transporto priemonėmis tarptautiniais maršrutais pervežtų krovinių dalis tonomis nuosekliai mažėjo nuo 39 % 1985 m. iki 21,6 % 2002 m. Be to, vis labiau įsivyrauja krovinių vežimas kelių transportu tarptautiniais maršrutais - 2015 m. daugiau kaip pusė viso eismo Vokietijos greitkeliuose teks tarpvalstybinei prekybai prekėmis. Taip pat teigiama, kad diskriminavimas atsirastų tik jei Vokietijoje registruotos buveinės neturintiems krovinių vežėjams tektų prisiimti didesnes išlaidas arba didesnę su kompensavimu susijusią administracinę naštą negu Vokietijos krovinių vežėjams, tačiau šiuo atveju taip nėra.
(45)
Trečiosios šalys taip pat pareiškė, kad pagalbos priemone konkurencija neiškreipiama, nes 600 mln. EUR per metus kompensacija atitinka tik 17,6 % papildomų išlaidų infrastruktūros mokesčiui.
(46)
Galiausiai teigiama, kad priemonė negali būti laikoma valstybės pagalba, nes pagal Komisijos pranešimo (98/C 384/03) (38) 13 dalį mokestinės priemonės yra bendrosios priemonės, kurios nelaikomos valstybės pagalba pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį.
4. VOKIETIJOS FEDERACINĖS RESPUBLIKOS PASTABOS
(47)
Vokietijos Vyriausybės nuomone, priemone nėra tiesiogiai diskriminuojama, nes kompensaciją gali gauti visi krovinių vežėjai, neatsižvelgiant į jų pilietybę ar nuolatinę gyvenamąją vietą. Be to, priemone nediskriminuojama de facto. Pirma, Vokietijos Vyriausybė teigia, kad naujasis mokestis už naudojimąsi Vokietijos greitkeliais yra tiesiogiai susijęs su degalų vartojimu, kuris savo ruožtu yra tiesiogiai susijęs su degalų akcizų suma. Jų nuomone, ryšys tarp rinkliavos mažinimo ir akcizų mokėjimo yra tinkamai pagrįstas, nes abu mokesčiai gali būti laikomi indėliu į infrastruktūros išlaidas. Be to, priemonėje nenumatyta jokių ribų, pvz., mažiausios rinkliavos mokesčio sumos arba mažiausios vežimo apimties. Be to, ir Vokietijos, ir ne Vokietijos krovinių vežėjų sprendimas savo transporto priemonės baką pildyti Vokietijoje ar ne yra ekonominio pobūdžio. Visi krovinių vežėjai savo transporto priemonių bakus pildys ten, kur jiems bus naudingiau ekonomiškai. Kitaip tariant, sprendimą, kur pildyti transporto priemonės baką, daugiausia lemia degalų kaina. Todėl Vokietijos valdžios institucijos teigia, kad ir degalų pardavimo kainos akcizo dalis, ir pati pardavimo kaina Vokietijoje yra viena iš didžiausių tarp ES valstybių narių.
(48)
Vokietijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad priemonė visiškai atitinka teritoriškumo principą.
(49)
Vokietijos valdžios institucijos prieštarauja argumentui, kad RKS gali būti laikoma infrastruktūros mokesčio mažinimu, todėl užsienio krovinių vežėjai būtų diskriminuojami. Vokietijos valdžios institucijų nuomone, kompensacija bus mokama ir Vokietijos, ir ne Vokietijos krovinių vežėjams. Įgyvendinant RKS, prie Vokietijos greitkelių finansavimo proporcingai prisidės infrastruktūra besinaudojantys abiejų kategorijų vežėjai.
(50)
Vokietijos valdžios institucijos neįžiūri jokio užsienio krovinių vežėjų diskriminavimo, susijusio su dalinio degalų kainų Vokietijoje ir kitose šalyse skirtumo kompensavimu. Jos sutinka, kad transporto priemonių bakus gali būti pigiau pildyti ne Vokietijos teritorijoje, net ir įskaitant kompensacijos sumą. Tačiau tai skaičiuos ir Vokietijos, ir ne Vokietijos krovinių vežėjai. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, daugiau kaip 80 % Vokietijos krovinių vežėjų naudojosi tuo, kad kitose šalyse degalų kainos yra mažesnės. Tačiau Vokietijos krovinių vežėjams apskritai jau tenka atlaikyti labai aukštą akcizų lygį, kuris kenkia jų konkurencingumui, todėl jie negalės sumažinti savo krovinių vežimo kainų lygio labiau nei kuris nors kitas priemone pasinaudojantis krovinių vežėjas. Taigi pagalbos priemone tik bus sumažintas konkurencijos iškreipimas, kurį nulėmė labai aukštas akcizų lygis Vokietijoje, ir Vokietijos krovinių vežėjams nesuteiks jokio pranašumo, kuris leistų jiems sumažinti krovinių vežimo kainų lygį.
(51)
Vokietijos valdžios institucijos įrodinėja, kad rinkliavos padidinimas pateisinamas nepaisant RKS, nes naudos iš kompensavimo priemonės gaus ne tik Vokietijos, bet ir ne Vokietijos krovinių vežėjai. Taigi ne Vokietijos krovinių vežėjams teks mokėti didesnius rinkliavos tarifus, tačiau jie gaus naudos pagal RKS, ir ne Vokietijos krovinių vežėjų indėlis į mineralinių alyvų mokesčio suderinimą nebus per didelis.
(52)
Suinteresuotosios šalys tvirtina, kad kompensavimo sistema bus naudinga Vokietijos degalinėms ir žalinga ne Vokietijos degalinėms. Tačiau Vokietijos valdžios institucijos teigia, kad esami mineralinių alyvų mokesčio skirtumai skirtingose valstybėse narėse jau skatina vadinamąjį „degalų turizmą“, visų pirma tarp kaimyninių šalių. Priemonės, padedančios mažinti šiuos skirtumus, tokios kaip RKS, taip pat turėtų padėti mažinti ir vadinamojo „degalų turizmo“ mastą. Taigi, pasak Vokietijos valdžios institucijų, pagalbos priemone užsienio degalinės nebus diskriminuojamos. Priešingai, pagalbos priemone tik bus užtikrinta, kad užsienio degalinių padėtis bus mažiau palanki nei dabar.
(53)
Trečiosios šalys teigia, kad kitos valstybės narės, pvz., kaimyniniuose regionuose, dėl pagalbos priemonės praras mokestinių pajamų, nes sumažės degalų pirkimas. Tačiau, Vokietijos valdžios institucijų teigimu, priemonės, dėl kurių sumažės „degalų turizmas“, yra pateisinamos net jei dėl to sumažėtų kaimyninių regionų mokestinės pajamos.
(54)
Vokietijos valdžios institucijos taip pat tvirtina, kad priemone nėra diskriminuojami ir tie Vokietijos greitkeliais besinaudojantys degalų vartotojai, kurių transporto priemonės sveria mažiau nei 12 tonų. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, aišku, kad kompensacija suteikiama tik tuo atveju, jei mokama daugiau kaip 12 tonų sveriantiems sunkvežimiams taikoma rinkliava. Todėl kompensacijos negalima vertinti atskirai nuo bendro grynosios naštos poveikio šiems sunkvežimiams. Atsižvelgus į viską, jiems taikoma mokesčių suma bus didesnė, nei jie gaus mainais, todėl vargu ar galima ginčytis, kad kompensacija savaime būtų palanki šioms daugiau kaip 12 tonų sveriančioms transporto priemonėms arba, kitaip tariant, kad būtų diskriminuojamos mažiau nei 12 tonų sveriančios transporto priemonės, nes mineralinių alyvų mokesčio sumažinimas tariamai de facto lemtų diskriminaciją. Tad, Vokietijos valdžios institucijų nuomone, kompensacija negali būti diskriminuojamos mažiau nei 12 tonų sveriančios transporto priemonės, nes naujoji rinkliavos sistema joms netaikoma.
(55)
Dėl argumento, kad mokesčių naštos skirtumu savaime negalima pateisinti pagalbos suteikimo, Vokietijos valdžios institucijos pažymi, kad trečiųjų šalių minėta Italijos byla su Vokietijos atveju nėra susijusi, nes bendroji sistema ir sąlygos nėra vienodos. Jos teigia, kad anksčiau didelė infrastruktūros išlaidų dalis Vokietijoje buvo finansuojama pajamomis iš degalų akcizų. Dabar federaliniais greitkeliais besinaudojančios sunkiasvorės krovininės transporto priemonės moka dvigubą įnašą infrastruktūros išlaidoms padengti - ir degalų akcizą, ir rinkliavą. RKS atsižvelgiama į Vokietijoje jau mokamus įnašus, padengiančius infrastruktūros išlaidas, todėl krovinių vežėjams bus suteikta kompensacija tik už dvigubą mokėjimą, siekiant užtikrinti sąžiningą apmokestinimą už infrastruktūros išlaidas.
(56)
Vokietijos valdžios institucijos taip pat teigia, kad kompensavimo sistemoje nenumatyta jokia priemonė, kuri leistų priimti visus tinkamus degalinės kvitus, neatsižvelgiant į tai, ar transporto priemonė naudojasi Vokietijos greitkeliais, ar kitokiais keliais. Priešingai, Vokietija pakartotinai patvirtina, kad kvitai bus priimami tik tuo atveju, jeigu juose nurodytas transporto priemonės, kurios bakas buvo papildytas ir kuriai taikoma rinkliava, valstybinis numeris. Taigi Vokietijos valdžios institucijos gali užtikrinti, kad priemonė nebūtų palanki mišrųjį mažiau ir daugiau kaip 12 tonų sveriančių transporto priemonių parką turintiems Vokietijos krovinių vežėjams, nors suinteresuotosios šalys įrodinėjo priešingai.
(57)
Vokietija taip pat tvirtina, kad mokėjimo tvarka yra vienoda visiems Vokietijos greitkelių naudotojams, todėl neaišku, kodėl pagal sistemą būtų diskriminuojami ne Vokietijos krovinių vežėjai, kurie gali naudotis greitkeliais tik retkarčiais. Visa bet kuriais kalendoriniais metais sukaupta rinkliavos kompensacija gali būti išskaičiuota iš kitų metų rinkliavos skolos.
(58)
Vokietijos valdžios institucijos pažymi, kad priemonė neprieštarauja Direktyvai 1999/62/EB, nes nemanoma, kad administracinės kliūtys ne Vokietijos krovinių vežėjams būtų didesnės nei Vokietijos krovinių vežėjams. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, standartizuotos formos bus parengtos atitinkamomis ES kalbomis ir daugiausia bus prašoma pateikti skaičius, kad užsienio vežėjai galėtų lengvai pasinaudoti kompensavimo sistema. Administracinė kvitų saugojimo iki vienerių metų našta atitinka kitas procedūras, tokias kaip PVM kompensavimas. Taip pat galima įrodyti, kad daugeliu atvejų kvitai iki metų pabaigos turi būti saugomi taip pat ir dėl kitų priežasčių, tokių kaip nacionalinių mokesčių institucijų atliekamas bendrovių auditas. Todėl Vokietija mano, kad kompensavimo sistema nesudaro administracinių kliūčių ar praktinės naštos ir nediskriminuoja ne Vokietijos krovinių vežėjų.
(59)
Komentuodamos kritines pastabas dėl RKS (pvz., kad dėl nepakankamo transporto priemonėje montuojamų įrenginių skaičiaus gali būti daromas netiesioginis poveikis pačiai pagalbos priemonei), Vokietijos valdžios institucijos teigia, kad praktiniai rinkliavos aspektai neturi jokios įtakos RKS.
(60)
Vokietijos valdžios institucijos nemano, kad pažeistos Direktyvos 92/81/EEB 8 straipsnio 4 dalies nuostatos, nes priemone tik sumažinamas rinkliavos tarifo lygis, o mineralinių alyvų akcizai nemažinami, kaip nustatyta šioje direktyvoje.
(61)
Vokietija prieštarauja argumentui, kad pagalbos priemone būtų skatinamas degalų vartojimas ir taip daromas neigiamas poveikis aplinkai. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, paprastas skaičiavimas rodo, kad degalų vartojimo didinimas siekiant gauti didesnę kompensaciją prieštarauja bet kokiai ekonominei logikai. Didesnis vartojimas reikštų, kad transporto priemonės vairuojamos ilgiau, negu reikalinga ir numatyta, o dėl to padidėtų laiko sąnaudos ir personalo išlaidos.
(62)
Vokietijos valdžios institucijos pirmiausia pažymi, kad visi argumentai dėl rinkliavos priemonės nėra susiję su šia valstybės pagalbos procedūra, todėl neturėtų būti įtraukti į šį sprendimą. Be to, Vokietija teigia, kad rinkliavos sistema įvesta visas technines problemas išsprendus taip, kad būtų užkirstas kelias diskriminavimui pagal pilietybę arba kad nebūtų daromos kliūtys eismo srautams.
(63)
Apibendrinant, į pagrindinius trečiųjų šalių pateiktus argumentus Vokietijos valdžios institucijos atsakė taip:
-
Pirma, rinkliava nėra diskriminacinė, nes sprendimas, ar pildyti transporto priemonės baką Vokietijoje, ar ne, yra ekonominis sprendimas, kurį priima ir Vokietijos, ir ne Vokietijos krovinių vežėjai. Ryšys tarp rinkliavos mažinimo ir akcizų mokėjimo yra tinkamai pagrįstas, nes federaliniais greitkeliais besinaudojančios sunkiasvorės krovininės transporto priemonės šiuo metu dvigubai apmokestinamos už infrastruktūros išlaidas - mokami degalų akcizai ir rinkliava. RKS atsižvelgiama į Vokietijoje jau mokamus įnašus infrastruktūros išlaidoms padengti ir bus vengiama dvigubo apmokestinimo. Rinkliava atitinka Direktyvos 1999/62/EB 7 straipsnio 4 dalį, nes taikant rinkliavą krovinių vežėjai pagal pilietybę nediskriminuojami.
-
Antra, rinkliava negali būti vertinama kaip diskriminacinė tik todėl, kad ji taikoma tik transporto priemonėms, sveriančioms ne mažiau kaip 12 tonų. 12 tonų riba tinkamai pagrįsta ir atitinka Direktyvos 1999/62/EB 2 straipsnio d dalyje pateiktą transporto priemonių apibrėžtį. Be to, nustačius rinkliavą Vokietijos krovinių vežėjams pranašumas nesuteikiamas, nes negalima įrodyti, kad Vokietijos krovinių vežėjų tarptautiniais maršrutais padėtis būtų geresnė negu ne Vokietijos krovinių vežėjų dėl to, kad Vokietijos vežėjai, turintys mišrųjį mažiau ir daugiau nei 12 tonų sveriančių transporto priemonių parką, tariamai gali iš dalies kompensuoti tokiam parkui tenkančią rinkliavos naštą. Rinkliava apskaičiuota taip, kad atitiktų Direktyvos 1999/62/EB 7 straipsnio 9 dalies nuostatas, nes svertinė vidutinė rinkliava apima susijusio infrastruktūros tinklo statybos, eksploatavimo ir plėtros išlaidas.
-
Trečia, naujoji rinkliavos sistema atitiks Direktyvos 1999/62/EB 7 straipsnio 5 dalies nuostatas, nes pakankamas transporto priemonėse įmontuojamų įrenginių skaičius, taip pat kiti mokėjimo būdai (tokie kaip terminalai ir internetas) leidžia užtikrinti, kad renkant rinkliavą nebūtų kliudoma laisvam eismo srautui.
-
Ketvirta, rinkliavos priemonė nepažeidžia Direktyvos 1999/62/EB 9 straipsnio 2 dalies, nes joje valstybėms narėms nedraudžiama procentinę rinkliavos sumos dalį skirti tolygiai transporto tinklų plėtrai.
-
Penkta, Vokietijos valdžios institucijos pažymi, kad įvedus rinkliavos sistemą nebus nukrypta nuo sąveiką garantuojančio suderinto Europos infrastruktūros apmokestinimo modelio, todėl neprieštarauja Direktyvos 1999/62/EB 17 konstatuojamajai daliai.
-
Šešta, Vokietijos valdžios institucijos pažymi, kad administraciniai reikalavimai dėl užsienio transporto priemonių emisijos klasių klasifikavimo nėra diskriminaciniai, nes atliekami tik būtini veiksmai šioms transporto priemonėms klasifikuoti.
-
Galiausiai, Vokietijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad rinkliavos sistema nepažeidžia jokių Sutarties nuostatų, tokių kaip 28, 97, 90, 92 ir 97 straipsniai.
5. PAGALBOS ĮVERTINIMAS
5.1. Pagalbos buvimas pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį
(64)
EB sutarties 87 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokiu būdu suteikta pagalba, kuri, paremdama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“.
(65)
Komisija mano, kad rinkliavos kompensacija, dėl kurios galima kreiptis į Federalinę krovinių transporto tarnybą, kuri yra nacionalinės administracijos institucija, yra susijusi su valstybės lėšomis ir reiškia, kad taip prarandami valstybės ištekliai. Priemone atskiroms krovinių vežimo keliais įmonėms suteikiamas pranašumas konkurentų atžvilgiu, nes jos gauna kompensaciją už infrastruktūros mokesčius, kuriuos turėtų prisiimti pačios. RKS negali būti laikoma bendrąja priemone, nes ji taikoma tik įmonėms, naudojančioms ne mažiau kaip 12 tonų sveriančias transporto priemones, kurioms taikoma rinkliava, ir tik jei jos gali pateikti įrodymų, kad jos akcizus mokėjo Vokietijoje. Be to, prieiga prie krovinių vežimo kelių transportu rinkos Bendrijos operatoriams buvo visiškai atverta (39), todėl galima manyti, kad valstybės finansinė pagalba, palanki tam tikroms krovinių vežimo keliais įmonėms ir, bendresne prasme, kelių transportui, palyginti su kitomis transporto rūšimis, darys poveikį prekybai tarp valstybių narių. Taigi tokia finansinė pagalba iškraipo arba gali iškraipyti konkurenciją ir daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
(66)
Remdamasi šiais argumentais Komisija mano, kad RKS, apie kurią buvo pranešta, yra pagalba, kaip apibrėžta EB sutarties 87 straipsnio 1 dalyje.
5.2. Pagalbos suderinamumas
5.2.1. Atitinkamo teisinio pagrindo buvimas
(67)
Pradėjusi EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą, Komisija neturėjo jokių teisinių tekstų, susijusių su RKS įvedimu. Tačiau 2003 m. rugpjūčio 22 d. Vokietijos valdžios institucijos pateikė atitinkamą teisinį pagrindą. Taigi informacijos nebestokojama.
5.2.2. Bendrosios pastabos dėl rinkliavos
(68)
Pagal nuvažiuotą atstumą skaičiuojamo naudotojo mokesčio nustatymas infrastruktūros išlaidoms padengti yra vienas iš esminių EB bendrosios transporto politikos veiksnių:
-
Pirma, siūlomas rinkliavos įvedimas atitinka Europos transporto politikos Baltojoje knygoje (40) išdėstytą Komisijos nuomonę apie kainodaros struktūrą, kuri būtų labiau susijusi su išlaidomis. Baltojoje knygoje yra skyrius apie laipsnišką apmokestinimą už naudojimąsi infrastruktūra. Europos Sąjungoje šiuo metu yra šalių, kuriose naudotojai turi mokėti rinkliavas mokamuose greitkeliuose, šalių, kuriose už sunkiasvores krovinines transporto priemones mokamos eurovinjetės ir šalių, kuriose jokie atitinkami mokesčiai netaikomi. Šią padėtį galima pagerinti.
-
Antra, šiuo metu sunkiasvorėms krovininėms transporto priemonėms taikomų naudotojo mokesčių pakeitimas rinkliavos sistema galėtų padėti užtikrinti, kad joms tenkanti infrastruktūros išlaidų finansavimo dalis būtų geriau pagrįsta, nes didelę greitkelių tiesimo, priežiūros ir eksploatavimo išlaidų dalį lemia sunkiasvorių krovininių transporto priemonių eismas.
-
Trečia, rinkliava bus naudinga siekiant vieno iš Bendrijos tikslų, paminėtų EB sutarties 2 straipsnyje, t. y. skatinti „aukšto lygio aplinkos apsaugą ir jos kokybės gerinimą“.
-
Galiausiai vertinant visą priemonę atrodo, kad tai taikytina ir galimiems privalumams, kurių atsiras dėl to, kad vis daugiau krovinių bus vežama ne keliais, o aplinkai mažiau kenksmingų rūšių transportu. Greitkelių naudotojo mokesčio, skaičiuojamo pagal laiką, pakeitimas mokesčiu, skaičiuojamu pagal nuvažiuotą atstumą, reiškia, kad vežimas trumpais atstumais taps pigesnis, o ilgais atstumais - brangesnis. Taip ne tik užtikrinama, kad naudotojams tenkanti infrastruktūros išlaidų finansavimo dalis būtų geriau pagrįsta, bet ir atsižvelgiama į tai, kad ekologiškesnės transporto rūšys (geležinkelio ir vandens kelių) kaip kelių transporto alternatyva būtų naudojamos tik ilgesniuose maršrutuose.
(69)
Vokietijos federalinė Vyriausybė siekia užtikrinti, kad naudotojams tektų geriau pagrįsta kelių išlaidų finansavimo dalis. Nustatytas rinkliavos sistemos tikslas - pasiekti, kad naudotojai mokėtų už infrastruktūrą; Vokietija mano, kad 15 centų už kilometrą kaina - tai suma, kuria „visiškai padengiamos atitinkamos infrastruktūros statybos, plėtros ir eksploatavimo išlaidos, kaip nustatyta Eurovinjetės direktyvoje 1999/62“. Tačiau kartu padidėja našta krovinių vežimo kelių transportu sektoriui. Vietoj 460 mln. EUR, kurie buvo surinkti Vokietijoje pagal „Eurovinjetės“ sistemą (2002 m.), vežėjams teks apmokėti apytikriai 3,4 mlrd. EUR infrastruktūros išlaidų. Nors, kaip nurodyta Vokietijos valdžios institucijų pasiūlyme, apie kurį buvo pranešta, galėtų būti suteikta 600 mln. EUR kompensacija, bendras krovinių vežėjų mokestis vis vien padidėja, nes ši kompensacija padengtų tik 17 % visų rinkliavos mokesčių, kurie sudaro 3,4 mlrd. EUR.
5.2.3. Direktyvos 2003/96/EB (41) 19 straipsnio 1 dalies netaikymas
(70)
Komisija pažymi, kad reikalavimus atitinkančių transporto priemonių degalų pirkimas ir akcizų mokėjimas Vokietijoje sudaro galimybę nustatyti metodą rinkliavos kompensacijos sumai apskaičiuoti.
(71)
Akcizų rinkimas teisiškai aiškiai skiriamas nuo infrastruktūros rinkliavos, taikomos sunkiasvorėms krovininėms transporto priemonėms, rinkimo. Dvi sistemos pagrįstos atskirais teisės aktais: Akcizų direktyva (92/12/EEB (42) ir 2003/96/EB) ir Direktyva 1999/62/EB (Eurovinjetė).
(72)
Teismas pripažino, kad egzistuoja skirtumas tarp rinkliavų bei kitų mokėjimų už naudojimąsi keliais ir mokesčių. Pagal teismo praktiką rinkliava laikoma ne mokesčiu, o tik mokėjimu už naudojimąsi paslauga. Tokie pat argumentai taikomi ir kitiems mokesčiams už naudojimąsi keliais, nes tokius mokesčius ir infrastruktūrą, kuria gali būti naudojamasi, sieja tiesioginis ryšys (43). Remdamasi šia teismo praktika ir atsižvelgdama į tai, kad akcizas naudojamas tik kaip pagrindas kompensacijos sumai apskaičiuoti, o finansiniai akcizų srautai aiškiai skiriami nuo rinkliavos mokėjimo ir rinkliavos kompensavimo, Komisija mano, kad ši rinkliavos kompensacija negali būti kartu laikoma ir akcizų kompensacija. Priešingu atveju kompensacijai tektų taikyti dvi skirtingas teisines sistemas, o tai pažeistų teisinio aiškumo principą.
(73)
Kompensacijos sąsaja su akcizų mokėjimu negali pakeisti teisinio kompensacijos įvertinimo, ypač atsižvelgiant į tai, kad du finansiniai srautai nėra susiję. Jei taip būtų, tai dėl bet kurios papildomai nustatytos naujos sąlygos, pvz., dėl kompensacijos taikymo tik konkrečios rūšies sunkvežimiams, galėtų pakisti teisinis įvertinimas, taigi ir teisinė sistema, o tai pažeistų teisinio aiškumo principą.
(74)
Taip pat reikėtų pabrėžti, kad rinkliavos tarifo ir gazolio akcizo nesieja joks fiskalinis ryšys. Kiekvienas iš šių mokesčių turi savo šaltinį (naudojimasis greitkeliais ir mineralinių alyvų vartojimas). Priešingai negu pajamos iš gazolio akcizo, visos pajamos iš rinkliavos bus panaudotos infrastruktūros statybos, eksploatavimo ir gerinimo išlaidoms padengti. Kompensacija paprastai atimama iš mokėtinos rinkliavos sumos arba grąžinama išteklių, surinktų taikant rinkliavas.
(75)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad Direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 19 straipsnio 1 dalis, pakeičianti Direktyvos 92/81/EEB 8 straipsnio 4 dalį, netaikoma (44). Todėl Vokietijos valdžios institucijos neturi pranešti apie pagalbos priemonę pagal Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 1 dalyje nustatytą procedūrą.
5.2.4. Suderinamumo su bendrąja rinka įvertinimas
(76)
Pagal EB sutarties 73 straipsnį pagalba, skirta sausumos transporto koordinavimo reikmėms, yra suderinama su Sutartimi.
(77)
1970 m. liepos 4 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1107/70 dėl pagalbos teikimo geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transportui (45) įgyvendinamas Sutarties 73 straipsnį ir jame numatytos konkrečios pagalbai taikytinos išimtys, kurios, kaip laikoma, atitinka vidaus transporto koordinavimo reikmes. Visų pirma Reglamento (EEB) Nr. 1107/70 3 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta, kad, kol įsigalios infrastruktūros išlaidų paskirstymo bendrosios taisyklės, valstybės narės gali teikti pagalbą įmonėms, kurios patiria su jų naudojama infrastruktūra susijusių išlaidų, o kitos įmonės panašių išlaidų neturi.
(78)
Remiantis Komisijos praktika valstybės pagalbos bylose, turi būti patenkinti trys reikalavimai, kad pagalba atitiktų transporto koordinavimo reikmes, kaip apibrėžta EB sutarties 73 straipsnyje (46), ir Reglamento (EEB) Nr. 1107/70 3 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytus reikalavimus:
a)
pagalba būtina siekiant įgyvendinti Bendrijos interesą atitinkančią priemonę ir atitinka proporcingumo principą;
b)
norintys gauti pagalbą nėra diskriminuojami;
c)
dėl pagalbos konkurencija neiškraipoma tiek, kad prieštarautų bendram interesui.
(79)
Dėl nediskriminavimo principo Komisija mano, kad visa pagalba pagal apibrėžtį yra atranki. Jei priemonė nėra laikoma atrankia, tai nėra pagalbos priemonė, kaip apibrėžta EB sutarties 87 straipsnyje. Jeigu priemonė buvo įvertinta kaip pagalba, Komisija turėtų įvertinti jos suderinamumą su bendrąja rinka. Teismo ir Komisijos praktikoje šis visai pagalbai būdingas atrankumas, kuris yra nepalankus tam tikriems operatoriams, palyginti su kitais kurioje nors valstybėje narėje veikiančiais operatoriais, visada aiškiai skiriamas nuo galimo diskriminavimo, kuris tiesiogiai ar netiesiogiai būtų pagrįstas pilietybe ar įsisteigimu atitinkamoje valstybėje narėje (47). Pastarasis yra nesuderinamas su Bendrijos teise ir negali būti patvirtintas pagal valstybės pagalbos taisykles.
(80)
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką diskriminavimas - tai visų pirma skirtingas vienodų atvejų vertinimas, nepalankus kai kuriems operatoriams palyginti su kitais, kai tokio vertinimo skirtumo negalima pateisinti tuo, kad esama esminių objektyvių skirtumų. Tačiau tam tikroje teritorijoje neįsisteigusių įmonių santykiai su valdžios institucijomis skiriasi nuo atitinkamų toje teritorijoje įsisteigusių įmonių santykių, todėl negalima teigti, kad kokia nors priemonė, dėl kurios joms būtų sunkiau gauti pagalbą, pažeidžia nediskriminavimo principą (48).
(81)
Šiuo atveju RKS numatyta, kad rinkliava kompensuojama tik pateikus degalų pirkimo Vokietijoje kvitus ir čekius, siekiant įrodyti, kad akcizai buvo sumokėti Vokietijoje. Komisija nemano, kad ši sąlyga kaip nors pažeistų Direktyvos 1999/62/EB 20 konstatuojamojoje dalyje minėtą teritoriškumo principą. Pagal RKS visiems vežėjams taikomos tokios pat sąlygos ir ja gali pasinaudoti visi krovinių vežėjai, kad ir kokia būtų jų pilietybė ar nuolatinė gyvenamoji vieta. Priemonėje nenumatyta jokių ribų, pvz., mažiausios rinkliavos mokesčio sumos ar mažiausios krovinių vežimo apimties. Be to, nenumatytas įpareigojimas ir nėra jokių apribojimų pirkti degalus Vokietijoje. Taigi Komisija mano, kad nėra jokio diskriminavimo pagal pilietybę.
(82)
Nors tiesioginio diskriminavimo nėra, kyla klausimas, ar dėl šio ryšio atsiranda de facto netiesioginis diskriminavimas pagal pilietybę. Transporto priemonės baką Vokietijoje pildantys krovinių vežėjai vertinami skirtingai negu krovinių vežėjai, pildantys savo transporto priemonės baką kitoje valstybėje narėje. Šį skirtumą nulemia ryšys tarp rinkliavos kompensavimo ir akcizų mokėjimo Vokietijoje.
(83)
Jeigu dėl šio vertinimo skirtumo poveikis Vokietijos krovinių vežėjams skiriasi nuo poveikio vežėjams iš kitų valstybių narių, yra palankus pirmiesiems, o ne pastariesiems, ir neatspindi objektyvaus skirtumo atitinkamomis aplinkybėmis, tai galėtų reikšti, kad nediskriminavimo principas pažeidžiamas. Taigi kyla klausimas, ar ryšį tarp rinkliavos kompensavimo ir akcizų mokėjimo galima pateisinti objektyviais skirtumais. Siekdama atsakyti į šį klausimą, Komisija ims nagrinėti, kaip ši sąsaja veiks praktiškai ir kokiems vežėjams ji bus naudinga.
(84)
Ne Vokietijos krovinių vežėjai labai dažnai naudojasi Vokietijos greitkeliais, esančiais Europos centrinėje dalyje. 1998 m. 22,1 % sunkiasvorių krovininių transporto priemonių Vokietijos greitkeliuose buvo ne iš Vokietijos, tačiau ši dalis padidėjo iki maždaug 25,5 % 2004 m. ES-25 transporto priemonės sudaro beveik 92 % ne Vokietijos sunkiasvorių krovininių transporto priemonių Vokietijos greitkeliuose (49).
(85)
Degalų kainos Vokietijoje šiuo metu yra didesnės negu daugelyje kaimyninių šalių, tad tai neskatina nei Vokietijos, nei ne Vokietijos krovinių vežimu tarptautiniais maršrutais besiverčiančių vežėjų pildyti savo transporto priemonės baką Vokietijoje.
(86)
Ar pildyti savo transporto priemonės baką Vokietijoje, ar ne - tai ekonominis sprendimas, kurį tokiomis pat sąlygomis priima ir Vokietijos, ir ne Vokietijos krovinių vežėjai. Atsižvelgdami į savo maršrutą, visi krovinių vežėjai transporto priemonės baką pildys ten, kur bus ekonomiškai naudinga. Įvedus RKS, vežėjai, kurie transporto priemonės baką pildys ne Vokietijoje, kompensacijos negaus, tačiau jie gali nuspręsti taip daryti dėl ekonominės naudos. Jie pasinaudos galimybe gauti naudos iš RKS, jeigu kilometro kaina, įsigijus degalus Vokietijoje ir pridėjus sumažintą rinkliavos tarifą, yra mažesnė nei kilometro kaina, įsigijus degalus ne Vokietijoje ir pridėjus visą rinkliavos tarifą.
(87)
Naudą (santykinę naudą, nes rinkliava bus padidinta vidutiniškai iki 15 centų už kilometrą) iš RKS daugiausia gaus dviejų grupių vežėjai (50):
-
Vežėjai, kurie krovinius veža tik šalyje ir kurie yra priversti greitkeliais naudotis dėl ekonominių priežasčių. Šie vežėjai daugiausia yra Vokietijos piliečiai, nors ši rinkos dalis atvira visoms ES 15 valstybėms narėms (kabotažas), o pasibaigus pereinamojo laikotarpio taisyklių galiojimui bus atverta ir naujoms valstybėms narėms.
-
Visi vežėjai - ir Vokietijos, ir ne Vokietijos, kurie krovinius tarptautiniais maršrutais veža iš šalių, kuriose degalų kainų lygis yra palyginti aukštas, taip pat į tokias šalis arba per jų teritoriją. Visų pirma tai yra vežėjai, įsisteigę Prancūzijoje, Belgijoje ir Nyderlanduose, t. y. šalių grupėje, kuriai tenka 32 % visų Vokietijos greitkeliais ne Vokietijos transporto priemonių nuvažiuotų kilometrų.
(88)
Vokietijos valdžios institucijos savo pastabose pačios pripažino, kad apie 20 % Vokietijos krovinių vežėjų, turbūt tie, kurie vykdo savo veiklą daugiausia šalies rinkoje ir ypač centriniuose Vokietijos regionuose, nepasinaudoja mažesnėmis degalų kainomis kitose šalyse. Tuo tarpu kitose valstybėse narėse įsisteigę vežėjai paprastai pirks degalus ne vien Vokietijoje ir ne daugiausia Vokietijoje, o kitose valstybėse narėse, ypač tose, kuriose degalų kainos yra mažesnės, net jei dalį savo veiklos vykdo Vokietijoje arba net Vokietijos vietos rinkoje, pasinaudodami laisve atlikti kabotažinį vežimą.
(89)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija numato, kad, atsižvelgus į dabartinį degalų kainų lygį valstybėse narėse, dėl ryšio tarp RKS ir akcizų mokėjimo Vokietijoje RKS nebus pasinaudota labai didelei ne Vokietijos krovinių vežėjų transporto priemonių Vokietijos greitkeliais nuvažiuotų kilometrų daliai (51). Tokia procentinė dalis Vokietijos vežėjų atveju akivaizdžiai bus mažesnė. Be to, naudotojai, besinaudojantys Vokietijos greitkeliais tik retkarčiais, visų pirma naudotojai iš kitų valstybių narių, dėl administracinės naštos gali nesikreipti kompensacijos pagal RKS, taigi jų padėtis bus dar nepalankesnė, palyginti su reguliariais, visų pirma Vokietijos naudotojais.
(90)
Šiuo atveju taip ir yra, taigi Komisija pabrėžia, kad Vokietijos greitkeliu besinaudojantis ir savo degalus ne Vokietijoje perkantis krovinių vežėjas naudojasi Vokietijos kelių infrastruktūra taip pat, kaip ir krovinių vežėjas, pildantis savo transporto priemonės baką Vokietijoje. Taigi galima manyti, kad naudojimosi Vokietijos greitkeliais skirtumai negali pateisinti sąsajos tarp rinkliavos kompensavimo ir Vokietijoje sumokėtų akcizų sumos, dėl kurios atsiranda rinkliavos lygių skirtumų. Dėl šios sąsajos kai kuriems vežėjams, kurie daugiausia yra ne Vokietijos vežėjai, kaip parodyta 86 ir 87 punktuose, teks mokėti didesnę rinkliavą nei kitiems, nors bus vežami tokie pat sunkieji kroviniai tokiu pat atstumu ir tuo pat greitkeliu. Be to, aptariama sistema bus palanki krovinių vežimui šalyje, kuriuo daugiausiai užsiima Vokietijoje degalus perkantys vežėjai, o ne vežimui tarp valstybių narių, kuriuo užsiima vežėjai, dažniau degalus perkantys kitose valstybėse narėse, o tai yra dar vienas pagal Bendrijos teisės aktus draudžiamas diskriminavimo būdas (52).
(91)
Rinkliavos kompensacijos susiejimas su Vokietijoje sumokėtų akcizų suma gali reikšti, kad sistema sumanyta kaip būdas išlaidoms dėl aukštų degalų akcizų Vokietijoje kompensuoti. Tačiau Komisijos praktikos ir Teismo jurisprudencijos nuostata šiuo klausimu yra labai aiški: mokesčių naštos skirtumu savaime (53) valstybės pagalbos suteikimo pateisinti negalima. Pagalbos suteikimas negali būti pateisinamas, jeigu tokia pagalba siekiama kai kuriems nacionaliniams operatoriams kompensuoti už jų palyginti nepalankią padėtį, kurią lemia tai, kad kitose valstybėse narėse taikomas kitoks reguliavimas ar mokesčiai. Valstybės pagalba nėra tinkama priemonė apmokestinimo lygio skirtumams tarp valstybių narių pašalinti tam tikrų operatorių naudai. Taigi tuo, kad akcizų lygis Vokietijoje ir atitinkamai dyzelino kainos yra didelės ir kad, kaip manoma, reikia palengvinti tariamai nepalankią konkurencinę Vokietijos vežėjų padėtį, RKS ir akcizų mokėjimo sąsajų pateisinti negalima. Be to, degalų kainos yra didelės ir kitose valstybėse narėse, ir tų valstybių narių vežėjai, kurie dėl geografinių ar veiklos priežasčių yra mažiau linkę pirkti degalus Vokietijoje, nepasinaudos kompensacija tiek pat, kiek Vokietijos vežėjai.
(92)
Vokietijos valdžios institucijų teiginys, kad 50 % pajamų iš akcizų šiuo metu skiriama infrastruktūrai ir kad RKS reikalinga siekiant išvengti dvigubo vežėjų mokėjimo už infrastruktūrą, netrukdo padaryti šią išvadą. Pirma, siekiant įvertinti, ar esama diskriminacijos tarp Vokietijos vežėjų ir vežėjų iš kitų valstybių narių, į galutinę mokestinių pajamų paskirtį neatsižvelgiama. Pagalbos suteikimo mokesčių naštos skirtumu pateisinti negalima, nepaisant mokestinių pajamų paskirties. Antra, infrastruktūrai numatyta tik 50 % pajamų, ir didelė šių 50 % dalis bus panaudota likusio Vokietijos kelių tinklo, kuriam netaikoma jokia rinkliava, infrastruktūros išlaidoms padengti. Taigi, priešingai nei tvirtina Vokietijos valdžios institucijos, negalima manyti, kad vežėjai, mokantys ir rinkliavą, ir akcizus, įneša dvigubą įnašą infrastruktūros išlaidoms padengti, nes infrastruktūrai, kuriai taikoma rinkliava, finansuoti naudojama tik nedidelė pajamų iš akcizų dalis. Taigi tuo, kad dalis pajamų iš akcizų naudojama infrastruktūrai finansuoti, taip pat negalima pagrįsti sąsajos tarp rinkliavos kompensavimo ir akcizų mokėjimo.
(93)
Be to, reikia pažymėti, kad rinkliavos ir akcizo pobūdis skiriasi. Rinkliava - tai mokėjimas už naudojimąsi paslauga, o akcizas - tai mokestis. Kaip jau buvo nurodyta šio sprendimo 5.2.3 skyriuje, aplinkybės, dėl kurių renkami šie mokesčiai, yra skirtingos: rinkliava renkama už naudojimąsi greitkeliais, o akcizas taikomas už mineralinių alyvų vartojimą.
(94)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija nemano, kad galima objektyviai pateisinti rinkliavos mokesčių mažinimo susiejimą su Vokietijos teritorijoje sumokėtų akcizų suma. Taigi nėra jokio objektyvaus pateisinimo, kuriuo būtų galima pagrįsti skirtingą vežėjų, kurie pildo savo transporto priemonės baką Vokietijoje, ir vežėjų, kurie pildo savo transporto priemonės baką ne Vokietijoje, vertinimą, nes objektyviai jų padėtis vienoda.
(95)
Atsižvelgdama į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad šioje pagalbos priemonėje nepaisoma nediskriminavimo principo, nes priemone de facto diskriminuojami užsienio krovinių vežėjai, ir jau vien dėl šios priežasties būtina manyti, kad priemonė yra nesuderinama su bendrąja rinka.
(96)
Be to, pagalbos priemonė neatitinka ir Direktyvos 1999/62/EB 7 straipsnio 4 dalies, kurioje nustatyta, kad rinkliavos ir naudotojo mokesčiais negalima tiesiogiai ar netiesiogiai diskriminuoti vežėjo pagal pilietybę arba pagal transporto priemonės kilmę ar maršruto tikslą.
(97)
Ši nuostata yra tik konkreti bendrojo Bendrijos teisės ir visų pirma transporto teisės principo išraiška, t. y. draudimas diskriminuoti dėl pilietybės, įsisteigimo vietos, vežimo pradžios ar pabaigos punkto. Bendrijos teisėjai (54) šį principą taiko sistemingai, įskaitant ir kelių rinkliavoms (55).
(98)
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką iš bendrosios Sutarties sistemos aišku, kad rezultatas, gautas taikant valstybės pagalbos suderinamumo su bendrąja rinka procedūrą, niekada negali prieštarauti konkrečioms Sutarties nuostatoms (56). Teismas taip pat mano, kad aspektai, prieštaraujantys konkrečioms Sutarties nuostatoms, išskyrus 87 ir 88 straipsnius, gali būti taip glaudžiai susiję su pagalbos dalyku, kad jų būtų neįmanoma įvertinti atskirai (57). Dėl pirmiau nurodytų priežasčių nagrinėjama priemonė pažeistų nediskriminavimo principą ir visų pirma Direktyvos 1999/62 7 straipsnio 4 dalies nuostatas. Šis pažeidimas būdingas RKS tvarkai, taigi neatsiejamai su ja susijęs. Tai dar viena priežastis, dėl kurios Komisija turi pripažinti, kad tokia pagalba yra nesuderinama su bendrąja rinka.
(99)
Komisija Vokietijos valdžios institucijoms primena, kad transporto priemonės mokestį ar akcizų lygį galima pakeisti neviršijant Bendrijos lygiu galiojančių suderinimo priemonių ribų, jeigu manoma, kad bendri krovinių vežėjų automobiliais mokesčiai Vokietijoje pernelyg dideli. Tai horizontalios ir bendrosios priemonės, kurios iš esmės nesukeltų nei tiesioginio, nei de facto diskriminavimo.
(100)
Komisija mano, kad nebuvo įrodyta, kad pagalba yra būtina. Vokietijos vadžios institucijos teigia, kad priemonę būtina vertinti atsižvelgiant į Vokietijos valdžios institucijų faktiškai įgyvendinamą perėjimą nuo valstybei mokamais mokesčiais pagrįsto greitkelių mokesčio prie mokesčio, skaičiuojamo pagal nuvažiuotą atstumą. Komisija supranta norą dėl bendrų krovinių vežėjų mokesčių padidėjimo įvesti pereinamojo laikotarpio priemones, tačiau pažymi, kad nustatytas rinkliavos dydis buvo mažesnis, negu buvo planuota iš pradžių, t. y. 12,6 cento už kilometrą vietoj 15 centų už kilometrą. Siekiant suteikti kompensaciją pereinamuoju laikotarpiu, būtų paprasčiau susilaikyti nuo planuojamo rinkliavos tarifo didinimo, o ne didinti rinkliavos tarifą iki 15 centų už kilometrą, kartu įvesti RKS ir kompensuoti 2,6 cento už kilometrą. Be to, šiuo metu taikytinas mažesnis tarifas vienodai taikomas visiems Vokietijos greitkeliais besinaudojančiais krovinių vežėjams, taigi yra nediskriminacinis. Planuojama kompensacija pakeis šią pusiausvyrą, o tai nėra būtina numatytam tikslui pasiekti.
(101)
Be to, Vokietijos valdžios institucijos nepateikė RKS pranašumą patvirtinančių argumentų, kuriais būtų pagrįsta didesnė administracinė našta, kuri tektų vežėjams dėl techniškai sudėtingo RKS įvedimo, palyginti su galimybe paprasčiausiai toliau taikyti mažesnį rinkliavos tarifą. Krovinių vežėjai turėtų kasmet nustatytu laiku pateikti degalinės kvitus arba mokėjimo kredito kortele čekius iš Vokietijos, kurių kiekviename turi būti nurodytas atitinkamos transporto priemonės valstybinis numeris, ir prašymą dėl rinkliavos kompensacijos. Tikėtina, kad tokia našta ypač sunki tik retkarčiais besinaudojantiems Vokietijos greitkeliais, visų pirma vežėjams iš kitų valstybių narių. Komisija primena Vokietijos valdžios institucijoms, kad rinkliavos lygį jos gali padidinti, kai tai joms atrodo būtina, jeigu atsižvelgiama į Direktyvos 1999/62/EB nuostatas.
(102)
Atsižvelgusi į šiuos argumentus, Komisija daro išvadą, kad pagalbos priemonėje nepaisoma ir būtinumo principo, o tai ir vėl yra pakankamas pagrindas pripažinti, kad ji nesuderinama su bendrąja rinka.
(103)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija mano, kad paskutinė Reglamento Nr. 1107/70 3 straipsnio 1 dalies b punkto sąlyga, kad pagalba neturėtų iškreipti konkurencijos tiek, kad ji prieštarautų bendram interesui, taip pat nėra patenkinta. Kaip paaiškinta pirmiau, teikiant pagalbą Vokietijos vežėjams bus suteiktas nepagrįstas pranašumas prieš konkurentus iš kitų valstybių narių, o tai prieštarauja tinkamam bendrosios transporto rinkos veikimui ir pačiam laisvės teikti vežimo paslaugas principui. Dėl šios priežasties pagalba turi būti pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka.
(104)
Galiausiai reikėtų paminėti, kad Vokietijos valdžios institucijos nenurodė jokio kito suderinamumo pagrindo, išskyrus EB 73 straipsnį. Bet kuriuo atveju Komisija patvirtina sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą 57 dalyje pateiktą išankstinį įvertinimą, kad pagalba negali būti pripažinta suderinama pagal 87 straipsnio 3 dalies a, b ir c punktą ar pagal kurią nors kitą leidžiančią nukrypti nuostatą.
6. IŠVADA
(105)
Komisija mano, kad RKS yra pagalbos priemonė, neatitinkanti EB sutarties 73 straipsnio ir Reglamento (EEB) Nr. 1107/70 3 straipsnio 1 dalies b punkto sąlygų, todėl yra nesuderinama su bendrąja rinka,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Pagalba, kurią Vokietijos Federacinė Respublika planuoja įgyvendinti ir kuri pagrįsta Įstatymo dėl sunkiasvorių krovininių transporto priemonių važiavimo greitkeliais mokesčio, skaičiuojamo pagal nuvažiuotą atstumą, nustatymo 1 straipsnio 3 skirsnio 2 dalimi, yra nesuderinama su bendrąja rinka.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
Priimta Briuselyje, 2006 m. sausio 25 d.