Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 1238/95
1995 m. gegužės 31 d.
nustatantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/94 dėl mokesčių Bendrijos augalų veislių tarnybai taikymo įgyvendinimo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (pagrindinis reglamentas) [1], ypač į jo 113 straipsnį,
kadangi Reglamentą (EB) Nr. 2100/94 turi įgyvendinti Bendrijos augalų veislių tarnyba (Tarnyba); kadangi Tarnybos pajamos turi būti iš esmės pakankamos Tarnybos biudžetui subalansuoti; kadangi tokios pajamos turi būti gaunamos iš mokesčių, mokamų už oficialius veiksmus, nustatytus pagrindiniame reglamente ir 1995 m. gegužės 31 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1239/95, nustatančiame įgyvendinimo taisykles Tarybos reglamentui (EB) Nr. 2100/94 taikyti dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos atliekamų procesinių veiksmų [2] (procesinių veiksmų reglamentas), ir metinių mokesčių, mokamų už augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje trukmę;
kadangi subsidija iš bendrojo Europos Bendrijų biudžeto gali padengti Tarnybos pradinio darbo etapo išlaidas Reglamento 113 straipsnio 3 dalies b punkte apibrėžtu pereinamuoju laikotarpiu; kadangi ta pati nuostata leidžia pratęsti šį laikotarpį vieneriais metais;
kadangi toks pereinamojo laikotarpio pratęsimas yra svarstytinas, jei neįgyjama pakankamai patirties priimtiniems mokesčių lygiams, kurie užtikrintų savifinansavimo principą kartu išsaugodami Bendrijos augalų veislių apsaugos sistemos patrauklumą, nustatyti; kadangi tokią patirtį galima įgyti tik stebint paraiškų augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje skaičių, ekspertizės tarnyboms mokamas išlaidas ir realią suteiktos augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje trukmę;
kadangi mokesčių lygis turėtų būti grindžiamas patikimo finansų valdymo Tarnyboje principais ir ypač ekonomiškumu bei ekonominiu efektyvumu;
kadangi, siekiant, kad Tarnybos personalui būtų paprasčiau tvarkyti mokesčius, jie turi būti ne tik nustatyti, bet taip pat reikalaujami ir mokami tokia pat valiuta, kokia naudojama Tarnybos biudžete;
kadangi paraiškos mokestis turi būti vienodas mokestis, padengiantis tik paraiškos augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje gauti, pateiktos bet kokiai nurodytai augalų rūšiai, įforminimo išlaidas;
kadangi laikotarpis, skirtas paraiškos mokesčiui sumokėti pagal pagrindinio reglamento 51 straipsnį, turėtų būti laikomas laikotarpiu tarp veiksmų, būtinų mokėjimui atlikti ir realaus tokio mokėjimo gavimo Tarnyboje, siekiant sparčiai atgauti Tarnybos jau patirtas išlaidas bei palengvinti paraiškų pateikimą atsižvelgiant į galimus didelius atstumus tarp pareiškėjo ir Tarnybos;
kadangi už techninę ekspertizę imamų ekspertizės mokesčių visuma turi iš principo atsverti visus mokesčius, kuriuos Tarnyba moka ekspertizės tarnyboms; kadangi kontrolinio rinkinio išlaikymo išlaidos nebūtinai turi būti visiškai padengiamos imamais ekspertizės mokesčiais; kadangi, kaip rodo patirtis, gauta iš esamų nacionalinių susitarimų dėl augalų veislių apsaugos, ekspertizės mokesčio lygis turėtų būti skirtingas trims augalų rūšių grupėms;
kadangi metiniai mokesčiai už augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje trukmę turėtų sudaryti papildomą Tarnybos pajamų šaltinį, tačiau jie turėtų, inter alia, padengti su techniniu veislių patikrinimu susijusias išlaidas po augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje suteikimo, todėl jiems turėtų būti taikomas ekspertizės mokesčiams nustatytas grupavimas;
kadangi apeliacijos mokestis turėtų būti vienodas siekiant padengti pagrindines sudedamąsias su apeliacijos procesu susijusių išlaidų dalis, išskyrus išlaidas, susijusias su technine ekspertize, apibrėžta pagrindinio reglamento 55 ir 56 straipsniuose, ar su bet kokiu įrodymų rinkimu; kadangi dviejų skirtingų terminų paraiškos mokesčiui sumokėti buvimas turėtų skatinti pareiškėjus persvarstyti savo apeliaciją atsižvelgiant į sprendimus, kuriuos Tarnyba priėmė pagal pagrindinio reglamento 70 straipsnio 2 dalį;
kadangi kiti su specialiais prašymais susiję mokesčiai iš esmės padengia sąnaudas, kurias Tarnyba patiria juos įformindama, įskaitant sprendimų dėl tokių prašymų priėmimą;
kadangi, siekiant užtikrinti lankstų išlaidų valdymą, Tarnybos pirmininkas turėtų būti įgaliotas nustatyti mokesčius už ekspertizės ataskaitas, kurios jau egzistuoja paraiškos dieną ir nėra prieinamos Tarnybai, bei už specialias suteiktas paslaugas;
kadangi, siekiant sumažinti nereikalingas Tarnybos išlaidas, atsirandančias, jei augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje pareiškėjas ar savininkas nepakankamai bendradarbiauja, gali būti imami pridėtiniai mokesčiai;
kadangi, atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 117 straipsnį, šis reglamentas turi įsigalioti kiek galima greičiau;
kadangi buvo pasitarta su Tarnybos Administracine taryba;
kadangi šiame reglamente numatytos nuostatos atitinka Augalų veislių teisinės apsaugos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Pagrindiniame reglamente ir procesinių veiksmų reglamente numatyti mokesčiai Tarnybai imami remiantis šiuo reglamentu.
2. Mokesčiai Tarnybai yra nustatomi, imami ir mokami ekiu.
3. 1 ir 2 straipsnio dalys mutatis mutandis taikomos bet kokiems pridėtiniams mokesčiams, kurie mokami Tarnybai.
4. Mokesčiai, kuriuos valstybių narių institucijos gali imti remdamosi pagrindinio reglamento ir šio reglamento nuostatomis, išsamiai reglamentuojami atitinkamomis nacionalinėmis atitinkamos valstybės narės taisyklėmis.
5. Kai Tarnybos pirmininkas yra įgaliotas priimti sprendimą dėl mokesčių dydžio ir mokėjimo būdo, tokie sprendimai skelbiami Tarnybos Oficialiajame biuletenyje.
2 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Kiekvienu atskiru atveju procesinių veiksmų reglamente nurodyta procesinių veiksmų šalis privalo sumokėti mokesčius arba pridėtinius mokesčius. Jei kelios procesinių veiksmų šalys veikia bendrai arba jei jų vardu vykdomi bendri veiksmai, kiekviena šalis privalo sumokėti tokius mokesčius kaip bendraskolininkas.
2. Jei šiame reglamente nenumatyta kitaip, taikomos su Tarnybos atliekamais procesiniais veiksmais susijusios nuostatos, įskaitant kalbų nuostatas, nustatytos pagrindiniame reglamente ir procesinių veiksmų reglamente.
3 straipsnis
Mokėjimo būdas
1. Mokesčiai ir pridėtiniai mokesčiai Tarnybai sumokami pervedant į Tarnybos turimą banko sąskaitą.
2. Tarnybos pirmininkas, laikydamasis veiklos būdų taisyklių, nustatomų remiantis pagrindinio reglamento 36 straipsnio 1 dalies d punktu, gali leisti tokias alternatyvias mokėjimo formas:
a) patvirtintų čekių, kurie išrašyti Tarnybos vardu ekiu, pristatymas ar persiuntimas;
b) pervedimas ekiu į Tarnybos turimą žiro sąskaitą; arba
c) sumokėjimas į Tarnyboje turimą apmokėjimo sąskaitą ekiu.
4 straipsnis
Data, laikoma mokėjimo gavimo data
1. Data, kurią mokesčių ir pridėtinių mokesčių sumokėjimas laikomas gautu Tarnybos, yra data, kurią 3 straipsnio 1 dalyje minimo pervedimo suma pervedama į Tarnybos turimą banko sąskaitą.
2. Jei Tarnybos pirmininkas leidžia kitas mokėjimo formas pagal 3 straipsnio 2 dalį, jis sąlygose nurodo, kokia data laikoma mokėjimo gavimo data.
3. Jei mokėjimas laikomas Tarnybos negautu per nurodytą laiką, manoma, kad tokio nurodyto laiko yra laikomasi vis-à-vis Tarnyba, jei per tokį nurodytą laiką pateikiama pakankamai dokumentinių įrodymų, kad mokėjęs asmuo atliko reikalingus žingsnius.
4. Laikoma, kad 3 dalyje minima sąvoka "reikalingas" reiškia tai, jog mokantis asmuo tinkamai pateikė užsakymą banko įstaigai ar paštui pervesti mokėjimo sumą ekiu į Tarnybos turimą banko sąskaitą.
5. Dokumentiniai įrodymai laikomi "pakankamais" kaip nurodyta 3 dalyje, jei pateikiamas pervedimo užsakymo nuostatos patvirtinimas, išduotas banko įstaigos arba pašto.
5 straipsnis
Mokančio asmens vardas ir pavardė bei mokėjimo tikslas
1. Asmuo, mokantis mokesčius ir pridėtinius mokesčius, raštu nurodo savo vardą, pavardę ir tokio mokėjimo tikslą.
2. Jei Tarnyba negali nustatyti mokėjimo tikslo, ji reikalauja, kad mokėjimą atlikęs asmuo per dvejus mėnesius praneštų jai mokėjimo tikslą. Jei per šį laikotarpį mokėjimo tikslas nenurodomas, manoma, kad mokėjimas neatliktas, jis grąžinamas sumokėjusiam asmeniui.
6 straipsnis
Nepakankamas apmokėjimas
Iš principo manoma, kad mokesčių ar pridėtinių mokesčių mokėjimui skirto laiko laikytasi tik tuomet, jei per nurodytą laiką sumokama visa mokesčio ar pridėtinio mokesčio suma. Jei mokesčiai ar pridėtiniai mokesčiai nesumokami pilnai, sumokėtoji suma grąžinama pasibaigus bet kokiam mokėjimui skirtam laikui. Tačiau Tarnyba gali, jei tai atrodo pagrįsta ir nepažeisdama mokančio asmens teisių, nepaisyti smulkių trūkumų.
7 straipsnis
Paraiškos mokestis
1. Pareiškėjas augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje gauti (pareiškėjas) sumoka 1000 ekiu paraiškos mokestį paraiškos įforminimui pagal pagrindinio reglamento 113 straipsnio 2 dalies a punktą.
2. Pareiškėjas atlieka reikalingus žingsnius paraiškos mokesčiui sumokėti pagal 3 straipsnį iki tos dienos arba tą dieną, kurią paraiška pateikiama tiesiogiai Tarnyboje arba viename iš padalinių ar nacionalinių įstaigų, įsteigtų ar paskirtų remiantis pagrindinio reglamento 30 straipsnio 4 dalimi; 4 straipsnio 4 dalis taikoma mutatis mutandis.
3. Jei manoma, kad Tarnyba negavo paraiškos mokesčio mokėjimo tuo pat metu, kai ji gavo paraišką, Tarnyba, remdamasi pagrindinio reglamento 51 straipsniu, skiria dviejų savaičių laikotarpį, kuriuo oficiali paraiškos data nekeičiama; naujas mokesčių mokėjimo prašymas, kaip numatyta pagrindinio reglamento 83 straipsnio 2 dalyje, neįteikiamas pareiškėjui tol, kol toks laikotarpis nesibaigia.
4. Jei paraiškos mokesčio mokėjimas laikomas negautu per 3 dalyje nurodytą laikotarpį, mokėjimo gavimo data laikoma paraiškos data pagal pagrindinio reglamento 51 straipsnį.
5. 4 dalis netaikoma, jei paraiška pateikiama kartu su pakankamais dokumentiniais įrodymais, kad mokėjimui įvykdyti reikalingi žingsniai buvo atlikti; mutatis mutandis taikoma 4 straipsnio 5 dalis.
6. Kol manoma, kad Tarnyba negavo paraiškos mokesčio mokėjimo, ji neskelbia tos paraiškos ir atideda techninę ekspertizę.
8 straipsnis
Su technine ekspertize susiję mokesčiai
1. Mokesčiai už veislės, kuri yra paraiškos augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje gauti "ekspertizės mokesčio" objektas, techninės ekspertizės parengimą ir atlikimą sumokami pagal I priedą už kiekvieną pradėtą auginimo laikotarpį. Jei veislei reikia pakartotinai naudoti medžiagą su specifinėmis sudedamosiomis dalimis medžiagai pagaminti, I priede nustatytas ekspertizės mokestis mokamas už tokią veislę ir už kiekvieną sudedamąją dalį, kuriai neturima oficialaus aprašo ir kurią reikia taip pat ištirti; tačiau jokiomis aplinkybėmis toks mokestis nėra didesnis kaip 3000 ekiu.
2. Ekspertizės mokestis už pirmą auginimo laikotarpį yra mokamas ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo paskutinės dienos laikotarpio, skirto techninei ekspertizei reikalingai medžiagai gauti.
3. Ekspertizės mokestis už kiekvieną paskesnį auginimo periodą mokamas likus ne mažiau kaip vienam mėnesiui iki tokio laikotarpio pradžios, jei Tarnyba nenusprendžia kitaip.
4. Tarnybos pirmininkas skelbia ekspertizės mokesčių mokėjimo datas Tarnybos Oficialiajame biuletenyje.
5. Jei tai ekspertizės ataskaita apie techninės ekspertizės, kuri jau atlikta pagal Įgyvendinimo taisyklių 27 straipsnį iki paraiškos datos pagal pagrindinio reglamento 51 straipsnį, rezultatus, administracinį mokestį reikia sumokėti per Tarnybos nurodytą laiką.
9 straipsnis
Metinis mokestis
1. Tarnyba ima iš augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininko (toliau - savininkas) mokestį už kiekvienus augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje trukmės metus (metinis mokestis) kaip nustatyta II priede.
2. Metinio mokesčio mokėjimo data yra paskutinė kalendorinio mėnesio, einančio po to kalendorinio mėnesio, kurį augalų veislių teisinė apsauga Bendrijoje buvo suteikta, diena ir atitinkama kiekvienų vėlesnių metų diena.
3. Tarnyba įteikia savininkui prašymą, kuriame nurodytas mokėjimo objektas, mokėtina suma, mokėjimo data ir informacija apie pridėtinio mokesčio pagal 13 straipsnio 2 dalies a punktą galimybę.
4. Tarnyba negrąžina jokių mokėjimų, kurie buvo atlikti siekiant augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje galiojimo.
10 straipsnis
Mokesčiai už specialių prašymų įforminimą
1. Mokesčiai už prašymo įforminimą, mokami tokį pageidavimą pateikiančio asmens, yra tokie:
a) už paraišką priverstinei naudojimo teisei gauti, įskaitant bet kokius įrašus į registrus, už paraišką, kad Tarnyba suteiktų naudojimo teisę remiantis pagrindinio reglamento 100 straipsnio 2 dalimi, arba už prašymą iš dalies pakeisti tokias naudojimo teises, kai jos jau suteiktos, (priverstinės licencijos mokestis), išskyrus Komisiją ar valstybę narę 29 straipsnio 2 dalyje minimomis aplinkybėmis: 1500 ekiu;
b) už prašymą įrašyti toliau nurodytus įrašus Bendrijos augalų veislių nuosavybės teisių registre (registro mokestis):
- augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje, sutartinės naudojimo teisės perdavimas,
- veislių tapatybės nustatymas pripažįstant jas pirminėmis arba iš esmės išvestomis,
- ieškinio pareiškimas reikalavimų, minimų pagrindinio reglamento 98 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 99 straipsnyje, atžvilgiu,
- augalų veislių teisinė apsauga Bendrijoje suteikta kaip užstatas arba kaip teisių in rem subjektas, arba
- bet koks išieškojimo nukreipimas, minimas pagrindinio reglamento 24 straipsnyje: 300 ekiu;
c) už prašymą padaryti įrašą, išskyrus minimus a ir b punktuose pirmiau, paraiškų selekcininko teisėms gauti Bendrijoje registre arba Bendrijos augalų veislių nuosavybės teisių registre: 100 ekiu;
d) už prašymą nustatyti išlaidų dydį pagal reglamento 85 straipsnio 5 dalį: 100 ekiu.
2. 1 dalyje minimi mokesčiai mokami prašymo, su kuriuo jie susiję, gavimo dieną. Jei mokėjimas negaunamas nustatytu laiku, taikoma pagrindinio reglamento 83 straipsnio 2 dalis.
11 straipsnis
Apeliacijos mokestis
1. Apeliacijos pateikėjas sumoka 1500 ekiu apeliacijos mokestį už apeliacijos įforminimą, kaip numatyta pagrindinio reglamento 113 straipsnio 2 dalies c punkte.
2. Trečdalis apeliacijos mokesčio sumokama tą dieną, kai Tarnyba gauna apeliaciją; tam trečdaliui taikoma pagrindinio reglamento 83 straipsnio 2 dalis. Likę du trečdaliai apeliacijos mokesčio sumokami Tarnybos prašymu per vieną mėnesį nuo to, kai Tarnybos apeliacinės tarybos atitinkama institucija grąžina bylą.
3. Negalutinio peržiūrėjimo atveju jau sumokėtą apeliacijos mokestį liepiama grąžinti pagal Tarnybos pirmininko įgaliojimus, kitais atvejais, jei tenkinamos pagrindinio reglamento 83 straipsnio 4 dalyje nustatytos sąlygos, grąžinti liepia apeliacinė taryba.
4. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma Komisijai arba valstybei narei, pateikiančiai apeliaciją prieš sprendimą, priimtą pagal pagrindinio reglamento 29 straipsnio 2 dalį.
12 straipsnis
Tarnybos pirmininko nustatomi mokesčiai
1. Tarnybos pirmininkas nustato tokius mokesčius:
a) 8 straipsnio 5 dalyje minimas administracinis mokestis;
b) mokesčiai už kopijų, patvirtintų arba ne, pateikimą, ypač kaip nurodyta procesinių veiksmų reglamento 84 straipsnio 3 dalyje; ir
c) mokesčiai, susiję su Tarnybos Oficialiuoju biuleteniu (pagrindinio reglamento 89 straipsnis, procesinių veiksmų reglamento 87 straipsnis) ir bet kokiu kitu Tarnybos leidiniu.
2. Tarnybos pirmininkas gali nuspręsti, kad paslaugos, minimos 1 dalies b ir c punktuose, teikiamos tik sumokėjus iš anksto.
13 straipsnis
Pridėtiniai mokesčiai
1. Tarnyba gali skirti pridėtinius paraiškos mokesčius, jei ji nustato, kad:
a) siūlomas pavadinimas negali būti patvirtintas pagal pagrindinio reglamento 63 straipsnį, nes yra toks pat kaip kitos veislės pavadinimas arba skiriasi nuo tos pačios veislės pavadinimo; arba
b) augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje pareiškėjas pateikia naują veislės pavadinimo pasiūlymą, jei to reikalavo Tarnyba, arba jei pareiškėjas pateikė paraišką augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje gauti pagal procesinių veiksmų reglamento 21 straipsnio 3 dalį.
Tarnyba neskelbia veislės pavadinimo pasiūlymo, kol nesumokami pridėtiniai mokesčiai, renkami pagal 1 papunkčio nuostatas.
2. Tarnyba gali skirti pridėtinius metinius mokesčius, jei ji nustato, kad:
a) savininkas nesumokėjo metinio mokesčio pagal 9 straipsnio 2 ir 3 dalis; arba
b) veislės pavadinimą reikia keisti esant ankstesnei prieštaraujančiai trečios šalies teisei, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 66 straipsnio 1 dalyje.
3. 1 ir 2 dalyse minimi pridėtiniai mokesčiai renkami laikantis veiklos būdų taisyklių, kurios nustatomos remiantis pagrindinio reglamento 36 straipsnio 1 dalies d punktu, jie siekia 20 % atitinkamo mokesčio, bet ne mažiau kaip 100 ekiu, ir sumokami per vieną mėnesį nuo dienos, kurią Tarnyba pateikė prašymą.
14 straipsnis
Leidžiančios nukrypti nuostatos
1. Nepaisant 7 straipsnio, oficiali paraiškos data, priskirta pagal pagrindinio reglamento 51 straipsnį, lieka galioti visoms paraiškoms, pateiktoms laikantis 116 straipsnio 1 ir 2 dalių, jei vėliausiai 1995 m. rugsėjo 30 d. pateikiama pakankamai įrodymų, kad pareiškėjas augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje gauti atliko veiksmus, reikiamus paraiškos mokesčiui sumokėti.
2. Nepaisant 8 straipsnio 5 dalies, 100 ekiu dydžio administracinis mokestis sumokamas, kai techninė veislės ekspertizė atliekama remiantis turimais duomenimis, gautais atliekant procesinius veiksmus suteikti nacionalinę augalų veislių teisinę apsaugą pagal pagrindinio reglamento 116 straipsnio 3 dalį. Tokį administracinį mokestį reikia sumokėti vėliausiai iki 1995 m. lapkričio 30 d.
3. Nepaisant 8 straipsnio 5 dalies, institucijos, kurios atliko procesinius veiksmus suteikti nacionalinę augalų veislių teisinę apsaugą, gali reikalauti iš pareiškėjo augalų veislių teisinei apsaugai Bendrijoje gauti mokesčio už reikiamų dokumentų pateikimą pagal sąlygas, nustatytas procesinių veiksmų reglamento 93 straipsnio 3 dalyje. Toks mokestis neviršija atitinkamoje valstybėje narėje imamo mokesčio už ekspertizės ataskaitos perdavimą iš tikrinančios institucijos kitai valstybei; jo sumokėjimas nepažeidžia mokėjimų, atliekamų remiantis 1 ir 2 dalimis.
4. Nepaisant 8 straipsnio, 300 ekiu dydžio ataskaitos mokestis mokamas už procesinių veiksmų reglamento 94 straipsnyje minimą patikrinimo ataskaitą per Tarnybos nurodomą laiką.
15 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1995 m. gegužės 31 d.