Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1598/95
1995 m. birželio 30 d.
nustatantis išsamias papildomų importo muitų pieno ir pieno produktų sektoriuje tvarkos taikymo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1538/95 [2], ir ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,
kadangi nuo 1995 m. liepos 1 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 804/68 reikalaujama, kad vieno arba kelių minėtame reglamente paminėtų produktų importui būtų taikomas papildomas muitas, jeigu susidaro tam tikros iš daugiašalių prekybos derybų Urugvajaus rounde priimto Žemės ūkio susitarimo kylančios sąlygos, nebent nėra tikimybės, kad importas sutrikdys Bendrijos rinką arba poveikis bus neproporcingas siekiamam tikslui, nes tokie papildomi importo muitai visų pirma gali būti skirti jeigu importo kainos yra žemesnės už orientacines kainas;
kadangi todėl reikia nustatyti išsamias šios sistemos taikymo pieno ir pieno produktų sektoriuose taisykles ir paskelbti orientacines kainas;
kadangi importo kainas, į kurias reikia atsižvelgti imant papildomą importo muitą, reikia patikrinti remiantis konkretaus produkto pasaulio rinkoje arba to produkto Bendrijos importo rinkoje būdingomis kainomis; kadangi reikia nustatyti, jog valstybės narės turi sistemingai perduoti įvairių prekybos etapų kainas, kad Komisija galėtų nustatyti būdingas kainas ir atitinkamus papildomus muitus;
kadangi importuotojas turi galimybę pasirinkti, kad papildomas muitas jam būtų skaičiuojamas ne pagal būdingą kainą, o kitu pagrindu; kadangi tačiau tokiu atveju reikėtų numatyti, papildomų muitų dydžio užstato palikimą, kurį jis turėtų sumokėti, jeigu apskaičiavimas būtų buvęs pagrįstas būdingomis kainomis; kadangi užstatas turėtų būti grąžintas, jeigu per nurodytą laikotarpį pateikiamas įrodymas, kad sąlygos dėl disponavimo konkrečia siunta buvo patenkintos; kadangi, remiantis a posteriori patikrinimais, reikėtų tiksliai apibrėžti, jog mokėtini muitai gali būti kompensuojami laikantis 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą [3], kadangi taip pat yra teisinga nustatyti, kad dėl visų patikrinimų, mokėtini muitai priklauso nuo palūkanų;
kadangi reguliariai tikrinant duomenis, kuriais grindžiamas pieno ir pieno produktų importo kainų tikrinimas, paaiškėja, jog tam tikrų produktų importui turėtų būti taikomi papildomi muitai atsižvelgiant į kainų svyravimą pagal kilmės šalį; kadangi dėl to reikia paskelbti kainas;
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Reglamento (EEB) Nr. 804/68 15 straipsnio 1 dalyje nurodyti papildomi importo muitai, toliau vadinami "papildomais muitais", taikomi priede išvardytiems produktams.
2. Reglamento (EEB) Nr. 804/68 15 straipsnio 2 dalyje minimos orientacinės kainos yra priede nurodytos kainos.
3. Šiame reglamente būdinga kaina yra kaina nustatyta laikantis 2 straipsnio.
2 straipsnis
1. Reglamento (EEB) Nr. 804/68 15 straipsnio 3 dalyje nurodytos būdingos kainos yra nustatomos visų pirma atsižvelgiant į:
- trečiųjų šalių rinkose mokamas kainas,
- laisvas prie Bendrijos sienų siūlomas kainas,
- kainas už importuotus produktus įvairiais prekybos etapais Bendrijoje.
2. Būdingas kainas nustato Komisija. Jos galioja iki pakeitimo.
3. Pagal 4 straipsnio 3 dalį taikomi papildomi muitai, nustatomi tuo pačiu metu kaip ir būdingos kainos.
3 straipsnis
Jeigu skirtumas tarp orientacinės kainos ir importo kainos, į kurį atsižvelgiama nustatant papildomą muitą pagal 4 straipsnio 1 ar 3 dalį, toliau vadinamas "importo kaina":
a) neviršija 10 % orientacinės kainos, papildomas muitas lygus nuliui;
b) yra daugiau kaip 10 %, bet ne daugiau kaip 40 % orientacinės kainos, papildomas muitas yra 30 % sumos, viršijančios 10 %;
c) yra daugiau kaip 40 %, bet ne daugiau kaip 60 % orientacinės kainos, papildomas muitas yra 50 % sumos, viršijančios 40 %, ir papildomas b punkte nurodytas muitas;
d) yra daugiau kaip 60 %, tačiau ne daugiau kaip 75 % orientacinės kainos, papildomas muitas yra 70 % sumos, viršijančios 60 %, ir papildomi b ir c punktuose nurodyti muitai;
e) yra daugiau kaip 75 orientacinės kainos, papildomas muitas yra 90 % sumos, viršijančios 75 %, ir papildomi b, c ir d punktuose nurodyti muitai
pagal priede pateiktą lentelę.
4 straipsnis
1. Importuotojo prašymu papildomas muitas gali būti nustatytas pagal konkrečiai siuntai taikomą CIF importo kainą, jeigu ji yra didesnė už 2 straipsnio 2 dalyje nurodytą taikytiną būdingą kainą.
CIF importo kainos taikymas konkrečiai siuntai, nustatant papildomą mokestį, priklauso nuo to, ar suinteresuota šalis pristato importuojančios valstybės narės kompetentingai institucijai bent jau tokius dokumentinius įrodymus:
- pirkimo sutartį ar kitą lygiavertį įrodymą,
- draudimo sutartį,
- prekyraštį,
- transporto sutartį (jeigu taikytina),
- kilmės sertifikatą,
- ir, jeigu plukdoma laivu - konosamentą.
2. 1 dalyje nurodytu atveju importuotojas privalo pateikti užstatą, lygų papildomų muitų dydžiui, kurį jam reikėtų mokėti, jeigu muitai būtų apskaičiuoti remiantis būdinga konkrečiam produktui taikytina kaina.
Importuotojas privalo per vieną mėnesį nuo konkrečių produktų pardavimo datos ir per keturis mėnesius nuo laisvos apyvartos deklaracijos priėmimo įrodyti, kad siunta keliavo toliau laikantis sąlygų, patvirtinančių 1 dalyje nurodytų kainų pagrįstumą. Jeigu vieno ar kito pirmiau nurodyto termino nesilaikoma, paliktas užstatas negrąžinamas. Tačiau importuotojui prašant, keturių mėnesių terminą kompetentinga institucija gali dar pratęsti ne ilgiau kaip trims mėnesiams, jeigu pateikiamas tinkamas pateisinimas.
Užstatas grąžinamas, jeigu muitinėms pateikiamas jas tenkinantis įrodymas, kad visų disponavimo sąlygų buvo laikomasi. Priešingu atveju užstatas konfiskuojamas sumokant papildomus muitus. Jeigu patikrinusios kompetentingos institucijos nustato, kad šio straipsnio sąlygų nebuvo laikomasi, jos išieško mokėtinus muitus, laikydamosi Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 220 straipsnio. Nustatant išieškomų arba likusių išieškoti muitų dydį, atsižvelgiama į palūkanas, galiojančias nuo tos dienos, kai prekės patenka į laisvą apyvartą iki išieškojimo datos. Taikoma ta palūkanų norma, kuri galioja išieškojimo operacijoms pagal nacionalinės teisės aktus.
3. Jeigu nėra 1 dalyje nurodyto prašymo, konkrečios siuntos CIF importo kaina, į kurią atsižvelgiama imant papildomą mokestį, yra 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta būdinga kaina. Tokiu atveju papildomas muitas apskaičiuojamas pagal priede pateiktą lentelę.
5 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1995 m. birželio 30 d.