Komisijos sprendimas
2000 m. liepos 4 d.
nustatantis diagnozavimo procedūras, mėginių ėmimo metodus ir laboratorinių tyrimų vertinimo kriterijus, kurie patvirtina kiaulių vezikulinę ligą bei diferencinę diagnozę
(pranešta dokumentu Nr. C(2000) 1805)
(tekstas svarbus EEE)
(2000/428/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvą 92/119/EEB, nustatančią Bendrijos bendrąsias tam tikrų gyvūnų ligų kontrolės priemones ir konkrečias priemones nuo kiaulių vezikulinės ligos [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Austrijos, Suomijos ir Švedijos stojimo aktu, ypač į jo II priedo 3 dalį,
kadangi:
(1) Būtina Bendrijos lygiu nustatyti diagnozavimo procedūras, mėginių ėmimo metodus ir kriterijus, kad būtų galima įvertinti laboratorinių tyrimų rezultatus, kurie patvirtina kiaulių vezikulinę ligą, leidžia greitai atskirti ją nuo snukio ir nagų ligos, siekiant užtikrinti veiksmingesnę abiejų ligų kontrolę.
(2) Tarybos direktyvos 92/119/EEB III priedu nustatomos Bendrijos etaloninių laboratorijų kiaulių vezikulinei ligai tirti funkcijos ir uždaviniai tam, kad konsultuojantis su Komisija būtų galima koordinuoti metodus, kurie taikomi valstybėse narėse ligai diagnozuoti; šios funkcijos ir uždaviniai apima periodišką palyginamųjų tyrimų organizavimą ir etaloninių reagentų tiekimą Bendrijos lygiu.
(3) Neseniai buvo sukurti laboratoriniai tyrimai, leidžiantys užtikrinti, kad kiaulių vezikulinė liga bus greitai diagnozuota ir atskirta nuo snukio ir nagų ligos.
(4) Naujausių palyginamųjų tyrimų, atliktų Bendrijoje, rezultatai visų pirma reiškia, kad buvo sukurti patikimi tyrimai kiaulių vezikulinės ligos viruso antigenui ar genomui aptikti ir kad šie tyrimai gali sėkmingai papildyti viruso izoliavimo tyrimą, atliekamą kiaulių vezikulinės ligos virusologinei diagnozei patvirtinti.
(5) Pastaraisiais metais įgyta patirtis kiaulių vezikulinės ligos kontrolės srityje leido sukurti tinkamiausias mėginių ėmimo procedūras ir kriterijus, pagal kuriuos galima įvertinti laboratorinių tyrimų, leidžiančių teisingai diagnozuoti šią ligą esant įvairioms situacijoms, rezultatus.
(6) Buvo atsižvelgta į Gyvūnų sveikatos ir gerovės mokslinio komiteto nuomonę ir rekomendacijas dėl kiaulių vezikulinės ligos.
(7) Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Veterinarijos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad patvirtinant kiaulių vezikulinę ligą ir nustatant diferencinę diagnozę su snukio ir nagų liga būtų remiamasi:
a) aptiktais ligos klinikiniais požymiais;
b) dengiamajame audinyje, pūslelių skystyje ar išmatų mėginiuose aptiktu virusu, antigenu ar genomu;
c) specifinio antikūno atsako nustatymu serumo mėginiuose,
laikantis prie šio sprendimo pridėtame vadove nurodytų procedūrų, mėginių ėmimo metodų ir kriterijų laboratorinių tyrimų rezultatams įvertinti.
2. Tačiau nacionalinės diagnostikos laboratorijos, nurodytos Direktyvos 92/119/EEB II priedo 5 punkte, gali modifikuoti laboratorijose atliekamus tyrimus, nurodytus prie šio sprendimo pridėtame vadove, arba atlikti skirtingus tyrimus su sąlyga, kad bus pasiektas lygiavertis jautrumas ir tikslumas.
Šių modifikuotų ar skirtingų tyrimų jautrumas ir tikslumas turi būti įvertinti remiantis periodiškai atliekamais palyginamaisiais tyrimais, organizuojamais Bendrijos etaloninės laboratorijos kiaulių vezikulinei ligai.
2 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2000 m. spalio 1 d.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2000 m. liepos 4 d.