Tarybos direktyva
1989 m. gruodžio 4 d.
dėl civilinių ikigarsinių reaktyvinių lėktuvų triukšmo skleidimo ribojimo
(89/629/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 84 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi keliamo triukšmo standartų taikymas civiliniams ikigarsiniams reaktyviniams lėktuvams turi rimtų pasekmių oro transporto paslaugų teikimui, ypač, kai tokie standartai riboja tipą lėktuvų, kuriuos gali naudoti aviakompanijos, skatina investuoti į gaminamus naujausius ir tyliausius lėktuvus bei padeda geriau panaudoti turimus pajėgumus, įskaitant oro uostų pajėgumus; kadangi Direktyva 80/51/EEB [4] su pakeitimais, padarytais Direktyva 83/206/EEB [5], nustato tokio keliamo triukšmo ribas;
kadangi Tarybos oro transporto tyrimo prioritetinė programa nagrinėja lėktuvų emisijas, įskaitant triukšmą;
kadangi Europos Bendrijų aplinkos apsaugos veiksmų programa [6] aiškiai nurodo triukšmo problemos svarbą, ypač į būtinybę imtis veiksmų dėl oro eismo keliamo triukšmo;
kadangi būtina toliau mažinti lėktuvų keliamą triukšmą, atsižvelgiant į aplinkos veiksnius, technines galimybes ir ekonominius padarinius;
kadangi todėl yra tikslinga leisti į valstybių narių registrus įrašyti tik tuos civilinius ikigarsinius reaktyvinius lėktuvus, kurie atitinka Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 1988 m. antrosios redakcijos 16 priedo 1 tomo II dalies 3 skyriuje nurodytus standartus; kadangi, kuriant vidaus sienų neturinčią erdvę, yra tikslinga netaikyti šios registravimą draudžiančios taisyklės orlaiviams, įregistruotiems valstybių narių nacionaliniuose registruose 1990 m. lapkričio 1d.; kadangi tokia taisyklė suteiktų judėjimo laisvę ir todėl būtina riboti išimčių suteikimą bei atidžiai kontroliuoti suteiktas išimtis ir riboti jų galiojimo laiką;
kadangi, siekiant tokio tikslo, būtina per pagrįstą laiką įvesti bendrąsias taisykles, užtikrinančias suderintą požiūrį, kuris papildytų visoje Bendrijoje galiojančias taisykles; kadangi tai ypač svarbu, atsižvelgiant į pastaruosius skatinimus liberalizuoti Europos oro eismą;
kadangi Bendrijos darbas, vykdomas bendradarbiaujant su kitomis tarptautinėmis organizacijomis, parodė, jog lėktuvų, kurie negali patenkinti triukšmo sertifikavimo standartų, nurodytų aukščiau minimo 16 priedo 3 skyriuje, įrašymo į valstybių narių registrus ribojimas mažai pasitarnaus aplinkai ir todėl turi būti laikomas tik pirmąja pakopa, kurią papildys kitos priemonės, ribojančios naudojimą lėktuvų, neatitinkančių minėto 16 priedo 3 skyriuje nurodytų standartų,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Ši direktyva nustato civilinių ikigarsinių reaktyvinių lėktuvų keliamo triukšmo ribojimo griežtesnes taisykles.
2. Ši direktyva netaikoma lėktuvams, kurių didžiausia kilimo masė yra 34000 kg arba mažiau, ar kuriuose yra 19 ar mažiau keleivinių vietų.
2 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad nuo 1990 m. lapkričio 1 d. jų ar kitos valstybės narės teritorijoje nebus naudojami civiliniai ikigarsiniai reaktyviniai lėktuvai, registruoti po šios datos, išskyrus, kai jiems išduotas triukšmo pažymėjimas pagal standartus, kurie bent jau prilygsta tiems, kurie nurodyti Tarptautinės civilinės aviacijos 1988 m. antrosios redakcijos 16 priedo 1 tomo II dalies 3 skyriuje.
2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma lėktuvams, įregistruotiems valstybių narių nacionaliniuose registruose iki 1990 m. lapkričio 1 d.
3. Šio straipsnio 1 dalyje paminėta teritorija neapima Sutarties 227 straipsnio 2 dalyje nurodytų užjūrio departamentų.
3 straipsnis
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad nebūtų pažeistas 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas tikslas, pasinaudojant, pavyzdžiui, kokios nors formos nuomos sutartimi.
4 straipsnis
Valstybės narės gali išimties tvarka netaikyti 2 straipsnio:
a) istorinės vertės lėktuvams;
b) lėktuvams, kuriuos valstybės narės oro vežėjas naudojo iki 1989 m. lapkričio 1 d. pagal išperkamosios nuomos ar lizingo sutartį, kurios galiojimo laikas nėra pasibaigęs, ir kurie dėl šios priežasties yra įregistruoti ne valstybėje narėje;
c) lėktuvus, išnuomotus ne valstybės narės lėktuvų valdytojui ir dėl šios priežasties laikinai išbrauktus iš valstybės narės registro;
d) lėktuvui, kuriuo pakeičiamas atsitiktinai sugadintas lėktuvas, kurio oro vežėjas negali pakeisti panašiu rinkoje parduodamu lėktuvu, turinčiu 2 straipsnio 1 dalyje nurodytą triukšmo pažymėjimą, su sąlyga, kad keičiantysis lėktuvas įregistruojamas per vienerius metus nuo įvykusio sugadinimo;
e) lėktuvams, kurių variklių dvikontūriškumo laipsnis yra 2 ar daugiau.
5 straipsnis
Valstybės narės gali išimties tvarka netaikyti 2 straipsnio pirmuosius trejus metus, toliau šį laikotarpį vis pratęsdamos iki dvejų metų, jei iki 1995 m. gruodžio 31 d. baigiasi suteiktos išimties galiojimo laikas:
- lėktuvams, išsinuomotiems trumpam laikui ne iš valstybių narių, jei oro vežėjas įrodo, kad tai yra įprastinė šio ekonominės veiklos sektoriaus praktika ir kad kitaip jo veiklai bus padarytas neigiamas poveikis,
- lėktuvams, kurių valdytojas įrodo, kad kitaip jo veiklai bus padarytas nepagrįstai didelis neigiamas poveikis.
6 straipsnis
1. Valstybė narė padariusi išimtį informuoja apie tai valstybių narių kompetentingas valdžios institucijas ir Komisiją.
2. Valstybės narės pripažįsta galiojančiomis išimtis, kurias kita valstybė narė suteikia pagal 4 ir 5 straipsnius.
7 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1990 m. rugsėjo 30 d., įgyvendina šią direktyvą.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
8 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1989 m. gruodžio 4 d.