Tarybos Direktyva
1991 m. birželio 25 d.
pateikianti papildomas priemones, skatinančias gerinti terminuotuose arba laikinuose darbo santykiuose esančių darbuotojų saugą ir sveikatą darbe
(91/383/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 118a straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi Sutarties 118a straipsnyje numatyta, kad Taryba direktyvomis nustato būtiniausius reikalavimus, skatinančius sąlygų, pirmiausia darbo aplinkos, gerinimą, kad būtų užtikrinta geresnė darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga;
kadangi, pagal minėtąjį straipsnį, tokiomis direktyvomis turi būti vengiama nustatyti administracinius, finansinius ir teisinius apribojimus, kurie trukdytų steigti ir plėtoti mažąsias bei vidutines įmones;
kadangi labai padaugėjo terminuotų arba laikinų darbo santykių atvejų;
kadangi atlikti tyrimai rodo, kad iš esmės tam tikruose sektoriuose pagal terminuotas arba laikinas darbo sutartis dirbantiems darbuotojams labiau nei kitiems gresia nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų pavojus;
kadangi šis papildomas pavojus tam tikruose sektoriuose iš dalies atsiranda dėl tam tikrų ypatingų naujų darbuotojų integravimo į įmonės veiklą būdų; kadangi tokia rizika galėtų sumažėti, jei nuo pat darbo pradžios jie gautų reikiamą informaciją ir būtų tinkamai apmokyti;
kadangi direktyvose dėl darbo saugos ir sveikatos apsaugos, ypač 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvoje 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo [4], yra priimtos nuostatos, skirtos apskritai gerinti darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą darbe;
kadangi dėl ypatingos terminuotuose arba laikinuose darbo santykiuose esančių darbuotojų padėties ir ypatingo rizikos, kuri jiems kyla tam tikruose sektoriuose, pobūdžio reikia priimti specialias papildomas taisykles, kurios visų pirma reglamentuotų informacijos teikimą, mokymą ir medicininę priežiūrą;
kadangi ši direktyva padeda praktiškai siekti socialinės vidaus rinkos dimensijos,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKIRSNIS
TAIKYMO SRITIS IR TIKSLAS
1 straipsnis
Taikymo sritis
Ši direktyva taikoma:
1) darbo santykiams, nustatomiems terminuota darbo sutartimi, kuri sudaroma tiesiogiai tarp darbdavio ir darbuotojo ir kurios baigtis priklauso nuo objektyvių sąlygų: atėjus tam tikrai dienai, įvykdžius tam tikrą užduotį arba atsitikus tam tikram įvykiui;
2) tarp laikino įdarbinimo tarnybos, kuri yra darbdavys, ir darbuotojo susiklosčiusiems laikiniems darbo santykiams, kai darbuotojas yra skiriamas dirbti įmonėje ir (arba) įstaigoje, kurioms reikia jo paslaugų ir kurios jį kontroliuoja.
2 straipsnis
Tikslas
1. Šios direktyvos tikslas - užtikrinti, kad darbuotojams, susietiems 1 straipsnyje nurodytų darbo santykių, būtų sudarytos tokios pačios darbo saugos ir sveikatos apsaugos sąlygos, kaip ir kitiems juos įdarbinusios įmonės ir (arba) įstaigos darbuotojams.
2. 1 straipsnyje nurodytų darbo santykių egzistavimas nepateisina skirtingų darbo sąlygų sudarymo, kiek tai susiję su sauga ir sveikatos apsauga darbe, ypač aprūpinant asmeninėmis apsauginėmis priemonėmis.
3. Nepažeidžiant griežtesnių ir (arba) specialių šios direktyvos nuostatų, Direktyva 89/391/EEB ir visos atskiros direktyvos, kaip numatyta minėtos direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje, taikomos tiems darbuotojams, kurie yra susieti 1 straipsnyje minėtų darbo santykių.
II SKIRSNIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
3 straipsnis
Darbuotojų informavimas
Nepažeidžiant Direktyvos 89/391/EEB 10 straipsnio, valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad:
1) darbuotoją, susietą 1 straipsnyje minėtų darbo santykių, jo paslaugomis besinaudojančios įmonės ir (arba) įstaigos informuotų apie visus galimus pavojus dar prieš jam pradedant dirbti;
2) iš tokios informacijos būtų aišku:
- kokia ypatinga profesinė kvalifikacija ar įgūdžiai arba kokia medicininė priežiūra yra reikalaujami pagal nacionalinius teisės aktus, ir
- kokių padidintos rizikos pavojų, numatytų nacionalinės teisės aktuose, gali kilti dirbant tokį darbą.
4 straipsnis
Darbuotojų mokymas
Nepažeidžiant Direktyvos 89/391/EEB 12 straipsnio, valstybės narės imasi reikiamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad 3 straipsnyje nurodytais atvejais visi darbuotojai būtų tinkamai mokomi, atsižvelgiant į darbo specifiką ir jų kvalifikaciją bei patirtį.
5 straipsnis
Naudojimasis darbuotojų paslaugomis ir darbuotojų medicininė priežiūra
1. Valstybės narės gali uždrausti samdyti darbuotojus, susietus 1 straipsnyje minėtų darbo santykių, dirbti tam tikrus nacionaliniais teisės aktais numatytus darbus, kurie yra ypač pavojingi jų saugumui arba sveikatai, pirmiausia tuos, kuriuos galima dirbti tik atliekant nacionalinės teisės aktais numatytą specialią medicininę priežiūrą.
2. Jeigu valstybės narės nesinaudoja 1 dalyje nurodyta galimybe, nepažeisdamos Direktyvos 89/391/EEB 14 straipsnio, jos turi imtis reikiamų priemonių, kad būtų užtikrinta, jog 1 straipsnyje minėtų darbo santykių susietiems ir specialios medicininės priežiūros reikalaujantį darbą, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose, dirbantiems darbuotojams būtų teikiama atitinkama speciali medicininė priežiūra.
3. Valstybės narės gali nustatyti, kad 2 dalyje minėta speciali medicininė priežiūra turi būti atliekama ir po darbo santykių pasibaigimo.
6 straipsnis
Apsaugos ir prevencijos paslaugos
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad darbuotojams, tarnyboms arba asmenims, kuriems, remiantis Direktyvos 89/391/EEB 7 straipsniu, yra pavesta vykdyti veiklą, susijusią su apsauga nuo darbo metu gresiančių pavojų ir jų prevencija, būtų pranešta apie 1 straipsnyje minėtais darbo santykiais susietų darbuotojų priėmimą į darbą, kad paskirtieji darbuotojai, tarnybos ar asmenys galėtų deramai vykdyti su apsauga ir prevencija susijusią veiklą visų įmonės ir (arba) įstaigos darbuotojų atžvilgiu.
III SKIRSNIS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
7 straipsnis
Laikini darbo santykiai: informacija
Nepažeidžiant 3 straipsnio, valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad:
1) įmonės ir (arba) įstaigos, samdančios darbuotojus, kuriuos sieja 1 straipsnio 2 dalyje minėti darbo santykiai, be kita ko, iš anksto praneštų laikino įdarbinimo tarnyboms apie reikalingas profesines kvalifikacijas ir esamų darbo vietų ypatybes;
2) laikino įdarbinimo tarnybos supažindintų su šiais duomenimis suinteresuotus darbuotojus.
Valstybės narės gali nustatyti, kad duomenys, kuriuos darbuotojus samdanti įmonė ir (arba) įstaiga pagal šio straipsnio 1 dalies 1 punktą turi pateikti laikino įdarbinimo tarnyboms, būtų nurodyti samdos sutartyje.
8 straipsnis
Laikini darbo santykiai: atsakomybė
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad:
1) nesusilpninant laikino įdarbinimo tarnybų atsakomybės, numatytos nacionalinės teisės aktuose, darbuotojus samdanti įmonė ir (arba) įstaiga sutarties galiojimo metu yra atsakinga už sąlygas, taikomas atliekant darbą;
2) taikant 1 punkto reikalavimą, darbo atlikimą reglamentuotų tik su darbo sauga, higiena ir sveikata susijusios sąlygos.
IV SKIRSNIS
KITOS NUOSTATOS
9 straipsnis
Palankesnės nuostatos
Ši direktyva nepažeidžia galiojančių arba būsimų nacionalinių ar Bendrijos nuostatų, kurios darbuotojams, susietiems 1 straipsnyje minėtų darbo santykių, užtikrina geresnę saugą ir sveikatos apsaugą.
10 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 1992 m. gruodžio 31 dienos priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kad įgyvendintų šią direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.
Priimdamos šias nuostatas, valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų arba priimamų teisės aktų tekstus.
3. Kas penkeri metai valstybės narės pateikia Komisijai ataskaitą apie praktinį šios direktyvos įgyvendinimą ir nurodo darbuotojų bei darbdavių nuomonę.
Su šia ataskaita Komisija supažindina Europos Parlamentą, Tarybą, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą bei Darbuotojų saugos, higienos ir sveikatos patariamąjį komitetą.
4. Komisija, deramai atsižvelgdama į šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, reguliariai teikia Europos Parlamentui, Tarybai bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ataskaitas apie šios direktyvos įgyvendinimą.
11 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1991 m. birželio 25 d.