Tarybos direktyva
1968 m. balandžio 9 d.
dėl prekybos vynmedžių dauginimo medžiaga
(68/193/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
pasikonsultavusi su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu,
kadangi Europos ekonominės bendrijos žemės ūkyje vyninių ir valgomųjų vynuogių auginimas užima svarbią vietą;
kadangi geri vynmedžių auginimo rezultatai didžia dalimi priklauso nuo tinkamos dauginamosios medžiagos naudojimo; kadangi šiuo tikslu tam tikros valstybės narės kuriam laikui apribojo prekybą vynmedžių dauginamąja medžiaga, leisdamos prekiauti tik aukštos kokybės medžiais ir jaunais augalais; kadangi šios valstybės gali pasinaudoti kelis dešimtmečius sistemingai vykdytos augalų selekcijos rezultatais, padėjusios sukurti stabilias ir vienodas vynmedžių veisles, kurios dėl savo požymių gali būti labai vertingos siekiamiems tikslams;
kadangi bus pasiektas didesnis Bendrijos vynmedžių auginimo produktyvumas, jei veislių, kuriomis leidžiama prekiauti pasirinkimui, valstybės narės taikys vienodas taisykles, kurios bus kuo griežtesnės;
kadangi todėl yra pateisinama, kad būtų leidžiama prekiauti tik tomis veislėmis, dėl kurių vynmedžių augintojas galės būti tikras, kad tikrai galės įsigyti šių veislių dauginamosios medžiagos;
kadangi šiuo tikslu tam tikros valstybės narės taiko sertifikavimo sistemas, kuriomis vykdant oficialią kontrolę siekiama užtikrinti veislės tapatumą, grynumą ir sveikatos būklę, ypač dėl virusinių ligų; kadangi šios sistemos galėtų sudaryti Bendrijos vienodos sertifikavimo sistemos pagrindą;
kadangi tokia sistema turėtų būti taikoma tiek prekybai Bendrijoje išauginta dauginamąja medžiaga kitose valstybėse narėse, tiek vidaus rinkoje;
kadangi paprastai dauginamąja medžiaga, skirta vynuogėms arba dauginamajai medžiagai auginti, turėtų būti leidžiama prekiauti tik tada, jei atliekamas jos oficialus tyrimas ir ji sertifikuojama pagal sertifikavimo taisykles kaip elitinė medžiaga arba sertifikuota medžiaga; kadangi techninių apibrėžimų "elitinė medžiaga" ir "sertifikuota medžiaga" pasirinkimas grindžiamas jau galiojančia tarptautine terminologija ir Bendrijos kitų augalų genčių ir rūšių sistemomis;
kadangi reikėtų riboti prekybą sertifikuota vynmedžių dauginamąja medžiaga, gauta kloninės selekcijos būdu; kadangi, vis dėlto, šiuo metu šio tikslo pasiekti neįmanoma, kadangi ši medžiaga negali visapusiškai patenkinti Bendrijos poreikių; kadangi dėl to laikinai turėtų būti leista prekiauti patikrinta standartine medžiaga, kuri taip pat turi atitikti tapatumo ir veislės grynumo reikalavimus, tačiau jai ne visada suteikiamos tokios pačios garantijos, kaip dauginamajai medžiagai, gautai kloninės selekcijos būdu; kadangi vis dėlto ši kategorija turėtų būti palaipsniui panaikinta;
kadangi, jei valstybėje narėje vynmedžiai nėra dauginami arba jei joje neprekiaujama dauginamąja medžiaga, yra pateisinama, kad ši valstybė narė būtų atleista nuo įsipareigojimo sertifikuoti arba kontroliuoti standartinę medžiagą, neapribojant jos įsipareigojimo leisti prekiauti tik sertifikuota medžiaga ir standartine medžiaga;
kadangi dauginamajai medžiagai, kuri nėra pateikiama į rinką dėl jos nedidelės ekonominės vertės, neturėtų būti taikomos Bendrijos taisyklės; kadangi valstybės narės turi išlaikyti teisę tokiai medžiagai taikyti specialias nuostatas;
kadangi Bendrijos taisyklės neturėtų būti taikomos dauginamajai medžiagai, kurią ketinama eksportuoti į trečiąsias šalis;
kadangi trečiosiose šalyse pagamintai ir Bendrijoje parduodamai dauginamajai medžiagai taikomas Bendrijos taisykles turi priimti Taryba ne vėliau kaip iki 1969 m. gruodžio 31 d.;
kadangi, siekiant pagerinti ne tik genetinę Bendrijos dauginamosios medžiagos vertę, bet ir jos išorinę kokybę, turi būti nustatyti tam tikri analitinio grynumo, kokybės ir rūšiavimo reikalavimai;
kadangi, siekiant užtikrinti dauginamosios medžiagos tapatumą, turi būti nustatytos Bendrijos partijų atskyrimo, pakavimo, uždarymo ir žymėjimo taisyklės; kadangi šiuo tikslu etiketėse turėtų būti nurodomi duomenys, skirti tiek oficialiai kontrolei, tiek vynmedžių augintojui informuoti, ir aiškiai įrodyti Bendrijos sertifikavimą;
kadangi, siekdamos užtikrinti, kad prekiaujant būtų laikomasi tiek dauginamosios medžiagos kokybės reikalavimų, tiek jos tapatumą užtikrinančių nuostatų, valstybės narės privalo numatyti atitinkamas kontrolės priemones;
kadangi šiuos reikalavimus atitinkančiai dauginamajai medžiagai, nepažeidžiant Sutarties 36 straipsnio, neturėtų būti taikomi jokie prekybos apribojimai, išskyrus numatytus Bendrijos taisyklėse;
kadangi, kol bus sudarytas bendrasis veislių katalogas, tarp leistinų apribojimų visų pirma turėtų būti valstybių narių teisė riboti prekybą dauginamąja medžiaga leidžiant prekiauti tik tomis veislėmis, kurios pasižymi ūkiniu vertingumu ir tinkamumu naudoti jų pačių teritorijoje; kadangi šiuo metu nederėtų spręsti, ar ir kokiomis sąlygomis valstybės narės savo teritorijoje gali visiškai ar iš dalies uždrausti auginti tam tikras vynmedžių veisles;
kadangi tam tikromis sąlygomis dauginamoji medžiaga, kuri kitoje šalyje yra gauta iš valstybėje narėje sertifikuotos elitinės medžiagos, turėtų būti pripažįstama lygiaverte toje valstybėje narėje gautai dauginamajai medžiagai;
kadangi laikotarpiais, kai kyla sunkumų gaunant įvairių kategorijų sertifikuotos medžiagos arba standartinės medžiagos, turėtų būti leista laikinai prekiauti dauginamąja medžiaga, atitinkančia ne tokius griežtus reikalavimus;
kadangi, siekiant suderinti valstybėse narėse taikomus naudojamos standartinės medžiagos sertifikavimo ir patikrinimo techninius metodus ir sudaryti sąlygas ateityje palyginti Bendrijoje sertifikuotą ar patikrintą ir iš trečiųjų šalių atvežamą medžiagą, valstybėse narėse turėtų būti atliekami Bendrijos bandymai, kurie leistų kasmet įvertinti įvairių kategorijų dauginamosios medžiagos kokybę;
kadangi Komisijai reikėtų pavesti patvirtinti tam tikras priemones dėl šios direktyvos taikymo; kadangi, norint palengvinti siūlomų priemonių įgyvendinimą, turėtų būti numatyta valstybių narių ir Komisijos glaudaus bendradarbiavimo Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatiniame komitete tvarka,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Ši direktyva taikoma vynmedžių dauginamajai medžiagai (toliau - dauginamoji medžiaga), užaugintai ir parduodamai Bendrijoje.
2 straipsnis
1. Šioje direktyvoje vartojamos tokios sąvokos:
A. Vynmedžiai: Vitis (L.) genties augalai, skirti vynuogėms išauginti, ar naudojami kaip tokių augalų dauginamoji medžiaga.
B. Dauginamoji medžiaga:
i) jauni vynmedžių augalai
a)įsišakniję auginiai: | neskiepyti įsišakniję vynmedžių ūgliai, skirti sodinti arba naudojami kaip šakniastiebiai; |
b)įsišakniję skiepūgliai: | vynmedžių ūgliai, gauti skiepijant, kurių požeminė dalis yra įsišaknijusi; |
ii) jaunų vynmedžių augalų dalys
a)vynmedžių ūgliai: | vienmečiai ūgliai; |
b)šakniastiebių auginiai skiepijimui: | vynmedžių ūgliai, kurie, ruošiant įsišaknijusius skiepūglius, turi sudaryti požeminę dalį; |
c)viršūniniai poskiepiai: | vynmedžių ūgliai, kurie, ruošiant įsišaknijusius skiepūglius arba skiepijant augalus vietoje, turi sudaryti antžeminę dalį; |
d)daigynų auginiai | vynmedžių ūgliai, skirti įsišaknijusių auginių auginimui. |
C. Poskiepių daigynai: daigynai, kuriuose auginami šakniastiebių auginiai skiepijimui, daigynų auginiai arba viršūniniai poskiepiai.
D. Auginių daigynai: daigynai, kuriuose auginami įsišakniję auginiai arba įsišakniję skiepūgliai.
E. Elitinė medžiaga: dauginamoji medžiaga
a) išauginta augintojo atsakomybe pagal pripažintą veislės palaikymo metodiką;
b) skirta dauginamajai medžiagai auginti;
c) atitinkanti I ir II prieduose išdėstytus reikalavimus, keliamus elitinei medžiagai; ir
d) atitinkanti pirmiau nurodytus reikalavimus, kaip nustatyta atlikus oficialų tyrimą.
F. Sertifikuota medžiaga: dauginamoji medžiaga
a) tiesiogiai išauginta iš atitinkamos veislės elitinės medžiagos arba augintojo pageidavimu - iš ankstesnio nei elitinės medžiagos dauginimo etapo dauginamosios medžiagos, kuri atitinka I ir II prieduose elitinei medžiagai keliamus reikalavimus, kaip nustatyta atlikus oficialų tyrimą;
b) skirta
- jauniems augalams arba augalų dalims, iš kurių bus auginamos vynuogės, auginti, arba
- vynuogėms auginti;
c) atitinkanti I ir II prieduose išdėstytus reikalavimus, keliamus sertifikuotai medžiagai; ir
d) atitinkanti pirmiau nurodytus reikalavimus, kaip nustatyta atlikus oficialų tyrimą.
G. Standartinė medžiaga: dauginamoji medžiaga
a) pasižyminti veislės tapatumu ir grynumu;
b) skirta
- jauniems augalams arba augalų dalims, iš kurių bus auginamos vynuogės, auginti;
c) atitinkanti I ir II prieduose išdėstytus reikalavimus, keliamus standartinei medžiagai; ir
d) atitinkanti pirmiau nurodytus reikalavimus, kaip nustatyta atlikus oficialų tyrimą.
H. Oficialios priemonės: priemonės, kurių imasi
a) valstybinės valdžios institucijos; arba
b) bet kuris pagal viešąją ar privatinę teisę veikiantis juridinis asmuo valstybės atsakomybe; arba
c) jei tai pagalbinė veikla, kurią taip pat kontroliuoja valstybė - bet kuris tam tikslui atitinkamai prisaikdintas fizinis asmuo,
jei tokios priemonės b ir c punktuose minimiems asmenims nesuteikia asmeninės naudos.
2. Valstybės narės gali:
a) numatyti, kad dauginamoji medžiaga nebūtų oficialiai sertifikuojama, o standartinė medžiaga tikrinama, jei tokia medžiaga jų teritorijoje paprastai neauginama ir neparduodama;
b) įsigaliojus įstatymams ir kitiems teisės aktams, būtiniems, kad būtų įgyvendinta ši direktyva, kaip pereinamojo laikotarpio priemonę priimti nuostatą, kad dauginamoji medžiaga, panaudota poskiepių daigynams arba auginių daigynams sukurti, būtų prilyginta dauginamajai medžiagai, sertifikuotai arba patikrintai remiantis šios direktyvos nuostatomis, jei prieš minėtą panaudojimą jos garantijos buvo tokios pat kaip ir pagal šios direktyvos nuostatas sertifikuotos ar patikrintos dauginamosios medžiagos.
3 straipsnis
1. Valstybės narės numato, kad vynmedžių dauginamoji medžiaga negali būti pateikiama į rinką, jei:
- ji nėra oficialiai sertifkuota kaip "elitinė medžiaga" ar "sertifikuota medžiaga" arba nėra oficialiai patikrinta standartinė medžiaga ir
- neatitinka II priede išdėstytų reikalavimų.
2. Valstybės narės gali numatyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo 1 dalies, taikomas:
a) ankstesnio nei elitinių poskiepių dauginimo etapo dauginamajai medžiagai;
b) bandymams ar moksliniams tikslams;
c) selekciniam darbui.
3. Valstybės narės gali numatyti nukrypti leidžiančias nuostatas dėl mažiausio šakniastiebių ūglių skiepijimui ilgio (II priedas (III) (1) (B) (a)).
4. Komisija, laikydamasi 17 straipsnyje nustatytos tvarkos, gali:
a) leisti valstybėms narėms, nukrypstant nuo II priedo II dalies 1 punkto, sertifikuotai medžiagai priskirti įsišaknijusius skiepūglius, gautus sertifikuotą medžiagą įskiepijus į standartinę medžiagą; toks leidimas suteikiamas tik pereinamajam laikotarpiui, kuris nustatomas tik iki tol, kol atitinkamos valstybės narės savo naujiems augalams turės pakankamai elitinės medžiagos ir sertifikuotos medžiagos;
b) numatyti, kad po nustatytų datų tam tikrų vynmedžių veislių dauginamoji medžiaga negali būti pateikiama į rinką, jei ji nėra oficialiai sertifikuota kaip "elitinė medžiaga" arba "sertifikuota medžiaga".
4 straipsnis
Valstybės narės gali taikyti papildomus arba griežtesnius reikalavimus jų teritorijoje išaugintos dauginamosios medžiagos sertifikavimui ar standartinės medžiagos patikrinimui, nei nurodyti I ir II prieduose.
5 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė sudaro jos teritorijoje oficialiai sertifikavimui priimamų vynmedžių veislių, sertifikuojamų ir tikrinamų kaip standartinė medžiaga, sąrašą. Sąraše nurodomos pagrindinės morfologinės ir fiziologinės skiriamosios veislių savybės.
2. Veislė yra tinkama sertifikuoti ar patikrinti, jei oficialiais arba oficialiai kontroliuojamais tyrimais, ypač vegetaciniais bandymais, nustatoma, kad tokia veislė yra pakankamai vienoda ir stabili.
Jei žinoma, kad veisle prekiaujama kitoje šalyje kitu pavadinimu, tas pavadinimas taip pat įrašomas į sąrašą.
3. Tinkamos veislės yra sistemingai oficialiai tikrinamos. Jei nebesilaikoma kurio nors tinkamumo sertifikavimui ar patikrinimui reikalavimo, pripažinimas panaikinamas, o veislė išbraukiama iš sąrašo.
4. Šie sąrašai ir padaryti jų pakeitimai nedelsiant siunčiami Komisijai, kuri juos perduoda kitoms valstybėms narėms.
6 straipsnis
Valstybės narės reikalauja, kad siekiant patikrinti veisles, bandiniai būtų imami oficialiai pagal atitinkamus metodus.
7 straipsnis
Valstybės narės numato, kad auginant vynmedžių dauginamąją medžiagą, ją iškasant arba atskiriant nuo motininio medžio, pakuojant, sandėliuojant ir vežant, ji būtų laikoma atskiromis partijomis ir pažymima jos veislė, o prireikus jos klonas, jei tai yra elitinė medžiaga ir sertifikuota medžiaga.
8 straipsnis
1. Valstybės narės reikalauja, kad dauginamąja medžiaga būtų prekiaujama tik pakankamai vienodomis partijomis ir sandariose pakuotėse ar ryšuliais, turinčiose uždarymo įtaisą ir pažymėtose pagal 9 ir 10 straipsnius. Pakuotės atitinka III priedo nuostatas.
2. Valstybės narės prekybai galutiniam vartotojui skirtais nedideliais kiekiais arba prekybai vynmedžiais vazonuose, įpakavimo dėžėse arba dėžutėse gali taikyti nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo 1 dalies, dėl pakavimo, uždarymo ir žymėjimo.
9 straipsnis
Valstybės narės reikalauja, kad dauginamosios medžiagos pakuotes ir ryšulius atsakingas asmuo oficialiai uždarytų taip, kad, atidarius konteinerį arba atrišus ryšulį, uždarymo įtaisas būtų sugadinamas ir pakuotės nebūtų galima uždaryti iš naujo.
10 straipsnis
1. Valstybės narės reikalauja, kad už uždarymą atsakingas asmuo ant išorinės dauginamosios medžiagos pakuočių pusės arba ryšulių pritvirtintų etiketę viena iš oficialių Bendrijos kalbų pagal IV priede išdėstytas specifikacijas; etiketė pritvirtinama plomba. Elitinė medžiaga ženklinama baltos, sertifikuota medžiaga - mėlynos, o standartinė medžiaga - tamsiai geltonos spalvos etikete.
2. Valstybės narės gali numatyti, kad prie kiekvienos partijos būtų pridedamas dokumentas, kuriame būtų nurodyta tokia pati informacija kaip ir etiketėje.
11 straipsnis
Valstybės narės, taikydamos sukurtą ar patvirtintą oficialios kontrolės sistemą, užtikrina, kad būtų išlaikytas dauginamosios medžiagos tapatumas nuo jos iškasimo arba atskyrimo nuo motininio medžio iki pristatymo galutiniam vartotojui. Jos imasi atitinkamų priemonių, kad, prekiaujant dauginamąja medžiaga, ji būtų oficialiai kontroliuojama, bent jau tikrinant bandinius, kaip yra laikomasi šios direktyvos reikalavimų.
12 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad elitinei medžiagai ir sertifikuotai medžiagai, kuri yra oficialiai sertifikuota ir kurios konteineriai buvo oficialiai pažymėti pagal šią direktyvą, ir standartinei medžiagai, kurios konteineriai buvo oficialiai pažymėti ir uždaryti pagal šią direktyvą, nebūtų taikomi jokie kiti prekybos apribojimai dėl jų savybių, tyrimo sąlygų, žymėjimo ir uždarymo nei nustatyti šioje direktyvoje.
2. Valstybės narės gali:
a) tais atvejais, jei Komisija nesiėmė jokių 3 straipsnio 4 dalies b punkte reglamentuojamų priemonių ir jei tokių galiojančių priemonių nėra, nustatyti, kad po nurodytų datų į rinką nebūtų galima pateikti tam tikrų vynmedžių veislių dauginamosios medžiagos, nebent ta medžiaga būtų oficialiai sertifikuota kaip "elitinė medžiaga" arba "sertifikuota medžiaga";
b) iki bus sudarytas bendrasis veislių katalogas, apriboti prekybą dauginamąja medžiaga leisdamos prekiauti tik tomis veislėmis, kurios yra įtrauktos į nacionalinį sąrašą ir pasižymi ūkiniu vertingumu ir tinkamumu naudoti jų pačių teritorijoje; tiek iš kitų valstybių narių įsigytoms, tiek vietinėms veislėms taikomos tos pačios įtraukimo į sąrašą sąlygos.
13 straipsnis
Valstybės narės numato, kad dauginamąją medžiagą, gautą tiesiogiai iš elitinės medžiagos, kuri yra sertifikuota vienoje valstybėje narėje, o užauginta kitoje valstybėje narėje, būtų galima sertifikuoti elitinę medžiagą išauginusioje valstybėje, jei atliktas dauginamosios medžiagos aprobavimas, atitinkantis I priede nustatytus reikalavimus, ir jei oficialus tyrimas rodo, kad ji atitinka II priede išdėstytus reikalavimus.
14 straipsnis
1. Siekdama panaikinti laikinus bendro pobūdžio elitinės medžiagos, sertifikuotos medžiagos ar standartinės medžiagos tiekimo sunkumus, atsirandančius vienoje ar keliose valstybėse narėse, kurių negalima įveikti Bendrijoje, Komisija 17 straipsnyje numatyta tvarka įgalioja vieną ar kelias valstybes nares tam tikrą laikotarpį, kurį turi nustatyti Komisija, leisti prekiauti dauginamąja medžiaga, priklausančia kategorijai, kuriai keliami ne tokie griežti reikalavimai.
2. Bet kurios konkrečios veislės dauginamosios medžiagos kategorija ženklinama būtent tai kategorijai numatyta oficialia etikete; visais kitais atvejais naudojama rudos spalvos etiketė. Etiketėje visuomet nurodoma, kad atitinkama dauginamoji medžiaga priklauso kategorijai, kuriai keliami ne tokie griežti reikalavimai.
15 straipsnis
1. Ši direktyva netaikoma dauginamajai medžiagai, kurią ketinama eksportuoti į trečiąsias šalis.
2. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma ne vėliau kaip iki 1969 m. gruodžio 31 d. patvirtina priemones dėl dauginamosios medžiagos, pagamintos trečiosiose šalyse ir parduodamos Bendrijoje.
16 straipsnis
1. Norint įvertinti dauginamosios medžiagos kokybę, Bendrijoje atliekami Bendrijos bandymai; šių bandymų eigą tikrina 17 straipsnyje minimas komitetas.
2. Šie bandymai pirmu etapu naudojami sertifikuotos medžiagos sertifikavimo ir standartinės medžiagos patikrinimo techniniams metodams derinti, kad būtų gaunami lygiaverčiai rezultatai. Iškart pasiekus šį tikslą parengiama metinė pažangos ataskaita apie šiuos bandymus, kuri konfidencialiai siunčiama valstybėms narėms ir Komisijai. Laikydamasi 17 straipsnyje nustatytos tvarkos Komisija nustato pirmos ataskaitos pateikimo datą.
3. 17 straipsnyje minima tvarka Komisija imasi būtinų priemonių bandymams atlikti. Taip pat gali būti atliekami dauginamosios medžiagos, išaugintos trečiosiose šalyse, bandymai.
17 straipsnis
1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje numatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva ar valstybės narės atstovo prašymu klausimus perduoda Žemės ūkio, sodininkystės, daržininkystės ir miškininkystės sėklos bei dauginamosios medžiagos nuolatiniam komitetui (toliau - Komitetas), įsteigtam 1966 m. birželio 14 d. Tarybos sprendimu [2].
2. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonės patvirtinamos dvylikos balsų dauguma.
4. Komisija patvirtina priemones, kurios pradedamos taikyti nedelsiant. Tačiau, kai šios priemonės neatitinka Komiteto nuomonės, Komisija nedelsdama apie taip praneša Tarybai. Tokiu atveju Komisija gali atidėti jau patvirtintų priemonių taikymą ne ilgiau kaip vienam mėnesiui po tokio pranešimo dienos.
Taryba kvalifikuota balsų dauguma per vieną mėnesį gali priimti kitokį sprendimą.
18 straipsnis
Ši direktyva nepažeidžia nacionalinių įstatymų nuostatų, pateisinamų dėl žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatos ir gyvybės apsaugos arba pramoninės ir komercinės nuosavybės apsaugos.
19 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 1969 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.
20 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1968 m. balandžio 9 d.