Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 82/2001
2000 m. gruodžio 5 d.
dėl sąvokos "produktų kilmė" apibrėžimo ir administracinio bendradarbiavimo metodų vykdant prekybą tarp Bendrijos muitų teritorijos ir Seutos bei Melilos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į Ispanijos ir Portugalijos stojimo aktą, ypač į jo 2 Protokolą,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1) Nuo to laiko, kai įsigaliojo 1988 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1135/88 dėl sąvokos "produktų kilmė" apibrėžimo ir administracinio bendradarbiavimo metodų vykdant prekybą tarp Bendrijos muitų teritorijos ir Seutos bei Melilos ir Kanarų salų [1], iš esmės pasikeitė kilmės taisyklės, taikomos pagal įvairias Bendrijos pasirašytas laisvosios prekybos sutartis. Tam tikrais aspektais jos yra palankesnės nei Reglamente (EEB) Nr. 1135/88 numatytos taisyklės, ypač kiek tai susiję su dokumentams taikomais reikalavimais.
(2) Anksčiau minimi susitarimai, reglamentuojantys prekybą tarp Bendrijos ir jos prekybos partnerių, nustato specialias kilmės taisykles Seutai ir Melilai. Šios nuostatos turėtų būti taikomos prekybai tarp Bendrijos muitų teritorijos ir Seutos bei Melilos.
(3) 1991 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1911/91 dėl Bendrijos teisės nuostatų taikymo Kanarų saloms [2] šios salos buvo įtrauktos į Bendrijos muitų teritoriją. Todėl šiai teritorijai nebereikia numatyti specialių kilmės taisyklių.
(4) Siekiant aiškumo, reikėtų pataisyti Reglamentą (EEB) Nr. 1135/88,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame reglamente:
"gamyba" - tai bet koks apdirbimas ar perdirbimas, įskaitant surinkimą ar konkrečias operacijas;
"medžiaga" - tai bet kokia produkto gamybai panaudota sudedamoji dalis, žaliava, komponentas arba detalė ir t. t.;
"produktas" - tai pagamintas produktas, net jei jis skirtas naudoti vėliau kitoje gamybinėje operacijoje;
"prekės" - tai medžiagos ir produktai;
"muitinės vertė" - tai pagal 1994 m. Sutartį dėl Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VII straipsnio įgyvendinimo (Pasaulio prekybos organizacijos sutartis dėl muitinio įvertinimo) nustatyta vertė;
"ex-works kaina" - kaina, sumokėta už produktą (ex-works) gamintojui Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje, kurio įmonėje atliktas galutinis apdirbimas ar perdirbimas, jei į kainą įeina visų panaudotų medžiagų vertė, atskaičiavus vidaus mokesčius, kurie eksportuojant gautą produktą yra ar gali būti grąžinami;
"medžiagų vertė" - tai panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importavimo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji nustatyta kaina, sumokėta už medžiagas Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje;
"kilmės statusą turinčių medžiagų vertė" - tai g punkte nurodytų medžiagų vertė, taikoma mutatis mutandis;
"pridėtinė vertė" - tai produktų ex-works kaina, atėmus kiekvienos panaudotos medžiagos, kilusios kitose šalyse, nurodytose 3 ir 4 straipsniuose, muitinės vertę, arba, jeigu muitinės vertė nežinoma ir negali būti nustatyta - pirmoji patvirtinta kaina, sumokėta už medžiagas Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje;
"skirsniai" ir "pozicijos" - tai skirsniai ir pozicijos (keturženkliai kodai), vartojami nomenklatūroje, sudarančioje suderintą prekių apibūdinimo ir kodavimo sistemą (toliau - Suderinta sistema arba SS);
"siunta" - tai vieno eksportuotojo vienam gavėjui tuo pat metu siunčiami produktai, siunčiami su transporto dokumentu, kuriame nurodytas maršrutas nuo eksportuotojo iki gavėjo, arba, jei tokio dokumento nėra, naudojant bendrą sąskaitą faktūrą;
"teritorijos" - tai teritorijos, įskaitant teritorinius vandenis.
Posakis "klasifikuojama" reiškia, kad produktas arba medžiaga yra priskirti tam tikrai pozicijai.
II SKYRIUS
SĄVOKOS "PRODUKTŲ KILMĖ" APIBRĖŽIMAS
2 straipsnis
Bendrieji reikalavimai
1. Siekiant įgyvendinti susitarimus, reglamentuojančius prekybą tarp Bendrijos muitų teritorijos (toliau - Bendrija) ir Seutos bei Melilos, šie produktai yra laikomi kilusiais Bendrijoje:
a) visiškai gauti Bendrijoje produktai, kaip apibrėžta 5 straipsnyje;
b) visiškai gauti Bendrijoje produktai, kurių sudėtyje esančios medžiagos ne visiškai gautos Bendrijoje, jei tokios medžiagos buvo deramai apdirbtos arba perdirbtos Bendrijoje, kaip apibrėžta 6 straipsnyje;
c) prekės, kilusios Europos ekonominėje erdvėje (EEE), kaip apibrėžta Europos ekonominės erdvės susitarimo 4 Protokole.
2. Siekiant įgyvendinti susitarimus, reglamentuojančius prekybą tarp Bendrijos ir Seutos bei Melilos, šie produktai yra laikomi kilusiais Seutoje ir Meliloje:
a) visiškai gauti Seutoje ir Meliloje produktai, kaip apibrėžta 5 straipsnyje;
b) Seutoje ir Meliloje gauti produktai, kurių sudėtyje esančios medžiagos ne visiškai jose gautos, jei tokios medžiagos buvo deramai apdirbtos arba perdirbtos Seutoje ir Meliloje, kaip apibrėžta 6 straipsnyje.
3 straipsnis
Kumuliacija Bendrijoje
1. Nepažeidžiant 2 straipsnio 1 dalies, produktai yra laikomi kilusiais Bendrijoje, jei jie yra ten gauti, naudojant medžiagas, kilusias Bendrijoje, Seutoje ir Maliloje arba bet kurioje kitoje šalyje, su kuria Bendrija yra pasirašiusi abipusį susitarimą, kurio protokole dėl kilmės taisyklių yra nustatytos specialios nuostatos, susijusios su Seuta ir Melila, jei produktai Bendrijoje buvo apdirbti arba perdirbti labiau nei nurodyta 7 straipsnyje. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdirbtos arba perdirbtos.
2. Jeigu Bendrijoje atliktas apdirbimas arba perdirbimas nėra didesnio masto nei apibrėžta 7 straipsnyje, gautas produktas laikomas kilusiu Bendrijoje tik tuo atveju, jei čia sukurta pridėtinė vertė yra didesnė už panaudotų medžiagų, turinčių bet kurios 1 dalyje nurodytos šalies kilmę, vertę. Priešingu atveju, gautas produktas kildinamas iš tos šalies, kurios kilmės statusą turinčių medžiagų vertė sudaro didžiausią Bendrijoje pagaminto produkto vertės dalį.
3. Produktai, kilę vienoje iš 1 dalyje nurodytų šalių, kurie Bendrijoje nebuvo apdirbti arba perdirbti, išlaiko savo kilmę, eksportuojant juos į vieną iš tų šalių.
4. Komisija Europos Bendrijų oficialiame leidinyje (C serijoje) skelbia šalių sąrašą ir datą, nuo kada Bendrijoje gali būti taikoma kumuliacija.
4 straipsnis
Kumuliacija Seutoje ir Meliloje
1. Nepažeidžiant 2 straipsnio 2 dalies, produktai yra laikomi kilusiais Seutoje ir Meliloje, jei jie yra ten gauti, naudojant medžiagas, kilusias Seutoje ir Maliloje, Bendrijoje arba bet kurioje kitoje šalyje, su kuria Bendrija yra pasirašiusi abipusį susitarimą, kurio protokole dėl kilmės taisyklių yra nustatytos specialios nuostatos, susijusios su Seuta ir Melila, jei produktai Seutoje ir Meliloje buvo apdirbti arba perdirbti labiau nei nurodyta 7 straipsnyje. Tokios medžiagos nebūtinai turi būti pakankamai apdirbtos arba perdirbtos.
2. Jeigu Seutoje ir Meliloje atliktas apdirbimas arba perdirbimas nėra didesnio masto nei apibrėžta 7 straipsnyje, gautas produktas laikomas kilusiu Seutoje ir Meliloje tik tuo atveju, jei čia sukurta pridėtinė vertė yra didesnė už panaudotų medžiagų, turinčių bet kurios 1 dalyje nurodytos šalies kilmę, vertę. Priešingu atveju, gautas produktas kildinamas iš tos šalies, kurios kilmės statusą turinčių medžiagų vertė sudaro didžiausią Seutoje ir Meliloje pagaminto produkto vertės dalį.
3. Produktai, kilę vienoje iš 1 dalyje nurodytų šalių, kurie Seutoje ir Meliloje nebuvo apdirbti arba perdirbti, išlaiko savo kilmę, eksportuojant juos į vieną iš tų šalių.
4. Komisija Europos Bendrijų oficialiame leidinyje (C serijoje) skelbia šalių sąrašą ir datą, nuo kada Seutoje ir Meliloje gali būti taikoma kumuliacija.
5 straipsnis
Visiškai gauti produktai
1. Visiškai gautais Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje laikomi:
a) mineraliniai produktai, išgauti iš jų žemės gelmių arba jūros dugno;
b) jose išauginti augaliniai produktai;
c) jose gimę ir užauginti gyvūnai;
d) produktai, pagaminti iš joje užaugintų gyvūnų;
e) produktai, gauti iš jose vykdomos medžioklės ar žvejybos;
f) jūrų žvejybos ir kiti jūros produktai ne iš Bendrijos ar Seutos ir Melilos teritorinių vandenų, gauti naudojantis jų laivais;
g) jų plaukiojančiose įmonėse pagaminti produktai tik iš produktų, nurodytų f punkte;
h) jose surinkti naudoti daiktai, tinkami naudoti tik žaliavų regeneravimui, įskaitant naudotas padangas, tinkamas tik restauruoti arba panaudoti kaip atliekas;
i) jose vykdomų gamybos procesų atliekos ir laužas;
j) produktai, išgauti iš jūros dugno ar iš žemės gelmių už jų teritorinių vandenų, jei jos turi išskirtines teises naudotis šių vandenų dugnu ar žemės gelmėmis;
k) jose pagamintos prekės tik iš a-j punktuose išvardytų produktų.
2. 1 dalies f ir g punktuose tik tie laivai ir plaukiojančios įmonės laikomi Bendrijos ir Seutos bei Melilos laivais ir plaukiojančiomis įmonėmis:
a) kurie yra registruoti arba įrašyti valstybėje narėje arba, Seutos ir Melilos atveju, registruoti kompetentingos vietos institucijos laivų registruose (Registros de Matrícula de Buques de la respectiva Capitania Marítima);
b) kurie plaukioja su valstybės narės vėliava;
c) kurie ne mažiau kaip 50 % priklauso valstybių narių piliečiams arba bendrovei, turinčiai pagrindinę buveinę vienoje iš šių valstybių, kurios direktorius arba direktoriai, valdybos arba stebėtojų tarybos pirmininkas bei dauguma šios valdybos ir tarybos narių yra valstybių narių piliečiai, o jei tai - ūkinė bendrija arba ribotos turtinės atsakomybės akcinė bendrovė, mažiausiai pusė jos kapitalo priklauso tai valstybei, valstybės įstaigoms ar tų valstybių piliečiams;
d) kurių kapitonas ir laivo komanda yra valstybių narių piliečiai; ir
e) kurių bent 50 % laivo įgulos narių yra valstybių narių piliečiai.
6 straipsnis
Pakankamai apdirbti ir perdirbti produktai
1. 2 dalyje produktai, kurie nėra visiškai gauti, laikomi pakankamai apdirbtais ir perdirbtais, įvykdžius B priedo sąraše nustatytas sąlygas.
Šios sąlygos numato, kad visi Ispanijos ir Portugalijos stojimo akto 2 Protokole numatyti produktai turi būti apdirbti ar perdirbti panaudojant kilmės statuso neturinčias medžiagas, ir taikomi tik tokioms medžiagoms. Atitinkamai, jei produktas įgijo kilmės statusą įvykdžius sąraše nurodytas sąlygas, naudojamas kito produkto gamyboje, tai sąlygos, kurios taikomos gaminamam produktui, nėra taikomos ankstesniam produktui ir nėra įvertinamos neturinčios kilmės medžiagos, kurios galėjo būti panaudotos jį gaminant.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, tos kilmės statuso neturinčios medžiagos, kurios, vadovaujantis B priedo sąraše konkrečiam produktui nustatytomis sąlygomis, neturėtų būti naudojamos tam produktui gaminti, vis dėlto gali būti panaudotos, jeigu:
a) jų bendra vertė neviršija 10 % produkto ex-works kainos;
b) taikant šią dalį neviršijami jokie sąraše pateikti didžiausios kilmės statuso neturinčių medžiagų vertės procentai.
Ši dalis netaikoma produktams, nurodytiems Suderintos sistemos 50-63 skirsniuose.
3. 1 ir 2 dalys taikomos, išskyrus 7 straipsnyje numatytus atvejus.
7 straipsnis
Nepakankamas apdirbimas arba perdirbimas
1. Nepažeidžiant 2 dalies ir nepriklausomai nuo to, įvykdyti ar neįvykdyti 6 straipsnio reikalavimai, kilmės statuso nesuteikia šios nepakankamo apdirbimo ar perdirbimo operacijos:
a) operacijos, užtikrinančios, kad produktai bus išsaugoti transportuojant bei sandėliuojant (vėdinimas, paskleidimas, džiovinimas, užšaldymas, pamerkimas į druskos, sieros dioksido arba kitus vandeninius tirpalus, pažeistų dalių pašalinimas bei panašios operacijos);
b) paprastos operacijos: dulkių pašalinimas, sijojimas, pirminė atranka, rūšiavimas, klasifikavimas, suderinimas (įskaitant komplektų sudarymą), plovimas, dažymas supjaustymas;
c) i) perpakavimas, prekių pakuočių išardymas ir surinkimas;
ii) paprastas išpilstymas į butelius ar kitas talpyklas, dėjimas į maišus, dėklus, dėžes, kortelių ar lentelių tvirtinimas, kitos paprastos pakavimo operacijos;
d) ženklų, etikečių ar kitų panašių atpažinimo ženklų tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių;
e) paprastas vienos ar kelių rūšių produktų sumaišymas, kai vienas ar keli mišinio komponentai netenkina šiame priede nustatytų sąlygų, kurios leistų šiuos produktus laikyti kilusiais Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje;
f) paprastas produkto surinkimas iš dalių, sudarant užbaigtą gaminį;
g) dviejų ar kelių operacijų, išvardytų a-f punktuose, atlikimas;
h) gyvulių skerdimas.
2. Sprendžiant, ar produkto apdirbimas arba perdirbimas yra laikytinas nepakankamu, kaip apibrėžta 1 dalyje, atsižvelgiama į visas kartu tiek Bendrijoje, tiek Seutoje ir Meliloje su tuo produktu atliktas operacijas.
8 straipsnis
Kvalifikavimo vienetas
1. Pagal šį reglamentą, kvalifikavimo vienetas yra tam tikras produktas, vertinamas kaip bazinis vienetas, apibrėžiant klasifikavimą pagal Suderintos sistemos nomenklatūrą.
Tuo vadovaujantis, laikoma, kad:
a) kai produktas, sudarytas iš gaminių grupės arba rinkinio, yra klasifikuojamas pagal Suderintą sistemą vienoje pozicijoje, ta visuma sudaro kvalifikavimo vienetą;
b) kai siuntą sudaro daug tapačių produktų, klasifikuojamų toje pačioje Suderintos sistemos pozicijoje, šio reglamento nuostatos taikomos kiekvienam produktui.
2. Jei pagal Suderintos sistemos 5 bendrąją taisyklę įpakavimas klasifikuojamas kartu su produktu, nustatant kilmę jis taip pat vertinamas kartu su produktu.
9 straipsnis
Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai
Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, siunčiami kartu su įrenginiu, mašina, aparatu ar transporto priemone, jei jie yra įprastinė įrenginio dalis ir įtraukti į jo kainą, o nėra atskirai įvertinti, laikomi viena preke kartu su įrenginiu, mašina, aparatu ar transporto priemone.
10 straipsnis
Komplektai
Komplektai, apibrėžti pagal Suderintos sistemos 3 bendrąją taisyklę, turi kilmės statusą, jei visi juos sudarantys produktai turi tokį statusą. Tačiau jei komplektą sudaro kilmės statusą turintys ir kilmės statuso neturintys produktai, visas komplektas laikomas turinčiu kilmės statusą, jei kilmės statuso neturintys produktai nesudaro daugiau kaip 15 % komplekto ex-works kainos.
11 straipsnis
Neutralūs elementai
Siekiant nustatyti, ar produktas turi kilmės statusą, nebūtina nustatyti jo gamybai naudojamų toliau nurodomų elementų kilmę:
a) energijos ir kuro;
b) pagrindinių gamybos priemonių (įskaitant žemę) ir įrenginių;
c) mašinų ir įrankių;
d) prekių, kurios neįeina ir neįeis į galutinę produkto sudėtį.
III SKYRIUS
TERITORINIAI REIKALAVIMAI
12 straipsnis
Teritoriškumo principas
1. Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje visada laikomasi II skyriuje apibrėžtų sąlygų kilmės statusui įgyti, išskyrus 2 straipsnio 1 dalies c punkte, 3 ir 4 straipsniuose numatytas sąlygas.
2. Išskyrus 3 ir 4 straipsniuose numatytus atvejus, kai sugrįžta į kitas šalis iš Bendrijos arba Seutos ir Melilos eksportuotos kilmės statusą turinčios prekės, jos turi būti laikomos neturinčiomis kilmės statuso, nebent galima muitinės institucijoms įtikinamai įrodyti, kad:
a) grąžinamos prekės yra tos pačios, kurios buvo eksportuotos; ir
b) jos nebuvo perdirbtos, išskyrus operacijas, būtinas jų kokybei išsaugoti toje šalyje arba eksportavimo metu.
13 straipsnis
Tiesioginis transportavimas
1. Preferencinis režimas pagal šį reglamentą taikomas tik šio reglamento reikalavimus atitinkantiems produktams, kurie tiesiogiai transportuojami tarp Bendrijos ir Seutos be Melilos arba per kitų valstybių, nurodytų 3 ir 4 straipsniuose, teritorijas.
Tačiau, jei susidaro tokia situacija, vieną atskirą siuntą sudarantys produktai gali būti transportuojami, perkraunami ar laikinai sandėliuojami kitose teritorijose, tuo atveju, jei produktai yra tranzito ar sandėliavimo šalių muitinių priežiūroje, su jais neatliekamos jokios kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas, reikalingas jų gerai būklei išsaugoti.
Kilmės statusą turintys produktai gali būti transportuojami vamzdynais per kitas teritorijas, nei nurodyta pirmojoje pastraipoje.
2. Kad būtų įrodyta, jog įvykdytos 1 dalyje nustatytos sąlygos, kompetentingoms muitinės institucijoms Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje pateikiama:
a) bendrasis transportavimo dokumentas, kuriame nurodytas maršrutas per tranzito šalį; arba
b) tranzito šalies muitinės išduotas sertifikatas, kuriame yra:
i) tikslus produktų apibūdinimas;
ii) produktų iškrovimo ir pakartotinio pakrovimo datos ir atitinkamais atvejais, laivų ar kitų transporto priemonių pavadinimai; ir
iii) sąlygų, kuriomis produktai buvo laikomi tranzito šalyje, patvirtinimas; arba
c) jei šių nėra, kiti patvirtinantys dokumentai.
14 straipsnis
Parodos
1. Kilmės statusą turintiems produktams, nusiųstiems į parodą į kitą valstybę, nei nurodytos 3 ir 4 straipsniuose, ir po parodos parduotiems ir importuotiems į Bendriją arba Seutą ir Melilą, taikomos Ispanijos ir Portugalijos stojimo akto 2 Protokolo numatytos lengvatos, jei muitinei įtikimai įrodoma, kad:
a) eksportuotojas atsiuntė šiuos produktus iš Bendrijos arba Seutos ir Melilos į valstybę, kurioje vyko paroda, ir ten juos eksponavo;
b) šis eksportuotojas pardavė ar kitaip perdavė produktus asmeniui Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje;
c) produktai buvo perduoti parodos metu ar netrukus po jos; perduodant jie buvo tos pačios būklės, kaip ir atsiųsti į parodą; ir
d) kadangi produktai buvo gabenami į parodą, jie nebuvo naudojami jokiais kitais tikslais, išskyrus demonstravimą parodoje.
2. Kilmės įrodymo dokumentas turi būti išduotas arba surašytas pagal V skyriaus nuostatas ir pateiktas kompetentingoms Bendrijos arba Seutos ir Melilos muitinės institucijoms įprastu būdu. Jame turi būti nurodytas parodos pavadinimas ir adresas. Jei būtina, gali būti reikalaujama papildomų dokumentinių įrodymų apie produktų eksponavimo sąlygas įvykusioje parodoje.
3. 1 dalis taikoma bet kuriai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam viešam demonstravimui, kuris nėra organizuojamas privačiais tikslais parduotuvėse ar verslo patalpose norint parduoti užsieninius produktus ir kurių metu produktai išlieka muitinės prižiūrimi.
IV SKYRIUS
MUITO MOKESČIŲ GRĄŽINIMAS ARBA ATLEIDIMAS NUO MUITO MOKESČIŲ
15 straipsnis
Draudimas grąžinti muito mokesčius arba atleisti nuo muito mokesčių
1. Bendrijoje ar Seutoje ir Meliloje neturi būti taikomas muito mokesčio grąžinimas ar atleidimas nuo bet kokios rūšies muito mokesčių už neturinčias kilmės statuso medžiagas, panaudotas gaminant Bendrijoje, Seutoje ir Meliloje, ar vienoje iš 3 ir 4 straipsniuose nurodytų valstybių kilusius produktus, kuriems pagal V skyriaus nuostatas išduotas ar parengtas kilmės statuso įrodymas.
Bendrijoje neturi būti taikomas muito mokesčio grąžinimas ar atleidimas nuo bet kurios rūšies muito mokesčių už produktus, nurodytus Suderintos sistemos 3 skirsnyje ir 1604-1605 pozicijose ir turinčius Bendrijos kilmės statusą, kaip apibrėžta šiame reglamente, numatytą 2 straipsnio 1 dalies c punkte, kuriems pagal V skyriaus nuostatas išduotas ar parengtas kilmės statuso įrodymas.
2. 1 dalyje nurodytas draudimas taikomas bet kokiam muito mokesčių ar rinkliavų, turinčių lygiavertį poveikį, taikomų Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje medžiagoms, panaudotoms gamyboje, ir produktams, nurodytiems 1 dalies antrojoje pastraipoje, daliniam ar visiškam grąžinimui, atleidimui nuo mokesčių ar jų nemokėjimui, kur toks grąžinimas, atleidimas ar nemokėjimas yra taikomi, aiškiai ir veiksmingai, kai iš nurodytų medžiagų pagaminti produktai yra eksportuojami, bet ne tuomet, kai jie lieka vidaus vartojimui.
3. Produktų, kuriems išduodamas kilmės statuso įrodymas, eksportuotojas turi būti pasiruošęs bet kuriuo metu, muitinei reikalaujant, pateikti visus reikalingus dokumentus, įrodančius, kad produktų gamybai naudotoms kilmės statuso neturinčioms medžiagoms nebuvo taikytas muito grąžinimas ir kad visi šioms medžiagoms taikomi muito mokesčiai ar lygiavertės rinkliavos iš tikrųjų buvo sumokėtos.
4. Šio straipsnio 1-3 dalių nuostatos taip pat taikomos įpakavimui, kaip apibrėžta 8 straipsnio 2 dalyje, priedams, atsarginėms dalims ir įrankiams - kaip apibrėžta 9 straipsnyje, ir komplektams - kaip apibrėžta 10 straipsnyje, jei jie neturi kilmės statuso.
5. 1-4 dalys netrukdo žemės ūkio produktams taikyti eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos, taikomos eksportui.
V SKYRIUS
KILMĖS ĮRODYMAS
16 straipsnis
Bendrieji reikalavimai
1. Produktams, kilusiems iš Bendrijos ir importuojamiems į Seutą ir Melilą bei produktams, kilusiems Seutoje ir Meliloje ir importuojamiems į Bendriją, Ispanijos ir Portugalijos stojimo akto 2 Protokolo nuostatomis numatytos lengvatos suteikiamos pateikus bet kurį iš šių dokumentų:
a) judėjimo sertifikatą EUR.1, kurio pavyzdys pateiktas C priede, arba
b) 21 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais deklaraciją, kurios tekstas pateikiamas D priede, eksportuotojo įrašytą sąskaitoje faktūroje, važtaraštyje ar kitame komerciniame dokumente, kuriame produktai apibūdinami pakankamai išsamiai, kad būtų galima juos identifikuoti (toliau - deklaracija sąskaitoje faktūroje).
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kilmės statusą turintiems produktams, kaip apibrėžta šiame reglamente, 26 straipsnyje nurodytais atvejais galima nereikalauti, kad būtų pateikiami 1 dalyje nurodyti dokumentai.
17 straipsnis
Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo tvarka
1. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduoda kompetentingos Bendrijos arba Seutos ir Melilos muitinės institucijos eksportuotojui arba eksportuotojo atsakomybe jo įgaliotam atstovui, pateikus paraišką raštu.
2. Eksportuotojas arba jo įgaliotas atstovas užpildo judėjimo sertifikatą EUR.1 ir prašymo formą, kurių pavyzdžiai pateikiami C priede. Šios formos pildomos viena iš oficialių Bendrijos kalbų. Jei pildoma ranka, tai rašoma rašalu didžiosiomis raidėmis. Produktų apibūdinimas tam skirtame langelyje turi būti rašomas nepaliekant tuščių eilučių. Jei prirašytas ne visas langelis, po paskutine įrašo eilute braukiama horizontali linija, o tuščia erdvė perbraukiama.
3. Kreipdamasis dėl EUR.1 sertifikato išdavimo eksportuotojas turi būti pasirengęs, judėjimo sertifikatą EUR.1 išduodančios Bendrijos arba Seutos ir Melilos muitinės pareigūnams reikalaujant, bet kuriuo metu pateikti visus reikalingus atitinkamų produktų kilmę įrodančius dokumentus, taip pat įvykdyti kitus šio reglamento reikalavimus.
4. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduoda kompetentingos Bendrijos arba Seutos ir Melilos muitinės institucijos, jei konkretūs produktai gali būti laikomi produktais, kilusiais Bendrijoje ar Seutoje ir Meliloje arba bet kurioje kitoje iš 3 ir 4 straipsniuose minimų šalių ir atitinka kitus šio reglamento reikalavimus.
5. Sertifikatus EUR.1 išduodančios muitinės institucijos imasi visų būtinų priemonių produktų kilmei ir kitų šio reglamento reikalavimų įvykdymui patikrinti. Ji turi teisę pareikalauti bet kurių įrodymų ir atlikti bet kurį eksportuotojo sąskaitų patikrinimą ar bet kurį kitą, jos manymu, būtiną patikrinimą.
Už judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimą atsakingos muitinės institucijos užtikrina, kad būtų tinkamai užpildytos 2 dalyje nurodytos formos. Visų pirma jos tikrina, ar produktų apibūdinimui skirta erdvė užpildyta taip, kad neliktų vietos apgaulingiems papildomiems įrašams.
6. Judėjimo sertifikato EUR.1 išdavimo data nurodoma sertifikato 11 langelyje.
7. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduoda muitinės pareigūnai ir perduoda eksportuotojui, kai eksportavimas faktiškai yra vykdomas arba garantuotas.
18 straipsnis
Po eksportavimo išduodami judėjimo sertifikatai EUR.1
1. Nukrypstant nuo 17 straipsnio 7 dalies, išskirtiniais atvejais judėjimo sertifikatas EUR.1 gali būti išduotas jau eksportavus jame nurodytus produktus, jei:
a) jis nebuvo išduotas eksportavimo metu dėl klaidų, netyčinio aplaidumo ar esant ypatingoms aplinkybėms; arba
b) muitinei įtikinamai įrodoma, kad judėjimo sertifikatas EUR.1 buvo išduotas, bet dėl techninių priežasčių nebuvo priimtas importuojant.
2. Vykdydamas 1 dalies reikalavimus, eksportuotojas paraiškoje turi nurodyti produktų, kuriems skirtas judėjimo sertifikatas EUR.1, eksportavimo vietą bei datą ir nurodyti paraiškos pateikimo priežastis.
3. Muitinės pareigūnai gali išduoti judėjimo sertifikatą EUR.1 po eksportavimo, tik patikrinę, ar eksportuotojo paraiškoje pateikti duomenys atitinka duomenis kituose atitinkamuose eksporto dokumentuose.
4. Po eksportavimo išduodami judėjimo sertifikatai EUR.1 turi būti patvirtinti vienu iš šių įrašų:
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- .
5. Šio straipsnio 4 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas judėjimo sertifikato EUR.1 langelyje "Pastabos".
19 straipsnis
Judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato išdavimas
1. Judėjimo sertifikato EUR.1 vagystės, pametimo ar sunaikinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią muitinę, kad pagal joje saugomus eksporto dokumentus būtų išduotas dublikatas.
2. Išduotas dublikatas turi būti patvirtintas vienu iš šių žodžių:
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- ,
- .
3. 2 dalyje nurodytas patvirtinimas įrašomas judėjimo sertifikato EUR.1 dublikato langelyje "Pastabos".
4. Dublikatas, kuriame turi nurodyta judėjimo sertifikato EUR.1 originalo išdavimo data, įsigalioja nuo tos datos.
20 straipsnis
Judėjimo sertifikatų EUR.1 išdavimas pagal anksčiau išduotą kilmės įrodymą
Kai kilmės statusą turintys produktai yra Bendrijos arba Seutos ir Melilos priežiūroje, norint persiųsti visus ar dalį šių produktų kitur Bendrijos arba Seutos ir Melilos teritorijoje, kilmės įrodymo dokumento originalą galima pakeisti vienu ar keliais judėjimo sertifikatais EUR.1. Pakeičiantis judėjimo sertifikatas (-ai) EUR.1 išduodamas (-i) muitinės įstaigoje, kuri produktus prižiūri.
21 straipsnis
Deklaracijos įrašymo sąskaitoje faktūroje sąlygos
1. 16 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą deklaraciją sąskaitoje faktūroje gali įrašyti:
a) patikimas eksportuotojas, kaip apibrėžta 22 straipsnyje, arba
b) bet kuris eksportuotojas kiekvienai siuntai, sudarytai iš vieno ar daugiau paketų, kuriuose supakuoti kilmės statusą turintys produktai, jei jų bendra vertė yra ne didesnė kaip 6000 eurų.
2. Deklaracija sąskaitoje faktūroje gali būti įrašoma, jei sąskaitoje faktūroje išvardyti produktai gali būti laikomi kilusiais Bendrijoje, Seutoje ir Meliloje arba vienoje iš valstybių, nurodytų 3 ir 4 straipsniuose, ir atitinka kitus šio reglamento reikalavimus.
3. Įrašantis deklaraciją sąskaitoje faktūroje eksportuotojas, eksportuojančios šalies muitinės pareigūnams reikalaujant, bet kuriuo metu turi būti pasirengęs pateikti visus reikiamus dokumentus, įrodančius produktų kilmę ir kitų šio reglamento reikalavimų įvykdymą.
4. Eksportuotojas deklaraciją, kuri pateikta D priede, gali spausdinti mašinėle ar kompiuteriu, atspausti ar spausdinti spaustuvėje sąskaitoje faktūroje, važtaraštyje ar kitame komerciniame dokumente viena iš šiame priede nurodytų kalbų, laikantis eksportuojančios valstybės įstatymų. Deklaracija taip pat gali būti užpildyta ranka, rašant rašalu didžiosiomis raidėmis.
5. Sąskaitoje faktūroje, kurioje įrašyta deklaracija, turi būti originalus, ranka pasirašytas eksportuotojo parašas. Tačiau patikimo eksportuotojo, kaip apibrėžta 22 straipsnyje, galima ir nereikalauti, kad jis pats pasirašytų deklaraciją, jei jis eksportuojančios valstybės muitinei pateikia raštišką įsipareigojimą dėl visiškos atsakomybės už deklaracijas sąskaitose faktūrose.
6. Eksportuotojas gali įrašyti deklaraciją sąskaitoje faktūroje, kai joje nurodyti produktai yra eksportuojami arba jau eksportuoti, tuo atveju, kai deklaracija pateikiama importuojančioje valstybėje ne vėliau kaip per dvejus metus po produktų, kuriems ji skirta, importavimo.
22 straipsnis
Patikimas eksportuotojas
1. Eksportuojančios valstybės narės muitinė gali suteikti teisę bet kuriam eksportuotojui (toliau - patikimas eksportuotojas), dažnai eksportuojančiam šiame reglamente numatytus produktus, įrašyti deklaraciją sąskaitoje faktūroje nepriklausomai nuo siunčiamų produktų vertės. Šių teisių siekiantis eksportuotojas privalo pateikti muitinei visas būtinas garantijas produktų kilmės statusui patikrinti, taip pat vykdyti kitus šio reglamento reikalavimus.
2. Muitinė gali suteikti patikimo eksportuotojo statusą vadovaudamasi sąlygomis, kurias ji mano esant būtinas.
3. Muitinė suteikia patikimam eksportuotojui muitinės įgaliojimo numerį, kuris nurodomas deklaracijoje, įrašytoje sąskaitoje faktūroje.
4. Muitinė stebi, kaip patikimas eksportuotojas naudojasi jam suteiktu leidimu.
5. Muitinė gali bet kuriuo metu atšaukti duotą leidimą. Ji tai padaro, jei patikimas eksportuotojas nebeteikia šio straipsnio 1 dalyje nurodytų garantijų, nevykdo šio straipsnio 2 dalyje nurodytų sąlygų ar kitaip netinkamai naudojasi įgaliojimais.
23 straipsnis
Kilmės įrodymo galiojimas
1. Kilmės įrodymas galioja keturis mėnesius nuo išdavimo datos eksporto šalyje ir per nurodytą laikotarpį turi būti pateiktas importo šalies muitinei.
2. Kilmės įrodymai, pateikiami importuojančios šalies muitinei po šio straipsnio 1 dalyje nurodytos galutinės pateikimo datos, gali būti priimti taikant preferencinį režimą, jei kilmės įrodymai nebuvo pateikti iki nustatytos galutinės datos tik dėl išskirtinių aplinkybių.
Kitais pavėluoto pateikimo atvejais importuojančios šalies muitinė gali pripažinti kilmės įrodymus, jei produktai buvo pateikti iki nurodytos galutinės datos.
24 straipsnis
Kilmės įrodymo pateikimas
Kilmės įrodymai pateikiami importuojančios šalies muitinei toje šalyje nustatyta tvarka. Nurodyta muitinė gali reikalauti kilmės įrodymų vertimo, taip pat gali reikalauti, kad importuotojas kartu su importo deklaracija pateiktų įrodymus, kad produktai atitinka šio reglamento sąlygas.
25 straipsnis
Importavimas dalimis
Kai importuotojo prašymu ir pagal importuojančios šalies muitinės nurodytas sąlygas išmontuoti ar nesurinkti produktai, kurie pagal Suderintos sistemos 2(a) bendrąją taisyklę klasifikuojami Suderintos sistemos XVI ir XVII skyriuose arba 7308 ir 9406 pozicijose, yra importuojami dalimis, importuojant pirmąją dalį, muitinei pateikiamas bendras tokių produktų kilmės įrodymas.
26 straipsnis
Atleidimas nuo kilmės įrodymo pateikimo
1. Produktai, kuriuos mažais paketais fiziniai asmenys siunčia kitiems fiziniams asmenims, arba kurie sudaro keleivių asmeninio bagažo dalį, laikomi turinčiais kilmės statusą, ir nereikalaujama pateikti kilmės įrodymą tuo atveju, kai šie produktai nėra importuojami prekybos tikslais ir buvo deklaruoti kaip atitinkantys šio reglamento reikalavimus, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo. Kai produktai siunčiami paštu, ši deklaracija gali būti įrašyta muitinės deklaracijoje CN22/CN23 arba popieriaus lape, pridedamame prie šio dokumento.
2. Atsitiktinis importas, kurį sudaro tik asmeniniam gavėjų ar keleivių, ar jų šeimų naudojimui skirti produktai, nėra laikomas prekybiniu importu, jei iš produktų rūšies ir kiekio akivaizdu, kad jie nėra importuojami komerciniais tikslais.
Bendra šių produktų vertė neturi būti didesnė kaip 500 eurų, kai jie siunčiami mažais paketais, arba ne didesnė kaip 1200 eurų, kai jie sudaro keleivių asmeninio bagažo dalį.
27 straipsnis
Papildomi dokumentai
17 straipsnio 3 dalyje ir 21 straipsnio 3 dalyje nurodyti dokumentai reikalingi įrodyti, kad produktai, kuriems išduodamas judėjimo sertifikatas EUR.1 arba deklaracija sąskaitoje faktūroje, yra laikomi kilusiais Bendrijoje, Seutoje ir Meliloje arba vienoje iš 3 ir 4 straipsniuose minimų valstybių ir atitinka kitus šio reglamento reikalavimus, inter alia, gali būti šie:
a) eksportuotojo arba tiekėjo veiklos įsigyjant nurodytas prekes aiškus pagrindimas, kuris, pavyzdžiui, yra jo buhalterinėse knygose arba vidaus sąskaitose;
b) Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje išduoti ar parengti dokumentai, įrodantys gamyboje panaudotų medžiagų kilmę, jei pagal šalies įstatymus tokie dokumentai naudojami;
c) dokumentai, įrodantys medžiagų apdirbimą ar perdirbimą Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje, išduoti ar parengti Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje, jei pagal šalies įstatymus tokie dokumentai naudojami;
d) judėjimo sertifikatai EUR.1 arba deklaracijos sąskaitose faktūrose, įrodančios panaudotų medžiagų kilmę, išduotos ar parengtos Bendrijoje arba Seutoje ir Meliloje pagal šį reglamentą, arba vienoje iš valstybių, nurodytų 3 ir 4 straipsniuose, pagal tapačias nurodytoms reglamente kilmės taisykles.
28 straipsnis
Kilmės įrodymo ir papildomų dokumentų saugojimas
1. Judėjimo sertifikato EUR.1 prašantis eksportuotojas mažiausiai trejus metus saugo 17 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus.
2. Deklaraciją sąskaitoje faktūroje įrašantis eksportuotojas mažiausiai trejus metus saugo jos kopiją ir 21 straipsnio 3 dalyje nurodytus dokumentus.
3. Judėjimo sertifikatą EUR.1 išduodanti eksportuojančios šalies muitinė mažiausiai trejus metus saugo paraiškos formą, nurodytą 17 straipsnio 2 dalyje.
4. Importuojančios šalies muitinė mažiausiai trejus metus saugo jai pateiktus judėjimo sertifikatus EUR.1 ir deklaracijas sąskaitose faktūrose.
29 straipsnis
Neatitikimai ir formalios klaidos
1. Vien nedideli įrašų skirtumai, pastebėti kilmės įrodymo dokumente ir muitinei pateiktuose dokumentuose produktų importo formalumams atlikti, neturėtų ipso facto paversti kilmės įrodymo niekiniu, jei deramai nustatoma, kad šis dokumentas tikrai atitinka pateiktus produktus.
2. Akivaizdžiai formalios klaidos, pavyzdžiui, spausdinimo klaidos kilmės įrodyme, nekeliančios abejonių dėl dokumento įrašų teisingumo, neturi būti dokumento atmetimo priežastimi.
30 straipsnis
Sumos, išreikštos eurais
1. Sumos, išreikštos eksportuojančios valstybės narės nacionaline valiuta arba Seutoje ir Meliloje naudojama valiuta, ekvivalentiškos eurais išreikštoms sumoms, turi būti lygiavertės sumoms, išreikštoms eurais pirmąją 1999 m. spalio mėn. darbo dieną, apie kurias valstybėms narėms praneša Komisija.
2. Jei sumos yra didesnės nei importuojančioje valstybėje narėje nustatytos atitinkamos sumos, ši valstybė jas priima, jei produktai įvertinami eksportuojančios valstybės narės valiuta. Jei produktai įvertinami kitos valstybės narės valiuta, importuojanti valstybė narė pripažįsta atitinkamos valstybės narės praneštas sumas.
VI SKYRIUS
SUSITARIMAI DĖL ADMINISTRACINIO BENDRADARBIAVIMO
31 straipsnis
Tarpusavio pagalba
1. Ispanijos ir kitų valstybių narių muitinės per Europos Komisiją pateikia vienos kitoms judėjimo sertifikatų EUR.1 tvirtinimui jų muitinėse naudojamų spaudų pavyzdžius ir perduoda už šių sertifikatų ir deklaracijų sąskaitose faktūrose patikrinimą atsakingų muitinės įstaigų adresus.
2. Stengdamosi užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą, Ispanija ir kitos valstybės narės padeda viena kitai įgaliodamos kompetentingas muitinės institucijas tikrinti judėjimo sertifikatų EUR.1 ar deklaracijų sąskaitose faktūrose autentiškumą ir šiuose dokumentuose pateiktos informacijos teisingumą.
32 straipsnis
Kilmės įrodymų patikrinimas
1. Kilmės įrodymų patikrinimai vėliau atliekami atsitiktinai arba kai importuojančios valstybės narės muitinės turi pagrįstų abejonių dėl šių dokumentų autentiškumo, juose išvardytų produktų kilmės statuso arba dėl kitų šio reglamento reikalavimų vykdymo.
2. Pagal šio straipsnio 1 dalies nuostatas, importuojančios valstybės narės muitinės eksportuojančios valstybės narės muitinei grąžina judėjimo sertifikatą EUR.1 ir sąskaitą faktūrą, jei ji buvo pateikta, deklaraciją sąskaitoje faktūroje, arba šių dokumentų kopijas, prireikus nurodydami užklausos priežastis. Bet kurie gauti dokumentai ir informacija, iškeliantys prielaidą, kad kilmės įrodyme pateikta informacija yra neteisinga, persiunčiami kartu su prašymu atlikti patikrinimą.
3. Patikrinimą a posteriori atlieka eksportuojančios valstybės narės muitinė. Ji turi teisę pareikalauti bet kurių įrodymų ir atlikti bet kurį eksportuotojo sąskaitų patikrinimą ar bet kurį kitą, jos manymu, būtiną patikrinimą.
4. Jei importuojančios šalies muitinė nusprendžia laikinai sustabdyti preferencinio režimo taikymą atitinkamiems produktams iki to laiko, kol bus gauti patikrinimo rezultatai, importuotojui pasiūloma išleisti produktus, panaudojant reikiamas atsargos priemones.
5. Patikrinimo a posteriori prašanti muitinė apie patikrinimo rezultatus informuojama kaip galima greičiau. Šie rezultatai turi aiškiai parodyti, ar dokumentai autentiški ir, ar nurodyti produktai yra kilę iš Bendrijos, Seutos ir Melilos ar iš vienos kurios nors 3 ir 4 straipsniuose nurodytos valstybės, taip pat, ar atitinka kitus šio reglamento reikalavimus.
6. Jei, esant pagrįstoms abejonėms per 10 mėnesių nuo prašymo atlikti patikrinimą a posteriori atsakymas negaunamas arba, jei atsakyme nepakanka informacijos reikiamo dokumento autentiškumui arba tikrajai produktų kilmei nustatyti, prašymą pateikusi muitinė, išskyrus ypatingus atvejus, atsisako teikti lengvatas.
33 straipsnis
Ginčų sprendimas
Jei dėl 32 straipsnyje numatyto patikrinimo kyla ginčų, kurių negali tarpusavyje išspręsti patikrinimo prašanti muitinė bei atsakinga už šio patikrinimo vykdymą muitinė, arba kai jos nesutaria dėl šio reglamento aiškinimo, ginčai perduodami Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2913/92 [3] įsteigtam Muitinės kodekso komitetui.
Ginčai tarp importuotojo ir importuojančios šalies muitinės sprendžiami laikantis tos šalies įstatymų.
34 straipsnis
Baudos
Baudos skiriamos bet kuriam asmeniui, kuris, siekdamas pasinaudoti produktams suteiktu preferenciniu režimu, neteisingai užpildo dokumentą arba dėl jo kaltės dokumente pateikiama neteisinga informacija. Numatytos baudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančio pobūdžio.
35 straipsnis
Laisvosios zonos
1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad kilmės statusą turintys produktai, transportavimo metu padėti šalių teritorijoje esančioje laisvojoje zonoje, nebūtų pakeičiami kitais ir nebūtų kitaip apdorojami, išskyrus apsaugą nuo gedimo.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kai turintys Bendrijos arba Seutos ir Melilos kilmės statusą produktai kartu su kilmės įrodymu importuojami į laisvąją ekonominę zoną ir yra apdirbami ar perdirbami, kompetentingos muitinės institucijos eksportuotojo prašymu išduoda naują judėjimo sertifikatą EUR.1, jei atliktas apdirbimas ar perdirbimas atitinka šio reglamento nuostatas.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
36 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EEB) Nr. 1135/88 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintąjį reglamentą yra suprantamos kaip nuorodos į šį reglamentą.
37 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2000 m. gruodžio 5 d.