Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/36/EB
2004 m. balandžio 21 d.
dėl trečiųjų šalių orlaivių, kurie naudojasi Bendrijos oro uostais, saugos
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3], atsižvelgdami į 2004 m. vasario 26 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,
kadangi:
(1) 1996 m. vasario 15 d. Europos Parlamento priimta rezoliucija dėl oro katastrofos prie Dominikos Respublikos krantų [4] akcentuoja būtinybę, kad Bendrija imtųsi aktyvesnių veiksmų ir sukurtų oro transportu keliaujančių ar netoli oro uostų gyvenančių savo piliečių saugumo gerinimo strategiją.
(2) Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai adresavo komunikatą "Bendrijos aviacijos saugos gerinimo strategijos nustatymas".
(3) Tame komunikate aiškiai pareiškiama, kad sauga turi būti veiksmingai stiprinama užtikrinant, kad orlaiviai visiškai atitiktų tarptautinius saugos standartus, nurodytus Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos, pasirašytos 1944 m. Čikagoje (Čikagos konvencija) prieduose.
(4) Siekiant nustatyti ir užtikrinti vienodai aukštą civilinės aviacijos saugos lygį Europoje, turėtų būti nustatytas suderintas požiūris į veiksmingą tarptautinių saugos standartų laikymosi užtikrinimą Bendrijoje. Tuo tikslu būtina suderinti trečiųjų šalių orlaivių, tupiančių valstybių narių teritorijoje esančiuose oro uostuose, tikrinimo perone taisykles ir tvarką.
(5) Suderintas valstybių narių požiūris į veiksmingą tarptautinių saugos standartų laikymosi užtikrinimą leis išvengti konkurencijos iškraipymų. Bendras požiūris į trečiųjų šalių orlaivius, neatitinkančius tarptautinių saugos standartų, bus naudingas valstybių narių pozicijai.
(6) Valstybėse narėse tupiantys orlaiviai turėtų būti tikrinami, kai įtariama, kad jie neatitinka tarptautinių saugos standartų.
(7) Patikrinimai taip pat gali būti atliekami nesant konkrečių įtarimų, atsitiktinės atrankos tvarka, jei laikomasi Bendrijos ir tarptautinės teisės. Pirmiausia patikrinimai turėtų būti atliekami laikantis nediskriminavimo principo.
(8) Patikrinimų gali būti daugiau tuo atveju, jei praeityje orlaivyje dažnai buvo randama defektų arba jei orlaivis priklauso aviakompanijai, į kurios orlaivius dažnai buvo atkreipiamas dėmesys.
(9) Su kiekvienoje valstybėje narėje surinkta informacija turėtų galėti susipažinti visos kitos valstybės narės ir Komisija, siekiant užtikrinti kuo veiksmingesnį trečiųjų šalių orlaivių atitikties tarptautiniams saugos standartams monitoringą.
(10) Dėl šių priežasčių būtina Bendrijos lygiu nustatyti trečiųjų šalių orlaivių įvertinimo tvarką ir susijusius valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimo keičiantis informacija mechanizmus.
(11) Dėl slapto su saugumu susijusios informacijos pobūdžio valstybės narės, laikydamosi savo nacionalinės teisės, turėtų imtis būtinų priemonių, kad užtikrintų tinkamą jų gaunamos informacijos konfidencialumą.
(12) Nepažeidžiant visuomenės teisės susipažinti su Komisijos dokumentais, kaip nustatyta 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1409/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais [5], Komisija turėtų patvirtinti tokios informacijos platinimo suinteresuotoms šalims priemones ir susijusias sąlygas.
(13) Orlaiviams, dėl kurių reikalaujama imtis korekcinių priemonių, kai nustatyti trūkumai kelia akivaizdų pavojų saugumui, turėtų būti uždraudžiama išskristi kol nepašalinamas neatitikimas tarptautiniams saugos standartams.
(14) Tikrinimo oro uosto turima įranga gali būti tokia, kad kompetentinga institucija privalės leisti orlaiviui nuvykti į tinkamą oro uostą su sąlyga, kad bus laikomasi saugaus nuvykimo sąlygų.
(15) Atliekant užduotis pagal šią direktyvą Komisijai turėtų padėti komitetas, įkurtas pagal 1991 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3922/91 dėl techninių reikalavimų ir administracinės tvarkos suderinimo civilinės aviacijos srityje [6] 12 straipsnį.
(16) Šiai direktyvai įgyvendinti būtinas priemones reikėtų patvirtinti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [7].
(17) Komisija turėtų pateikti Reglamento (EEB) Nr. 3922/91 12 straipsniu įkurtam komitetui statistiką ir informaciją, surinktą laikantis kitų Bendrijos priemonių ir susijusią su konkrečiais incidentais, kurie galėtų būti svarbūs atskleidžiant trūkumus, keliančius pavojų civilinės aviacijos saugumui.
(18) Būtina atsižvelgti į bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija Jungtinėje aviacijos tarnyboje (JAA) ir Europos civilinės aviacijos konferencijoje (ECAC). Be to, kiek įmanoma daugiau turėtų būti naudojamasi esama Užsienio valstybių orlaivių saugos įvertinimo (SAFA) procedūrų patirtimi.
(19) Turėtų būti atsižvelgiama į Europos aviacijos saugos agentūros (EASA) vaidmenį civilinės aviacijos saugos politikoje, įskaitant procedūrų, skirtų nustatyti ir užtikrinti vienodai aukštą civilinės aviacijos saugos Europoje lygį, sukūrimą.
(20) Ispanijos Karalystė ir Jungtinė Karalystė 1987 m. gruodžio 2 d. Londone bendroje abiejų šalių užsienio reikalų ministrų deklaracijoje susitarė dėl glaudesnio bendradarbiavimo naudojant Gibraltaro oro uostą tvarkos, ir ši tvarka dar turi įsigalioti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis ir tikslas
1. Taikant Bendrijos bendrą strategiją, kuria siekiama nustatyti ir užtikrinti vienodai aukštą civilinės aviacijos saugos Europoje lygį, ši direktyva nustato suderintą požiūrį į veiksmingą tarptautinių saugos standartų laikymosi Bendrijoje užtikrinimą, suderindama trečiųjų šalių orlaivių, nutupiančių valstybėse narėse esančiuose oro uostuose, patikrinimo perone taisykles ir tvarką.
2. Ši direktyva neturi įtakos valstybių narių teisei atlikti šia direktyva nenumatytus patikrinimus ir, laikantis Bendrijos ir tarptautinės teisės, uždrausti išskristi, uždrausti vykdyti veiklą ar nustatyti sąlygas bet kuriam jų oro uostuose nutupiančiam orlaiviui.
3. Valstybiniams orlaiviams, kaip apibrėžta Čikagos konvencijoje, ir orlaiviams, kurių maksimali kilimo masė yra mažesnė kaip 5700 kg ir kurie nenaudojami komerciniam oro transportui, ši direktyva netaikoma.
4. Susitariama, kad šios direktyvos taikymas Gibraltaro oro uostui neturi įtakos atitinkamoms Ispanijos Karalystės ir Jungtinės Karalystės teisinėms pozicijoms ginče, susijusiame su suvereniomis teisėmis į teritoriją, kurioje yra oro uostas.
5. Šios direktyvos taikymas Gibraltaro oro uostui atidedamas iki įsigalios Ispanijos Karalystės ir Jungtinės Karalystės užsienio reikalų ministrų 1987 m. gruodžio 2 d. bendroje deklaracijoje numatyta tvarka. Ispanijos ir Jungtinės Karalystės Vyriausybės praneš Tarybai apie tokią įsigaliojimo datą.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
Šioje direktyvoje:
a) "draudimas išskristi" - tai oficialus draudimas orlaiviui palikti oro uostą ir veiksmai, kurie yra būtini jam sulaikyti;
b) "tarptautiniai saugos standartai" - tai Čikagos konvencijoje ir jos prieduose nurodyti saugos standartai, kurie galioja patikrinimo metu;
c) "patikrinimas perone" - tai trečiosios šalies orlaivio apžiūra pagal II priedą;
d) "trečiosios šalies orlaivis" - tai orlaivis, kuris nėra naudojamas arba skrydžiai juo nėra atliekami kontroliuojant valstybės narės kompetentingai institucijai.
3 straipsnis
Informacijos rinkimas
Valstybės narės sukuria bet kurios informacijos, kuri laikoma naudinga siekiant 1 straipsnyje nurodyto tikslo, rinkimo mechanizmą, įskaitant:
a) svarbią su saugumu susijusią informaciją, kuri prieinama pirmiausia:
- pilotų ataskaitose,
- techninės priežiūros organizacijų ataskaitose,
- ataskaitose apie incidentus,
- iš kitų organizacijų, nepriklausomų nuo valstybių narių kompetentingų institucijų,
- iš skundų;
b) informaciją dėl veiksmų, kurių buvo imtasi po patikrinimo perone, pavyzdžiui:
- draudimas orlaiviui išskristi,
- draudimas orlaiviui ar jo naudotojui vykdyti veiklą atitinkamoje valstybėje narėje,
- reikiamos korekcinės priemonės,
- kontaktai su orlaivio naudotojo kompetentinga institucija;
c) vėlesnę informaciją, susijusią su orlaivio naudotoju, pavyzdžiui:
- dėl įvykdytų korekcinių veiksmų,
- dėl neatitikimų pasikartojimo.
Ši informacija saugoma naudojant standartinę ataskaitos formą, kurioje pateikiami apibūdinti punktai, pateikiamą I priede.
4 straipsnis
Patikrinimas perone
1. Kiekviena valstybė narė sukuria tinkamas priemones, užtikrinančias, kad būtų atliekamas trečiųjų šalių orlaivių, įtariamų neatitinkančių tarptautinių saugos standartų, nutupiančių bet kuriame iš jos tarptautiniam oro eismui atvirų oro uostų, patikrinimas perone. Atlikdama tokias procedūras, kompetentinga institucija ypač daug dėmesio kreipia į orlaivius:
- apie kuriuos buvo gauta informacija, bylojanti apie blogą techninę būklę arba akivaizdžius apgadinimus ar defektus;
- apie kuriuos buvo pranešta, kad jie nuo patekimo į valstybės narės oro erdvę atlieka nenormalius manevrus, keliančius rimtą susirūpinimą dėl saugumo;
- kurių ankstesnis patikrinimas perone atskleidė trūkumus, keliančius rimtą susirūpinimą dėl orlaivio neatitikimo tarptautiniams saugos standartams, ir valstybei narei kelia susirūpinimą tai, kad jie galėjo nebūti pašalinti;
- kai yra įrodymų, kad registravimo valstybės kompetentingos institucijos gali nevykdyti tinkamos saugos priežiūros; arba
- kai pagal 3 straipsnį surinkta informacija kelia susirūpinimą dėl orlaivio naudotojo arba jei ankstesnis to paties naudotojo naudojamo orlaivio patikrinimas perone atskleidė trūkumus.
2. Valstybės narės gali nustatyti patikrinimų perone atlikimo laikantis atsitiktinės atrankos tvarkos taisykles, jei nėra jokių konkrečių įtarimų, su sąlyga, kad tokios taisyklės atitinka Bendrijos ir tarptautinę teisę. Tačiau tokia tvarka taikoma laikantis nediskriminavimo principo.
3. Valstybės narės užtikrina, kad būtų įgyvendinami tinkami patikrinimai perone ir kitos priežiūros priemonės, kaip nuspręsta taikant 8 straipsnio 3 dalį.
4. Patikrinimas perone atliekamas laikantis II priede aprašytos tvarkos ir naudojant patikrinimo perone ataskaitos formą, kurioje yra bent II priede pateikiamoje formoje aprašyti punktai. Užbaigus patikrinimą perone, orlaivio vadui arba orlaivio naudotojo atstovui pranešami patikrinimo perone rezultatai ir, jei buvo rasta svarbių defektų, ataskaita siunčiama orlaivio naudotojui ir atitinkamai kompetentingai institucijai.
5. Atliekant patikrinimą perone pagal šią direktyvą, atitinkama kompetentinga institucija deda visas pastangas, kad išvengtų nepagrįsto tikrinamo orlaivio užlaikymo.
5 straipsnis
Keitimasis informacija
1. Valstybių narių kompetentingos institucijos dalyvauja tarpusavio keitimesi informacija. Tokia informacija kompetentingos institucijos prašymu apima atitinkamos valstybės narės oro uostų, kurie atviri tarptautiniam oro eismui, sąrašą, nurodant kiekvienais kalendoriniais metais atliktų patikrinimų perone skaičių ir trečiųjų šalių orlaivių atvykimų į kiekvieną tame sąraše esantį oro uostą ir išvykimų iš jo skaičių.
2. Su visomis 3 straipsnyje nurodytomis standartinėmis ataskaitomis ir 4 straipsnio 4 dalyje nurodytomis patikrinimo perone ataskaitomis nedelsiant leidžiama susipažinti Komisijai ir, gavus prašymą, valstybių narių kompetentingoms institucijoms bei Europos aviacijos saugos agentūrai (EASA).
3. Kai standartinė ataskaita rodo, kad yra potenciali grėsmė saugumui, arba patikrinimo perone ataskaita rodo, kad orlaivis neatitinka tarptautinių saugos standartų ir gali potencialiai kelti grėsmę saugumui, ataskaita nedelsiant perduodama kiekvienai valstybių narių kompetentingai institucijai ir Komisijai.
6 straipsnis
Informacijos apsauga ir platinimas
1. Valstybės narės, laikydamosi savo nacionalinių teisės aktų, imasi būtinų priemonių, kad užtikrintų tinkamą pagal 5 straipsnį jų gautos informacijos konfidencialumą. Jie naudoja šią informaciją tik šios direktyvos tikslais.
2. Komisija kasmet skelbia suvestinę informacijos ataskaitą, su kuria gali susipažinti visuomenė bei suinteresuoti pramonės šakos dalyviai ir kurioje pateikiama visos pagal 5 straipsnį gautos informacijos analizė. Ši analizė turi būti paprasta ir lengvai suprantama bei nurodyti, ar oro transporto keleivių saugumui kyla didesnis pavojus. Analizėje tos informacijos šaltinis nenurodomas.
3. Nepažeidžiant visuomenės teisės susipažinti su Komisijos dokumentais, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 1049/2001, Komisija savo iniciatyva, laikydamasi 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, patvirtina 1 dalyje nurodytos informacijos platinimo suinteresuotoms šalims priemones bei susijusias sąlygas. Šios priemonės, kurios gali būti bendros arba individualios, grindžiamos būtinybe:
- pateikti asmenims ir organizacijoms informaciją, kurios jiems reikia gerinant civilinės aviacijos saugą;
- apriboti informacijos platinimą tuo, kas būtinai reikalinga jos naudotojams, kad būtų tinkamai užtikrintas tos informacijos konfidencialumas.
4. Visais atvejais, kai informacija dėl orlaivio trūkumų teikiama savanoriškai, 4 straipsnio 4 dalyje nurodytos patikrinimo perone ataskaitos nenurodomos kaip tokios informacijos šaltinis.
7 straipsnis
Draudimas orlaiviui išskristi
1. Jei tarptautinių saugos standartų nesilaikymas akivaizdžiai pavojingas skrydžių saugai, orlaivio naudotojas turėtų imtis priemonių, kad trūkumai būtų pašalinti iki skrydžio išvykimo. Jei patikrinimą perone atliekanti kompetentinga institucija nėra įsitikinusi, kad iki skrydžio bus atlikti korekciniai veiksmai, ji uždraudžia orlaiviui išskristi iki pavojus bus pašalintas ir nedelsdama praneša atitinkamo orlaivio naudotojo kompetentingoms institucijoms bei orlaivio registravimo valstybei.
2. Patikrinimą perone atliekanti valstybės narės kompetentinga institucija, derindama su valstybe, atsakinga už atitinkamo orlaivio eksploatavimą, arba su orlaivio registravimo valstybe, gali nustatyti būtinas sąlygas, kuriomis orlaiviui gali būti leidžiama skristi į oro uostą, kuriame gali būti pašalinti trūkumai. Jei trūkumas turi įtakos orlaivio tinkamumo skraidyti pažymėjimo galiojimui, draudimas išskristi gali būti panaikintas tik tuo atveju, jei orlaivio naudotojas gauna valstybės ar valstybių, virš kurių orlaivis turi skristi vykdydamas tą skrydį, sutikimą.
8 straipsnis
Saugos gerinimas ir įgyvendinimo priemonės
1. Valstybės narės praneša Komisijai apie operatyvines priemones, kurių imtasi įgyvendinant 3, 4 ir 5 straipsnių reikalavimus.
2. Remiantis informacija, surinkta pagal 1 dalį, Komisija, laikydamasi 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, gali imtis bet kurių tinkamų priemonių, kad palengvintų 3, 4 ir 5 straipsnių įgyvendinimą, pavyzdžiui:
- nustatyti rinktinos informacijos sąrašą;
- išsamiai nurodyti patikrinimų perone turinį ir atlikimo tvarką;
- apibrėžti duomenų saugojimo ir platinimo formą;
- sukurti ar sustiprinti atitinkamas įstaigas, valdančias ar eksploatuojančias informacijos rinkimui ar keitimuisi ja būtinas priemones.
3. Remiantis informacija, gauta pagal 3, 4 ir 5 straipsnius ir laikantis 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, gali būti priimtas sprendimas dėl tinkamo patikrinimo perone ir kitų priežiūros priemonių, pirmiausia susijusių su konkrečios trečiosios šalies konkrečiu orlaivio naudotoju arba naudotojais, kol tos trečiosios šalies kompetentinga institucija patvirtins patenkinamas korekcines priemones.
4. Komisija gali imtis visų tinkamų priemonių bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis ir padėti joms pagerinti jų aviacijos saugos priežiūros pajėgumus.
9 straipsnis
Veiklos uždraudimas arba jos vykdymo sąlygų nustatymas
Jei valstybė narė nusprendžia uždrausti konkrečios trečiosios šalies konkrečiam orlaivių naudotojui ar naudotojams vykdyti veiklą jos oro uostuose arba nustatyti veiklos vykdymo sąlygas iki tos trečiosios šalies kompetentinga institucija patvirtins patenkinamas korekcines priemones:
a) ta valstybė narė praneša Komisijai apie priemones, kurių imtasi, o Komisija perduoda informaciją kitoms valstybėms narėms;
b) Komisija, laikydamasi 10 straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos, gali teikti tokias rekomendacijas ir imtis tokių veiksmų, kurie jai atrodo būtini; be to, ji gali išplėsti priemonių, apie kurias pranešta pagal a punktą, taikymą visai Bendrijai, pateikus priemonių, kurių reikia imtis, projektą 10 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka.
10 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas, įkurtas pagal Reglamento (EEB) Nr. 3922/91 12 straipsnį.
2. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas terminas - trys mėnesiai.
3. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
4. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
5. Be to, Komisija gali konsultuotis su komitetu bet kuriais kitais su šios direktyvos taikymu susijusiais klausimais.
11 straipsnis
Įgyvendinimas
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip 2006 m. balandžio 30 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Tokios nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
12 straipsnis
Priedų pakeitimai
Šios direktyvos priedai gali būti iš dalies keičiami 10 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
13 straipsnis
Ataskaita
Iki 2008 m. balandžio 30 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos, pirmiausia 9 straipsnio, taikymo ataskaitą, kurioje, inter alia, atsižvelgiama į pokyčius Bendrijoje bei tarptautiniuose forumuose. Prie šios ataskaitos gali būti pridedami pasiūlymai dėl šios direktyvos pakeitimų.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
15 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre, 2004 m. balandžio 21 d.