Komisijos Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93
1993 m. liepos 2 d.
išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą [1] (toliau - Kodeksas), ir ypač į jo 249 straipsnį,
kadangi Kodekse į vieną teisės aktą surinkti visi galiojantys muitų teisės aktai; kadangi tuo pačiu metu Kodekse padaryti tam tikri šių teisės aktų pakeitimai, siekiant juos padaryti nuoseklesnius, paprastesnius ir užpildyti tam tikras spragas; kadangi jis apima visą šios srities Bendrijos teisę;
kadangi tos pačios sąlygos, lėmusios Kodekso priėmimą, taip pat taikytinos muitų teisės įgyvendinimo nuostatoms; kadangi dėl to norima surinkti į vieną reglamentą šias muitų teisės įgyvendinimo nuostatas, kurios šiuo metu išsklaidytos daugelyje Bendrijos reglamentų ir direktyvų;
kadangi šiuo dokumentu išdėstomas Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo kodeksas turėtų nustatyti galiojančias muitų teisės įgyvendinimo taisykles; kadangi, nepaisant to, atsižvelgiant į patirtį, būtina:
- padaryti kai kurių pakeitimų, siekiant minėtas taisykles suderinti su Kodekso nuostatomis,
- išplėsti tam tikrų nuostatų, kurios šiuo metu taikomos tik tam tikroms muitinės procedūroms, taikymo sritį, siekiant atsižvelgti į visuotinį Kodekso taikymą,
- tiksliau suformuluoti tam tikras taisykles, siekiant padidinti teisinį apibrėžtumą jas taikant;
kadangi padaryti pakeitimai daugiausia siejasi su nuostatomis, susijusiomis su skola muitinei;
kadangi tikslinga apriboti 791 straipsnio 2 dalies taikymą iki 1995 m. sausio 1 d. ir peržiūrėti šį dalyką, atsižvelgiant į patirtį, sukauptą iki to laiko;
kadangi šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I DALIS
BENDROSIOS ĮGYVENDINIMO NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 SKYRIUS
Apibrėžimai
1 straipsnis
Šiame reglamente:
1. Kodeksas -
1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą.
2. ATA knygelė -
tarptautinis laikinojo įvežimo muitinės dokumentas, įvestas vadovaujantis ATA konvencija.
3. Komitetas -
Muitinės kodekso komitetas, įsteigtas Kodekso 247 straipsniu.
4. Muitinių bendradarbiavimo taryba -
organizacija, įsteigta vadovaujantis Muitinių bendradarbiavimo tarybos steigimo konvencija, sudaryta Briuselyje 1950 m. gruodžio 15 d. 5. Prekėms identifikuoti reikalingi duomenys -
duomenys, naudojami prekėms identifikuoti prekyboje, pagal kuriuos muitinė gali nustatyti prekių tarifinį klasifikavimą, ir duomenys apie prekių kiekį.
6. Nekomercinio pobūdžio prekės -
prekės, kurios tik retkarčiais pateikiamos atitinkamai muitinės procedūrai įforminti ir pagal kurių rūšį bei kiekį matyti, kad jos skirtos prekių gavėjo ar jas gabenančių asmenų privačiam, asmeniniam ar šeimyniniam naudojimui, taip pat prekės kurios aiškiai skirtos dovanoti.
7. Prekybos politikos priemonės -
netarifinės priemonės, nustatytos Bendrijos teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių prekių importo ir eksporto tvarką ir sudarančios bendrosios prekybos politikos dalį, pavyzdžiui, priežiūros ar apsaugos priemonės, kiekybiniai apribojimai ar ribos ir importo ar eksporto draudimai.
8. Muitinės nomenklatūra -
viena iš nomenklatūrų, nurodytų Kodekso 20 straipsnio 6 dalyje.
9. Suderinta sistema -
tai Suderinta prekių aprašymo ir kodavimo sistema.
10. Sutartis -
Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartis.
2 SKYRIUS
Sprendimai
2 straipsnis
Jei asmuo, prašantis priimti sprendimą, negali pateikti visų dokumentų ir informacijos, būtinų sprendimui priimti, muitinė pateikia turimus dokumentus ir informaciją.
3 straipsnis
Sprendimas, susijęs su garantija, kuris palankus asmeniui, pasirašiusiam įsipareigojimą sumokėti mokėtinas pinigų sumas pagal pirmą raštišką muitinės teikimą, atšaukiamas neįvykdžius šio įsipareigojimo.
4 straipsnis
Atšaukimas neturi įtakos prekėms, kurioms jo įsigaliojimo momentu jau įforminta procedūra, remiantis atšauktu leidimu.
Tačiau muitinė gali reikalauti, kad tokioms prekėms per jos nustatytą laiką būtų įformintas leistinas muitinės sankcionuotas veiksmas.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
PRIVALOMOJI TARIFINĖ INFORMACIJA
1 SKYRIUS
Sąvokos
5 straipsnis
Šioje antraštinėje dalyje:
1. Privalomoji tarifinė informacija -
tarifinė informacija, privaloma visoms Bendrijos valstybių narių administracijoms, jei laikomasi 6 ir 7 straipsniuose nustatytų sąlygų.
2. Pareiškėjas -
asmuo, kuris kreipėsi į muitinę dėl privalomosios tarifinės informacijos.
3. Turėtojas -
asmuo, kurio vardu teikiama privalomoji tarifinė informacija.
2 SKYRIUS
Privalomosios tarifinės informacijos gavimo tvarka - Pranešimas apie informaciją pareiškėjams ir jos perdavimas Komisijai
6 straipsnis
1. Prašymai dėl privalomosios tarifinės informacijos pateikiami raštu valstybės narės arba tos valstybės narės, kurioje bus naudojamasi šia informacija, kompetentingoms muitinės įstaigoms arba kompetentingoms tų valstybių narių, kuriose įregistruotas pareiškėjas, muitinės įstaigoms.
2. Prašymas privalomajai tarifinei informacijai gauti pateikiamas tik dėl vienos rūšies prekių.
3. Prašyme turi būti nurodyta ši informacija:
a) turėtojo pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas;
b) pareiškėjo, jei jis nėra turėtojas, pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas;
c) muitinės nomenklatūra, pagal kurią turi būti suklasifikuotos prekės. Jei pareiškėjas pageidauja gauti informaciją apie prekių klasifikavimą vienoje iš nomenklatūrų, nurodytų Kodekso 20 straipsnio 3 dalies b punkte ir 6 dalies b punkte, tai privalomosios tarifinės informacijos prašyme turi būti aiškiai nurodyta toji nomenklatūra;
d) detalus prekių aprašymas, pagal kurį jas įmanoma identifikuoti ir suklasifikuoti muitinės nomenklatūroje;
e) prekių sudėtis ir tyrimo metodai, taikomi jai nustatyti, tais atvejais, jei nuo to priklauso jų klasifikavimas;
f) visi pavyzdžiai, nuotraukos, planai, katalogai ar kiti turimi dokumentai, kurie gali padėti muitinei teisingai suklasifikuoti prekes muitinės nomenklatūroje, kurie pridedami kaip priedai;
g) siūlomas klasifikavimas;
h) sutikimas, pareikalavus muitinei, pateikti bet kurio pridedamo dokumento vertimą į suinteresuotos valstybės narės valstybinę kalbą (arba į vieną iš valstybinių kalbų);
i) bet kokia konfidencialia laikoma informacija;
j) pareiškėjo nuoroda į tai, ar, jo žiniomis, Bendrijoje jau buvo kreiptasi dėl privalomosios tarifinės informacijos apie tapačias ar panašias prekes arba ji jau išduota;
k) sutikimas, kad pateikta informacija gali būti įtraukta į Europos Bendrijų Komisijos duomenų bazę; tačiau, išskyrus Kodekso 15 straipsnį, taikomos nuostatos, numatančios informacijos, galiojančios valstybėje narėje, apsaugą.
4. Jei muitinė mano, kad prašyme nėra visos informacijos, reikalingos kompetentingai išvadai pateikti, ji turi paprašyti pareiškėjo pateikti trūkstamą informaciją.
5. Muitinės įstaigų, kurias valstybės narės paskyrė atsakingomis už prašymų priėmimą ar privalomosios tarifinės informacijos išdavimą, sąrašas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
7 straipsnis
1. Privalomoji tarifinė informacija pateikiama pareiškėjui raštu kaip galima greičiau. Jei per tris mėnesius nuo prašymo priėmimo dienos privalomosios tarifinės informacijos pateikti buvo neįmanoma, muitinės apie tai turi pranešti pareiškėjui, paaiškinti jam delsimo priežastį ir nurodyti galimą informacijos pateikimo laiką.
2. Privalomoji tarifinė informacija pateikiama naudojant blanką, atitinkantį 1 priede pateiktą pavyzdį. Pateikiamame blanke nurodoma, kuri informacija turi būti laikoma pateikta kaip konfidenciali. Turi būti paminėta Kodekso 243 straipsnyje nurodyta apskundimo galimybė.
8 straipsnis
1. Suinteresuotos valstybės narės muitinė turi nedelsdama perduoti Komisijai išduotos privalomosios tarifinės informacijos kopiją (1 priedo kopiją Nr. 2) ir duomenis (to paties priedo kopiją Nr. 4). Toks perdavimas atliekamas elektroniniu būdu kaip galima greičiau.
2. Valstybei narei pareikalavus, Komisija nedelsiant turi atsiųsti jai blanko kopijoje esančius duomenis ir kitą svarbią informaciją. Toks perdavimas atliekamas elektroniniu būdu kaip galima greičiau.
3 SKYRIUS
Nuostatos, taikomos prieštaringos privalomosios tarifinės informacijos pateikimo atveju
9 straipsnis
Komisija, nustačiusi, kad toms pačioms prekėms buvo išduota skirtinga privalomoji tarifinė informacija, jei reikia, imasi priemonių, užtikrinančių vienodą muitinės nomenklatūros taikymą.
4 SKYRIUS
Teisinė privalomosios tarifinės informacijos galia
10 straipsnis
1. Nepažeidžiant Kodekso 5 ir 64 straipsnių, privalomąja tarifine informacija gali remtis tik jos turėtojas.
2. Turėtojui atliekant muitinės formalumus, muitinė gali pareikalauti, kad jis informuotų ją apie privalomosios tarifinės informacijos, susijusios su muitinėje įforminamomis prekėmis, turėjimą.
3. Privalomosios tarifinės informacijos turėtojas ja gali naudotis tam tikrų prekių atžvilgiu tik tuomet, jei muitinė sutinka, kad tos prekės visais atžvilgiais atitinka tas, kurios aprašytos pateiktoje informacijoje.
4. Muitinė gali reikalauti, kad ši informacija būtų išversta į suinteresuotos valstybės narės valstybinę kalbą ar vieną iš jos valstybinių kalbų.
11 straipsnis
Privalomoji tarifinė informacija, kurią nuo 1991 sausio 1 d. teikia valstybės narės muitinė, tampa tokiomis pačiomis sąlygomis privaloma kompetentingoms visų valstybių narių institucijoms.
12 straipsnis
1. Priėmus vieną iš aktų ar priemonių, nurodytų Kodekso 12 straipsnio 5 dalyje, muitinė turi imtis visų būtinų priemonių, užtikrinančių, kad nuo to laiko privalomoji tarifinė informacija būtų išduodama tik atsižvelgiant į tą aktą ar priemonę.
2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, data, į kurią atsižvelgiama, yra ši:
- Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkte numatytų reglamentų dėl muitinės nomenklatūros pakeitimų atžvilgiu - jų taikymo data,
- Kodekso 12 straipsnio 5 dalies a punkte numatytų reglamentų, kuriais nustatomas prekių klasifikavimas arba kurie turi įtakos jų klasifikavimui muitinės nomenklatūroje, atžvilgiu - jų paskelbimo data Europos Bendrijų oficialiojo leidinio L serijoje,
- Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkte numatytų priemonių dėl Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimų pakeitimų atžvilgiu - jų paskelbimo data Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje,
- Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkte numatytų Europos Bendrijos Teisingumo Teismo sprendimų atžvilgiu - sprendimo priėmimo data,
- Kodekso 12 straipsnio 5 dalies b punkte numatytų priemonių dėl Muitinių bendradarbiavimo tarybos priimto Klasifikavimo patarimo ar Suderintos sistemos nomenklatūros paaiškinimų pakeitimo atžvilgiu - data, kurią paskelbė Komisija Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
3. Komisija turi kaip galima greičiau informuoti muitines apie šiame straipsnyje nurodytų priemonių ar aktų priėmimo datas.
5 SKYRIUS
Priemonės, kurios taikomos pasibaigus privalomosios tarifinės informacijos galiojimo laikui
13 straipsnis
Jei, atsižvelgiant į Kodekso 12 straipsnio 4 dalies ir 12 straipsnio 5 dalies antrąjį sakinį, privalomoji tarifinė informacija pripažįstama negaliojančia arba netenka galios, muitinės įstaiga, kuri ją pateikė, privalo kaip galima greičiau apie tai informuoti Komisiją.
14 straipsnis
1. Jei privalomosios tarifinės informacijos, kuri neteko galios dėl Kodekso 12 straipsnio 5 dalyje nurodytų priežasčių, turėtojas pageidauja pasinaudoti galimybe remtis šia informacija per šio straipsnio 6 dalyje nurodytą laiką, apie tai jis privalo informuoti muitinę pateikdamas visus reikalingus pateisinamuosius dokumentus, kad būtų galima patikrinti, ar buvo laikomasi atitinkamų sąlygų.
2. Išimtiniais atvejais, jei Komisija, atsižvelgdama į Kodekso 12 straipsnio 7 dalies paskutinę pastraipą, priima priemonę, nukrypstančią nuo šio straipsnio 6 dalies nuostatų, ar jei nebuvo laikomasi 1 dalyje numatytų sąlygų, susijusių su galimybe toliau remtis privalomąja tarifine informacija, muitinė turi apie tai raštu informuoti jos turėtoją.
6 SKYRIUS
Laikinoji nuostata
15 straipsnis
Privalomoji tarifinė informacija, pateikta vienoje šalyje iki 1991 m. sausio 1 d., išlieka galiojanti.
Tačiau vienoje šalyje pateikta privalomoji tarifinė informacija, kuri galioja ilgiau, negu iki 1997 m. sausio 1 d., nuo tos dienos nebegalioja.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
PALANKAUS TARIFŲ REŽIMO TAIKYMAS DĖL PREKIŲ RŪŠIES
1 SKYRIUS
Prekės, kurioms taikoma sąlyga, kad jie turi būti denatūruojami
16 straipsnis
Toliau pateiktos lentelės 3 skilties kiekvienoje subpozicijoje aprašytos prekės klasifikuojamos priskiriant 2 skiltyje išvardytas subpozicijas, jei prekės, panaudojus vieną iš denatūrantų, nurodytų 4 skiltyje, kurių kiekiai nurodyti 5 skiltyje, denatūruojamos taip, kad nebetinka žmonėms vartoti.
Eil. Nr. | KN kodas | Aprašymas | Denatūrantai |
Pavadinimas | Maksimalus kiekis, nau-dotinas gramais 100 kg denatūruoti skirto produkto |
(1) | (2) | (3) | (4) | (5) |
1 | 0408 | Paukščių kiaušiniai be lukštų ir kiaušinių tryniai, švieži, džiovinti, virti vandenyje arba garuose, formuoti, sušaldyti arba konservuoti kitu būdu, į kuriuos pridėta arba nepridėta cukraus ar kitų saldiklių:- Kiaušinių tryniai: | Terpentino spiritas | 500 |
Levandos esencija | 100 |
Rozmarino aliejus | 150 |
Beržų aliejus | 100 |
040811 | - - Džiovinti: | Žuvų rupiniai, klasifikuojami Kombinuotosios nomenklatūros 23012000 subpozicijoje, turintys būdingą kvapą ir kurių sauso produkto masę sudaro ne mažiau kaip: | |
62,5 % neišgrynintų baltymų ir | |
6 % neišgrynintų lipidų (riebalų medžiaga) | 5000 |
04081190 | - - - Kiti | | |
040819 | - - - Kiti | | |
04081990 | - - - Kiti | | |
040891 | - - Džiovinti: | | |
04089190 | - - - Kiti | | |
040899 | - - - Kiti | | |
04089990 | - - - Kiti | | |
2 | 1106 | Džiovintų ankštinių daržovių, klasifikuojamų 0713 pozicijoje, sago palmių šerdžių arba šakniavaisių ar gumbavaisių, klasifikuojamų 0714 pozicijoje, miltai ir rupiniai; produktų, klasifikuojamų 8 skirsnyje, miltai, rupiniai ir milteliai: | Žuvų aliejus ar žuvų kepenėlių aliejus, filtruotas, bet ne dezodoruotas ar blukintas, be priedų | 1000 |
110620 | - Miltai ir rupiniai iš sago palmių šerdžių, šakniavaisių arba gumbavaisių, klasifikuojamų 0714 pozicijoje: | Žuvų rupiniai, klasifikuojami Kombinuotosios nomenklatūros 23012000 subpozicijoje, turintys būdingą kvapą ir kurių sauso produkto masę sudaro ne mažiau kaip: | |
11062010 | - - Denatūruoti | 62 % neišgrynintų baltymų ir | |
6 % neišgrynintų lipidų (riebalų medžiaga) | 5000 |
Cheminis pavadinimas ar aprašymas | Bendras pavadinimas | Spalvos indeksas |
4 sulfonbenzenazorezorcinolio natrio druska arba 2,4-dihidroksilbenzen-4-sulfonrūgštis (spalva: geltona) | Chrysoine S | 14270 |
1-(4-sulfo-1-fenilazo)-4-aminobenzeno-5-sulfonrūgšties dinatrio druska (spalva: geltona) | Fast yellow AB | 13015 |
1-(4-sulfo-1naftilazo)-2-naftol-3,6,8-trisulfonrūgšties tetranatrio druska (spalva: raudona) | Ponceau 6 R | 16290 |
Tetrabromfluoresceinas (spalva: fluorescencinė geltona) | Eosinas | 45380 |
Naftalenas | Naftalenas | - |
Muilo milteliai | Muilo milteliai | - |
Natrio arba kalio dichromatas | Natrio ar kalio dichromatas | - |
Geležies oksidas, kurio sudėtyje yra ne mažiau kaip 50 % masės Fe2O3. Geležies oksidas turėtų būti nuo tamsiai raudonos iki rudos spalvos, smulkių miltelių pavidalo, kurių ne mažiau kaip 90 % persisijoja pro sietą, kurio akučių dydis 0,10 mm | Geležies oksidas | - |
Natrio hipochloritas | Natrio hipochloritas | |
Pavadinimas |
| |
3 | 250100 | Druska (įskaitant valgomąją ir denatūruotą) ir grynas natrio chloridas, ištirpinta (-as) ar neištirpinta (-as) vandenyje, arba su apsaugančiais nuo sukepimo ar laisvo byrėjimo agentų priedais; jūros vanduo: | | 6 |
- Paprastoji druska (įskaitant valgomąją ir denatūruotą) ir grynas natrio chloridas, ištirpinta (-as) ar neištirpinta (-as) vandenyje, arba su apsaugančiais nuo sukepimo ar laisvo byrėjimo agentų priedais arba be jų; jūros vanduo | | 6 |
- - Kita: | | |
25010051 | - - - Denatūruota arba skirta naudoti pramonėje (įskaitant rafinavimą), išskyrus konservavimą arba žmonėms ar gyvūnams vartoti skirtų maisto produktų gamybą | | 1 |
| 0,5 |
| 250 |
| 1000 |
| 30 |
| 250 |
| 3000 |
4 | 3502 | Albuminai (įskaitant dviejų ar daugiau išrūgų baltymų koncentratus, kurių sudėtyje išrūgų baltymai sudaro daugiau kaip 80 % sauso produkto masės), albuminatai ir kiti albuminų dariniai: | Rozmarino aliejus (tik skystiesiems albuminams) Nevalytas kamparo aliejus (skystiesiems ir kietiesiems albuminams) Šviesusis kamparo aliejus (skystiesiems ir kietiems albuminams) Natrio azidas (skystiesiems ir kietiesiems albuminams) Dietanolaminas (tik kietiesiems albuminams) | 150200020001006000 |
350210 | - Kiaušinių albuminas: | |
35021010 | - - Netinkamas arba skirtas padaryti netinkamu maistui | |
350290 | - Kiti | |
- - Albuminai, išskyrus kiaušinių albuminą: | |
35029010 | - - - Netinkami arba skirti padaryti netinkamais maistui | |
17 straipsnis
Denatūravimas turi būti atliekamas taip, kad produktas, kuris turi būti denatūruotas, ir denatūrantas būtų homogeniniškai sumaišyti ir nebegalėtų būti vėl atskirti būdu, kuris yra ekonomiškai įgyvendinamas.
18 straipsnis
Nukrypdama nuo 16 straipsnio, bet kuri valstybė narė gali laikinai patvirtinti denatūranto, nenurodyto tame straipsnyje pateiktos lentelės 4 skiltyje, naudojimą.
Tokiu atveju Komisijai turi būti per 30 dienų išsiunčiamas pranešimas pateikiant išsamius duomenis apie tokius denatūrantus ir panaudotus jų kiekius. Komisija kaip galima greičiau informuoja kitas valstybes nares.
Klausimas perduodamas Komitetui.
Jei, praėjus 18 mėnesių nuo pranešimo gavimo Komisijoje datos, Komitetas nepateikia nuomonės dėl to denatūranto įtraukimo į minėtos lentelės 4 skiltį, tai toks denatūrantas nedelsiant nustojamas naudoti visose valstybėse narėse.
19 straipsnis
Šis skyrius taikomas nepažeidžiant Tarybos direktyvos 70/524/EEB [3].
2 SKYRIUS
Tam tikrų sėklų rūšių tarifinio klasifikavimo sąlygos
20 straipsnis
Toliau pateiktos lentelės 3 skilties kiekvienoje subpozicijoje aprašytos prekės klasifikuojamos priskiriant 2 skiltyje išvardytas subpozicijas, taikant sąlygas, nurodytas 21-24 straipsniuose.
Eil. Nr. | KN kodas | Aprašymas |
1 | 0701 | Bulvės, šviežios arba atšaldytos |
07011000 | - Sėklinės |
2 | 0712 | Džiovintos daržovės, sveikos, supjaustytos stambiais gabalais, griežinėliais, susmulkintos arba sumaltos į miltelius, bet toliau neapdorotos: |
071290 | - kitos daržovės; daržovių mišiniai: |
- - cukriniai kukurūzai (Zea mays var. saccbarata): |
- - - sėjai skirti hibridai |
3 | 1001 | Kviečiai ir meslinas (kviečių bei rugių mišinys): |
100190 | - kiti |
10019010 | - - kviečiai spelta, skirti sėjai |
4 | 1005 | Kukurūzai |
100510 | - sėkla: |
- - hibridai: |
10051011 | - - - dvigubi hibridai ir vienkartinio vidurūšinio kryžminimo hibridai |
10051013 | - - - tris kartus kryžminti hibridai |
10051015 | - - - paprastieji hibridai |
10051019 | - - - kiti |
5 | 1006 | Ryžiai |
100610 | - ryžiai su luobelėmis (žaliaviniai arba neapdoroti) |
10061010 | - - skirti sėjai |
6 | 100700 | Grūdinis sorgas |
10070010 | - hibridai, skirti sėjai |
7 | 120100 | Sojos pupelės, skaldytos arba neskaldytos |
12010010 | - skirtos sėjai |
8 | 1202 | Žemės riešutai (arachisai), neskrudinti ir nevirti arba nekepti, gliaudyti arba negliaudyti, skaldyti arba neskaldyti: |
120210 | - negliaudyti: |
12021010 | - - skirti sėjai |
9 | 120400 | Linų sėmenys, skaldyti arba neskaldyti: |
12040010 | - skirti sėjai |
10 | 120500 | Rapsų arba rapsukų sėklos, skaldytos arba neskaldytos: |
12050010 | - skirtos sėjai |
11 | 120600 | Saulėgrąžų sėklos, skaldytos arba neskaldytos |
12060010 | - skirtos sėjai |
12 | 1207 | Kitos aliejinių augalų sėklos ir vaisiai, skaldyti arba neskaldyti: |
120710 | - palmių riešutai ir branduoliai: |
12071010 | - - skirti sėjai |
13 | 120720 | - Medvilnės sėklos: |
12072010 | - - skirtos sėjai |
14 | 120730 | - Ricinmedžio sėklos: |
12073010 | - - skirtos sėjai |
15 | 120740 | - Sezamo sėklos: |
12074010 | - - skirtos sėjai |
16 | 120750 | - Garstyčios sėklos: |
12075010 | - - skirtos sėjai |
17 | 120760 | - Dygmino sėklos: |
12076010 | - - skirtos sėjai- Kitos |
18 | 120791 | - - Aguonų sėklos: |
12079110 | - - - skirtos sėjai |
19 | 120792 | - - Taukmedžio (karite) riešutai: |
12079210 | - - - skirti sėjai |
20 | 120799 | - - Kitos: |
12079910 | - - - skirtos sėjai |
21 straipsnis
Sėklinės bulvės turi atitikti sąlygas, nustatytas remiantis Tarybos direktyvos 66/403/EEB [4] 15 straipsniu.
22 straipsnis
Cukriniai kukurūzai, kviečiai spelta, hibridiniai kukurūzai, ryžiai ir sorgas, skirti sėjai, turi atitikti sąlygas, nustatytas remiantis Tarybos direktyvos 66/402/EEB [5] 16 straipsniu.
23 straipsnis
Aliejinių kultūrų sėklos ir vaisiai, skirti sėjai, turi atitikti sąlygas, nustatytas remiantis Tarybos direktyvos 69/208/EEB [6] 15 straipsniu.
24 straipsnis
Cukriniai kukurūzai, kviečiai spelta, hibridiniai kukurūzai, ryžiai, sorgo hibridas, aliejinių kultūrų sėklos ir vaisiai, kurių rūšims netaikomos Tarybos direktyvos 66/402/EEB ir 69/208/EEB, neįtraukiamos į 20 straipsnyje nurodytas subpozicijas, išskyrus atvejus, kai suinteresuotas asmuo įrodo kompetentingoms valstybių narių institucijoms, kad jos yra skirtos sėjai.
3 SKYRIUS
Sietų audinių rietime tarifinio klasifikavimo sąlygos
25 straipsnis
Negatavų sietų audinių tarifiniam klasifikavimui pagal KN kodą 59112000 taikoma sąlyga, kad jie būtų pažymėti tam tikrais toliau nurodytais ženklais.
Ženklas, sudarytas iš stačiakampio ir jo įstrižainių, turi atsikartoti vienodais intervalais išilgai abiejų audinio kraštų, neužeinant ant valinių, taip, kad atstumas tarp dviejų gretimų ženklų, išmatuotas tarp gretutinių stačiakampio galų, būtų ne didesnis kaip vienas metras ir kad ženklai viename krašte būtų išdėstyti taip, kad būtų kitame krašte esančių ženklų viduryje (kiekvieno ženklo centras turi būti vienodai nutolęs nuo dviejų artimiausių ženklų, esančių priešingame krašte, centro). Kiekvienas ženklas turi būti išdėstytas taip, kad ilgosios stačiakampio kraštinės būtų lygiagrečios audinio metmenims (žr. pateiktą brėžinį).
+++++ TIFF +++++
Stačiakampio kraštines sudarančių linijų storis turi būti 5 mm, o įstrižainių - 7 mm. Stačiakampis matuojant nuo išorinio linijų krašto turi būti ne mažiau kaip 8 cm ilgio ir 5 cm pločio.
Ženklai turi būti išspausdinti viena spalva, kontrastinga audinio spalvai, ir nenuplaunami.
4 SKYRIUS
Prekės, kurioms turi būti pateiktas autentiškumo, kokybės sertifikatas arba kitas sertifikatas
26 straipsnis
1. Toliau pateiktos lentelės 3 skilties kiekvienoje subpozicijoje aprašytos prekės, importuotos iš šalių, nurodytų 5 skiltyje, klasifikuojamos priskiriant 2 skiltyje išvardytas subpozicijas, pateikus, 27-34 straipsniuose nurodytus reikalavimus atitinkančius sertifikatus.
Sertifikatai yra pateikti 2-8 prieduose, kaip nurodyta lentelės 4 skiltyje.
Autentiškumo sertifikatai taikomi vynuogėms, viskiui, degtinei ir tabakui, kilmės vietos nuorodos sertifikatai - vynui, o kokybės sertifikatai - natrio nitratui.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies nuostatų, portui, madeirai, cheresui ir muskateliui Setubal klasifikuojamiems pagal KN kodus 22042141, 22042151, 22042941, 22042951 ir , vietoj kilmės vietos nuorodos sertifikato pateikiamas patvirtintas prekybos dokumentas, užpildytas ir patvirtintas pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 986/89 [7] 9 straipsnio 2 dalies nuostatas.
3. Tačiau tabakas, kuris, remiantis Bendrijos nuostata, atleistas nuo muito išleidžiant jį į laisvą apyvartą, klasifikuojamas 24011010 - 24011049 ir 24012010 - 24012049 subpozicijose nepateikiant autentiškumo sertifikato. Toks sertifikatas nei išduodamas, nei priimamas šių rūšių tabakui, jeigu toje pačioje tiesiogiai supakuotoje pakuotėje pateikiama daugiau negu viena jo rūšis.
4. Šioje lentelėje 6 numeriu išvardytų prekių atžvilgiu šiame straipsnyje:
a) Virginia tabakas, vytintas dūmuose, reiškia tabaką, vytintą dirbtinėmis atmosferos sąlygomis reguliuojant šilumą ir ventiliaciją taip, kad nebūtų dūmų ir smilkalų sąlyčio su tabako lapais; vytinto tabako spalva paprastai svyruoja nuo citrininės iki labai tamsios oranžinės ar raudonos. Kitos spalvos ir jų kombinacijos dažnai atsiranda dėl brandumo ar kultūrinių pokyčių ir vytinimo būdų;
b) šviesusis Burley tabakas (įskaitant Burley tabako hibridus), vytintas ore, reiškia tabaką, vytintą natūraliomis atmosferos sąlygomis ir neturintį dūmų ar smilkalų kvapo, jei buvo taikytas papildomas karštis ar oro cirkuliacija; lapų spalva paprastai svyruoja nuo šviesiai rusvos iki rausvos. Kitos spalvos ir jų kombinacijos dažnai atsiranda dėl brandumo ar kultūrinių pokyčių ir vytinimo būdų;
c) šviesusis Maryland tabakas, vytintas ore, reiškia tabaką, vytintą natūraliomis atmosferos sąlygomis ir neturintį dūmų ar smilkalų kvapo, jei buvo taikytas papildomas karštis ar oro cirkuliacija; lapų spalva paprastai svyruoja nuo šviesiai geltonos iki tamsiai vyšninės raudonos spalvos. Kitos spalvos ir jų kombinacijos dažnai atsiranda dėl brandumo ar kultūrinių pokyčių ir vytinimo būdų;
d) tabakas, vytintas virš liepsnos, reiškia tabaką, vytintą dirbtinėmis atmosferos sąlygomis, kai atviroje liepsnoje degant medienai tabakas šiek tiek prisigeria dūmų. Tabako, vytinto virš liepsnos, lapai paprastai yra storesni negu dūmuose vytinto Burley tabako ar Maryland tabako lapai iš atitinkamos stiebo dalies. Spalvos paprastai svyruoja nuo gelsvai rudos iki labai tamsiai rudos. Kitos spalvos ir jų kombinacijos dažnai atsiranda dėl brandumo ar kultūrinių pokyčių ir vytinimo būdų.
Eil. Nr. | KN kodas | Aprašymas | Priedo Nr. | Dokumentus išduodanti įstaiga |
Šalis eksportuotoja | Pavadinimas | Įsteigimo vieta |
(1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) | (7) |
1 | 0806 | Vynuogės, šviežios arba džiovintos: | 2 | Jungtinės Amerikos Valstijos | United States Department of Agriculture arba jo įgaliotosios įstaigos | Washington DC |
080610 | - Šviežios | | | | |
- - Valgomųjų vynuogių veislės | | | | |
- - - Nuo lapkričio 1 d. iki liepos 14 d.: | | | | |
08061011 | - - - - Emperor veislės (vitis vinifera cv) nuo gruodžio 1 d. iki sausio 31 d. | | | | |
2 | 2106 | Maisto produktai, nenurodyti kitoje vietoje: | 3 | Šveicarija | Union suisse du commerce de fromage SA/Schweizerische Käseunion AG/ Unione svizzera per il commercio del fromaggio SA | Bernas |
210690 | - Kiti: | | |
21069010 | - - Sūris fondue | | Austrija | Österreichische Hartkäse Export GmbH | Insbrukas |
Vyno pavadinimas | |
Tokay (Aszu ir Szamorodni) | . (National Institute for the approval of Wines) |
| |
| | - Kiti vynai; vynuogių misa, kurios fermentacijai neleista vykti arba ji sustabdyta pridedant alkoholio: | | | | |
| 220421 | - - induose, kurių talpa ne didesnė kaip 2 litrai | | | | |
| - - - Kiti: | | | | |
| - - - - Kurių faktinė alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, didesnė kaip 15 % tūrio, bet ne didesnė kaip 18 % tūrio | | | | |
| 22042141 | - - - - - Tokay (Aszu ir Szamorodni) | 4 | Vengrija | | Budapeštas |
| - - - - Kurių faktinė alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, didesnė kaip 18 %, bet ne didesnė kaip 22 % tūrio: | | | |
| 22042151 | - - - - - Tokay (Aszu ir Szamorodni) | | | |
| 220429 | - - Kiti: | | | |
| - - Kiti: | | | |
| - - - - Kurių faktinė alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, didesnė kaip 15 %, bet ne didesnė kaip 18 % tūrio: | | | |
| 22042945 | - - - - - Tokay (Aszu ir Szamorodni) | | | |
| - - - - Kurių faktinė alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, didesnė kaip 18 %, bet ne didesnė kaip 22 % tūrio: | | | |
| 22042955 | - - - - - Tokay (Aszu ir Szamorodni) | | | |
4 | 2208 | Nedenatūruotas etilo alkoholis, kurio faktinė alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, ne mažesnė kaip 80 % tūrio; spiritai, likeriai ir kiti spiritiniai gėrimai; sudėtiniai alkoholiniai preparatai, vartojami gėrimų gamyboje: | | Jungtinės Amerikos Valstijos | United States Department of the Treasury, Bureau of Alcohol, Tobacco and Firearms arba jų įgaliotosios regioninės įstaigos [8] | Washington DC |
220830 | - Viskiai: | | | | |
- - Viskis Bourbon, induose, kurių talpa: | 5 | | | |
22083011 | - - - Ne didesnė kaip 2 litrai | | | | |
22083019 | - - - Didesnė kaip 2 litrai | | | | |
5 | 220890 | - Kiti: | | | | |
- - Degtinės, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, ne didesnė kaip 45,4 % tūrio ir slyvų, kriaušių arba vyšnių spiritai (išskyrus likerius) induose, kurių talpa: | 6 | Suomija | ALKO Limited | Salmisaarenranta, 700100 Helsinki 10 Suomija |
- - - Ne didesnė kaip 2 litrai: | | | |
22089031 | - - - - Degtinės | | | | |
- - Kiti spiritiniai gėrimai induose, kurių talpa: | | | | |
- - - Ne didesnė kaip 2 litrai: | | | | |
- - - - Spiritai (išskyrus likerius): | | | | |
22089035 | - - - - - Kiti | | | | |
6 | 2401 | Neperdirbtas tabakas; tabako liekanos: | 7 | JAV | Tobacco Association of the United States arba jos įgaliotosios įstaigos [8] | Raleigh, Šiaurės Karolina |
240110 | - Tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos: |
- - Virginia tabakas, vytintas dūmuose, ir šviesusis Burley tabakas (įskaitant Burley tabako hibridus), vytintas ore; šviesusis Maryland tabakas, vytintas ore, ir tabakas, vytintas virš liepsnos: | Kanada | Directorate General Food Production and Inspection, Agriculture Branch, Kanada, arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Otava |
24011010 | - - - Virginia tabakas, vytintas dūmuose | Direction générale de la production et de l'inspection, Section agriculture, Kanada, arba jos įgaliotosios įstaigos [8] |
24011020 | - - - Šviesusis Burley tabakas (įskaitant Burley tabako hibridus), vytintas ore |
Cámara del Tabaco del Salta
[8]
| Salta |
Cámara del Tabaco del Jujuy
[8]
| San Salvador de Jujuy |
24011041 | - - - - Kentucky tabakas | |
Cámara de Comercio Exterior de Misiones
[8]
| Posadas |
240120 | - Tabakas, iš kurio lapų iš dalies arba visiškai pašalintos vidurinės gyslos: | Bangladešas | Ministry of Agriculture, Department of Agriculture Extension, Cash Crop Division arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Dacca |
- - Virginia tabakas, vytintas dūmuose ir šviesusis Burley tabakas (įskaitant Burley tabako hibridus), vytintas ore; šviesusis, Maryland tabakas, vytintas ore, ir tabakas, vytintas virš liepsnos | Brazilija | Carteira de Comercio Exterior do Banco do Brasil arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Rio de Janeiro |
24012010 | - - - Virginia tabakas, vytintas dūmuose | Kinija | Shanghai Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Šanchajus |
24012020 | - - - Šviesusis Burley tabakas (įskaitant Burley tabako hibridus), vytintas ore |
24012030 | - - - Šviesusis Maryland tabakas, vytintas ore | Shandong Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Qingdao |
- - - Tabakas, vytintas virš liepsnos |
24012041 | - - - - Kentucky tabakas | Hubei Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Hankou |
24012049 | - - - - Kiti |
| | Guangdong Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Guangzhou |
| | Liaoning Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Dalian |
| | Yunnan Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Kunming |
| | Shenzhan Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Shenzhan |
| | Hainan Import and Export Commodity Inspection Bureau of the People's Republic of China arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Hainan |
Superintendencia de Industria y Comercio - División de Control de Normas y Calidades
[8]
| Bogota |
Empresa Cubana del Tabaco "Cubatabaco"
[8]
| Havana |
Dirección de Comercio Interior y Exterior del Ministerio de Economía
[8]
| Guatemala City |
| | Indija | Tobacco Board ar jos įgaliotosios įstaigos [8] | Guntur |
| | Indonezija | Lembaga Tembakou arba jos įgaliotosios įstaigos: [8] | |
- Lembaga Tembakou
Sumatra Utara
| Medan |
- Lembaga Tembakou
Java Tengah
| Sala |
- Lembaga Tembakou
Java Timur I
| Surabaya |
- Lembaga Tembakou
Java Timur II
| Jembery |
Secretaria de Comercio
[8]
| Mexico City |
| | Filipinai | Philippine Virginia Tobacco Administration arba jos įgaliotosios įstaigos [8] | Quezon City |
| | Pietų Korėja | Office of Korean Monopoly Corporation arba jos įgaliotosios įstaigos [8] | Sintanjin |
| | Šri Lanka | Departament of Commerce arba jo įgaliotosios įstaigos [8] | Colombo |
Administration fédérale des Douanes, Section de l'imposition du tabac
[8]
| Bernas |
| | Tailandas | Department of Foreign Trade, Ministry of Commerce arba jos įgaliotosios įstaigos [8] | Bangkokas |
7 | 3102 | Mineralinės arba cheminės azoto trąšos: | 8 | Čilė | Servicio Nacional de Geologia y Mineria | Santiago |
310250 | - Natrio nitratas: | | | | |
31025010 | - - Gamtinis natrio nitratas | | | | |
3105 | Mineralinės arba cheminės trąšos, kurių sudėtyje yra du arba trys trąšų elementai: azotas, fosforas ir kalis; kitos trąšos; prekės, klasifikuojamos šiame skirsnyje, turinčios tablečių arba panašių formų pavidalą arba supakuotos į pakuotes, kurių bruto masė ne didesnė kaip 10 kg: | | | | |
310590 | - Kitos | | | | |
31059010 | - - Gamtinis natrio-kalio nitratas, sudarytas iš gamtinio natrio nitrato ir kalio nitrato mišinio (kalio nitrato santykinis kiekis gali siekti 44 %), kurio sudėtyje esančio azoto bendrasis kiekis ne didesnis kaip 16,3 % sauso bevandenio produkto masės | | | | |
27 straipsnis
1. Sertifikatai turi atitikti atitinkamų 26 straipsnio lentelės 4 skiltyje nurodytų priedų pavyzdžius. Jie turi būti išspausdinti ir užpildyti viena iš oficialių Europos ekonominės bendrijos kalbų ir, jei reikia, šalies eksportuotojos kalba.
2. Vidutinis sertifikatų dydis - 210 × 297 mm.
Naudojamas popierius:
- prekėms, išvardytoms 26 straipsnio pateiktoje lentelėje, pažymėtoms Nr. 3, naudojamas baltas be mechaninės popieriaus plaušienos rašomasis popierius, kurio kvadratinio metro (m2) masė ne mažesnė kaip 55 g ir ne didesnė kaip 65 g.
Sertifikatas turi būti padengtas rausvos spalvos ornamentu, kad būtų galima pastebėti bet kokį mechaniniu ar cheminiu būdu padarytą suklastojimą,
- prekėms, išvardytoms 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje, pažymėtoms Nr. 4-5, naudojamas baltas popierius su geltonu laukeliu, kurio kvadratinio metro (m2) masė ne mažesnė kaip 40 g,
- kitų lentelėje nurodytų prekių atveju - baltas popierius, kurio kvadratinio metro (m2) masė mažiausiai 40 g.
3. Prekėms, išvardytoms 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje, pažymėtoms Nr. 3, sertifikato laukeliai gali turėti dekoratyvinius piešinius ant išorinio krašto juostelės, neviršijančios 13 mm pločio.
4. Prekėms, nurodytoms 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje, pažymėtoms Nr. 2, turi būti surašomas vienas sertifikato originalas ir dvi jo kopijos. Originalas turi būti baltos spalvos, pirmoji kopija - rausva, o antroji - geltona.
5. Prekėms, išvardytoms 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje, pažymėtoms Nr. 2, kiekvienas naudojamas sertifikatas turi turėti atskirą eilės numerį, kurį suteikia sertifikatą išdavusi įstaiga, o šalia jo turi būti nacionalinis simbolis, atitinkantis tą įstaigą.
Kopijos turi tokį patį eilės numerį ir nacionalinį simbolį kaip ir originalas.
6. Valstybės narės muitinė, kurioje prekės deklaruojamos išleidimui į laisvą apyvartą, turi teisę pareikalauti sertifikato vertimo.
28 straipsnis
Sertifikatas pildomas mašinraščiu arba ranka. Jeigu jis pildomas ranka, tuomet rašoma rašalu didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis.
29 straipsnis
1. Sertifikatas arba, tais atvejais, kai prekių, išvardytų pateiktoje lentelėje, pažymėtų Nr. 1, 6 ir 7, siuntos suskaidomos į dalis, jo fotokopija pateikiama, kaip nurodyta 34 straipsnyje, valstybės narės importuotojos muitinei kartu su jį atitinkančiomis prekėmis laikantis toliau nurodytų terminų skaičiuojant nuo sertifikato išdavimo dienos:
- du mėnesiai - prekėms, lentelėje pažymėtoms Nr. 2,
- trys mėnesiai - prekėms, lentelėje pažymėtoms Nr. 1, 3 ir 4,
- šeši mėnesiai - prekėms, lentelėje pažymėtoms Nr. 5 ir 7,
- 24 mėnesiai - prekėms, lentelėje pažymėtoms Nr. 6.
2. Prekių, išvardytų 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje, pažymėtų Nr. 2, atveju:
- sertifikato originalas ir pirmoji kopija pateikiama atitinkamoms šalies importuotojos institucijoms,
- antrąją sertifikato kopiją ją išdavusi įstaiga siunčia tiesiai valstybės narės importuotojos muitinei.
30 straipsnis
1. Sertifikatas galioja tik tuo atveju, jeigu jis yra tinkamai patvirtintas jį išdavusios įstaigos, nurodytos 26 straipsnyje pateiktos lentelės 6 skiltyje.
2. Tinkamai patvirtintas sertifikatas yra tas, kuriame yra nurodyta jo išdavimo vieta ir data ir kuris turi jį išdavusios įstaigos antspaudą ir įgaliotojo asmens ar asmenų parašus.
31 straipsnis
1. Sertifikatus išduodanti įstaiga gali būti nurodyta 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje tik tada, jei:
a) ją pripažįsta šalis eksportuotoja;
b) ji įsipareigoja patvirtinti sertifikatuose nurodytus duomenis;
c) ji įsipareigoja, kad, gavusi prašymą, pateiks Komisijai ir valstybėms narėms visą reikalingą informaciją, leidžiančią atlikti sertifikatuose pateiktų duomenų įvertinimą.
2. 26 straipsnyje pateikta lentelė peržiūrima, jei nebesilaikoma 1 dalies a punkte nurodytų sąlygų ar jei sertifikatus išdavusi įstaiga neįvykdo vieno ar daugiau savo įsipareigojimų.
32 straipsnis
Sąskaitos faktūros, pateikiamos kartu su prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijomis, turi turėti atitinkamo sertifikato (-ų) eilės numerį (-ius).
33 straipsnis
26 straipsnyje pateiktos lentelės 5 skiltyje išvardytos šalys siunčia Komisijai antspaudų, kuriuos naudoja sertifikatus išduodančios ar įgaliotosios įstaigos, pavyzdžius. Komisija šią informacija perduoda valstybių narių muitinėms.
34 straipsnis
Jei siunta yra suskaidyta į dalis, prekių, 26 straipsnyje pateiktoje lentelėje pažymėtų Nr. 1, 6 ir 7, atveju, kiekvienai siuntos daliai daroma sertifikato originalo fotokopija. Fotokopijos ir sertifikato originalas pateikiamas muitinės įstaigai, kurioje laikomos prekės.
Kiekvienoje fotokopijoje nurodomas gavėjo pavadinimas ir adresas, ir joje raudona spalva pažymima "Išrašas galioja … kg" (skaičiais ir raidėmis), kartu nurodant prekių siuntos suskaidymo į dalis vietą ir laiką. Šie duomenys patvirtinami muitinės įstaigos antspaudu ir atsakingo muitinės pareigūno parašu. Duomenys, susiję su siuntos suskaidymu, įrašomi į sertifikato originalą, kuris paliekamas atitinkamoje muitinės įstaigoje.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
PREKIŲ KILMĖ
I SKYRIUS
Nelengvatinė kilmė
1 skirsnis
Apdorojimas arba perdirbimas, suteikiantis kilmės statusą
35 straipsnis
Šiame skyriuje nurodomas tekstilės ir tekstilės gaminių, klasifikuojamų Kombinuotosios nomenklatūros XI skyriuje, taip pat tam tikrų kitų produktų, ne tekstilės ar tekstilės gaminių, apdorojimas arba perdirbimas, kuris laikomas atitinkančiu Kodekso 24 straipsnyje nustatytus kriterijus ir suteikia atitinkamiems produktams šalies, kurioje jie buvo apdoroti arba perdirbti, kilmės statusą.
"Šalis" - tai trečioji šalis arba Bendrija, atsižvelgiant į aplinkybes.
1 poskirsnis
Tekstilė ir tekstilės gaminiai, klasifikuojami Kombinuotosios nomenklatūros XI skyriuje
36 straipsnis
Tekstilės ir tekstilės gaminių, klasifikuojamų Kombinuotosios nomenklatūros XI skyriuje, užbaigtas procesas, kaip apibrėžta 37 straipsnyje, yra laikomas apdorojimu arba perdirbimu, suteikiančiu kilmės statusą pagal Kodekso 24 straipsnį.
37 straipsnis
Toks apdorojimas arba perdirbimas, kurio metu pagaminti produktai klasifikuojami kitoje Kombinuotosios nomenklatūros pozicijoje negu įvairios apdorojimo arba perdirbimo metu naudotos kilmės statuso neturinčios medžiagos, yra laikomas užbaigtu perdirbimo procesu.
Tačiau 10 priede išvardytiems produktams tik konkretūs šio priedo 3 skiltyje kiekvienam produktui nurodyti procesai laikomi užbaigtais, neatsižvelgiant į tai, ar dėl jų pasikeičia KN pozicija.
10 priede nurodytų taisyklių taikymo metodas pateikiamas 9 priedo įžanginėse pastabose.
38 straipsnis
Taikant pirmiau einantį straipsnį, nepakankamu apdorojimu arba perdirbimu, nesuteikiančiu produktams kilmės statuso, nepriklausomai nuo to, ar dėl apdorojimo ar perdirbimo keičiasi jų pozicija, laikomi išvardyti procesai:
a) operacijos, kuriomis siekiama išlaikyti gerą produktų būklę juos gabenant ir laikant (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, pažeistų dalių šalinimas ir pan.);
b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar peršvietimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, pjaustymas;
c) i) pakuočių pakeitimas, krovinių perskirstymas ir surinkimas;
ii) paprastas sudėjimas į maišus, dėklus, dėžes, pritvirtinimas prie plokščių ar lentų ir kt. bei visos kitos paprastos pakavimo operacijos;
d) ženklų, etikečių ar kitų panašių skiriamųjų ženklų tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių;
e) paprastas produktų dalių surinkimas, siekiant gauti užbaigtą produktą;
f) dviejų ar daugiau operacijų, nurodytų a-e punktuose, derinys.
2 poskirsnis
Kiti produktai, išskyrus tekstilę ir tekstilės gaminius, klasifikuojamus Kombinuotosios nomenklatūros XI skyriuje
39 straipsnis
11 priede išvardytų produktų apdorojimas arba perdirbimas, nurodomas priedo 3 skiltyje, laikomas kilmės statusą suteikiančiu procesu arba operacija pagal Kodekso 24 straipsnį.
11 priede nurodytų taisyklių taikymo metodas yra pateiktas 9 priedo įžanginėse pastabose.
3 poskirsnis
Bendrosios nuostatos visiems produktams
40 straipsnis
Tais atvejais, kai 10 ir 11 priedų sąrašuose nurodyta, kad kilmės statusas suteikiamas, jei neturinčių kilmės statuso panaudotų medžiagų vertė neviršija produktų gamintojo kainos (ex-works kainos) nurodyto procentinio dydžio, ta dalis apskaičiuojama taip:
- vertė - tai kilmės statuso neturinčių panaudotų medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei tai nėra žinoma ir negali būti nustatyta, pirma nustatoma kaina, sumokėta už tas medžiagas perdirbimo šalyje,
- gamintojo kaina (ex-works kaina) - tai kaina, sumokėta produkto gamintojui atėmus visus vidaus mokesčius, kurie yra ar gali būti grąžinti, kai produktas yra eksportuotas,
- vertė, gauta atlikus surinkimo operacijas - tai vertės padidėjimas dėl surinkimo kartu su visomis baigiamosiomis ar tikrinimo operacijomis ir dėl panaudojimo bet kurių dalių, kilusių iš šalies, kur šios operacijos buvo atliktos, įskaitant pelną ir bendrąsias išlaidas, atsiradusias toje šalyje atliekant operacijas.
2 skirsnis
Paaiškinimai dėl atsarginių dalių kilmės
41 straipsnis
Bet kurio išleisto į laisvą apyvartą arba anksčiau eksportuoto įrenginio, mechanizmo, aparato ar mašinos pagrindinės atsarginės dalys, laikomos tos pačios kilmės kaip ir tas įrenginys, mechanizmas, aparatas ar mašina, jeigu laikomasi šiame skirsnyje išdėstytų sąlygų.
42 straipsnis
Pirmiau einančiame straipsnyje nurodyta kilmės prielaida priimama jeigu:
- tai būtina importuojant į paskirties šalį,
- minėtų pagrindinių atsarginių dalių įmontavimas į įrenginį, mechanizmą, aparatą ar mašiną jų gamybos etape neužkirstų kelio, kad įrenginys, mechanizmas, aparatas ar mašina turėtų Bendrijos ar pagaminimo šalies kilmės statusą.
43 straipsnis
Taikant 41 straipsnį:
a) įrenginys, mechanizmas, aparatas ar mašina - tai prekės, išvardytos Kombinuotosios nomenklatūros XVI, XVII ir XVIII skyriuose;
b) pagrindinės atsarginės dalys - tai dalys, kurios yra:
- sudėtinės dalys, be kurių negali būti užtikrintas tinkamas a punkte nurodytų išleistų į laisvą apyvartą ar anksčiau eksportuotų prekių veikimas, ir
- būdingos toms prekėms, ir
- skirtos jų įprastinei priežiūrai ir kuriomis pakeičiamos sugadintos ar nebepataisomos tos pačios rūšies dalys.
44 straipsnis
Jei kompetentingoms valstybių narių institucijoms ar įgaliotosioms įstaigoms pateikiamas prašymas gauti 41 straipsnyje apibūdintų pagrindinių atsarginių dalių kilmės sertifikatą, šio sertifikato 6 langelyje (įrašo numeris, žymės, numeriai, paketų skaičius ir rūšis, prekių aprašymas) ir prašyme suinteresuotas asmuo nurodo, kad išvardytos prekės yra skirtos įprastinei anksčiau eksportuoto įrenginio, mechanizmo, aparato ar mašinos priežiūrai ir pateikia tikslius šio įrenginio, mechanizmo, aparato ar mašinos duomenis.
Jei galima, suinteresuotas asmuo pateikia informaciją apie kilmės sertifikatą (jį išdavusi įstaiga, sertifikato numeris ir data), su kuriuo buvo eksportuotas įrenginys, mechanizmas, aparatas ar mašina, kurio priežiūrai skirtos atsarginės dalys.
45 straipsnis
Jei 41 straipsnyje apibūdintų pagrindinių atsarginių dalių kilmė išleidžiant į laisvą apyvartą Bendrijoje turi būti įrodyta pateikiant kilmės sertifikatą, jame turi būti duomenys, nurodyti 44 straipsnyje.
46 straipsnis
Siekiant užtikrinti šiame skirsnyje nustatytų taisyklių taikymą, kompetentingos valstybių narių institucijos gali pareikalauti papildomų įrodymų, konkrečiai:
- pateikti sąskaitą faktūrą ar sąskaitos faktūros kopiją, skirtą išleistam į laisvą apyvartą ar anksčiau eksportuotam įrengimui, mechanizmui, aparatui ar mašinai,
- sutarties arba sutarties kopijos ar kito dokumento, įrodančio, kad pristatymas vykdomas kaip įprastos techninės priežiūros dalis.
3 skirsnis
Įgyvendinimo nuostatos, taikomos kilmės sertifikatams
1 poskirsnis
Įgyvendinimo nuostatos, taikomos bendriesiems kilmės sertifikatams
47 straipsnis
Jei importuojamų produktų kilmė patvirtinama ar turi būti patvirtinta pateikiant kilmės sertifikatą, jis turi atitikti šias sąlygas:
a) turi būti išduotas institucijos ar įstaigos, užtikrinančių reikiamas garantijas ir turinčių išdavimo šalies tinkamus įgaliojimus;
b) jame turi būti nurodyti visi produktą identifikuojantys duomenys, konkrečiai:
- paketų skaičius, rūšis ir juos žymintys ženklai bei numeriai,
- produktų rūšis,
- produkto bruto ir neto svoris; tačiau šie duomenys gali būti pakeisti kitais duomenimis, pavyzdžiui, kiekiu arba tūriu, jei gabenimo metu produktas patiria svorio pakitimus arba jeigu jo svorio negalima nustatyti, arba jeigu įprasta taikyti kitus matavimo vienetus,
- siuntėjo pavadinimas (vardas, pavardė);
c) turi būti nedviprasmiškai patvirtinta, kad produktas, kuriam skirtas sertifikatas, kilęs iš tam tikros šalies.
48 straipsnis
1. Valstybių narių kompetentingų institucijų ar įgaliotųjų įstaigų išduotas kilmės sertifikatas turi atitikti 47 straipsnio a ir b punktuose nustatytas sąlygas.
2. Sertifikatų ir prašymų juos išduoti blankai turi atitikti 12 priede pateiktus pavyzdžius.
3. Tokiais kilmės sertifikatais patvirtinama, kad prekės kilusios iš Bendrijos.
Tačiau, esant eksporto prekybos būtinybei, jais gali būti patvirtinama, kad prekės kilusios iš tam tikros valstybės narės.
Jei Kodekso 24 straipsnio sąlygos yra įvykdytos tik todėl, kad eilė operacijų ar procesų buvo atlikta skirtingose valstybėse narėse, prekėms gali būti patvirtinta tik Bendrijos kilmė.
49 straipsnis
Kilmės sertifikatai išduodami raštišku suinteresuoto asmens prašymu.
Susidarius tam tikroms aplinkybėms, ypač jei pareiškėjas nuolat vykdo eksportą, valstybės narės gali nuspręsti nereikalauti pareiškimo kiekvienai eksporto operacijai su sąlyga, jei laikomasi kilmės taisyklių.
Esant prekybos būtinybei, gali būti išduota viena ar daugiau kilmės sertifikato kopijų.
Kopijų blankai turi atitikti 12 priede pateiktus pavyzdžius.
50 straipsnis
1. Sertifikato blanko matmenys: 210 × 297 mm. Leidžiama - 5 mm ar + 8 mm paklaida. Naudojamas popierius turi būti baltos spalvos, be mechaninių priemaišų, skirtas rašyti ir sveriantis ne mažiau kaip 64 g/m2 arba 25-30 g/m2, jeigu naudojamas oro pašto popierius. Sertifikato blankas turi būti su apsauginiu rusvos spalvos atspaustu tinkleliu, kad būtų galima pastebėti bet kokį mechaniniu ar cheminiu būdu padarytą klastojimą.
2. Paraiškos blankas spausdinamas oficialia kalba arba viena ar daugiau valstybės narės eksportuotojos valstybinių kalbų. Kilmės sertifikato blankas spausdinamas viena ar daugiau Bendrijos oficialių kalbų arba, atsižvelgiant į panaudojimą ir prekybos reikalavimus, bet kuria kita kalba.
3. Valstybės narės gali pasilikti teisę spausdinti kilmės sertifikato blankus arba leisti juos spausdinti įgaliotoms spaustuvėms. Pastaruoju atveju kiekviename sertifikato blanke turi būti nuoroda į tokį įgaliojimą. Kiekviename kilmės sertifikato blanke privalo būti nurodytas spaustuvės pavadinimas ir adresas arba ženklas, pagal kurį galima būtų nustatyti spaustuvę. Taip pat turi būti išspausdintas arba įspaustas eilės numeris, pagal kurį galima būtų identifikuoti sertifikatą.
51 straipsnis
Paraiška ir kilmės sertifikatas pildomi mašinraščiu arba ranka didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis viena iš Bendrijos oficialių kalbų arba, atsižvelgiant į panaudojimą ir prekybos reikalavimus, bet kuria kita kalba.
52 straipsnis
Kiekvienas kilmės sertifikatas, nurodytas 48 straipsnyje, turi eilės numerį, pagal kurį jį galima identifikuoti. Paraiška gauti sertifikatą ir visos sertifikato kopijos privalo turėti tą patį eilės numerį.
Be to, valstybių narių kompetentingos institucijos ar įgaliotosios įstaigos gali numeruoti tokius dokumentus išdavimo tvarka.
53 straipsnis
Valstybių narių kompetentingos institucijos nusprendžia, kokie papildomi duomenys, jeigu jų reikia, turi būti pateikti paraiškoje. Tokių papildomų duomenų turi būti tik minimumas.
Kiekviena valstybė narė turi informuoti Komisiją apie sprendimus, kuriuos ji priima remdamasi ankstesne straipsnio dalimi. Komisija nedelsdama perduoda šią informaciją kitoms valstybėms narėms.
54 straipsnis
Valstybių narių kompetentingos institucijos ar įgaliotosios įstaigos, išdavusios kilmės sertifikatus, privalo saugoti paraiškas mažiausiai dvejus metus.
Tačiau paraiškų kopijos gali būti saugomos su sąlyga, jeigu pagal valstybės narės įstatymus jos turi tokią pat įrodomąją galią kaip ir originalai.
2 poskirsnis
Specialios nuostatos, skirtos tam tikrų žemės ūkio produktų, kuriems taikoma speciali importo tvarka, kilmės sertifikatams
55 straipsnis
55-65 straipsniuose nustatytos kilmės sertifikatų naudojimo sąlygos žemės ūkio produktams, kilusiems iš trečiųjų šalių, kuriems taikomi speciali nelengvatinio importo tvarka, tiek, kiek ši tvarka atitinka toliau nurodytas nuostatas.
a) Kilmės sertifikatai
56 straipsnis
1. Trečiosiose šalyse kilusiems žemės ūkio produktams, kuriems taikomi speciali nelengvatinio importo tvarka, skirtų kilmės sertifikatų blankai turi atitikti 13 priede pateiktą pavyzdį.
2. Tokius sertifikatus išduoda kompetentingos suinteresuotų trečiųjų šalių vyriausybinės institucijos, šiame tekste vadinamos išduodančiomis institucijomis, jei produktai, kuriems išduodami sertifikatai, gali būti laikomi tose šalyse kilusiais produktais pagal Bendrijoje galiojančias taisykles.
3. Tokie sertifikatai taip pat patvirtina visą būtiną informaciją, numatytą Bendrijos teisės aktuose, reglamentuojančiuose 55 straipsnyje nurodytą specialią importo tvarką.
4. Nepažeidžiant konkrečių 55 straipsnyje nurodytos specialios importo tvarkos nuostatų, kilmės sertifikatų galiojimo laikas yra dešimt mėnesių nuo tos dienos, kai juos išdavė išduodanti institucija.
57 straipsnis
1. Pagal šio poskirsnio nuostatas kilmės sertifikatas yra vienas lapas, pažymėtas žodžiu "originalas" šalia dokumento pavadinimo.
Jei reikia papildomų kopijų, jos žymimos žodžiu "kopija" šalia dokumento pavadinimo.
2. Kompetentingos Bendrijos institucijos pripažįsta galiojančiu tik kilmės sertifikato originalą.
58 straipsnis
1. Kilmės sertifikato matmenys yra 210 × 297 mm; leidžiama paklaida + 8 mm arba - 5 mm. Popierius turi būti baltos spalvos, be mechaninių priemaišų ir sveriantis ne mažiau kaip 40 g/m2. Originalo paviršiuje turi būti atspaustas apsauginis geltonos spalvos tinklelis, kurio paskirtis - išryškinti bet kokį mechaniniu ar cheminiu būdu padarytą klastojimą.
2. Sertifikatai spausdinami ir pildomi viena iš oficialių Bendrijos kalbų.
59 straipsnis
1. Sertifikatas pildomas mašinraščiu, taikant mechaninio duomenų apdorojimo sistemą arba panašią procedūrą.
2. Įrašai negali būti ištrinami ar perrašomi. Bet kokie pakeitimai daromi nubraukiant klaidingą įrašą ir, jei būtina, įrašant teisingus duomenis. Pakeitimą padaręs asmuo privalo pasirašyti, o išduodanti institucija - patvirtinti pakeitimą.
60 straipsnis
1. Pagal 56-59 straipsnių nuostatas išduoto kilmės sertifikato 5 langelyje turi būti įrašyti 56 straipsnio 3 dalyje nurodyti papildomi duomenys, kurie gali būti reikalingi įgyvendinant specialią importo tvarką.
2. Tuščios 5, 6 ir 7 langelių vietos yra taip perbraukiamos, kad vėliau nieko nebegalima būtų įrašyti.
61 straipsnis
Kiekviename sertifikate turi būti išspausdintas arba atspaustas eilės numeris, pagal kurį jį galima identifikuoti, taip pat jis turi būti patvirtintas išduodančios institucijos antspaudu ir įgaliotojo asmens ar asmenų parašais.
Sertifikatas išduodamas kai produktai yra eksportuojami, o jį išduodanti institucija pasilieka išduoto sertifikato kopiją.
62 straipsnis
Išimtiniais atvejais nurodytieji kilmės sertifikatai gali būti išduodami jau eksportuotiems produktams, jeigu dėl netyčinės klaidos, neapsižiūrėjimo ar tam tikrų aplinkybių nespėta jų išduoti eksportuojant produktus.
Išduodanti institucija gali neišduoti 56-61 straipsniuose numatyto kilmės sertifikato po produktų eksportavimo jeigu neįsitikina, kad duomenys eksportuotojo paraiškoje ir eksporto byloje atitinka.
Vėliau išduoti sertifikatai turi būti pažymėti vienu iš šių įrašų:
- expedido a posteriori,
- udstedt efterfølgende,
- Nachträglich ausgestellt,
- Εκδοθέν εκ των υστέρων,
- Issued retrospectively,
- Délivré a posteriori,
- rilasciato a posteriori,
- afgegeven a posteriori,
- emitido a posteriori.
langelyje "Pastabos".
b) Administracinis bendradarbiavimas
63 straipsnis
1. Kai specialioje importo tvarkoje tam tikriems žemės ūkio produktams numatyta naudoti 55-62 straipsniuose nustatytą kilmės sertifikatą, turi būti nustatyta administracinio bendradarbiavimo procedūra, jeigu šioje tvarkoje nenurodyta kitaip.
Tuo tikslu suinteresuotos trečiosios šalys siunčia Europos Bendrijų Komisijai:
- kilmės sertifikatus išduodančių institucijų pavadinimus ir adresus bei kilmės sertifikatams tvirtinti naudojamų antspaudų pavyzdžius,
- vyriausybinių institucijų, kurioms turėtų būti siunčiami prašymai dėl 64 straipsnyje nurodyto vėlesnio kilmės sertifikatų patikrinimo, pavadinimus ir adresus.
Komisija perduoda visą šią informaciją kompetentingoms valstybių narių institucijoms.
2. Jei trečiosios šalys neperduoda Komisijai šio straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos, kompetentingos Bendrijos institucijos atsisako suteikti joms galimybę taikyti specialią importo tvarką.
64 straipsnis
1. Vėlesnis kilmės sertifikatų, nurodytų 56-62 straipsniuose, patikrinimas atliekamas atsitiktine tvarka ir tais atvejais, jei kyla pagrįstų abejonių dėl sertifikatų autentiškumo ar juose pateiktos informacijos tikslumo.
Kilmės patikrinimas atliekamas muitinės iniciatyva.
Žemės ūkio taisyklių taikymo patikrinimą, jei reikia, gali atlikti kitos kompetentingos institucijos.
2. Taikydamos šio straipsnio 1 dalį, kompetentingos Bendrijos institucijos grąžina kilmės sertifikatą ar jo kopiją vyriausybinei institucijai, kurią paskyrė šalis eksportuotoja, pateikdamos, jei reikia, prašymo priežastis. Jei buvo pateikta sąskaita faktūra, jos originalas arba kopija grąžinama kartu su sertifikatu. Bendrijos institucijos taip pat pateikia turimą informaciją, sukeliančią prielaidą, kad sertifikatuose pateikti duomenys yra neteisingi ar kad sertifikatas nėra autentiškas.
Jei muitinės įstaigos Bendrijoje nusprendžia sustabdyti specialios importo tvarkos taikymą laukdamos patikrinimo rezultatų, jos išleidžia produktus laikydamosi, jų nuomone, būtinų atsargumo priemonių.
65 straipsnis
1. Vėlesnio patikrinimo rezultatai kaip galima greičiau perduodami kompetentingoms Bendrijos institucijoms.
Šie rezultatai turi aiškiai parodyti, ar 64 straipsnyje nurodytomis sąlygomis grąžinti kilmės sertifikatai skirti faktiškai eksportuotoms prekėms ir ar jie yra tinkami taikyti tam tikrą importo tvarką.
2. Jei per maksimalų šešių mėnesių laikotarpį negaunama atsakymo dėl vėlesnio patikrinimo rezultatų, kompetentingos Bendrijos institucijos galutinai atsisako suteikti galimybę taikyti specialią importo tvarką.
2 SKYRIUS
Lengvatinė kilmė
1 skirsnis
Bendroji lengvatų sistema
1 poskirsnis
Produktų kilmės statuso apibrėžimas
66 straipsnis
Taikant bendruosius lengvatinius tarifus, kuriuos Bendrija nustato tam tikriems produktams, kilusiems iš besivystančių šalių, toliau išvardyti produktai laikomi kilusiais iš šalies, turinčios teisę į šias lengvatas (toliau - lengvatas gaunanti šalis) su sąlyga, kad tie produktai buvo tiesiogiai gabenami į Bendriją, kaip nurodyta 75 straipsnyje:
a) produktai, išgauti arba pagaminti vien tik toje šalyje;
b) toje šalyje gauti produktai, kurių gamybai buvo naudoti kiti, negu a punkte minimi produktai, jeigu jie buvo pakankamai perdirbti ir apdoroti, kaip nurodyta 68 straipsnio 1 dalyje.
67 straipsnis
1. Toliau išvardyti produktai laikomi išgautais arba pagamintais vien tik 66 straipsnio a punkte nurodytoje lengvatas gaunančioje šalyje:
a) mineraliniai produktai, išgauti iš tos šalies žemės gelmių ar jūros dugno;
b) joje išaugę augaliniai produktai;
c) šalyje gimę ar užaugę gyvūnai;
d) produktai, gauti iš šalyje užaugusių gyvūnų;
e) šalyje vykdytos medžioklės ar žvejybos produktai;
f) jūros žūklės ir kiti produktai, išgauti iš jūros jos laivais;
g) produktai, pagaminti jos plaukiojančiose įmonėse naudojant tik f punkte nurodytus produktus;
h) šalyje surinkti naudoti daiktai, tinkantys tik žaliavoms regeneruoti;
i) šalyje vykdytų gamybos operacijų metu susidariusios atliekos ir laužas;
j) produktai, išgauti iš jūros dugno ar podugnio, esančio už jos teritorinių vandenų su sąlyga, jeigu ta šalis turi išimtinę teisę eksploatuoti šį dugną ar podugnį;
k) šalyje pagaminti produktai vien tik iš a-j punktuose nurodytų produktų.
2. Žodžiai "jos laivai" 1 straipsnio f punkte taikomi tik laivams:
- kurie yra registruoti ar įrašyti lengvatas gaunančioje šalyje,
- kurie plaukioja su lengvatas gaunančios šalies vėliava,
- kurių mažiausiai 50 % priklauso lengvatas gaunančios šalies piliečiams ar kompanijai, kurios pagrindinė buveinė yra toje šalyje ir kurios vadovas arba vadovai, direktorių tarybos ar stebėtojų tarybos pirmininkai ir dauguma tokių tarybų narių yra tos šalies piliečiai ir kurios, be to, jei tai yra partnerystės ar ribotos atsakomybės bendrovė, bent pusė kapitalo priklauso tai šaliai, visuomeninėms organizacijoms ar tos šalies piliečiams,
- laivo kapitonas ir jo komanda yra lengvatas gaunančios šalies piliečiai ir
- mažiausiai 75 % laivo įgulos yra lengvatas gaunančios šalies piliečiai.
3. Sąvoka "lengvatas gaunanti šalis" taip pat reiškia irtos šalies teritorinius vandenis.
4. Jeigu okeaniniai laivai, įskaitant plaukiojančias įmones, kuriose sugauta žuvis yra apdorojama arba perdirbama, atitinka šio straipsnio 2 dalies reikalavimus, jie laikomi lengvatas gaunančios šalies teritorijos dalimi.
68 straipsnis
1. Taikant 66 straipsnio b punkto nuostatas, kilmės statuso neturinčios medžiagos laikomos pakankamai apdorotomis arba perdirbtomis, jeigu gautasis produktas yra klasifikuojamas kitoje pozicijoje, negu kilmės statuso neturinčios medžiagos, panaudotos jo gamyboje, atsižvelgiant į 2 ir 3 šio straipsnio dalis.
14 priede pateikiamos nuostatos dėl produktų, pagamintų iš kilmės statuso neturinčių medžiagų.
Sąvokos "skyriai" ir "pozicijos", vartojamos šiose nuostatose, reiškia skyrius ir pozicijas (4 skaitmenų kodai), naudojamus nomenklatūroje, sudarančioje Suderintą sistemą.
Sąvoka "klasifikuojamas" nurodo produkto ar medžiagos klasifikavimą tam tikroje pozicijoje.
2. Jeigu produktai yra įtraukti į 15 priede pateiktą sąrašą, jiems netaikomos šio straipsnio 1 dalies nuostatos. 15 priedo 1 ir 2 stulpeliuose nurodytiems produktams taikomos atitinkamos 3 stulpelyje nurodytos sąlygos.
a) 15 priede pateiktame sąraše sąvoka "vertė" reiškia produkto gamyboje naudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinę vertę jų importavimo metu arba, jeigu ji nėra žinoma ar negali būti nustatyta,- pirmąją nustatytą atitinkamoje šalyje už šias medžiagas sumokėtą kainą. Jei reikia nustatyti produkto gamyboje naudotų kilmę turinčių medžiagų vertę, šis punktas taikomas mutatis mutandis.
b) Terminas "gamintojo kaina (ex-works kaina)" 15 priede pateiktame sąraše reiškia kainą, sumokėtą už produktą gamintojui, kurio įmonėje atliktas baigiamasis apdorojimo arba perdirbimo etapas, su sąlyga, kad į kainą įtraukta visų produkto gamybai naudotų medžiagų vertė. Į šią kainą neįskaityti mokesčiai, kurie grąžinami arba gali būti grąžinti, jei gautasis produktas yra eksportuotas.
3. Taikant 66 straipsnio b punkto nuostatas, nepriklausomai nuo to, ar pasikeitė pozicija, nepakankamu kilmės statusui įgyti produktų apdorojimu arba perdirbimu laikomos šios operacijos:
a) operacijos, kuriomis siekiama išsaugoti produktų būklę jų gabenimo ir saugojimo metu (ventiliacija, išskleidimas, džiovinimas, atšaldymas, laikymas sūryme, sieros diokside ar kituose vandeniniuose tirpaluose, sugadintų dalių šalinimas ir kitos panašios operacijos);
b) paprastos operacijos, kurias sudaro dulkių šalinimas, produktų persijojimas ar perrinkimas, rūšiavimas, klasifikavimas, derinimas (įskaitant gaminių rinkinių sudarymą), plovimas, dažymas, pjaustymas;
c) i) pakuočių keitimas, krovinių perskirstymas ir surinkimas;
ii) paprastas išpilstymas į butelius, flakonus, sukrovimas į krepšius, dėžes, pritvirtinimas prie lentų ar plokščių ir pan. bei visos kitos įprastinės operacijos;
d) skiriamųjų ženklų, etikečių ir pan. tvirtinimas ant produktų ar jų pakuočių;
e) paprastas skirtingų ar vienodų rūšių produktų maišymas, jei vienas ar daugiau mišinio komponentų neatitinka sąlygų, nurodytų šioje antraštinėje dalyje, būtinų kilmės statusui įgyti;
f) paprastas produktų dalių surinkimas siekiant gauti užbaigtą produktą;
g) dviejų ar daugiau a-f punktuose nurodytų operacijų derinys;
h) gyvulių skerdimas.
69 straipsnis
Siekiant nustatyti, ar produktas yra kilęs iš lengvatas gaunančios šalies, nebūtina nustatyti, ar energija ir kuras, suvartoti jam pagaminti, gamykla, kurioje jis buvo gaminamas, įranga, mašinos ir įrankiai, kurie buvo naudojami, yra kilę iš trečiosios šalies, ar ne.
70 straipsnis
1. Nukrypstant nuo 66 straipsnio, siekiant nustatyti, ar lengvatas gaunančioje šalyje, kuri yra regioninės grupės narė, pagamintas produktas laikomas kilusiu iš tos šalies pagal to straipsnio nuostatas iš tos regioninės grupės kurios nors šalies kilusieji produktai, vėliau apdoroti arba perdirbti kitoje tos grupės šalyje, laikomi kilusiais iš tos šalies, kurioje vyko vėlesnis apdorojimas arba perdirbimas.
2. Užbaigto produkto kilmės šalis nustatoma remiantis 71 straipsniu.
3. Regioninė kumuliacija taikoma trims atskiroms GSP (Bendroji lengvatų sistema) šalių regioninėms grupėms:
a) Pietryčių Azijos šalių asociacijai (Asean);
b) Centrinės Amerikos bendrajai rinkai (CACM);
c) Andų grupei.
4. Terminas "regioninė grupė" reiškia Asean, CACM arba Andų grupę.
71 straipsnis
1. Produktai, kuriems kilmės statusas suteikiamas remiantis 70 straipsniu, laikomi kilusiais iš tos regioninės grupės šalies, kurioje buvo atliktas galutinis apdorojimas arba perdirbimas, jeigu:
- ten gauta pridėtinė vertė, kaip nustatyta šio straipsnio 3 dalyje, yra didesnė, negu didžiausia iš bet kurios kitos tos regioninės grupės šalies kilusių gamyboje naudotų produktų muitinė vertė,
- ten atliktas apdorojimas arba perdirbimas yra didesnio masto nei nustatyta 68 straipsnio 3 dalyje, o tekstilės gaminiams dar ir didesnio masto nei nurodytas 16 priede.
2. Visais kitais atvejais produktai laikomi kilusiais iš regioninės grupės šalies, kurioje nustatyta didžiausia kilmę turinčių produktų, gautų iš kitų regioninės grupės šalių, muitinė vertė.
3. "Pridėtinė vertė" reiškia gamintojo kainą (ex-works kaina) atėmus kiekvieno panaudoto produkto, kuris yra kilęs iš kitos regioninės grupės šalies, muitinę vertę.
72 straipsnis
1. 70 ir 71 straipsniai taikomi tik tuo atveju, jeigu:
a) taisyklės, reguliuojančios prekybą regioninės kumuliacijos kontekste, kaip ir taisyklės, reguliuojančios prekybą tarp regioninės grupės šalių, yra tapačios išdėstytoms šiame skirsnyje;
b) kiekviena regioninės grupės šalis yra įsipareigojusi laikytis ar užtikrinti šiame skirsnyje išdėstytų sąlygų laikymąsi ir vykdyti administracinį bendradarbiavimą, būtiną ir Bendrijai, ir kitoms regioninės grupės šalims siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi A formos kilmės sertifikatų išdavimo, taip pat A formos ir APR formų kilmės sertifikatų tvirtinimo tvarkos.
Šis įsipareigojimas perduodamas Komisijai per regioninės grupės sekretoriatą. Sekretoriatai yra:
- Asean generalinis sekretoriatas,
- Centrinės Amerikos bendrosios rinkos nuolatinis sekretoriatas,
- Junta del Acuerdo de Cartagena,
priklausomai nuo aplinkybių.
2. Komisija informuoja valstybes nares apie tai, kad kiekviena regioninė grupė įvykdė šio straipsnio 1 dalyje nurodytas sąlygas.
73 straipsnis
Priedai, atsarginės dalys ir įrankiai, kurie yra įrenginio dalis ir įeina į jo kainą arba nėra atskirai įvertinti, siunčiami su įrenginiu, mechanizmu, aparatu ar mašina, yra laikomi neatskiriamais nuo to įrenginio, mechanizmo, aparato ar mašinos.
74 straipsnis
Rinkiniai, nurodyti Suderintos sistemos 3 bendrojoje taisyklėje, laikomi turinčiais kilmės statusą, jei kilmės statusą turi ir jų sudėtinės dalys. Tačiau jei rinkinį sudaro turintys kilmės statusą ir neturintys kilmės statuso daiktai, tai tas rinkinys, kaip visuma, bus laikomas turinčiu kilmės statusą, jeigu neturinčių kilmės statuso daiktų vertė neviršija 15 % to rinkinio gamintojo kainos (ex-works kainos).
75 straipsnis
1. Toliau nurodyti produktai laikomi tiesiogiai gabenamais iš lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos į Bendriją:
a) produktai, gabenami nekertant kurios nors kitos šalies teritorijos, išskyrus tos pačios regioninės grupės šalį, kaip numatyta 70 straipsnyje;
b) produktai, gabenami per kitų, o ne lengvatas gaunančių, šalių teritorijas arba, kai taikomas 70 straipsnis, per kitų, o ne per tos pačios regioninės grupės šalių teritoriją, perkraunant arba neperkraunant ar laikinai juos sandėliuojant tose šalyse, jeigu gabenimas per tas šalis yra pateisinamas dėl geografinių priežasčių arba išimtinai dėl gabenimo reikalavimų, ir jeigu produktai:
- liko tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir
- nepateko į prekybos tinklą ar nebuvo išleisti į laisvą apyvartą, ir
- jų atžvilgiu nebuvo atliekamos jokios kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas jų būklei išsaugoti;
c) produktai, gabenti per Austrijos, Suomijos, Norvegijos, Švedijos arba Šveicarijos teritoriją ir vėliau visi arba dalimis reeksportuoti į Bendriją, jeigu:
- liko tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir
- jų atžvilgiu nebuvo atliekamos jokios kitos operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas jų būklei išsaugoti;
d) produktai, kurie yra tiekiami vamzdynu per kitos, o ne per lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos teritoriją.
2. Šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytų sąlygų laikymąsi Bendrijos muitinėms įrodo pateikiami:
a) lengvatas gaunančios šalies išduotas bendrasis transporto dokumentas, kuriame nurodyta tranzito šalis; arba
b) tranzito šalies muitinės išduotas pažymėjimas, kuriame:
- pateikiamas tikslus prekių aprašymas,
- nurodomos prekių iškrovimo ir perkrovimo arba jų pakrovimo į laivus ar iškrovimo iš tų laivų, nurodant juos, datos ir
- nurodomos sąlygos, kuriomis prekės liko tranzito šalyje, arba
c) jei nėra šių dokumentų - kitus patvirtinamuosius dokumentus.
76 straipsnis
Šiame poskirsnyje nurodyti kilmės statuso įgijimo reikalavimai turi būti įvykdyti lengvatas gaunančioje šalyje. Jei kilmės statusą turintys produktai eksportuoti iš lengvatas gaunančios šalies į kitą šalį yra grąžinami, jie laikomi neturinčiais kilmės, jei kompetentingai institucijai negalima įrodyti, kad:
- grąžintos prekės yra tos pačios kaip ir eksportuotosios ir
- jų atžvilgiu nebuvo atliktos jokios operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jos yra toje šalyje.
77 straipsnis
1. Nuo šių nuostatų gali būti gali būti nukrypstama mažiausiai išsivysčiusių GSP šalių naudai, jei tai pateisinama jų pramonės šakų vystymusi ar naujų pramonės šakų kūrimu. Mažiausiai išsivysčiusios šalys yra išvardytos Tarybos reglamentuose ir EAPB sprendimuose dėl bendrųjų tarifų lengvatų.
Tuo tikslu suinteresuota šalis pateikia Europos Bendrijų Komisijai prašymą taikyti jai nukrypti leidžiančią nuostatą ir nurodo šio prašymo priežastis, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje.
2. Nagrinėjant prašymus, labiausiai atsižvelgiama į:
a) atvejus, kai galiojančių kilmės taisyklių taikymas turėtų žymų poveikį suinteresuotos šalies pramonės galimybėms toliau vykdyti eksportą į Bendriją, ypač jeigu tai gali lemti šios veiklos nutraukimą;
b) specialius atvejus, jei yra akivaizdu, jog kilmės taisyklės gali sulaikyti dideles investicijas į pramonę ir jei nukrypti leidžiančių nuostatų taikymas, palankus investavimo programų įgyvendinimui, leistų šias taisykles taikyti etapais;
c) ekonomines ir socialines priimamo sprendimo pasekmes, ypač susijusias su užimtumu.
3. Siekiant palengvinti prašymų dėl nukrypti leidžiančių nuostatų taikymo nagrinėjimą prašymą pateikianti šalis, turi suteikti visapusišką prašymą pagrindžiančią informaciją, būtent pateikti šiuos duomenis:
- produkto aprašymas,
- apdorotų produktų pobūdis ir kiekis,
- perdirbimo procesas,
- pridėtinė vertė,
- atitinkamos įmonės darbuotojų skaičius,
- planuojama eksporto į Bendriją apimtis,
- prašymo dėl nukrypti leidžiančių nuostatų trukmės pagrindimas,
- kitos pastabos.
Tos pačios taisyklės taikomos bet kokiam prašymui dėl pratęsimo.
2 poskirsnis
Kilmės įrodymas
a) A formos kilmės sertifikatas
78 straipsnis
1. 66 straipsnyje numatytos tarifų lengvatos taikomos kilmės statusą pagal šį skirsnį turintiems produktams, kurie importuojami į Bendriją, pateikus A formos kilmės sertifikatą, kurio pavyzdys yra pateiktas 17 priede ir kurį išduoda muitinės įstaiga arba kita lengvatas gaunančios šalies vyriausybinė institucija, jeigu ši šalis:
- Europos Bendrijų Komisijai yra pateikusi informaciją, kurią pateikti reikalaujama pagal 93 straipsnį, ir
- padeda Bendrijai sudarydama sąlygas valstybių narių muitinėms patikrinti dokumento autentiškumą arba informacijos apie atitinkamų produktų kilmę teisingumą.
2. A formos kilmės sertifikatas išduodamas tik tais atvejais, jei jį reikia pateikti kaip dokumentinį įrodymą taikant 66 straipsnyje nurodytas lengvatas.
3. A formos kilmės sertifikatas išduodamas tik eksportuotojui ar jo įgaliotajam atstovui pateikus raštišką prašymą.
4. Eksportuotojas arba jo atstovas kartu su savo pareiškimu pateikia bet kokį papildomą dokumentą, įrodantį, kad eksportuojamiems produktams gali būti išduotas A formos kilmės sertifikatas.
5. Kompetentinga lengvatas gaunančios šalies vyriausybinė institucija išduoda sertifikatą, jei eksportuoti skirti produktai remiantis 1 poskirsniu gali būti laikomi kilusiais iš tos šalies.
6. Norėdama patikrinti, ar buvo laikytasi 5 dalyje nurodytos sąlygos, kompetentinga vyriausybinė institucija turi teisę patikrinti atitinkamus dokumentus arba atlikti bet kokį patikrinimą, kuris jai atrodo priimtinas.
7. Lengvatas gaunančios šalies vyriausybinės institucijos atsako už tai, kad sertifikatai ir prašymai būtų tinkamai užpildyti.
8. A formos kilmės sertifikato 2 langelio pildymas nėra privalomas. Svarbu užpildyti 12 langelį nurodant "Europos ekonominė bendrija" arba vieną iš valstybių narių. Tačiau taikant tranzito procedūrą, nurodytą 75 straipsnio 1 dalies c punkte ir 80 straipsnyje, viena iš šiuose straipsniuose nurodytų šalių gali būti paminėta vietoj to, kas nurodyta 83 straipsnio 3 dalies paskutiniame punkte.
9. A formos sertifikato išdavimo datą 11 langelyje įrašo sertifikatą tvirtinanti institucija. Šiame langelyje kompetentingos institucijos pareigūnas privalo pasirašyti.
10. Lengvatas gaunančios šalies kompetentinga institucija išduoda A formos kilmės sertifikatą, kai produktai, kuriems jis skirtas, yra eksportuojami. Eksportuotojas gali gauti sertifikatą, kai vykdomas eksportas arba kai yra tikrai žinoma, kad jis bus įvykdytas.
79 straipsnis
Kadangi A formos kilmės sertifikatas yra dokumentas, suteikiantis teisę į lengvatinių tarifų taikymą, numatytą 66 straipsnyje, tai kompetentinga šalies eksportuotojos vyriausybinė institucija yra atsakinga už tai, kad būtų imamasi būtinų priemonių patikrinti produktų kilmę ir kitus sertifikate nurodytus duomenis.
80 straipsnis
Importuojamiems į Bendriją kilmės statusą pagal šio skirsnio nuostatas turintiems produktams taikomi 66 straipsnyje nurodyti lengvatiniai tarifai pateikus Austrijos, Suomijos, Norvegijos, Švedijos ar Šveicarijos muitinių išduotą A formos kilmės sertifikatą, kuris išduotas remiantis lengvatas gaunančios šalies kompetentingos institucijos išduotu A formos kilmės sertifikatu, jeigu buvo laikomasi 75 straipsnyje nurodytų sąlygų ir jei Austrija, Suomija, Norvegija, Švedija arba Šveicarija padeda Bendrijai, sudarydamos savo muitinėms sąlygas patikrinti A formos kilmės sertifikatų autentiškumą ir duomenų teisingumą. 95 straipsnyje numatyta patikrinimo procedūra taikoma mutatis mutandis. Patikrinimo trukmė, nustatyta 95 straipsnio 3 dalyje, pratęsiama iki aštuonių mėnesių.
81 straipsnis
1. Išimtiniais atvejais A formos kilmės sertifikatas gali būti išduotas po produktų, kuriems jis skirtas, eksporto jeigu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar nenumatytų aplinkybių jis nebuvo išduotas eksporto metu su sąlyga, kad prekės buvo eksportuotos ne anksčiau, negu Europos Bendrijų Komisijai buvo pateikta informacija, kurią reikia pateikti remiantis 93 straipsniu.
2. Kompetentinga vyriausybinė institucija gali išduoti sertifikatą po produktų eksporto tik patikrinusi, ar eksportuotojo prašyme pateikti duomenys atitinka eksporto dokumentų duomenis ir ar A formos kilmės sertifikatas nebuvo išduotas produktų eksporto metu.
3. Atgaline data išduoto A formos kilmės sertifikato 4 langelyje turi būti įrašyta
arba
"issued retrospectively"
82 straipsnis
1. A formos kilmės sertifikato vagystės, praradimo ar sunaikinimo atveju eksportuotojas gali prašyti, kad jį išdavusi kompetentinga vyriausybinė institucija, remdamasi jos turimais eksporto dokumentais, išduotų dublikatą. A formos dublikato 4 langelyje turi būti įrašyta "Duplicata" arba "Duplicate" nurodant sertifikato originalo išdavimo datą eilės numerį.
2. Taikant 85 straipsnį, dublikatas galioja nuo originalo išdavimo datos.
83 straipsnis
1. Vieną ar daugiau A formos kilmės sertifikatų visada galima pakeisti vienu ar daugiau kitų tokių sertifikatų su sąlyga, kad tai atlieka atsakingos už produktų priežiūrą Bendrijos muitinės įstaigos.
2. Pakaitinis sertifikatas, išduotas remiantis šiuo straipsniu arba 80 straipsniu, laikomas galutiniu jame nurodytų produktų kilmės sertifikatu. Pakaitinis sertifikatas išduodamas remiantis raštišku reeksportuotojo prašymu.
3. Pakaitinio sertifikato viršutiniame dešinės pusės langelyje turi būti nurodytas tarpinės šalies, kurioje jis išduotas, pavadinimas.
4 langelyje turi būti vienas iš šių įrašų:
arba
, taip pat pirminio kilmės sertifikato data ir eilės numeris.
Reeksportuotojo pavadinimas (vardas, pavardė) nurodomas 1 langelyje.
Galutinio gavėjo pavadinimas (vardas, pavardė) gali būti nurodytas 2 langelyje.
Nuorodos į reeksportuotojo sąskaitą faktūrą turėtų būti 10 langelyje.
Pirminio sertifikato duomenys, susiję su reeksportuotais produktais, įrašomi į 3-9 langelius.
Pakaitinį sertifikatą išdavusi institucija jį patvirtina 11 langelyje. Institucijos atsakomybė apsiriboja pakaitinio sertifikato išdavimu.
Pirminio sertifikato duomenys apie kilmės šalį ir paskirties šalį įrašomi į 12 langelį. Šiame langelyje pasirašo reeksportuotojas. Šiame langelyje pasirašantis reeksportuotojas neatsako už pirminio sertifikato įrašų teisingumą.
4. Muitinės įstaiga, kurios prašoma atlikti šią operaciją, pirminiame sertifikate pažymi persiunčiamų prekių svorius, kiekius ir rūšis ir ten pat nurodo pakaitinio sertifikato arba pakaitinių sertifikatų eilės numerius. Pirminis sertifikatas saugomas mažiausiai dvejus metus atitinkamoje muitinės įstaigoje.
5. Prie pakaitinio sertifikato galima pridėti pirminio sertifikato kopiją.
84 straipsnis
1. Vykdant šio straipsnio 4 dalies nuostatas, Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3833/90 [9] 1 straipsnio 4 dalyje nurodytas autentiškumo sertifikatas nurodomas 78 straipsnyje aprašyto A formos kilmės sertifikato 7 langelyje.
2. Šio straipsnio 1 dalyje paminėtame sertifikate pagal šio straipsnio 3 dalies nuostatas turi būti pateikiamas prekių aprašymas, patvirtintas kompetentingos vyriausybinės institucijos antspaudu ir pasirašytas pareigūno, kuris yra įgaliotas patvirtinti 7 langelyje pateiktų prekių aprašymo autentiškumą.
3. Kilmės sertifikato 7 langelyje pateiktas prekių aprašymas, atsižvelgiant į produktą, turi būti toks:
- või
"tabac brut ou nonfabriqué du type Virginia
,
- või
,
- või
,
- või
"eau-de-vie à base de raisins, appelée "Singani", en récipients contenant deux litres ou moins"
4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 ir 2 dalių ir nepažeidžiant 3 dalies, institucijos, atsakingos už 3 dalyje nurodyto prekių aprašymo autentiškumo patvirtinimą, antspaudas neturi būti dedamas A formos sertifikato 7 langelyje, jei institucija, įgaliota išduoti kilmės sertifikatą, yra vyriausybinė institucija, įgaliota išduoti autentiškumo sertifikatą.
85 straipsnis
1. A formos kilmės sertifikatas pateikiamas valstybės narės importuotojos muitinei, kuriai pateikiami produktai, per 10 mėnesių nuo tos dienos, kai jį išdavė lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos vyriausybinė institucija.
2. Taikant 66 straipsnyje nurodytus lengvatinius tarifus, šio straipsnio 1 dalyje nustatytam galiojimo terminui pasibaigus muitinei pateikti A formos kilmės sertifikatai gali būti priimami, jei negalėjimas laikytis šio termino yra susijęs su force majeure ar kitais išimtiniais atvejais.
3. Muitinė taip pat gali priimti tokius sertifikatus, jei produktai buvo pateikti nepasibaigus minėtam laikotarpiui.
86 straipsnis
1. Produktams, iš lengvatas gaunančios šalies išsiųstiems į parodą kitoje šalyje ir parduotiems importui į Bendriją, juos importuojant taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 66 straipsnyje, jeigu produktai atitinka šio skirsnio sąlygas, leidžiančias juos pripažinti kilusiais iš lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos ir jeigu muitinei yra įrodoma, kad:
a) eksportuotojas išsiuntė produktus iš lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos teritorijos tiesiai į šalį, kurioje rengiama paroda;
b) eksportuotojas produktus pardavė ar kitaip perdavė asmeniui į Bendriją;
c) produktai buvo išsiųsti į Bendriją tokios būklės, kokios jie buvo išsiųsti į parodą;
d) kadangi produktai buvo siųsti į parodą, jie nebuvo naudojami jokiam kitam tikslui, išskyrus demonstravimą parodoje.
2. A formos kilmės sertifikatas muitinei pateikiamas įprastine tvarka. Jame turi būti nurodytas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomų dokumentų, patvirtinančių prekių pobūdį ir sąlygas, kuriomis jos buvo eksponuojamos.
3. Šio straipsnio 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam viešam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose turint tikslą parduoti užsieninius produktus, ir kurių metu produktai lieka muitinės priežiūroje.
87 straipsnis
A formos kilmės sertifikatas valstybės narės importuotojos muitinei pateikiamas kartu su muitinės deklaracija. Muitinė gali reikalauti, kad kartu su produktų išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracija būtų pateiktas importuotojo paaiškinimas, kad produktai atitinka lengvatinių tarifų taikymo sąlygas, nurodytas 66 straipsnyje.
88 straipsnis
Nepažeidžiant 68 straipsnio 3 dalies, jei nesurinktas ar išardytas gaminys, klasifikuojamas Suderintos sistemos 84 ar 85 skirsniuose, yra importuojamas keliomis siuntomis pagal muitinės nustatytas sąlygas, tai, pageidaujant prekes muitinei deklaruojančiam asmeniui, tas gaminys laikomas vienu gaminiu ir, importuojant pirmąją siuntą, gali būti pateiktas A formos kilmės sertifikatas, išduotas visam gaminiui.
b) APR forma
89 straipsnis
1. Nepažeidžiant 78 straipsnio, pašto siuntų (įskaitant siuntinius) kilmės statuso įrodymai remiantis šiuo reglamentu pateikiami naudojant APR formą, kurios pavyzdys pateiktas 18 priede, jei siuntą sudaro tik kilmės statusą turintys produktai, o siuntos vertė neviršija 3000 ekiu ir su sąlyga, kad pagal 78 straipsnio 1 dalies nuostatas numatyta pagalba tikrinant dokumento autentiškumą arba informacijos apie atitinkamų produktų kilmę teisingumą.
2. APR formą pildo ir pasirašo eksportuotojas arba, jo atsakomybe, įgaliotas atstovas. 6 langelyje turi būti originalus eksportuotojo parašas.
3. APR forma pildoma kiekvienai pašto siuntai. Jeigu siunčiama pašto siunta, užpildytą ir pasirašytą formą eksportuotojas prideda prie išsiuntimo pranešimo. Jeigu siunčiami laiškai, eksportuotojas formą įdeda į paketo vidų.
4. Jeigu siuntą sudarančios prekės jau buvo patikrintos šalyje eksportuotojoje siekiant nustatyti, ar jas galima laikyti kilmės statusą turinčiais produktais, eksportuotojas tai gali nurodyti APR formos 7 langelyje "Pastabos".
5. Šios nuostatos neatleidžia eksportuotojų nuo visų kitų muitinės ar pašto taisyklėse numatytų formalumų laikymosi.
6. 85 ir 87 straipsnių nuostatos mutatis mutandis taikomos ir APR formoms.
c) Kitos nuostatos dėl prekių kilmės
90 straipsnis
Produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia mažomis siuntomis ar kuriuos keleiviai vežasi asmeniniame bagaže, pripažįstami kaip kilmės statusą turintys produktai, kuriems taikomi lengvatiniai tarifai, nurodyti 66 straipsnyje, nereikalaujant pateikti A formos kilmės sertifikato ar užpildyti APR formą, su sąlyga, kad jie nėra komercinio pobūdžio ir yra deklaruoti kaip atitinkantys to straipsnio taikymo sąlygas, ir jei nėra abejonių dėl tokios deklaracijos teisingumo.
Bendra šių produktų vertė neturi viršyti 215 ekiu mažų siuntų atveju, arba 600 ekiu - keleivių asmeninio bagažo atveju.
91 straipsnis
1. Taikant 70 straipsnį, eksportuotų iš vienos regioninės grupės šalies į kitą tos pačios grupės šalį perdirbti, apdoroti ar reeksportuoti neperdirbus ar neapdorojus produktų kilmės statusas turi būti nustatytas pateikiant A formos kilmės sertifikatą arba APR formą, išduotą ar užpildytą pirmojoje šalyje.
2. Lengvatas gaunančios šalies institucija, atsakinga už A formos kilmės sertifikato išdavimą produktams, kurių gamybos procese naudojami produktai, kilusieji iš kitos tos pačios regioninės grupės šalies, atsižvelgia į A formos kilmės sertifikatą, išduotą tos kitos šalies kompetentingų institucijų, arba į ten išduotą APR formą. Kilmės šalis, nustatyta remiantis 71 straipsniu, įrašoma A formos kilmės sertifikato 12 langelyje arba APR formos 8 langelyje.
3. Tokiu būdu išduoto A formos kilmės sertifikato 4 langelyje turi būti įrašas
arba
(regioninė kumuliacija).
92 straipsnis
Jeigu aptinkami nedideli sertifikato ir dokumentų, pateiktų muitinės įstaigai, kad būtų sutvarkyti importuojamiems produktams nustatyti formalumai, duomenų neatitikimai, sertifikatas ipso facto neturėtų būti pripažintas niekiniu su sąlyga, jeigu nustatyta, kad sertifikate pateikti duomenys atitinka pateiktus produktus.
3 poskirsnis
Administracinio bendradarbiavimo metodai
93 straipsnis
1. Lengvatas gaunančios šalys Europos Bendrijų Komisijai turi pranešti A formos kilmės sertifikatus išduodančių vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus, pateikti tų institucijų naudojamų antspaudų pavyzdžius, taip pat, atsakingų už A formų ir APR formų sertifikatų patikrinimą vyriausybinių institucijų pavadinimus ir adresus.
2. Lengvatas gaunančios šalys Europos Bendrijų Komisijai taip pat turi nusiųsti vyriausybinių institucijų, galinčių išduoti autentiškumo sertifikatus, minimus 84 straipsnyje, pavadinimus ir adresus bei jų naudojamų antspaudų pavyzdžius.
3. Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinės įstaigoms.
94 straipsnis
Taikant nuostatas dėl 66 straipsnyje nurodytų lengvatinių tarifų, kiekviena lengvatas gaunanti šalis laikosi ar užtikrina susijusių su A formos kilmės sertifikatų užpildymu ar išdavimu taisyklių laikymąsi, APR formos naudojimo ir administracinio bendradarbiavimo sąlygų laikymąsi.
95 straipsnis
1. A formos kilmės sertifikatų ir APR formų vėlesni patikrinimai atliekami atsitiktine tvarka arba tuo atveju, jeigu muitinė turi pagrįstų abejonių dėl dokumento autentiškumo arba dėl informacijos apie atitinkamų produktų kilmę teisingumo.
2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, muitinė grąžina A formos kilmės sertifikatą arba APR formą kompetentingai lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos vyriausybinei institucijai nurodydama užklausos priežastis. Jeigu buvo pateikta sąskaita faktūra, ji arba jos kopija pridedama prie APR formos. Muitinė taip pat išsiunčia bet kokią turimą informaciją, sukeliančią prielaidą, kad minėtame sertifikate ar formoje nurodyti duomenys yra netikslūs.
Jeigu laukdama patikrinimo rezultatų muitinė nusprendžia sustabdyti lengvatas, nurodytas 66 straipsnyje, ji išleidžia produktus laikydamasi, jos nuomone, būtinų atsargumo priemonių.
3. Jeigu remiantis šio straipsnio 1 dalies nuostatomis pateikiamas prašymas atlikti vėlesnį patikrinimą, toks patikrinimas atliekamas ir jo rezultatai vėliausiai per šešis mėnesius perduodami Bendrijos muitinėms. Gauti rezultatai leidžia nustatyti, ar A formos kilmės sertifikate arba APR formoje pateikti duomenys atitinka faktiškai eksportuotus produktus ir ar šiems produktams galima taikyti lengvatas, nurodytas 66 straipsnyje.
4. Jeigu A formos kilmės sertifikatai išduoti remiantis 91 straipsniu, atsakyme turi būti pateiktos nuorodos į A formos kilmės sertifikatus arba APR formas, į kuriuos buvo atsižvelgta.
5. Jeigu esant pagrįstoms abejonėms per šešis mėnesius, kaip nustatyta šio straipsnio 3 dalyje, negautas atsakymas arba jeigu atsakyme nėra pakankamai informacijos, kad galima būtų nustatyti dokumento autentiškumą arba tikrąją prekių kilmę, kompetentingoms institucijoms siunčiamas antrasis pranešimas. Jeigu ir po antrojo pranešimo prašančioji institucija per keturis mėnesius neinformuojama apie patikrinimo rezultatus arba jeigu remiantis šiais rezultatais neįmanoma nustatyti tam tikro dokumento autentiškumo arba produktų tikrosios kilmės, šios institucijos atsisako, išskyrus nenugalimos jėgos ar kitais išimtiniais atvejais, suteikti bendrąsias lengvatas.
6. Jeigu, remiantis patikrinimo procedūros rezultatais arba kokia kita turima informacija, nustatoma, kad pažeidžiamos šio skirsnio nuostatos, lengvatas gaunanti šalis eksportuotoja savo iniciatyva arba Bendrijos prašymu atlieka atitinkamus tyrimus arba organizuoja jų atlikimą, siekdama kuo skubiau nustatyti pažeidimus ir užkirsti jiems kelią. Lengvatas gaunanti šalis gali pasikviesti Bendriją dalyvauti šiuose tyrimuose.
7. Kad A formos kilmės sertifikatus vėliau būtų galima patikrinti, lengvatas gaunančios šalies eksportuotojos kompetentinga vyriausybinė institucija mažiausiai dvejus metus saugo jų kopijas ir kitus su jais susijusius eksporto dokumentus.
96 straipsnis
75 straipsnio 1 dalies c punkto nuostatos ir 80 straipsnis yra taikytini tik tiek, kiek teikiant lengvatas Austrijoje, Suomijoje, Norvegijoje, Švedijoje ir Šveicarijoje tam tikriems iš besivystančių šalių kilusiems produktams taikomos nuostatos, analogiškos pirmiau minėtoms.
4 poskirsnis
Baigiamoji nuostata
97 straipsnis
Nepažeidžiant 87 straipsnio, A formos kilmės sertifikatai kartu su dokumentais, įrodančiais, kad produktai buvo gabenami tiesiogiai, gali būti pateikti 6 mėnesių laikotarpiu skaičiuojant nuo to laiko, kai šalis ar teritorija yra pripažinta Bendrųjų lengvatų sistemos šalimi Tarybos nuostatuose ir ECSC sprendimuose tais metais nurodytų produktų atžvilgiu, jei tie produktai yra gabenami tranzitu ar laikinai saugomi Bendrijoje, jiems taikoma muitinio sandėliavimo procedūra, jie laikomi laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje.
2 skirsnis
Okupuotosios teritorijos
1 poskirsnis
Kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas
98 straipsnis
1. Taikant nuostatas dėl lengvatinių tarifų, kuriuos Bendrija suteikė tam tikriems produktams, kilusiems iš okupuotųjų teritorijų, toliau nurodyti produktai su sąlyga, kad jie buvo gabenami tiesiogiai, kaip nurodyta 103 straipsnyje, laikomi:
a) produktais, kilusiais iš okupuotųjų teritorijų:
i) šiose teritorijose išgauti arba pagaminti produktai;
ii) šiose teritorijose išgauti produktai, kurių gamybai buvo naudojami ne šiose teritorijose išgauti produktai, su sąlyga, kad jie buvo pakankamai apdoroti arba perdirbti, kaip nurodyta 100 straipsnyje. Tačiau ši sąlyga netaikoma produktams, kurie, remiantis šiuo poskirsniu, yra kilę iš Bendrijos;
b) produktais, kilusiais iš Bendrijos:
i) Bendrijoje išgauti arba pagaminti produktai;
ii) Bendrijoje išgauti produktai, kurių gamybai buvo naudojami ne Bendrijoje išgauti produktai, su sąlyga, kad jie buvo pakankamai perdirbti arba apdoroti, kaip nurodyta 100 straipsnyje. Tačiau ši sąlyga netaikoma produktams, kurie, remiantis šiuo poskirsniu, yra kilę iš Okupuotųjų teritorijų.
2. Terminas "Okupuotosios teritorijos" taikomas Jordano upės vakariniam krantui ir Gazos ruožui, okupuotiems Izraelio.
99 straipsnis
Okupuotose teritorijose išgautais arba pagamintais produktais laikomi:
a) mineralinės medžiagos, išgautos iš šių teritorijų žemės gelmių ar jūros dugno;
b) jose išaugę augalinės kilmės produktai;
c) jose gimę ir užaugę gyvūnai;
d) produktai iš tose teritorijose užaugusių gyvūnų;
e) jose vykusios medžioklės ar žvejybos produktai;
f) jose surinkti naudoti gaminiai, tinkami tiktai žaliavoms regeneruoti;
g) atliekos ir laužas, susidariusios tose teritorijose gamybos proceso metu;
h) produktai, išgauti iš jūros dugno ar podugnio už jų teritorinių vandenų, jeigu tos teritorijos turi išimtines teises eksploatuoti šį jūros dugną ar podugnį;
i) prekės, kurios šiose teritorijose pagamintos tiktai iš a-h punktuose išvardytų produktų.
100 straipsnis
1. Taikant 98 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį ir b punkto ii papunktį, neturinčios kilmės statuso medžiagos laikomos pakankamai perdirbtomis ar apdorotomis, jei gautasis produktas klasifikuojamas kitoje pozicijoje, negu visos kilmės statuso neturinčios medžiagos, kurios buvo naudojamos jo gamybai, atsižvelgiant į šio straipsnio 2 ir 3 dalis.
Reikia atsižvelgti į 68 straipsnio 1 dalies antrąją, trečiąją ir ketvirtąją pastraipas.
2. 19 priede esančio sąrašo 1 ir 2 skiltyse minimiems produktams vietoj 1 dalyje nurodytos taisyklės turi būti taikomos sąlygos, atitinkamam produktui nustatytos 3 skiltyje.
a) 19 priedo sąraše terminas "vertė" reiškia kilmės statuso neturinčių panaudotų medžiagų muitinę vertę jų importavimo metu arba, jei tai nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmą nustatytą kainą, kuri buvo sumokėta už tas medžiagas atitinkamoje teritorijoje.
Jei reikia nustatyti panaudotų kilmės statusą turinčių medžiagų vertę, mutatis mutandis taikoma ankstesnės pastraipos nuostata.
b) Terminas "gamintojo kaina" (ex-works kaina) 19 priedo sąraše reiškia kainą, sumokėtą gamintojui, kurio įmonėje atliktas paskutinis apdorojimas arba perdirbimas, su sąlyga, kad įtraukta visų gamybai naudotų medžiagų vertė atėmus visus mokesčius, kurie yra ar gali būti grąžinti, kai produktas yra eksportuotas.
3. Taikant 98 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį ir b punkto ii papunktį, operacijos, nurodytos 68 straipsnio 3 dalies a-h punktuose, laikomos nepakankamu perdirbimu arba apdorojimu, kad produktai įgytų kilmės statusą nepriklausomai nuo to, ar pasikeitė pozicija ar ne.
101 straipsnis
Siekiant nustatyti, ar produktai yra kilę iš okupuotųjų teritorijų, nebūtina nustatyti, ar elektros energija, kuras, suvartoti jiems pagaminti, taip pat gamykla, naudota įranga, mašinos ir įrankiai naudoti gaminant prekes ir ar bet kokios medžiagos ar produktai, kurie buvo naudoti gamybos procese, bet neįeina ir nebuvo numatyta, kad įeis į galutinę prekių sudėtį, yra kilę iš trečiųjų šalių, ar ne.
102 straipsnis
Šiam skirsniui taikomos 73 ir 74 straipsnių nuostatos.
103 straipsnis
1. Toliau nurodyti produktai laikomi tiesiogiai gabenamais iš Okupuotųjų teritorijų į Bendriją ir iš Bendrijos į Okupuotąsias teritorijas:
a) produktai, gabenami nekertant kitos teritorijos;
b) produktai, gabenami ne per Okupuotąsias teritorijas ir ne per Bendriją, juos perkraunant ar neperkraunant, laikinai sandėliuojant ir nesandėliuojant, su sąlyga, kad gabenimas per tas teritorijas yra pateisinamas dėl geografinių priežasčių ar išimtinai dėl transporto reikalavimų, ir jei produktai:
- ten nebuvo išleisti į laisvą apyvartą ir
- su jais nebuvo atliekama jokių kitų operacijų, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas siekiant išlaikyti jų būklę;
c) produktai, kurie yra tiekiami vamzdynu ne per Okupuotųjų šalių teritorijas.
2. Įrodant, kad laikomasi 1 dalies b punkte nurodytų sąlygų, Bendrijos muitinei arba Okupuotųjų teritorijų prekybos rūmams pateikiami:
a) bendrasis transporto dokumentas, parengtas Okupuotosiose teritorijose arba Bendrijoje nurodant tranzito šalis, arba
b) tranzito šalies muitinės pažymėjimas, kuriame:
- pateikiamas tikslus produktų aprašymas,
- nurodomos produktų iškrovimo ir perkrovimo arba jų pakrovimo į laivą ar iškrovimo iš jo datos,
- laivų pavadinimai ir sąlygos, kuriomis prekės liko tranzito šalyje; arba
c) negalint pateikti šių dokumentų - bet kurie kiti įrodantieji dokumentai.
104 straipsnis
Šiame poskirsnyje nurodyti kilmės statuso įgijimo reikalavimai turi būti įvykdyti nepertraukiamai Bendrijoje arba Okupuotosiose teritorijose.
Jei kilmės statusą turintys produktai, eksportuoti iš Bendrijos ar Okupuotųjų šalių į kitą šalį, yra grąžinami, jie laikomi neturinčiais kilmės statuso, jeigu kompetentingoms institucijoms negalima pateikti svarių įrodymų, kad:
- grąžintos prekės yra tos pačios, kurios buvo eksportuotos ir
- su jomis nebuvo atlikta jokių operacijų, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai prekių būklei išlaikyti, kol jos buvo toje šalyje.
2 poskirsnis
Kilmės įrodymas
a) EUR.1 judėjimo sertifikatas
105 straipsnis
Šiame skirsnyje nurodyto kilmės statuso įrodymas yra EUR.1 judėjimo sertifikatas, kurio pavyzdys pateiktas 21 priede.
106 straipsnis
1. EUR.1 judėjimo sertifikatas išduodamas eksportuotojui arba eksportuotojo atsakomybe - jo įgaliotajam atstovui pateikus raštišką prašymą. Tokio prašymo blanko pavyzdys pateiktas 21 priede, šis blankas turi būti užpildytas atsižvelgiant į šio poskirsnio nuostatas.
Prašymai gauti EUR.1 judėjimo sertifikatus Okupuotųjų teritorijų prekybos rūmuose saugomi mažiausiai dvejus metus.
2. Eksportuotojas ar jo atstovas su prašymu pateikia bet kokį papildomą dokumentą, įrodantį, kad eksportuojami produktai atitinka reikalavimus, keliamus išduodant EUR.1 sertifikatą.
Jis įsipareigoja kompetentingos institucijos reikalavimu pateikti bet kokius papildomus įrodymus, kurių jai gali reikėti nustatant produktų kilmės statusą ir atitikimą lengvatų taikymo reikalavimams ir leisti minėtai institucijai tikrinti jo sąskaitas ir produktų gamybos aplinkybes.
3. EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduodamas tik tuo atveju, jeigu jį reikia pateikti kaip įrodymą taikant lengvatinius tarifus, nurodytus 98 straipsnyje.
4. EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė, jeigu numatytos eksportuoti prekės pagal šio skirsnio nuostatas gali būti laikomos kilmės statusą turinčiais produktais..
5. Kadangi EUR.1 judėjimo sertifikatas yra dokumentas, kuris pateikiamas kaip įrodymas taikant lengvatinius susitarimus, Okupuotųjų šalių Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė yra atsakingi už tai, kad būtų imamasi visų priemonių, būtinų patikrinti prekių kilmę ir kitus sertifikato duomenis.
6. Siekiant nustatyti, ar laikomasi 4 dalyje nustatytų sąlygų, Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė turi turėti teisę prašyti bet kokio dokumentinio įrodymo arba atlikti bet kokį, jų nuomone reikalingą patikrinimą.
7. Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė turi užtikrinti, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytas blankas būtų tinkamai užpildytas. Ypač tikrinama, kad vieta, skirta produktams aprašyti, būtų taip užpildyta, kad neliktų jokios galimybės prirašyti fiktyvių duomenų. Todėl aprašant produktus nepaliekama tuščių eilučių. Jeigu liko tuščios vietos, visa žemiau einanti eilutė perbraukiama horizontalia linija, o tuščia šios vietos dalis perbraukiama įstrižai.
8. Judėjimo sertifikato išdavimo data nurodoma toje sertifikato dalyje, kurią pildo muitinė.
9. Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė EUR.1 judėjimo sertifikatą išduoda, kai produktai yra eksportuojami. Eksportuotojas jį gali gauti, kai eksportas faktiškai vykdomas arba užtikrintai žinoma, kad jis bus vykdomas.
107 straipsnis
1. Išskirtiniais atvejais EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduotas ir eksportavus produktus, jeigu jis nebuvo išduotas eksporto metu dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar nenumatytų aplinkybių.
2. Taikant 1 dalį, eksportuotojo prašyme turi būti:
- nurodyta produktų, kuriems skirtas sertifikatas, eksporto vieta ir laikas,
- patvirtinta, kad EUR.1 judėjimo sertifikatas nebuvo išduotas atitinkamų produktų eksporto metu ir paaiškinta, kodėl jis nebuvo išduotas.
3. Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė gali išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatą atgaliniu terminu tik įsitikinę, kad eksportuotojo prašyme pateikta informacija atitinka tą, kuri pateikta atitinkamoje eksporto byloje.
Atgaliniu terminu išduodant sertifikatą įrašoma viena iš šių frazių:
- expedido a posteriori,
- udstedt efterfølgende,
- Nachträglich ausgestellt,
- Εκδοθέν εκ των υστέρων,
- Issued retrospectively,
- Délivré a posteriori,
- rilasciato a posteriori,
- afgegeven a posteriori,
- emitido a posteriori.
4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodyta frazė įrašoma EUR.1 sertifikato langelyje "Pastabos".
108 straipsnis
1. EUR.1 sertifikato vagystės, pametimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusius Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmus arba valstybės narės eksportuotojos muitinę, kad gautų dublikatą, parengtą remiantis turimais eksporto dokumentais.
2. Išduodant dublikatą įrašomas vienas iš šių įrašų:
- DUPLICADO,
- DUPLIKAT,
- DUPLIKAT
- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ,
- DUPLICATE,
- DUPLICATA,
- DUPLICATO,
- DUPLICAAT,
- SEGUNDA VIA,
3. Šio straipsnio 2 dalyje nurodytas įrašas nurodomas EUR.1 judėjimo sertifikato langelyje "Pastabos".
4. Dublikatas įsigalioja nuo EUR.1 judėjimo sertifikato originalo išdavimo datos.
109 straipsnis
Bet kuriuo metu galima pakeisti vieną ar daugiau EUR.1 judėjimo sertifikatų vienu ar daugiau kitų EUR.1 judėjimo sertifikatų su sąlyga, jei tai daro Bendrijos muitinės įstaiga, kur yra prekės.
110 straipsnis
1. EUR.1 judėjimo sertifikatas pateikiamas valstybės narės, į kurią pristatyti produktai, muitinei per penkis mėnesius nuo sertifikato išdavimo Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmuose datos.
2. EUR.1 judėjimo sertifikatas, pateiktas valstybės narės muitinei praėjus šio straipsnio 1 dalyje nustatytam terminui, gali būti priimtas turint tikslą taikyti lengvatinį tarifų režimą, jeigu sertifikatas nebuvo pateiktas iki nustatyto termino pabaigos dėl force majeure arba ar kitų nenumatytų aplinkybių.
3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais valstybės narės importuotojos muitinės gali priimti sertifikatus, jei produktai joms buvo pateikti iki minėtos galutinės datos.
111 straipsnis
1. Produktams, išsiųstiems iš Okupuotųjų teritorijų į parodą trečiojoje šalyje ir po parodos parduotiems importui į Bendriją, taikomos 98 straipsnyje nurodytos tarifų lengvatos, jeigu jie atitinka šiame poskirsnyje nurodytus reikalavimus ir gali būti pripažinti kilusiais iš Okupuotųjų teritorijų, ir su sąlyga, jei muitinės pareigūnams įrodoma, kad:
a) eksportuotojas išsiuntė šiuos produktus iš Okupuotųjų teritorijų į šalį, kurioje buvo organizuojama paroda, ir ten juos eksponavo;
b) produktai buvo parduoti ar kitaip perduoti asmeniui Bendrijoje;
c) vykstant parodai ar tuoj po jos produktai buvo siunčiami į Bendriją tokios būklės kaip ir siunčiant į parodą;
d) šie produktai nebuvo naudojami jokiu kitu tikslu, išskyrus eksponavimą parodoje.
2. EUR.1 judėjimo sertifikatas pateikiamas muitinei įprastine tvarka. Jame nurodomas parodos pavadinimas ir adresas. Prireikus gali būti reikalaujama pateikti papildomus dokumentus, patvirtinančius produktų pobūdį ir jų eksponavimo sąlygas.
3. Šio straipsnio 1 dalis taikoma bet kokiai prekybos, pramonės, žemės ūkio ar amatų parodai, mugei ar panašiam visuomeniniam renginiui, kuris nėra privačiai organizuojamas parduotuvėse ar verslo patalpose, siekiant parduoti užsieninius produktus, ir kurio metu produktai lieka muitinės prižiūrimi.
112 straipsnis
EUR.1 judėjimo sertifikatas pateikiamas valstybės narės importuotojos muitinei laikantis šiame skirsnyje nurodytų procedūrų. Muitinė gali pareikalauti sertifikato vertimo.
Be to, ji gali reikalauti, kad prie prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos būtų pridėtas importuotojo paaiškinimas, įrodantis, kad produktai atitinka lengvatinių tarifų taikymo sąlygas, nurodytas 98 straipsnyje.
113 straipsnis
Jei, deklarantui prašant, surinktas ar nesurinktas gaminys, klasifikuojamas Suderintos sistemos 84 ar 85 skirsnyje, yra importuojamas keliomis siuntomis laikantis muitinės nurodytų sąlygų, jis laikomas vienu gaminiu, todėl visam gaminiui išduotas judėjimo sertifikatas gali būti pateiktas importuojant pirmąją siuntą.
114 straipsnis
Valstybės narės importuotojos muitinė saugo EUR.1 judėjimo sertifikatus pagal galiojančias taisykles.
b) EUR.2 forma
115 straipsnis
1. Nepaisant 106 straipsnio, tais atvejais, kai siuntą sudaro tik kilmės statusą turintys produktai ir tokios siuntos vertė neviršija 2820 ekiu, įrodant kilmės statusą, remiantis šiuo skirsniu, naudojama EUR.2 forma, kurios pavyzdys pateiktas 22 priede.
2. EUR.2 formą užpildo ir pasirašo eksportuotojas arba eksportuotojo atsakomybe - įgaliotasis atstovas.
3. EUR.2 forma pildoma kiekvienai siuntai.
4. Šios nuostatos neatleidžia eksportuotojų nuo visų kitų pašto ar muitinės taisyklėse numatytų formalumų laikymosi.
5. Eksportuotojas, kuris užpildė EUR.2 formą, Okupuotųjų šalių Prekybos rūmams paprašius, pateikia visus papildomus dokumentus, patvirtinančius šią formą.
116 straipsnis
Aptikus, kad EUR.1 judėjimo sertifikate arba EUR.2 formoje pateikti duomenys nežymiai skiriasi nuo duomenų, įrašytų kituose muitinės įstaigai pateiktuose dokumentuose, sertifikatas arba forma ipso facto netampa niekiniu, jei nustatoma, kad EUR.1 judėjimo sertifikatas arba EUR.2 forma tikrai atitinka pateiktas prekes.
117 straipsnis
1. Nebūtina pateikti 105 ar 115 straipsnyje nurodytus dokumentus importuojant į Bendriją šiuos, pagal šio skirsnio nuostatas kilmės statusą turinčius, produktus:
a) produktus, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia nedideliais paketais su sąlyga, kad šių produktų vertė neviršija 200 ekiu;
b) keleivių asmeniniame bagaže esančius produktus su sąlyga, kad jų vertė neviršija 565 ekiu.
2. Šios nuostatos taikomos tik tais atvejais, jei toks importas yra nekomercinio pobūdžio ir deklaruotas kaip atitinkantis nustatytų lengvatų taikymo sąlygas, ir jeigu nėra abejonių dėl tokios deklaracijos tikrumo.
3 poskirsnis
Administracinio bendradarbiavimo metodai
118 straipsnis
Okupuotosios teritorijos siunčia Komisijai antspaudų, kuriuos naudoja Prekybos rūmai, pavyzdžius kartu su turinčių teisę išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatus ir atlikti vėlesnį šių sertifikatų ir EUR.2 formų patikrinimą institucijų adresais.
Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinėms.
119 straipsnis
1. EUR.1 sertifikatų ar EUR.2 formų vėlesnis patikrinimas atliekamas atsitiktine tvarka arba tuo atveju, jeigu valstybės narės importuotojos muitinė ar Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai turi pagrįstų abejonių dėl dokumento autentiškumo ar informacijos, susijusios su prekių kilme, teisingumo.
2. Siekiant užtikrinti tinkamą 1 poskirsnio taikymą, Okupuotosios teritorijos padeda Bendrijai leisdamos valstybių narių muitinėms atlikti EUR.1 judėjimo sertifikatų ir EUR.2 formų autentiškumo tikrinimą ir patikrinti informacijos, susijusios su produktų kilme, teisingumą.
3. Taikant šio straipsnio 1 dalį, valstybės narės importuotojos ar Okupuotosios teritorijos muitinė grąžina EUR.1 sertifikatą ar EUR.2 formą arba jų kopijas Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmams arba valstybės narės eksportuotojos muitinei paaiškindama, jei to reikia, prašymo priežastį.
Prašymą atlikti tikrinimą pateikianti institucija prie EUR.1 sertifikato ar EUR.2 formos prideda tiesiogiai susijusius dokumentus ar jų kopijas ir visus turimus dokumentus bei informaciją, sukuriančius prielaidą, kad sertifikate ar formoje pateikti duomenys yra neteisingi, siunčia kartu su prašymu atlikti vėlesnį formos ar sertifikato patikrinimą.
Jeigu valstybės narės importuotojos muitinė, laukdama tikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti lengvatinio tarifų režimo taikymą, ji išleidžia prekes, imdamasi, jos nuomone, visų būtinų atsargumo priemonių.
4. Valstybės narės importuotojos muitinė arba Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai per šešis mėnesius informuojami apie tikrinimo rezultatus. Šie rezultatai turi padėti nustatyti, ar pagal 3 dalį grąžinti dokumentai atitinka faktiškai eksportuotas prekes ir ar šioms prekėms galima taikyti lengvatinių susitarimų sąlygas.
Šiai straipsnio daliai taikomos 95 straipsnio 5 dalies nuostatos.
5. Kad vėliau būtų galima patikrinti sertifikatus, Okupuotųjų teritorijų Prekybos rūmai arba valstybės narės eksportuotojos muitinė eksporto dokumentus arba juos pakeičiančias sertifikatų kopijas saugo mažiausiai dvejus metus.
3 skirsnis
Bosnijos ir Hercegovinos, Kroatijos, Slovėnijos Respublikų ir Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos teritorija
1 poskirsnis
Kilmės statusą turinčių produktų sąvokos apibrėžimas
120 straipsnis
Taikant nuostatas, susijusias su tarifų lengvatomis, Bendrijos suteiktomis tam tikriems produktams, kilusiems iš Bosnijos ir Hercegovinos, Kroatijos, Slovėnijos Respublikų ir Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos teritorijos (toliau - lengvatas gaunanti respublika), toliau išvardyti produktai su sąlyga, jeigu jie gabenami tiesiogiai, kaip nurodyta 125 straipsnyje, laikomi:
1) produktais, kilusiais iš lengvatas gaunančios respublikos:
a) lengvatas gaunančioje respublikoje išgauti produktai;
b) lengvatas gaunančioje respublikoje gauti produktai, kurių gamybai buvo naudojami ne toje respublikoje išgauti produktai, su sąlyga, kad jie būtų pakankamai apdoroti arba perdirbti, kaip nurodyta 122 straipsnyje. Tačiau ši sąlyga netaikoma produktams, kurių kilmės šalis, remiantis šiuo poskirsniu, yra Bendrija, jei atitinkamoje lengvatas gaunančioje respublikoje jie buvo perdirbti arba apdoroti taip, kad jų jau nebegalima laikyti nepakankamai apdorotais arba perdirbtais, kaip nurodyta 122 straipsnio 3 dalyje;
2) produktais, kilusiais iš Bendrijos:
a) Bendrijoje gauti produktai;
b) Bendrijoje gauti produktai, kurių gamybai buvo naudojami ne Bendrijoje gauti produktai, su sąlyga, kad jie būtų pakankamai perdirbti ar apdoroti, kaip nustatyta 122 straipsnyje. Tačiau ši sąlyga netaikoma produktams, kurie, remiantis šiuo poskirsniu, laikomi kilusiais iš lengvatas gaunančios respublikos, jei Bendrijoje jie buvo perdirbti arba apdoroti taip, kad jų jau nebegalima laikyti nepakankamai apdorotais arba perdirbtais, kaip nurodyta 122 straipsnio 3 dalyje.
121 straipsnis
1. 67 straipsnio 1 dalies a-k punktuose nurodyti gaminiai laikomi išgautais lengvatas gaunančioje respublikoje arba Bendrijoje.
2. Žodžiai "jos laivai" 67 straipsnio 1 dalies f punkte reiškia tik laivus:
- kurie yra užregistruoti ar įrašyti valstybėje narėje ar atitinkamoje lengvatas gaunančioje respublikoje,
- kurie plaukioja su valstybės narės ar atitinkamos lengvatas gaunančios respublikos vėliava,
- kurių mažiausiai 50 % priklauso valstybių narių arba atitinkamos lengvatas gaunančios respublikos piliečiams ar bendrovei, kurios centrinė būstinė yra valstybėje narėje arba lengvatas gaunančioje respublikoje ir kurios direktorius, direktoriai, direktorių tarybos ar priežiūros tarybos pirmininkai ir dauguma tokios tarybos narių yra tų valstybių narių arba lengvatas gaunančios respublikos piliečiai, be to, kurių, partnerystės ar ribotos atsakomybės bendrovių atveju, mažiausiai pusė kapitalo priklauso toms valstybėms narėms arba atitinkamai lengvatas gaunančiai respublikai, visuomeninėms organizacijoms arba valstybių narių ar lengvatas gaunančios respublikos piliečiams,
- kai laivo kapitonas ir jo padėjėjai yra valstybės narės ar atitinkamos lengvatas gaunančios respublikos piliečiai ir
- kai mažiausiai 75 % laivo komandos yra valstybės narės ar atitinkamos lengvatas gaunančios respublikos piliečiai.
3. Sąvoka "Bendrija" ir "lengvatas gaunanti respublika" taip pat apima ir tų šalių teritorinius vandenis. Jūrų laivai, įskaitant pramoninius laivus, kuriuose sugauta žuvis yra perdirbama ar apdorojama, laikomi valstybės, kuriai jie priklauso, teritorijos dalimi, jeigu jie atitinka 2 dalyje nustatytus reikalavimus.
122 straipsnis
1. Taikant 122 straipsnį, neturinčios kilmės statuso medžiagos laikomos pakankamai apdorotomis arba perdirbtomis, jeigu gautasis produktas yra klasifikuojamas kitoje pozicijoje, negu klasifikuojami tie produktai, kurių gamybai buvo naudojamos kilmės statuso neturinčios medžiagos, atsižvelgiant į 2 ir 3 dalių nuostatas.
Taikomos 68 straipsnio 1 dalies antrojo, trečiojo ir ketvirtojo papunkčių nuostatos.
2. 20 priede pateikto sąrašo 1 ir 2 skiltyse minėtiems produktams vietoj 1 dalyje nurodytos taisyklės turi būti taikomos 3 skiltyje atitinkamam produktui nustatytos sąlygos.
a) Jei 20 priede pateiktame sąraše taikoma procentinio santykio taisyklė nustatant Bendrijoje ar lengvatas gaunančioje respublikoje gauto produkto kilmės statusą, gamybos ar apdorojimo procese sukurta pridėtinė vertė atitinka gauto produkto gamintojo kainą (ex-works kainą) be importuotų į Bendriją ar lengvatas gaunančią respubliką trečiųjų šalių medžiagų muitinės vertės.
b) Terminas "vertė" 20 priede pateiktame sąraše reiškia kilmės statuso neturinčių naudotų medžiagų muitinę vertę jų importavimo metu, tačiau jeigu ji nežinoma ir negali būti nustatyta - atitinkamoje teritorijoje už medžiagas sumokėtą kainą, kuri pirmą kartą buvo nustatyta.
Jei reikia nustatyti kilmės statusą turinčių naudotų medžiagų vertę, mutatis mutandis taikomas ankstesnis punktas.
c) Terminas "gamintojo kaina" (ex-works kaina) 20 priede pateiktame sąraše reiškia kainą, sumokėtą už produktą gamintojui, kurio įmonėje atliktas baigiamasis gamybos arba apdorojimo etapas, su sąlyga, kad į kainą įtraukta visų gamybai naudotų medžiagų vertė, atėmus visus vidaus mokesčius, kurie yra, ar gali būti, grąžinti, jei gautasis produktas yra eksportuotas.
3. Taikant 1 ir 2 dalis, operacijos, nurodytos 68 straipsnio 3 dalies a-h punktuose, laikomos nepakankamu produktų apdorojimu ar perdirbimu, kad juos būtų galima laikyti turinčiais kilmės statusą, neatsižvelgiant į tai, ar įvyko pozicijos pasikeitimas.
123 straipsnis
Siekiant nustatyti, ar prekės yra kilusios iš lengvatas gaunančios respublikos, nebūtina nustatyti, ar elektros energija ir kuras, suvartoti joms pagaminti, gamykla, kurioje jos buvo gaminamos, įranga, mašinos ir įrankiai, kurie buvo naudojami, taip pat bet kokios medžiagos ar produktai, kurie buvo naudoti gamybos procese, tačiau neįeina ir nenumatomi įtraukti į galutinę prekių sudėtį, yra kilę iš trečiosios šalies, ar ne.
124 straipsnis
Šiame skirsnyje taikomos 73 ir 74 straipsnių nuostatos.
125 straipsnis
1. Tarifų lengvatos, nurodytos 120 straipsnyje, taikomos tik kilmės statusą turintiems produktams ar medžiagoms, kurios gabenamos tarp lengvatas gaunančios respublikos teritorijos ir Bendrijos teritorijos neįvažiuojant į jokią kitą teritoriją. Tačiau prekės, kilusios iš lengvatas gaunančios respublikos ar Bendrijos ir sudarančios vieną krovinį, gali būti gabenamos ir ne per lengvatas gaunančios respublikos ar Bendrijos teritoriją perkraunant ar neperkraunant arba laikinai sandėliuojant toje teritorijoje su sąlyga, jeigu prekės lieka tranzito arba sandėliavimo šalies muitinės priežiūroje ir su jomis neatliekamos jokios operacijos, išskyrus iškrovimą, perkrovimą ar operacijas, skirtas išlaikyti gerą jų būklę.
Prekės, kilusios iš lengvatas gaunančios respublikos ar Bendrijos, gali būti tiekiamos vamzdynu ne per Bendrijos ar lengvatas gaunančios respublikos teritoriją.
2. Kad laikomasi 1 dalyje nurodytų sąlygų, įrodoma kompetentingoms muitinės įstaigoms pateikiant:
a) bendrąjį transporto dokumentą, įformintą šalyje ar teritorijoje eksportuotojoje prekių gabenimui per tranzito šalį; arba
b) tranzito šalies muitinės išduotą pažymą, kurioje:
- pateikiamas tikslus prekių aprašymas ir
- nurodomos prekių iškrovimo ir perkrovimo arba jų pakrovimo į laivus ar iškrovimo iš tų laivų, nurodant juos, datos, ir
- nurodomos sąlygos, kuriomis prekės buvo tranzito šalyje; arba
c) jei nėra šių duomenų - kitus reikiamus dokumentus.
126 straipsnis
Šiame poskirsnyje nurodytos kilmės statuso gavimo sąlygos turi būti įvykdytos be pertrūkio Bendrijoje ar lengvatas gaunančioje respublikoje.
Jeigu eksportuotos iš Bendrijos ar lengvatas gaunančios respublikos į kitą šalį kilmės statusą turinčios prekės yra sugrąžinamos, jos laikomos neturinčiomis kilmės, jeigu muitinei negali būti įrodyta, kad:
- grąžintos prekės yra tos pačios kaip ir eksportuotosios ir
- su jomis nebuvo atliekama jokių operacijų, išskyrus tas, kurios būtinos gerai jų būklei išlaikyti, kol jos yra toje šalyje.
2 poskirsnis
Kilmės įrodymas
a) EUR.1 judėjimo sertifikatas
127 straipsnis
Prekių kilmės statusas įrodomas, remiantis šiuo skirsniu, naudojant EUR.1 judėjimo sertifikatą, kurio pavyzdys pateiktas 21 priede.
128 straipsnis
1. EUR.1 judėjimo sertifikatas išduodamas eksportuotojui arba jo atsakomybe - jo įgaliotajam asmeniui, pateikus pareiškimą raštu. Toks pareiškimas, kurio blanko pavyzdys pateiktas 21 priede, turi būti užpildytas pagal šio poskirsnio nuostatas.
Valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės pareiškimus EUR.1 judėjimo sertifikatui gauti turi saugoti mažiausiai dvejus metus.
2. Taikomos 106 straipsnio 2 dalies nuostatos.
3. EUR.1 judėjimo sertifikatas gali būti išduodamas tik tada, jei jis gali būti naudojamas kaip dokumentas, kuriuo remiantis taikomos 120 straipsnyje nurodytos tarifų lengvatos.
4. Valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės išduoda EUR.1 judėjimo sertifikatą, jei prekės gali būti laikomos turinčiomis kilmės statusą remiantis šiuo skirsniu.
5. Jei prekės laikomos turinčiomis kilmės statusą remiantis 120 straipsnio 1 dalies b punkto paskutiniu sakiniu ar 2 dalies b punkto paskutiniu sakiniu, EUR.1 judėjimo sertifikatas išduodamas pateikus anksčiau išduotą ar sudarytą kilmės įrodymą. Valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės šį kilmės įrodymą turi saugoti mažiausiai dvejus metus.
6. Kadangi EUR.1 judėjimo sertifikatas yra dokumentas, kuriuo remiantis taikomos 120 straipsnyje nurodytos tarifų lengvatos, tai valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės valdžia atsako už tai, kad būtų imamasi visų būtinų priemonių patikrinti prekių kilmę ir kitus sertifikato duomenis.
7. Norėdamos patikrinti, ar laikomasi 4 ir 5 dalyse nustatytų sąlygų, valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės turi teisę reikalauti pateikti tai patvirtinančius dokumentus arba atlikti atitinkamą patikrinimą.
8. Valstybės narės eksportuotojos arba lengvatas gaunančios respublikos muitinės privalo užtikrinti, kad 127 straipsnyje nurodytas blankas būtų tinkamai užpildytas. Ypač tikrinama, kad vieta, skirta produktams aprašyti, būtų taip užpildyta, kad neliktų jokios galimybės prirašyti fiktyvių duomenų. Todėl aprašant produktus nepaliekama tuščių eilučių. Jeigu liko tuščios vietos, visa žemiau einanti eilutė perbraukiama horizontalia linija, o tuščia šios vietos dalis perbraukiama įstrižai.
9. Judėjimo sertifikato išdavimo data turi būti nurodyta toje sertifikato dalyje, kurią pildo muitinė.
10. Valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinė išduoda EUR.1 judėjimo sertifikatą, kai produktai, kuriems jis skirtas, yra eksportuojami. Eksportuotojas jį gali gauti, kai faktiškai vykdomas ar užtikrintas eksportas.
11. Kalbant apie Bosnijos ir Hercegovinos Respubliką ar Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos teritoriją, nuorodos į "muitines" šiame ir kituose straipsniuose turi būti suprantamos kaip Ekonomikos rūmai tol, kol Ekonomikos rūmai tose respublikose atlieka šias muitinės funkcijas.
129 straipsnis
Šiame skirsnyje taikomos 107-109 straipsnių nuostatos.
130 straipsnis
1. Valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės išduotas EUR.1 judėjimo sertifikatas per penkis mėnesius nuo jo išdavimo dienos turi būti pateiktas valstybės narės importuotojos arba lengvatas gaunančios respublikos muitinei.
2. EUR.1 judėjimo sertifikatas, kuris pateiktas valstybės narės importuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinei pasibaigus 1 dalyje nurodytam laikotarpiui, gali būti priimtas siekiant taikyti lengvatinį tarifų režimą, jeigu sertifikatas iki nustatytos galutinės datos nebuvo pateiktas dėl nenugalimos jėgos arba kitų išskirtinių aplinkybių.
3. Kitais pavėluoto pateikimo atvejais valstybės narės importuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės gali priimti sertifikatus, jei produktai joms buvo pateikti iki minėtos galutinės datos.
131 straipsnis
1. Produktams, iš Bendrijos arba lengvatas gaunančios respublikos išsiųstiems į parodą kitoje šalyje ir po parodos parduotiems importui į Bendriją, taikomos 120 straipsnyje numatytos tarifų lengvatos, su sąlyga, kad prekės atitiktų 1 poskirsnyje nurodytus reikalavimus, pagal kuriuos jos galėtų būti pripažintos kilusiomis iš Bendrijos arba lengvatas gaunančios respublikos, ir su sąlyga, jei muitinei įrodoma, kad:
a) eksportuotojas išsiuntė šiuos produktus iš Bendrijos ar iš lengvatas gaunančios respublikos į šalį, kurioje vyko paroda, ir ten juos eksponavo;
b) tas eksportuotojas pardavė produktus ar kitaip juos perdavė asmeniui lengvatas gaunančioje respublikoje arba Bendrijoje;
c) produktai buvo siunčiami vykstant parodai ar tuoj po jos į lengvatas gaunančią respubliką arba Bendriją tokio pavidalo, kokio jie buvo išsiųsti į parodą;
d) produktai nebuvo naudoti jokiam kitam, išskyrus eksponavimą parodoje, tikslui.
2. Taikomos 111 straipsnio 2 ir 3 dalies nuostatos.
132 straipsnis
EUR.1 judėjimo sertifikatai pateikiami valstybės narės importuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinei laikantis procedūrų, kurios nustatytos toje valstybėje narėje ar lengvatas gaunančioje respublikoje. Ši institucija gali pareikalauti, kad sertifikatas būtų išverstas.
Be to, ji gali reikalauti, kad prie importo deklaracijos būtų pridėtas importuotojo patvirtinimas apie tai, kad produktai atitinka 120 straipsnyje nurodytas sąlygas ir jiems galima taikyti tarifų lengvatas.
133 straipsnis
Jei, nepažeidžiant 122 straipsnio 3 dalies, surinktas ar nesurinktas gaminys, klasifikuojamas Suderintos sistemos 84 ir 85 skyriuose, yra importuojamas keliomis siuntomis laikantis muitinės nustatytų sąlygų, tai, prašant deklarantui, jis gali būti laikomas vienu gaminiu ir judėjimo sertifikatas gali būti pateikiamas visam gaminiui importuojant pirmąją siuntą.
134 straipsnis
Valstybės narės importuotojos arba lengvatas gaunančios respublikos muitinė saugo EUR.1 judėjimo sertifikatus remdamasi taisyklėmis, galiojančiomis Bendrijoje ar toje lengvatas gaunančioje respublikoje.
b) EUR.2 forma
135 straipsnis
1. Nepaisant 127 straipsnio, tais atvejais, kai siuntas sudaro tik kilmės statusą turintys produktai ir vienos siuntos vertė neviršija 3000 ekiu, tai įrodant kilmės statusą, remiantis 1 poskirsniu, naudojama EUR.2 forma, kurios pavyzdys pateiktas 22 priede.
2. EUR.2 formą užpildo ir pasirašo eksportuotojas arba eksportuotojo atsakomybe įgaliotasis jo atstovas. Jei siuntoje esančios prekės jau buvo tikrintos valstybėje narėje ar teritorijoje eksportuotojoje, siekiant nustatyti, ar jas galima laikyti turinčiomis kilmės statusą, eksportuotojas tai gali pažymėti EUR.2 langelyje "Pastabos".
3. EUR.2 forma pildoma kiekvienai siuntai.
4. Šios nuostatos eksportuotojų neatleidžia nuo kitų muitinės ar pašto taisyklėse numatytų formalumų laikymosi.
5. Eksportuotojas, surašęs EUR.2 formą, valstybės narės eksportuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinės prašymu pateikia visus papildomus dokumentus, susijusius su šios formos naudojimu.
136 straipsnis
Toliau išvardijami produktai, kurie, remiantis 1 poskirsniu, gali būti importuoti į Bendriją arba lengvatas gaunančią respubliką taikant 120 straipsnyje nurodytas tarifų lengvatas, nebūtinai pateikiant dokumentus, nurodytus 127 ar 135 straipsnyje:
a) produktai, kuriuos privatūs asmenys vieni kitiems siunčia nedideliais paketais, su sąlyga, kad šių produktų vertė neviršytų 215 ekiu;
b) produktai, esantys keleivių asmeniniame bagaže, su sąlyga, kad produktų vertė neviršytų 600 ekiu.
Šiame skirsnyje taikomos 117 straipsnio 2 dalies nuostatos.
3 poskirsnis
Administracinio bendradarbiavimo metodai
137 straipsnis
Lengvatas gaunančios respublikos siunčia Komisijai naudojamų antspaudų pavyzdžius kartu su muitinės įstaigų, kurios turi teisę išduoti EUR.1 judėjimo sertifikatus ir atlikti vėlesnį šių sertifikatų ir EUR.2 formų patikrinimą, adresais. Komisija šią informaciją perduoda valstybių narių muitinėms.
138 straipsnis
1. EUR.1 sertifikatų ar EUR.2 formų vėlesnis patikrinimas atliekamas atsitiktine tvarka arba tuo atveju, jeigu valstybės narės importuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinė turi pagrįstų abejonių dėl dokumento autentiškumo arba informacijos, susijusios su prekių kilme, teisingumo.
2. Siekiant užtikrinti tinkamą šių nuostatų taikymą, lengvatas gaunanti respublika arba Bendrijos valstybės narės padeda viena kitai per savo atitinkamas muitinės įstaigas atlikti EUR.1 sertifikatų ir EUR.2 formų autentiškumo tikrinimą ir informacijos, susijusios su atitinkamų produktų kilme, patikrinimą.
3. Taikant 1 dalį, valstybės narės importuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinė grąžina EUR.1 sertifikatą ar EUR.2 formą arba jų kopijas šalies eksportuotojos muitinei, paaiškindama, jei reikia, užklausos esmę.
Prašymą pateikianti institucija prie EUR.1 sertifikato ar EUR.2 formos prideda sąskaitą faktūrą ar jos kopiją, jei ji buvo pateikta, ir siunčia visus gautus dokumentus ir informaciją, patvirtinančius, kad sertifikate ar formoje pateikti duomenys yra neteisingi.
Jei valstybės narės importuotojos muitinė, laukdama tikrinimo rezultatų, nusprendžia sustabdyti 120 straipsnyje nurodytų tarifų lengvatų taikymą, ji išleidžia produktus, imdamasi visų, jos nuomone, būtinų atsargumo priemonių.
4. Valstybės narės importuotojos ar lengvatas gaunančios respublikos muitinė apie patikrinimo rezultatus informuojama ne vėliau kaip per šešis mėnesius. Šie rezultatai turi padėti nustatyti, ar pagal 3 dalį grąžinti dokumentai atitinka faktiškai eksportuotus produktus ir ar tiems produktams galima taikyti 120 straipsnyje nurodytas tarifų lengvatas.
Jei, esant pagrįstoms abejonėms, per šešis mėnesius nuo prašymo patikrinti pateikimo dienos administracija atsakymo negauna arba jeigu tame atsakyme nėra pakankamai informacijos, leidžiančios nustatyti atitinkamo dokumento autentiškumą ar produktų kilmę, tai administracija atsisako taikyti lengvatinį tarifų režimą, išskyrus force majeure ar kitais išskirtiniais atvejais.
5. Kad vėliau būtų galima patikrinti EUR.1 sertifikatus, šalies eksportuotojos muitinės saugo sertifikatų kopijas, taip pat ir visus su sertifikatais susijusius eksporto dokumentus mažiausiai dvejus metus.
4 poskirsnis
Ceuta ir Melilla
139 straipsnis
1. Terminas "Bendrija", vartojamas šiame skirsnyje, netaikomas Ceutai ir Melillai. Terminas "produktai, kilę iš Bendrijos" netaikomi produktams, kilusiems iš šių teritorijų.
2. Šio skirsnio 1-3 poskirsniai mutatis mutandis taikomi produktams, kilusiems iš Ceutos ir Melillos, atsižvelgiant į 140 straipsnyje nurodytas specialias sąlygas.
140 straipsnis
1. Toliau nurodytos dalys taikomos vietoj 120 straipsnio, o nuorodos į tą straipsnį mutatis mutandis taikomos ir šiam straipsniui.
2. Toliau nurodyti produktai, jeigu jie buvo gabenami tiesiogiai, atsižvelgiant į 125 straipsnio nuostatas, laikomi:
a) kilusiais iš Ceutos ir Melillos:
i) Ceutoje ir Melilloje išgauti ir pagaminti produktai;
ii) Ceutoje ir Melilloje gauti produktai, kurių gamybai buvo naudojami kiti nei i papunktyje nurodyti produktai, su sąlyga, kad jie būtų pakankamai perdirbti ar apdoroti, kaip nustatyta 122 straipsnyje. Tačiau ši sąlyga netaikoma produktams, kurie, remiantis 1 poskirsniu, yra kilę iš Bendrijos arba lengvatas gaunančios respublikos, su sąlyga, jei jų apdorojimas arba perdirbimas Ceutoje ir Melilloje yra didesnio masto, negu nepakankamas perdirbimas ar apdorojimas, kaip nustatyta 122 straipsnio 3 dalyje;
b) kilusiais iš lengvatas gaunančios respublikos:
i) lengvatas gaunančioje respublikoje išgauti ir pagaminti produktai;
ii) lengvatas gaunančioje respublikoje gauti produktai, kurių gamybai buvo naudojami kiti nei i papunktyje nurodyti produktai, su sąlyga, kad jie būtų pakankamai perdirbti ar apdoroti, kaip nustatyta 122 straipsnyje. Tačiau ši sąlyga netaikoma produktams, kurie, remiantis 1 poskirsniu, yra kilę iš Ceutos ir Melillos arba Bendrijos, su sąlyga, jei jų apdorojimas arba perdirbimas yra didesnio masto, negu nepakankamas apdorojimas arba perdirbimas, kaip nustatyta 122 straipsnio 3 dalyje.
3. Ceuta ir Melilla laikomos vientisa teritorija.
4. Eksportuotojas ar jo įgaliotasis atstovas EUR.1 judėjimo sertifikato 2 langelyje turi įrašyti atitinkamos lengvatas gaunančios respublikos pavadinimą ir "Ceuta ir Melilla".
Taip pat, jei produktai kilę iš Ceutos ir Melillos, kilmės statusas nurodomas EUR.1 judėjimo sertifikato 4 langelyje.
5. Ispanijos muitinė atsakinga už šių nuostatų taikymą Ceutoje ir Melilloje.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
MUITINĖ VERTĖ
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
141 straipsnis
1. Taikydamos Kodekso 28-36 straipsnių ir šios antraštinės dalies nuostatas, valstybės narės laikosi 23 priede išdėstytų nuostatų.
23 priedo pirmoje skiltyje išdėstytos nuostatos taikomos atsižvelgiant į antrojoje skiltyje pateiktą paaiškinimą.
2. Jei būtina daryti nuorodą į visuotinai priimtus apskaitos principus nustatant muitinę vertę, taikomos 24 priede nurodytos nuostatos.
142 straipsnis
1. Šioje antraštinėje dalyje:
a) "Susitarimas" - Susitarimas dėl Bendrojo susitarimo dėl tarifų ir prekybos VII straipsnio įgyvendinimo, kuris sudarytas 1973-1979 m. vykusiose daugiašalėse derybose dėl prekybos ir kuris minimas Kodekso 31 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje;
b) "pagamintos prekės" - tai išaugintos, pagamintos ir iškastos prekės;
c) "tapačios prekės" - toje pačioje valstybėje pagamintos prekės, kurios visais atžvilgiais yra tapačios, įskaitant fizines jų charakteristikas, kokybę ir reputaciją. Nedideli prekių išoriniai skirtumai netrukdo jas laikyti tapačiomis;
d) "panašios prekės" - toje pačioje valstybėje pagamintos prekės, kurios, nors ir nėra visais atžvilgiais vienodos, tačiau yra panašių charakteristikų ir pagamintos iš panašių sudėtinių medžiagų, gali atlikti tas pačias funkcijas ir būti komerciškai pakeistinos. Prekių kokybė, reputacija, prekių ir paslaugų ženklai - tai dalis veiksnių, į kuriuos turi būti atsižvelgiama nustatant, ar prekės panašios;
e) "tos pačios klasės ir rūšies prekės" - prekės priklausančios tai pačiai prekių grupei arba kategorijai, tam tikros pramonės šakos arba gamybos sektoriaus produktai, kuriems priskiriamos tapačios ar panašios prekės.
2. Prie "tapačių prekių" ar "panašių prekių" nepriskiriamos prekės, kurių gamybai panaudoti inžineriniai, projektavimo, meninio apipavidalinimo, dizaino darbai, įskaitant brėžinių ir eskizų parengimą ir šių darbų išlaidomis nebuvo atliktas patikslinimas vadovaujantis Kodekso 32 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunkčiu, nes jie atlikti Bendrijoje.
143 straipsnis
1. Taikant Kodekso 29 straipsnio 1 dalies d punktą ir 30 straipsnio 2 dalies c punktą, asmenys laikomi susijusiais tik tuo atveju, jeigu:
a) vienas iš jų yra kito asmens verslo vadovas arba darbuotojas;
b) jie yra juridiškai pripažinti verslo partneriai;
c) jie yra darbdavys ir darbuotojas;
d) bet kuris asmuo yra tiesioginis arba netiesioginis abiejų šių asmenų 5 % įstatinio kapitalo arba akcijų su balso teise savininkas, valdytojas arba disponuotojas;
e) vienas iš jų tiesiogiai arba netiesiogiai valdo kitą;
f) abu šie asmenys tiesiogiai arba netiesiogiai yra valdomi trečiojo asmens;
g) abu šie asmenys tiesiogiai arba netiesiogiai valdo trečiąjį asmenį; arba
h) jie yra vienos šeimos nariai. Asmenys laikomi vienos šeimos nariais tik tuo atveju, jeigu jie yra susiję šiais giminystės ryšiais:
- vyras ir žmona,
- tėvai ir vaikai,
- brolis ir sesuo (tikri arba pusiau tikri),
- seneliai ir anūkai,
- dėdė arba teta ir sūnėnas arba dukterėčia,
- uošvis ir žentas arba marti,
- svainis ir svainė.
2. Šioje antraštinėje dalyje asmenys, kurie versle yra susiję vienas su kitu tuo, kad vienas kito yra vienintelis agentas, vienintelis prekiautojas (platintojas) arba vienintelis koncesininkas, nepriklausomai nuo to, kaip jie apibūdinti, laikomi susijusiais tik tuo atveju, jeigu jie atitinka 1 dalyje nurodytus kriterijus.
144 straipsnis
1. Nustatant prekių muitinę vertę pagal Kodekso 29 straipsnį, jeigu už prekes nebuvo sumokėta, kai jos buvo pateiktos muitiniam įvertinimui, tuo metu mokėtina pinigų suma paprastai sudaro muitinės vertės pagrindą.
2. Dėl 1 dalies taikymo Komisija ir valstybės narės konsultuojasi Komitete.
145 straipsnis
Jei prekės, deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, sudaro dalį didesnio tokių pačių prekių kiekio, įsigyto pagal tą patį sandorį, kaina faktiškai sumokėta arba mokėtina už prekes taikant Kodekso 29 straipsnio 1 dalį apskaičiuojama pagal tokį pat santykį, kuris gaunamas sulyginus deklaruotų prekių ir visų įsigytų prekių kiekį.
Ta pati faktiškai sumokėtos ar mokėtinos už prekes proporcingo taisyklė taikoma ir tuo atveju, kai dalis prekių siuntos negrįžtamai prarandama arba vertinamos prekės buvo sugadintos prieš jas išleidžiant į laisvą apyvartą.
146 straipsnis
Jei į kainą faktiškai sumokėtą arba mokėtiną taikant Kodekso 29 straipsnio 1 dalį, įskaityta tam tikra suma vidaus mokesčių, taikomų šalyje siuntėjoje arba šalyje iš kurios kilusios šios prekės, ši pinigų suma neįskaitoma į prekių muitinę vertę su sąlyga, jei muitinei pateikta pakankamai įrodymų, kad atitinkamos prekės nuo šių mokesčių yra arba bus atleistos pirkėjo naudai.
147 straipsnis
1. Taikant Kodekso 29 straipsnį, faktas, kad prekės, kurios yra pardavimo objektas, yra deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, laikomas požymiu kad jos buvo parduotos eksportui į Bendrijos muitų teritoriją. Į šį požymį atsižvelgiama ir atliekant vėlesnius perpardavimus iki muitinio įvertinimo atvejais; šiuo atveju kiekviena pardavimo kaina, vadovaujantis 178-181 straipsniais, gali būti laikoma muitinio įvertinimo pagrindu.
2. Tačiau jeigu prekės per laikotarpį tarp jų pardavimo ir pateikimo išleidimui į laisvą apyvartą įforminti naudojamos trečiojoje šalyje, muitine verte neturi būti sandorio vertė.
3. Pirkėjas neprivalo vykdyti jokių kitų sąlygų, išskyrus tą, kad jis turi būti pardavimo sandorio šalimi.
148 straipsnis
Jei, taikant Kodekso 29 straipsnio 1 dalies b punktą nustatoma, kad importuotų prekių pardavimui arba jų kainai turėjo įtakos tam tikros sąlygos arba aplinkybės ir įmanoma nustatyti šios įtakos vertę vertinamų prekių atžvilgiu, ši vertė laikoma netiesioginiu pirkėjo mokėjimu pardavėjui, sudarančiu faktiškai sumokėtos ar mokėtinos kainos dalį, išskyrus tuos atvejus, kai šios sąlygos ir aplinkybės yra nesusijusios:
a) su veikla, kuriai taikomas Kodekso 29 straipsnio 3 dalies b punktas; arba
b) su veiksniu, dėl kurio, vadovaujantis Kodekso 32 straipsnio nuostatomis, turi būti atliekamas faktiškai sumokėtos arba mokėtinos kainos patikslinimas.
149 straipsnis
1. Taikant Kodekso 29 straipsnio 3 dalies b punktą terminas "rinkodaros veikla" reiškia visą veiklą, susijusią su vertinamų prekių reklamavimu ir jų pardavimo skatinimu, taip pat visą veiklą, susijusią su šių prekių techninio aptarnavimo garantijomis.
2. Tokia pirkėjo vykdoma veikla laikoma atliekama jo paties sąskaita, net jeigu ji atliekama vykdant pirkėjo įsipareigojimą pardavėjui.
150 straipsnis
1. Taikant Kodekso 30 straipsnio 2 dalies a punktą (tapačių prekių sandorio vertė), muitinė vertė nustatoma remiantis tapačių prekių, parduotų tuo pačiu apyvartos lygiu ir kiekiu, kaip ir vertinamos prekės, sandorio verte. Jei toks pardavimas nenustatomas, naudojama tapačių prekių, parduotų skirtingu apyvartos lygiu ir (arba) skirtingu kiekiu, sandorio vertė, patikslinta, atsižvelgiant į apyvartos lygio ir (arba) kiekio skirtumus, su sąlyga, jei tokie patikslinimai gali būti padaryti remiantis objektyviais duomenimis, kurie aiškiai įrodo patikslinimo pagrįstumą ir teisingumą nepriklausomai nuo to, ar patikslinimas padidina, ar sumažina vertę.
2. Jei į sandorio vertę įtrauktos išlaidos ir privalomieji mokėjimai, nurodyti Kodekso 32 straipsnio 1 dalies e punkte, ji turi būti patikslinta atsižvelgiant į žymius šių išlaidų ir privalomųjų mokėjimų, tenkančių prekėms, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, ir tapačioms prekėms, skirtumus, atsirandančius dėl skirtingų prekių gabenimo atstumų ir naudotų transporto priemonių rūšies.
3. Jeigu taikant šį straipsnį randama daugiau negu viena tapačių prekių pardavimo sandorio vertė, tai importuotų prekių muitinei vertei nustatyti naudojama mažiausioji iš šių verčių.
4. Taikant šį straipsnį, kito asmens pagamintų prekių pardavimo sandorio vertė naudojama tik tuomet, jeigu vadovaujantis 1 dalimi nerandama jokių tapačių prekių pagamintų to paties asmens kaip ir vertinamos prekės.
5. Šiame straipsnyje tapačių importuotų prekių sandorio vertė reiškia prekių muitinę vertę, anksčiau nustatytą vadovaujantis Kodekso 29 straipsniu, kuri patikslinta, kaip nurodyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse.
151 straipsnis
1. Taikant Kodekso 30 straipsnio 2 dalies b punktą (panašių prekių sandorio vertės metodą), muitinė vertė nustatoma remiantis panašių prekių, parduotų tuo pačiu apyvartos lygiu ir tokiais pačiais kiekiais kaip ir prekės, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, sandorio verte. Jei toks pardavimas nenustatomas, imama panašių prekių, parduotų skirtingu apyvartos lygiu ir (arba) skirtingais kiekiais, sandorio vertė, patikslinta, atsižvelgiant į komercinio lygio ir (arba) kiekio skirtumus, su sąlyga, jei tokie patikslinimai gali būti padaryti remiantis objektyviais duomenimis, kurie aiškiai įrodo patikslinimo pagrįstumą ir teisingumą nepriklausomai nuo to, ar patikslinimas padidina, ar sumažina vertę.
2. Jei į sandorio vertę įtrauktos išlaidos ir privalomieji mokėjimai, nurodyti Kodekso 32 straipsnio 1 dalies e punkte, ji turi būti patikslinta, atsižvelgiant į žymius šių išlaidų ir privalomųjų mokėjimų, tenkančių prekėms, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta, ir atitinkamoms panašioms prekėms, skirtumus, atsirandančius dėl skirtingų prekių gabenimo atstumų ir naudotų transporto priemonių rūšies.
3. Jeigu, taikant šį straipsnį, randama daugiau negu viena panašių prekių pardavimo sandorio vertė, tai importuotų prekių muitinei vertei nustatyti naudojama mažiausioji iš šių verčių.
4. Taikant šį straipsnį, kito asmens pagamintų prekių pardavimo sandorio vertė naudojama tik tuomet, jeigu, vadovaujantis 1 dalimi, nerandama jokių tapačių prekių pagamintų to paties asmens kaip ir vertinamos prekės.
5. Šiame straipsnyje panašių importuotų prekių sandorio vertė reiškia prekių muitinę vertę, anksčiau nustatytą vadovaujantis Kodekso 29 straipsniu, kuri patikslinta, kaip nurodyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse.
152 straipsnis
1. a) Jei importuotos prekės arba importuotos tapačios ar panašios prekės, parduotos Bendrijoje tokio paties pavidalo, kokio jos buvo importuotos, importuotų prekių muitinė vertė, taikant Kodekso 30 straipsnio 2 dalies c punktą, nustatoma pagal prekių vieneto kainą, už kurią importuotų prekių arba importuotų tapačių ar panašių prekių didžiausias bendras kiekis, tuo pačiu arba maždaug tuo pačiu metu kaip ir vertinamos prekės, parduotas su pardavėjais nesusijusiems asmenimis, iš kurios atimama:
i) komisiniai, paprastai mokami ar kuriuos susitarta mokėti, arba apskaičiuotas pelnas ir bendrosios išlaidos (įskaitant tiesiogines ir netiesiogines atitinkamų prekių rinkotyros išlaidas), susijusios su tos pačios klasės ar rūšies importuotų prekių pardavimu Bendrijoje;
ii) įprastinės transporto ir draudimo bei kitos su tuo susijusios išlaidos, atsirandančios Bendrijoje;
iii) importo muitai arba kiti privalomieji mokėjimai, mokami Bendrijoje importuojant arba parduodant prekes.
b) Jeigu nei importuotos prekės, nei tapačios ar panašios importuotos prekės neparduotos tuo pačiu ar maždaug tuo pačiu metu, kaip ir vertinamos prekės, importuotų prekių muitinės vertės nustatymas pagal šį straipsnį, jei kitaip nenurodyta 1 dalies a punkte, remiasi prekių vieneto kaina, už kurią importuotos ar importuotos tapačios ar panašios prekės tokio pat pavidalo, kokio jos buvo importuotos, parduodamos Bendrijoje artimiausią dieną kaip ir vertinamos prekės, bet ne vėliau kaip 90 dienų po importavimo.
2. Jei nei importuotos prekės, nei importuotos tapačios ar panašios prekės neparduotos Bendrijoje tokio pat pavidalo, kokio jos buvo importuotos, tai importuotojo pageidavimu importuojamų prekių muitinės vertės nustatymas remiamasi prekės vieneto kaina, už kurią didžiausias bendras importuotų prekių kiekis po tolesnio jų apdorojimo yra parduotas Bendrijoje su pardavėju nesusijusiems asmenimis, atėmus perdirbimo metu sukurtą vertę ir atlikus 1 dalies a punkte nurodytus atskaitymus.
3. Šiame straipsnyje prekės vieneto kaina, už kurią parduodamas didžiausias bendras importuotų prekių kiekis, yra kaina už kurią didžiausias prekių vienetų skaičius parduodamas Bendrijoje su pardavėju nesusijusiems asmenimis, pirmuoju apyvartos lygiu po prekių importo.
4. Pagal šį straipsnį nustatant vieneto kainą negali būti remiamasi prekių pardavimo Bendrijoje sandoriais, sudarytais su asmeniui, kuris tiesiogiai ar netiesiogiai, nemokamai ar mažesne kaina tiekia prekes ar teikia paslaugas, kurios nurodytos Kodekso 32 straipsnio 1 dalies b punkte ir kurios naudojamos importuotų prekių gamybai ir pardavimui eksportui.
5. Taikant 1 dalies b punktą "artimiausia diena" - laikas, per kurį atlikta tiek importuotų prekių arba tapačių ar panašių importuotų prekių pardavimų, kad jų pakaktų prekių vieneto kainai nustatyti.
153 straipsnis
1. Taikydama Kodekso 30 straipsnio 2 dalies d punktą (apskaičiuotoji vertė), muitinė negali reikalauti iš ne Bendrijos asmens, pateikti tikrinimui arba leisti naudotis bet kuriais apskaitos dokumentais ar kitais duomenimis, kurių reikia šiai vertei nustatyti. Tačiau jei prekių pateikėjas pateikia informaciją tam, kad pagal šį straipsnį būtų nustatyta muitinė vertė, valstybės narės muitinė gali šią informaciją tikrinti ne Bendrijos šalyje, prekių pateikėjui sutikus ir iš anksto apie tai informavusi atitinkamos valstybės muitinę ir gavusi patvirtinimą, kad ji tokiam tikrinimui neprieštarauja.
2. Į medžiagų ir gamybos kainą arba vertę, nurodytą Kodekso 30 straipsnio 2 dalies d punkto pirmojoje įtraukoje, įskaitoma Kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytus elementus sudarančios išlaidos.
Į ją taip pat turi būti įskaityta Kodekso 32 straipsnio 1 dalyje nurodytų bet kurių tiesiogiai ar netiesiogiai pirkėjo pateiktų produktų ar suteiktų paslaugų, skirtų importuotoms prekėms gaminti, atitinkama vertės dalis. Kodekso 32 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktyje nurodytų darbų, atliktų Bendrijoje, įskaitoma tik tos dalies darbų, už kuriuos sumoka gamintojas, vertė.
3. Jei nustatant apskaičiuotąją vertę, naudojamasi kita nei gamintojo ar jo vardu pateikta informacija, muitinė, deklarantui pageidaujant, jį informuoja jam apie šios informacijos šaltinius, duomenis, kuriais buvo naudotasi, ir tais duomenimis pagrįstus apskaičiavimus, atsižvelgiant į Kodekso 15 straipsnį.
4. Į Kodekso 30 straipsnio 2 dalies d punkto antrojoje įtraukoje minėtas "bendrąsias išlaidas" įskaitomos tiesioginės ir netiesioginės prekių gamybos ir pardavimo eksportui išlaidos, kurios nėra įtrauktos pagal Kodekso 30 straipsnio 2 dalies d punkto pirmąją įtrauką.
154 straipsnis
Jei Kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje nurodytos talpyklos importuojamos pakartotinai, jų kaina deklaranto prašymu atitinkamu būdu proporcingai paskirstoma laikantis visuotinai priimtų apskaitos principų.
155 straipsnis
Taikant Kodekso 32 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktį, mokslo tiriamųjų darbų ir pirminio projektavimo brėžinių parengimo darbų vertė į muitinę vertę neįskaitoma.
156 straipsnis
Jei muitinė vertė yra nustatoma ne sandorio vertės, bet kitu muitinio įvertinimo metodu, Kodekso 33 straipsnio c punktas taikomas mutatis mutandis.
2 SKYRIUS
Nuostatos, susijusios su autoriniais atlyginimais ir mokesčiais už licencijas
157 straipsnis
1. Taikant Kodekso 32 straipsnio 1 dalies c punktą, autoriniai atlyginimai ir mokesčiai už licencijas reiškia apmokėjimą už naudojimąsi teise, susijusia:
- su importuotų prekių gamyba (mokesčiai už patentus, projektus, modelius ir gamybos technines žinias) arba
- su importuotų prekių pardavimu eksportui (mokesčiai už prekių ženklus, įregistruotus pramoninio dizaino pavyzdžius), arba
- su importuotų prekių panaudojimu ar perpardavimu (mokesčiai už autorines teises, gamybos procesus, neatskiriamai susijusius su importuotomis prekėmis).
2. Nepažeidžiant Kodekso 32 straipsnio 5 dalies, kai importuotų prekių muitinė vertė nustatoma pagal Kodekso 29 straipsnio nuostatas, autoriniai atlyginimai ir mokesčiai už licencijas pridedami prie sumokėtos ar priklausančios sumokėti kainos tik tais atvejais, jei šis mokestis:
- susijęs su vertinamomis prekėmis ir
- yra šių prekių pardavimo eksportui sąlyga.
158 straipsnis
1. Jei importuotos prekės yra tik Bendrijoje gaminamų prekių sudedamosios dalys ar komponentai, už importuotas prekes faktiškai sumokėta arba priklausanti sumokėti kaina tikslinama tik tuo atveju, jei autoriniai atlyginimai ir mokesčiai už licencijas susiję su nurodytomis importuojamomis prekėmis.
2. Jei prekės importuojamos nesurinktos arba prieš perpardavimą yra nežymiai apdorojamos, pavyzdžiui, atskiedžiamos ar supakuojamos, tai autorinis atlyginimas arba licencijos mokestis laikomi susiję su importuotomis prekėmis.
3. Jeigu autorinis atlyginimas arba licencijų mokesčiai yra iš dalies susiję su importuotomis prekėmis ir iš dalies - su kitomis sudėtinėmis dalimis arba komponentais, kuriais prekės papildytos jas importavus arba su atliekama veikla ar teikiamomis paslaugomis po importavimo, tai atitinkamas proporcingas paskirstymas s turi būti atliktas tik remiantis patikimais ir kiekybiškai įvertinamais duomenimis, vadovaujantis 23 priede pateikta Kodekso 32 straipsnio 2 daliai skirta aiškinimo taisykle.
159 straipsnis
Autorinis atlyginimas arba licencijų mokesčiai, susiję su teise naudoti prekių ženklą, pridedami prie kainos, sumokėtos ar priklausančios sumokėti už importuotas prekes tik tuo atveju, jei:
- autorinis atlyginimas ar mokesčiai už licencijas susiję su importuotomis prekėmis, kurios perparduodamos tokio pat pavidalo arba tik nežymiai apdorotos po to, kai buvo importuotos,
- prekės pateikiamos į rinką pažymėtos prieš ar po importavimo pritvirtinamu prekės ženklu, už kurio naudojimą autorinis atlyginimas arba mokestis už licencijas sumokėtas, ir
- pirkėjas neturi galimybės laisvai įsigyti tokių prekių iš kitų tiekėjų, nesusijusių su pardavėju.
160 straipsnis
Jei pirkėjas moka autorinį atlyginimą arba mokesčius už licencijas trečiajam asmeniui, 157 straipsnio 2 dalyje nurodytos sąlygos laikomos įvykdytomis tik tuo atveju, jeigu pardavėjas ar su juo susijęs asmuo reikalauja, kad pirkėjas sumokėtų šiuos mokesčius.
161 straipsnis
Jei autorinio atlyginimo ar mokesčio už licencijas sumos apskaičiavimo metodas remiasi importuotų prekių kaina, ir nepateikti įrodymai,, kad yra priešingai, laikoma, jog autorinis atlyginimas ar mokestis už licencijas yra susijęs su vertinamomis prekėmis.
Tačiau net ir tuo atveju, kai autorinio atlyginimo ar mokesčio už licencijas suma apskaičiuojama nepriklausomai nuo importuotų prekių kainos, autorinis atlyginimas arba licencijos mokestis vis tiek gali būti susijęs su prekėmis, kurių muitinė vertė turi būti nustatyta.
162 straipsnis
Taikant Kodekso 32 straipsnio 1 dalies c punktą, asmens, kuriam mokamas autorinis atlyginimas ar mokestis už licencijas, gyvenamosios vietos ar buveinės šalis, nelaikomi esminiu veiksniu.
3 SKYRIUS
Nuostatos, susijusios su įvežimo į Bendriją vieta
163 straipsnis
1. Taikant Kodekso 32 straipsnio 1 dalies e punktą ir 33 straipsnio 1 dalį, įvežimo į Bendrijos muitų teritoriją vieta laikoma:
a) jūra atgabentų prekių - iškrovimo arba perkrovimo uostas, jeigu perkrovimui duotas uoste veikiančios muitinės įstaigos sutikimas;
b) jūra atgabentų prekių, kurios neperkrautos toliau gabenamos vidaus vandenų keliais - pirmasis uostas, esantis upės ar kanalo žiotyse ar aukščiau, kuriame šios prekės gali būti iškrautos, jeigu muitinės įstaigai pateikiami dokumentai, įrodantys, kad prekių gabenimo iki iškrovimo uosto išlaidos didesnės už prekių gabenimo iki pirmojo uosto išlaidas;
c) prekėms, atvežtoms geležinkeliais, vidaus vandenų keliais ar sausumos keliais - vieta, kurioje yra pirmoji muitinės įstaiga;
d) prekėms, atvežtoms kitomis transporto priemonėmis - vieta, kur kertama Bendrijos muitų teritorijos siena.
2. Prekių, įvežtų į Bendrijos muitų teritoriją ir toliau gabenamų į paskirties vietą kitoje šios teritorijos dalyje per Austrijos, Šveicarijos, Vengrijos, Čekijos ir Slovakijos Respublikų ar Jugoslavijos teritorijas, kaip tai buvo 1991 m. sausio 1 d., muitinė vertė nustatoma pagal pirmąją įvežimo į Bendrijos muitų teritoriją vietą su sąlyga, kad prekės gabenamos tiesiai per Austrijos, Šveicarijos, Vengrijos, Čekijos ir Slovakijos Respublikų ar Jugoslavijos teritorijas, kaip nurodyta anksčiau, įprastiniu maršrutu į paskirties vietą.
3. Į Bendrijos muitų teritoriją įvežtų ir toliau jūra į paskirties vietą kitoje šios teritorijos dalyje gabenamų prekių muitinė vertė nustatoma pagal pirmąją įvežimo į Bendrijos muitų teritoriją vietą su sąlyga, kad prekės gabenamos tiesiai įprastiniu maršrutu į paskirties vietą.
4. Šio straipsnio 2 ir 3 dalys taikomos ir tuomet, jei prekės yra iškrautos, perkrautos ar laikinai sulaikytos Austrijos, Šveicarijos, Vengrijos, Čekijos ir Slovakijos Respublikų ar Jugoslavijos teritorijose dėl priežasčių, susijusių tik su jų gabenimu, kaip nustatyta 2 dalyje.
5. Prekių, įvežtų į Bendrijos muitų teritoriją ir tiesiogiai gabenamų iš Prancūzijos užjūrio departamento į kitą Bendrijos muitų teritorijos dalį ar atvirkščiai, įvežimo vieta laikoma 1 ir 2 dalyse nurodyta vieta, esanti toje Bendrijos muitų teritorijos dalyje, iš kurios atgabentos prekės, jei jos ten muitinės įstaigai sutikus buvo iškrautos ar perkrautos.
6. Jei 2, 3 ir 5 dalyse nurodytos sąlygos nėra įvykdytos, įvežimo vieta bus laikoma 1 dalyje nurodyta vieta, esanti toje Bendrijos muitų teritorijos dalyje, į kurią prekės yra gabenamos.
4 SKYRIUS
Nuostatos, susijusios su gabenimo išlaidomis
164 straipsnis
Taikant Kodekso 32 straipsnio 1 dalies e punktą ir 33 straipsnio a punktą:
a) jei prekės ta pačia transporto rūšies priemone iš įvežimo į Bendrijos muitų teritorijos vietos toliau vežamos į kitą šios teritorijos vietą, transporto išlaidos paskirstomos proporcingai atstumui už Bendrijos muitų teritorijos ribų ir jos viduje, išskyrus tuos atvejus, kai muitinei pateikiami dokumentai, pagrindžiantys prekių gabenimo išlaidas, apskaičiuotas pagal visuotinai privalomą transporto tarifų schemą, numatytą prekių gabenimui iki įvežimo į Bendrijos muitų teritoriją vietos;
b) jeigu sąskaitoje faktūroje nurodyta tik prekių atgabentų iki jų gavėjo buveinės bendra kaina atitinkanti prekių kainą iki įvežimo vietos, gabenimo išlaidos Bendrijoje iš tos kainos neatimamos. Tačiau šios išlaidos atimamos tuo atveju, kai muitinei pateikiami įrodymai, kad prekių atgabentų iki įvežimo į Bendriją vietos kaina būtų mažesnė už prekių, atgabentų iki gavėjo buveinės, vertę;
c) jeigu prekės vežamos nemokamai arba pirkėjo transportu, gabenimo iki įvežimo vietos išlaidos, kurios įskaitomos į prekių muitinę vertę, apskaičiuojamos remiantis transporto tarifais, paprastai taikomais tos pačios rūšies transporto priemonėms.
165 straipsnis
1. Visos išlaidos, susijusios su pašto siunta siunčiamų prekių pristatymu iki jų paskirties vietos, turi būti įskaitomos į šių prekių muitinę vertę, išskyrus bet kurį papildomą pašto mokestį, taikomą šalyje importuotojoje.
2. Tačiau tuo atveju, kai pašto siunta siunčiamos nekomercinio pobūdžio prekės, jų muitinė vertė šiais mokesčiais netikslinama.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos prekėms, gabenamoms skubaus pašto tarnybų, kaip antai: EMS-Datapost (Danijoje - EMS-Jetpost, Vokietijoje - EMS-Kurierpostsendungen, Italijoje - CAI-Post).
166 straipsnis
Į prekių muitinę vertę įskaitytinos gabenimo oro transportu išlaidos nustatomos taikant 25 priede nurodytas taisykles ir procentinius dydžius.
5 SKYRIUS
Tam tikro automatinio duomenų apdorojimo įrangai skirtų laikmenų vertinimas
167 straipsnis
1. Nepaisant Kodekso 29-33 straipsnių, nustatant automatinio duomenų apdorojimo įrangai skirtų laikmenų ir jose esančių duomenų bei programinės įrangos muitinę vertę, atsižvelgiama tik į pačių laikmenų kainą arba vertę. Į importuojamų laikmenų muitinę vertę neįskaitoma, jose įrašytų duomenų ar instrukcijų vertė jeigu ji nurodyta atskirtai nuo atitinkamos laikmenos kainos arba vertės.
2. Šiame straipsnyje:
a) terminas "automatinio duomenų apdorojimo įrangai skirtos laikmenos" netaikomas telktiniams grandynams (integrinėms schemoms), puslaidininkiams ir panašiems įtaisams bei prekėms, kurių sudėtyje yra tokių grandynų arba įtaisų;
b) terminas "duomenys arba instrukcijos" netaikomas garso, kino arba vaizdo įrašams.
6 SKYRIUS
Nuostatos, susijusios su valiutos kursais
168 straipsnis
169-172 straipsniuose:
a) terminas "nustatytas kursas" reiškia:
- paskutinį valiutos pardavimo kursą, nustatytą komerciniams sandoriams labiausiai reprezentacinėje valiutos keitimo rinkoje arba atitinkamų valstybių narių rinkose, arba
- kurį nors kitą į "nustatytą kursą" panašų valiutos keitimo kurso apibūdinimą su sąlyga, kad jis kiek galima tiksliau atspindėtų atitinkamos valiutos einamąją vertę komerciniuose sandoriuose;
b) terminas "paskelbtas" reiškia suinteresuotos valstybės narės nustatytu būdu paskelbtas visuomenei;
c) terminas "valiuta" reiškia bet kokį piniginį vienetą, naudojamą atsiskaitymui tarp valiutinių institucijų arba tarptautinėje rinkoje.
169 straipsnis
1. Jeigu veiksniai, naudojami prekių muitinei vertei nustatyti tuo metu, kai vertė nustatoma išreikšti ne valstybės narės, kurioje atliekamas vertinimas, valiuta, jų vertei nustatyti, taikomas, šios valstybės narės valiutos kursas, nustatytas priešpaskutinį kiekvieno mėnesio trečiadienį ir paskelbtas tą pačią ar kitą dieną.
2. Kursas, nustatytas priešpaskutinį mėnesio trečiadienį, taikomas kitą kalendorinį mėnesį, jeigu jis nėra pakeičiamas kursu, nustatytu vadovaujantis 171 straipsniu.
3. Jeigu valiutos kursas nėra nustatytas priešpaskutinį mėnesio trečiadienį, kaip nurodyta 1 dalyje, arba jeigu jis nustatytas, bet nepaskelbtas tą pačią ar kitą dieną, paskutinis atitinkamai valiutai nustatytas kursas ir skelbtas ankstesnių 14 dienų laikotarpiu, laikomas valiutos kursu, nustatytu tą trečiadienį.
170 straipsnis
Jeigu valiutos kurso nustatyti pagal 169 straipsnio nuostatas negalima, valiutos kursą, naudotiną taikant Kodekso 35 straipsnį, nustato suinteresuota valstybė narė, ir jis turi kiek galima geriau atspindėti atitinkamos valiutos esamą vertę komerciniuose sandoriuose valstybės narės valiutos atžvilgiu.
171 straipsnis
1. Jeigu paskutinį mėnesio trečiadienį nustatytas ir paskelbtas tą pačią ar kitą dieną valiutos kursas, penkiais arba daugiau procentų skiriasi nuo pagal 169 straipsnį nustatyto kurso, įsigaliosiančio kitą mėnesį, jis pakeičia pastarąjį valiutos kursą nuo pirmojo to mėnesio, kurį turi būti taikomas kursas pagal Kodekso 35 straipsnį, trečiadienio.
2. Jei taikymo periodu, kaip numatyta ankstesnėse nuostatose, valiutos kursas, nustatytas bet kurį mėnesio trečiadienį ir paskelbtas tą pačią ar kitą dieną, nuo pagal šį skyrių atitinkamą mėnesį naudojamo valiutos kurso skiriasi penkiais arba daugiau procentų, jis pakeičia pastarąjį kursą ir naujasis valiutos kursas, kuris turi būti naudojamas taikant Kodekso 35 straipsnį, įsigalioja kitą trečiadienį. Pakeistas kursas išlieka likusį einamojo mėnesio laiką su sąlyga, jei jis nėra atšaukiamas dėl šios straipsnio dalies pirmojo sakinio nuostatų taikymo.
3. Jei valstybėje narėje valiutos kursas trečiadienį nėra nustatytas arba jeigu jis nustatytas, bet nepaskelbtas tą pačią ar kitą dieną, taikant šio straipsnio 1 ir 2 dalis toje valstybėje narėje nustatytas kursas - tai tas kursas, kuris buvo nustatytas ir paskelbtas artimiausią tam trečiadieniui ir už jį ankstesnę datą.
172 straipsnis
Jei valstybės narės muitinė importuotojui periodiškai deklaruojant prekes suteikia leidimą vėliau pateikti tam tikrus duomenis, susijusius su prekių deklaravimu išleidžiant jas į laisvą apyvartą, šiame leidime importuotojo prašymu gali būti numatytas vienodo kurso taikymas keičiant į tos valstybės narės valiutą, elementų, sudarančių muitinės vertės dalį, išreikštą tam tikra valiuta. Tokiu atveju turi būti taikomas, vadovaujantis šiuo skyriumi nustatytas tas kursas, kuris taikomas pirmąją atitinkamoje deklaracijoje nurodytą dieną.
7 SKYRIUS
Supaprastintos procedūros, taikomos tam tikroms greitai gendančioms prekėms
173 straipsnis
1. Siekiant nustatyti 26 priede nurodytų produktų muitinę vertę, Komisija kiekvienai klasifikavimo pozicijai nustato 100 kg neto svorio vieneto vertę, išreikštą valstybių narių valiutomis.
Vieneto vertės taikomos 14 dienų laikotarpį, kurių kiekvienas prasideda penktadienį.
2. Vieneto vertės nustatomos remiantis toliau nurodytais elementais, kuriuos valstybės narės turi pateikti Komisijai pagal kiekvieną klasifikavimo poziciją:
a) vidutine muitinėje neįforminamos prekės 100 kg neto svorio vieneto franko pasienyje kaina, išreikšta atitinkamos valstybės narės valiuta ir apskaičiuota remiantis nesugadintų prekių parduotų per 174 straipsnio 1 dalyje nurodytą laiką 27 priede nurodytuose rinkos centruose, kainomis;
b) kiekiais prekių išleistų į laisvą apyvartą per kalendorinius metus ir sumokėjus importo muitus.
3. Vidutinė muitinėje neįforminamos prekės 100 kg neto svorio vieneto franko pasienyje kaina, apskaičiuojama pagal importuotojų pardavimo didmenininkams bendrąsias pajamas. Tačiau Londono, Milano ir Rungis rinkos centruose bendrosios pajamos laikomos tos pajamos, kurios apskaitytos tuo apyvartos lygmeniu, kuriuo šios prekės dažniausiai parduodamos šiuose centruose.
Iš gautų skaičių atimama:
- 15 % bendrasis pardavimo pelnas nustatytas Londono, Milano ir Rungis rinkos centrams ir 8 % - kitiems rinkos centrams,
- transporto ir draudimo išlaidos muitų teritorijoje,
- standartinė 5 ekiu suma, apimanti visas kitas išlaidas, kurios neturi būti įskaitytos į muitinę vertę.
Ši suma konvertuojama į valstybių narių valiutas, remiantis paskutiniais galiojančiais kursais, nustatytais vadovaujantis Kodekso 18 straipsniu,
- importo muitai ir kiti privalomieji mokėjimai, kurie neįskaitomi į muitinę vertę.
4. Valstybės narės gali nustatyti standartines atimamas sumas, susijusias su transporto ir draudimo išlaidomis pagal 3 dalį. Komisija nedelsiant informuojama apie tokias standartines sumas ir jų apskaičiavimo metodus.
174 straipsnis
1. 173 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos vidutinės vieneto kainos apskaičiavimo laikotarpis yra 14 dienų, jis baigiasi ketvirtadienį prieš tą savaitę, kurios metu naujos vieneto vertės turi būti nustatytos.
2. Apie vidutines vieneto kainas valstybės narės informuoja ne vėliau kaip iki pirmadienio 12 valandos savaitės, per kurią pagal 173 straipsnį yra nustatomos vieneto kainos. Jei tai yra ne darbo diena, pranešimas siunčiamas tuoj po jos einančią darbo dieną.
3. Apie kiekius, išleistus į laisvą apyvartą per kalendorinius metus pagal kiekvieną klasifikacijos poziciją, visos valstybės narės informuoja Komisiją iki kitų metų birželio 15 dienos.
175 straipsnis
1. Komisija 173 straipsnio 1 dalyje nurodytas vieneto vertes nustato kas antrą antradienį remdamasi vidutinių vieneto kainų, nurodytu 173 straipsnio 2 dalies a punkte, ir kiekių, nurodytų 173 straipsnio 2 dalies b punkte, apskaičiuotu svertiniu vidurkiu.
2. Siekiant nustatyti apskaičiuotą svertinį vidurkį, kiekviena vidutinė vieneto kaina, kaip nurodyta 173 straipsnio 2 dalies a punkte, konvertuojama į ekiu remiantis paskutiniais konvertavimo kursais, nustatytais Komisijos ir paskelbtais Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje iki savaitės, per kurią turi būti nustatytos vieneto vertės. Tie patys konvertavimo kursai taikomi konvertuojant taip gautas vieneto vertes atgal į valstybių narių valiutas.
3. Paskutinės paskelbtos vieneto vertės taikomos tol, kol paskelbiamos naujos vertės. Tačiau jeigu kainos labai svyruoja vienoje ar kitoje valstybėje narėje, pavyzdžiui, dėl to, kad nutraukiamas tam tikro produkto importavimas, gali būti nustatomos naujos vieneto vertės, remiantis faktinėmis kainomis.
176 straipsnis
1. Siuntos i prekės laikomos sugedusiomis, jeigu muitinio vertinimo metu yra ne mažiau kaip 5 % sugedusių produktų ir neperdirbus netinkamų vartoti žmonių maistui i arba, jeigu jų vertė sumažėjo ne mažiau kaip 20 %, palyginti su vidutinėmis nesugedusių produktų rinkos kainomis.
2. Sugedusių prekių siuntos muitinė vertė gali būti nustatoma taip:
- išrūšiavus prekes, vieneto vertės taikomos nesugadintai produkcijos daliai, o sugadinta dalis sunaikinama muitinei prižiūrint, arba
- vieneto vertė taikoma nesugedusiai produkcijos daliai, nustatytai iš siuntos svorio atėmus sugedusios produkcijos procentą, kurį apskaičiuoja prisiekęs ekspertas ir kurią patvirtina muitinė, arba
- vieneto vertės nustatytos nesugedusiai produkcijai taikomos sumažinus jas tokiu santykiu, kurį prisiekęs ekspertas apskaičiuoja kaip sugadintos produkcijos procentą ir kurį patvirtina muitinė.
177 straipsnis
1. Asmuo, deklaruodamas arba įgaliodamas kitą asmenį deklaruoti, vienos ar daugiau rūšių importuojamų prekių, muitinę vertę, pagal šį skyrių nustatytomis vieneto vertėmis, prisijungia prie supaprastintos procedūros sistemos taikymo atitinkamos prekės ar prekių atžvilgiu iki einamųjų kalendorinių metų pabaigos.
2. Jei vėliau suinteresuotas asmuo pareiškia pageidaująs visų arba dalies rūšių importuojamų prekių muitinei vertei nustatyti taikyti kitus muitinio įvertinimo metodus, o ne supaprastintą procedūrą, atitinkamos valstybės narės muitinė turi informuoti jį, kad jam nebus leidžiama pasinaudoti supaprastintų procedūrų privalumais likusį einamųjų kalendorinių metų laikotarpį atitinkamos prekės ar prekių atžvilgiu; šis draudimas gali būti pratęstas kitiems kalendoriniams metams. Apie pranešimą dėl draudimo nedelsiant pranešama Komisijai, kuri savo ruožtu apie tai nedelsdama informuoja kitų valstybių narių muitines.
8 SKYRIUS
Muitinės vertės elementų deklaracijų ir dokumentų pateikimas
178 straipsnis
1. Jei, vadovaujantis 28-36 Kodekso straipsniais, būtina nustatyti muitinę vertę, turi būti pateikiama ir muitinės vertės elementų deklaracija (muitinės vertės deklaracija) kartu su importuojamų prekių muitinės deklaracija. Muitinės vertės deklaracija - tai D.V. 1 forma, atitinkanti 28 priede pateiktą pavyzdį, ir D.V. 1 bis formos papildomieji lapai, atitinkantys 29 priede pateiktą pavyzdį.
2. Ypač reikalaujama, kad 1 dalyje nurodytą muitinės vertės deklaraciją pateiktų tik asmuo, kurio gyvenamoji ar darbo vieta yra Bendrijos muitų teritorijoje ir kuris disponuoja esminiais faktais.
3. Muitinė gali nereikalauti pateikti 1 dalyje nurodytos formos deklaracijos, jei atitinkamų prekių muitinė vertė negali būti nustatyta vadovaujantis Kodekso 29 straipsnio nuostatomis. Tokiais atvejais 2 dalyje nurodytas asmuo pateikia arba jam nurodoma pateikti muitinei tokią informaciją, kurios gali prireikti norint nustatyti muitinę vertę pagal kitą minėto Kodekso straipsnį; ši informacija gali būti pateikiama muitinės nurodyta forma ir būdu.
4. 1 dalyje nurodytos muitinės deklaracijos pateikimas muitinės įstaigai, nepažeidžiant galimo baudžiamojo pobūdžio nuostatų, turi atitikti 2 dalyje nurodyto asmens įsipareigojimą ir atsakomybę dėl:
- deklaracijoje pateiktų muitinės vertės elementų teisingumo ir pilnumo,
- pateiktų dokumentų, pagrindžiančių muitinės vertės elementus, autentiškumo ir
- bet kokios papildomos informacijos ar dokumentų, būtinų prekių muitinei vertei nustatyti, pateikimo.
5. Šis straipsnis netaikomas prekėms, kurių muitinė vertė nustatyta pagal supaprastintos procedūros sistemą, nustatytą pagal 173-177 straipsnių nuostatas.
179 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai iš esmės svarbu teisingai apskaičiuoti importo mokesčius, muitinė netaiko visų ar dalies reikalavimų pateikti deklaraciją, nurodytą 178 straipsnio 1 dalyje:
a) jei krovinyje importuotų prekių muitinė vertė neviršija 5000 ekiu, išskyrus tuos atvejus, kai to paties siuntėjo tam pačiam gavėjui siunčiamos prekių siuntos suskaidomos į dalis arba sudaro tokių siuntų dalį; arba
b) jei importuojamos nekomercinio pobūdžio prekės; arba
c) jei atitinkamų duomenų apie prekių elementus pateikti nebūtina taikant Europos Bendrijų tarifus ar kai pagal specialius muitinės nuostatus Tarifuose nurodytais muitais prekės neapmokestinamos.
2. 1 dalies a punkte nurodyta ekiu suma konvertuojama vadovaujantis Kodekso 18 straipsniu. Muitinė po konvertavimo gautą sumą gali suapvalinti į vieną ar kitą pusę.
Muitinės gali palikti nepakeistą nustatytos ekiu sumos keitimo vertę nacionaline valiuta, jei Kodekso 18 straipsnyje numatyto kasmetinio patikslinimo metu konvertuotos sumos prieš šioje dalyje nurodytą suapvalinimą nukrypimai mažesni negu 5 % už vertę, išreikštą nacionaline valiuta, ar ją sumažina.
3. Jeigu prekes tas pats pardavėjas tokiomis pačiomis sąlygomis nuolat tiekia tam pačiam pirkėjui, tuo atveju muitinė gali netaikyti reikalavimo, kad visi duomenys apie prekės elementus pagal 178 straipsnio 1 dalį būtų pateikti kartu su kiekviena muitinės deklaracija, tačiau ji reikalauja juos pateikti pasikeitus sąlygoms ir mažiausiai kartą per trejus metus.
4. Atleidimas, suteikiamas pagal šį straipsnį, gali būti atšauktas ir gali būti pareikalauta pateikti D.V. 1 formą, jeigu sužinoma, kad buvo nesilaikoma ar jau nebesilaikoma tam atleidimui būtinos sąlygos.
180 straipsnis
Jei prekės deklaruojamos naudojantis kompiuterinėmis sistemomis arba duomenys apie atitinkamas prekes pateikiami periodinėse arba suvestinėse muitinės deklaracijose, muitinė gali leisti taikyti ir kitus duomenų, kurių reikia muitinei vertei nustatyti, pateikimo būdus.
181 straipsnis
1. 178 straipsnio 2 dalyje nurodytas asmuo pateikia muitinei sąskaitos faktūros kopiją, kuria remiantis deklaruojama importuotų prekių muitinė vertė. Jei muitinė vertė deklaruojama raštu, ši kopija paliekama muitinėje.
2. Tuo atveju, kai muitinės vertės deklaracijos pateikiamos raštu, jei importuotų prekių sąskaita faktūra surašyta asmeniui, įsteigtam ne toje valstybėje narėje, kurioje deklaruojama prekių muitinė vertė, deklarantas pateikia muitinei dvi sąskaitos faktūros kopijas. Viena iš jų paliekama muitinėje; kita, turinti atitinkamos įstaigos antspaudą ir minėtos muitinės įstaigos deklaracijos serijos numerį, grąžinama deklarantui, kad būtų nusiųsta asmeniui, kuriam išrašyta sąskaita faktūra.
3. Muitinė gali išplėsti 2 dalies nuostatų taikymą ir tais atvejais, jei asmuo, kuriam surašyta sąskaita faktūra, yra įsteigtas valstybėje narėje, kurioje deklaruojama muitinė vertė.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
PREKIŲ ĮVEŽIMAS Į MUITŲ TERITORIJĄ
1 SKYRIUS
Suinteresuoto asmens atliekama prekių apžiūra ir pavyzdžių ėmimas
182 straipsnis
1. Leidimas apžiūrėti prekes vadovaujantis Kodekso 42 straipsniu duodamas, kai asmuo, turintis teisę pasirinkti prekėms taikytinus muitinės sankcionuotus veiksmus, pateikia žodinį prašymą, išskyrus atvejus, kai muitinė, atsižvelgdama į aplinkybes, laiko, kad reikia rašytinio prašymo.
Imti pavyzdžius gali būti leidžiama tik suinteresuotam asmeniui pateikus rašytinį prašymą.
2. Rašytinis prašymas, nurodytas šio straipsnio 1 dalyje, turi būti pasirašytas suinteresuoto asmens ir pateiktas atitinkamai muitinės įstaigai. Jame turi būti pateikti šie duomenys:
- pareiškėjo pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas,
- prekių buvimo vieta,
- bendrosios deklaracijos numeris (jei ji jau buvo pateikta), išskyrus atvejus, kai muitinės įstaiga pati apsiima įrašyti šią informaciją, arba nuoroda į ankstesniąją muitinės procedūrą, arba duomenys apie transporto priemonę, kurioje yra prekės,
- visi kiti duomenys, reikalingi prekėms identifikuoti.
Muitinė duoda leidimą padarydama atitinkamą įrašą suinteresuoto asmens pateiktame prašyme. Jeigu prašoma leidimo paimti pavyzdžius, muitinė nurodo leidžiamų paimti prekių kiekį.
3. Pirminė prekių apžiūra ir pavyzdžių ėmimas atliekami muitinei prižiūrint ir laikantis kiekvienu konkrečiu atveju muitinės nustatytos tvarkos.
Visa atsakomybė ir išlaidos, susijusios su prekių išpakavimu, svėrimu, perpakavimu ir kitomis operacijomis, atliekamomis su prekėmis, tenka suinteresuotam asmeniui. Jis taip pat turi atlyginti visas su prekių pavyzdžių tyrimu susijusias išlaidas.
4. Paimti pavyzdžiai turi būti nustatyta tvarka įforminti jiems priskiriant muitinės sankcionuotus veiksmus. Jeigu tiriami pavyzdžiai sunaikinami arba negrąžinamai prarandami, su tuo susijusi skola muitinei nelaikoma atsiradusia. Atliekoms ir laužui taikomos Kodekso 182 straipsnio 5 dalies nuostatos.
2 SKYRIUS
Bendroji deklaracija
183 straipsnis
1. Bendroji deklaracija turi būti pasirašyta ją pateikiančio asmens.
2. Muitinė pasilieka jos įformintą bendrąją deklaraciją, kad būtų įmanoma patikrinti, ar joje nurodytoms prekėms per Kodekso 49 straipsnyje nustatytą laiką įforminti muitinės sankcionuoti veiksmai.
3. Jeigu prieš pateikiant muitinei prekės buvo gabenamos taikant tranzito procedūrą, bendrąja deklaracija laikomas tranzito dokumento egzempliorius, skirtas paskirties muitinės įstaigai.
4. Muitinė gali leisti bendrąją deklaraciją pateikti kompiuteriniu būdu. Šiuo atveju šio straipsnio 2 dalies taisyklės taikomos atitinkamai adaptuotos.
184 straipsnis
1. Bendrojoje deklaracijoje nurodytos prekės, kurios laikomos neiškrautos iš jas atgabenusios transporto priemonės, kol joms neįforminti muitinės sankcionuoti veiksmai bet kuriuo metu muitinei pareikalavus nepakeisto pavidalo turi būti pateikiamos muitiniam tikrinimui asmens, nurodyto 183 straipsnio 1 dalyje, tol, kol aptariamoms prekėms paskiriami muitinės sankcionuoti veiksmai.
2. Bet kuris asmuo, laikantis numatomas toliau gabenti arba saugoti iškrautas iš jas atgabenusių transporto priemonių prekes, atsako, kad muitinei pareikalavus visos šios prekės nepakeisto pavidalo būtų pateiktos muitiniam tikrinimui.
3 SKYRIUS
Laikinasis saugojimas
185 straipsnis
1. Kodekso 51 straipsnio 1 dalyje nurodytos vietos, kuriose leista nuolat laikyti laikinai saugomas prekes, vadinamos "laikinosiomis saugyklomis".
2. Tuomet, kai muitinė nėra laikinosios saugyklos valdytoja, ji vykdydama muitinės veiklos taisyklių priežiūrą, turi teisę reikalauti, kad:
a) laikinosios saugyklos būtų rakinamos dviem užraktais (vienas iš jų - muitinės);
b) asmuo, eksploatuojantis laikinąją saugyklą tvarkytų prekių apskaitą taip, kad būtų galima tikrinti prekių apyvartą.
186 straipsnis
Prekės padedamos į laikinąją saugyklą pateikus bendrąją deklaraciją. Tačiau muitinė turi teisę reikalauti, kad ši deklaracija būtų pateikta užpildant jos nustatytos formos specialų blanką.
187 straipsnis
Nepažeidžiant Kodekso 56 straipsnio nuostatų ir nuostatų, kurios taikomos, kai muitinė parduoda prekes, asmuo, pateikęs bendrąją deklaraciją, o jeigu ši deklaracija dar nepateikta - Kodekso 44 straipsnio 2 dalyje nurodyti asmenys, atsako už tai, kad būtų įgyvendintos priemonės, kurių muitinė imasi, vadovaudamasi Kodekso 53 straipsnio, ir atlygintos su šiomis priemonėmis susijusios išlaidos, atsiradusias jas taikant.
188 straipsnis
Jeigu muitinė vadovaudamasi Kodekso 53 straipsniu parduoda prekes, šis pardavimas vykdomas pagal valstybėse narėse galiojančius teisės normas.
4 SKYRIUS
Specialios nuostatos, taikomos jūrų ar oro transportu atgabentoms prekėms
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
189 straipsnis
Prekės, kurios atgabentos į Bendrijos muitų teritoriją iš trečiosios šalies jūrų arba oro transportu ir neperkrautos, ta pačia transporto priemone su tuo pačiu transporto dokumentu toliau gabenamos į kitą Bendrijos uostą ar oro uostą, turi būti pateikiamos muitinei vadovaujantis Kodekso 40 straipsniu tik tame uoste ar oro uoste, kuriame jos iškraunamos iš jas gabenusios transporto priemonės arba perkraunamos į kitą transporto.
2 skirsnis
Specialios nuostatos, taikomos keleivių rankiniam ir registruotam bagažui
190 straipsnis
Šiame skirsnyje vartojamos sąvokos:
a) Bendrijos oro uostas - bet kuris oro uostas, esantis Bendrijos muitų teritorijoje;
b) tarptautinis Bendrijos oro uostas - bet kuris Bendrijos oro uostas, per kurį kompetentingų institucijų sprendimu leista vykdyti susisiekimą oro erdve su trečiosiomis šalimis;
c) Bendrijos vidaus oro reisas - orlaivio reisas iš vieno Bendrijos oro uosto į kitą be nusileidimo, kuris neprasideda ir nesibaigia ne Bendrijos oro uoste;
d) Bendrijos jūrų uostas - bet kuris jūrų uostas, esantis Bendrijos muitų teritorijoje;
e) Bendrijos vidaus jūrų reisas - laivo, reguliariai plaukiojančio tarp dviejų arba daugiau nurodytų Bendrijos jūrų uostų, reisas iš vieno Bendrijos jūrų uosto į kitą neįplaukiant į jokį pakeliui esantį uostą;
f) pramoginiai laivai - kelionėms skirti privatūs laivai, kurių maršrutas priklauso nuo naudotojo pageidavimų;
g) turistiniai ar verslo orlaiviai - kelionėms skirti privatūs orlaiviai, kurių maršrutas priklauso nuo naudotojo pageidavimų;
h) bagažas - visi daiktai, kuriuos asmuo savo kelionės metu gabena bet kuria transporto priemone.
191 straipsnis
Šiame skirsnyje oro transportu gabenamas bagažas laikomas:
- registruotu bagažu, jei jis užregistruojamas išvykimo oro uoste ir laikomas atskirai nuo asmens skrydžio metu, ir, jeigu orlaivis nusileidžia tranzitiniuose oro uostuose, šių nusileidimų, nurodytų šio skirsnio 192 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 194 straipsnio 1 ir 2 dalyse, metu,
- rankiniu bagažu, jei asmuo pasiima jį į orlaivio saloną.
192 straipsnis
Visi tikrinimai ir visi formalumai, taikytini:
1) asmenų, atskrendančių orlaiviu iš ne Bendrijos oro uosto ir po tranzitinio nusileidimo Bendrijos oro uoste toliau tuo pačiu orlaiviu skrendančių į kitą Bendrijos oro uostą, rankiniam ir registruotam bagažui atliekami šiame paskutiniame oro uoste, jeigu jis yra tarptautinis Bendrijos oro uostas; šiuo atveju bagažui taikomos taisyklės, kurios taikomos iš trečiosios šalies atvykstančių asmenų bagažui, jei tokį bagažą gabenantis asmuo negali kompetentingoms institucijoms priimtinu būdu įrodyti, kad jo bagažą sudaro prekės, turinčios Bendrijos prekių statusą;
2) asmenų, išskrendančių orlaiviu, kuris po tranzitinio nusileidimo Bendrijos oro uoste toliau skrenda į kitą ne Bendrijos oro uostą, rankiniam ir registruotam bagažui atliekami išvykimo oro uoste, jeigu jis yra tarptautinis Bendrijos oro uostas; šiuo atveju rankinis bagažas taip pat gali būti patikrintas Bendrijos oro uoste, kuriame nusileidžia orlaivis, tam, kad būtų įsitikinta, kad prekės atitinka laisvo prekių judėjimo Bendrijoje sąlygas;
3) asmenų, be persėdimo vykstančių tuo pačiu laivu maršrutu, kurį sudaro kelios tiesioginio plaukimo iš vieno jūrų uostą į kitą atkarpos, o išvykimo jūrų uostas, tarpinio sustojimo jūrų uostas arba paskirties jūrų uostas yra ne Bendrijos jūrų uostas, bagažui atliekami jūrų uoste, kuriame atitinkamai šis bagažas pakraunamas ar iškraunamas.
193 straipsnis
Visi tikrinimai ir visi formalumai taikytini bagažui, priklausančiam asmenims, vykstantiems:
1) pramoginiais laivais, atliekami bet kuriame Bendrijos jūrų uoste nepriklausomai nuo to, iš kur šie laivai atplaukia ir kur išplaukia;
2) turistiniais arba verslo orlaiviais, atliekami:
- pirmajame tarptautiniame Bendrijos oro uoste, kuriame orlaivis nusileidžia, jeigu orlaivis atskrenda iš ne Bendrijos oro uosto ir po nusileidimo šiame oro uoste toliau skrenda į kitą Bendrijos oro uostą,
- paskutiniame tarptautiniame Bendrijos oro uoste, jeigu orlaivis atskrenda iš Bendrijos oro uosto ir po nusileidimo šiame oro uoste toliau skrenda į ne Bendrijos oro uostą.
194 straipsnis
1. Jei bagažas, atgabentas į Bendrijos oro uostą orlaiviu, atskridusiu iš ne Bendrijos oro uosto, tame Bendrijos oro uoste perkraunamas į kitą orlaivį, skrendantį Bendrijos vidaus oro reisu:
- visi tikrinimai ir visi formalumai taikytini i registruotam bagažui, atliekami Bendrijos vidaus oro reisų atvykimo oro, jeigu šis oro uostas yra tarptautinis Bendrijos oro uostas,
- visi rankinio bagažo tikrinimai atliekami pirmame tarptautiniame Bendrijos oro uoste; išimtiniais atvejais papildomas šio bagažo tikrinimas gali būti atliekamas Bendrijos vidaus oro reisų atvykimo oro uoste, jeigu tokio tikrinimo būtinumą sąlygoja registruoto bagažo tikrinimo rezultatai,
- išimtiniais atvejais registruoto bagažo tikrinimas gali būti atliekamas pirmame Bendrijos oro uoste, jeigu tokio tikrinimo būtinumą sąlygoja rankinio bagažo tikrinimo rezultatai.
2. Jei Bendrijos oro uoste bagažas pakraunamas į orlaivį, skrendantį Bendrijos vidaus reisu, o po to kitame Bendrijos oro uoste perkraunamas į orlaivį, skrendantį į ne Bendrijos oro uostą:
- visi tikrinimai ir visi formalumai taikytini registruotam bagažui atliekami Bendrijos vidaus reisų išvykimo oro uoste, jeigu šis oro uostas yra tarptautinis Bendrijos oro uostas,
- visi rankinio bagažo tikrinimai atliekami paskutiniame tarptautiniame Bendrijos oro uoste; išimtiniais atvejais pirminis to bagažo tikrinimas gali būti atliekamas Bendrijos vidaus reisų išvykimo oro uoste, jeigu tokio tikrinimo būtinumą sąlygoja registruoto bagažo tikrinimo rezultatai,
- išimtiniais atvejais registruoto bagažo tikrinimas gali būti atliekamas paskutiniame Bendrijos oro uoste, jeigu tokio tikrinimo būtinumą sąlygoja rankinio bagažo tikrinimo rezultatai.
3. Visi tikrinimai ir visi formalumai taikytini bagažui, atgabentam orlaiviu, atskridusiu reguliariu arba užsakomuoju reisu iš ne Bendrijos oro uosto į Bendrijos oro uostą, ir tame Bendrijos oro uoste perkrautam į turistinį arba verslo orlaivį, skrendantį Bendrijos vidaus reisu, atliekami oro uoste, į kurį reguliaraus ar užsakomojo reiso pabaigoje atvyksta orlaivis.
4. Visi tikrinimai ir visi formalumai taikytini bagažui, Bendrijos oro uoste pakraunamam į turistinį ar verslo orlaivį, skrendantį Bendrijos vidaus reisu, paskui kitame Bendrijos oro uoste perkraunamam į orlaivį, skrendantį reguliariu arba užsakomuoju reisu į ne Bendrijos oro uostą, atliekami oro uoste, iš kurio orlaivis išskrenda reguliariuoju arba užsakomuoju reisu.
5. Valstybės narės turi teisę tikrinti registruotą bagažą, perkraunamą tarptautiniame Bendrijos oro uoste, jeigu šis bagažas:
- atgabentas iš ne Bendrijos oro uosto ir tarptautiniame Bendrijos oro uoste perkraunamas į orlaivį, skrendantį į tos pačios valstybės teritorijoje esantį tarptautinį oro uostą,
- pakraunamas į orlaivį tarptautiniame oro uoste, paskui kitame tos pačios valstybės teritorijoje esančiame tarptautiniame oro uoste perkraunamas į orlaivį, skrendantį į ne Bendrijos oro uostą.
195 straipsnis
Valstybės narės turi imtis visų būtinų priemonių, kad:
- atvykę asmenys negalėtų perduoti prekių, kol nepatikrintas rankinis bagažas, nenurodytas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3925/91 [10] 1 straipsnyje,
- išvykstantys asmenys negalėtų perduoti prekių po to, kai patikrinamas rankinis bagažas, nenurodytas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3925/91 1 straipsnyje,
- atskridusių asmenų registruoto bagažo, nenurodyto Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3925/91 1 straipsnyje, tikrinimas būtų organizuojamas taip, kad nepatikrinus šio bagažo nebūtų įmanoma kam nors perduoti jame esančių prekių,
- išskrendančių asmenų registruoto bagažo, nenurodyto Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3925/91 1 straipsnyje, tikrinimas būtų organizuotas taip, kad patikrinus šį bagažą nebūtų įmanoma į jį įdėti kitų prekių.
196 straipsnis
Registruotas bagažas, užregistruotas Bendrijos oro uoste, identifikuojamas pagal tame oro uoste uždėtą etiketę. Etiketės pavyzdys ir techninės charakteristikos pateikti 30 priede.
197 straipsnis
Kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai oro uostų, atitinkančių 190 straipsnio b punkte pateiktą "tarptautinio Bendrijos oro uosto" sąvokos apibrėžimą, sąrašą. Komisija skelbia šį sąrašą Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
MUITINĖS DEKLARACIJOS - ĮPRASTINĖ PROCEDŪRA
1 SKYRIUS
Rašytinės muitinės deklaracijos
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
198 straipsnis
1. Jeigu viena muitinės deklaracija deklaruojami dviejų arba daugiau rūšių prekės, duomenys, susiję su kiekvienos rūšies prekėmis, laikomi sudarančiais atskirą deklaraciją.
2. Gamybos linijų sudėtinės dalys, žymimos vienu KN kodu, laikomos vienos rūšies prekėmis.
199 straipsnis
Nepažeidžiant baudžiamojo pobūdžio nuostatų, pateikus muitinės įstaigai deklaranto arba jo atstovo pasirašytą deklaraciją, deklarantas teisės aktų nustatyta tvarka tampa atsakingas už:
- deklaracijoje pateiktos informacijos teisingumą,
- kartu su deklaracija pateiktų dokumentų tikrumą
ir
- visų prievolių, susijusių su deklaracijoje nurodytos muitinės procedūros taikymo prekėms pradžia, įvykdymą.
200 straipsnis
Kartu su deklaracija pateikti dokumentai, paliekami muitinėje, išskyrus atvejus, kai muitinė nustato kitaip, arba kai dokumentai reikalingi deklarantui kitoms jo atliekamoms operacijoms. Pastaruoju atveju muitinė turi imtis būtinų priemonių, užtikrinančių, kad dokumentų nebūtų įmanoma panaudoti dar kartą, išskyrus atvejus, kai dokumentai laikytini galiojančiais prekių kiekiui arba vertei pagrįsti.
201 straipsnis
1. Deklaracija turi būti pateikiama muitinės įstaigai, kuriai pateiktos prekės. Ji gali būti pateikiama iškart po prekių pateikimo.
2. Muitinei leidus, deklaraciją galima pateikti anksčiau, kai deklarantas dar negali pateikti prekių. Šiuo atveju muitinė, atsižvelgdama į susidariusias aplinkybes, gali nustatyti laikotarpį, per kurį turi būti pateiktos prekės. Jeigu per šį laikotarpį prekės nepateikiamos, laikoma, kad deklaracija nebuvo pateikta.
3. Jeigu deklaracija buvo pateikta iki joje nurodytų prekių atgabenimo į muitinės įstaigą ar į kitą muitinės nustatytą vietą, ji gali būti priimta tik tuomet, kai nurodytos prekės pateikiamos muitinei.
202 straipsnis
1. Deklaracija turi būti pateikiama turinčiai teisę ją priimti muitinės įstaigai jos darbo dienomis ir valandomis.
Tačiau deklaranto prašymu muitinė gali leisti, kad deklaracija būtų pateikta ne nustatytomis dienomis ir valandomis, jeigu deklarantas atlygina visas su tuo susijusias išlaidas.
2. Bet kuri deklaracija, pateikta tam tikros muitinės įstaigos pareigūnams bet kurioje kitoje vietoje, nustatytoje muitinei ir suinteresuotam asmeniui tarpusavyje susitarus, laikoma pateikta nurodytai muitinės įstaigai.
203 straipsnis
Deklaracijoje turi būti nurodyta jos priėmimo data.
204 straipsnis
Muitinė turi teisę leisti arba reikalauti, kad Kodekso 65 straipsnyje nurodytos pataisos būtų daromos pateikiant naują deklaraciją vietoj anksčiau pateiktosios. Tačiau šiuo atveju apskaičiuojant visus mokėtinus muitus ir taikant visas atitinkamos muitinės procedūros atlikimo tvarką reglamentuojančių teisės aktų nuostatas, turi būti remiamasi pirmosios deklaracijos priėmimo data.
2 skirsnis
Naudojami blankai
205 straipsnis
1. Bendrasis administracinis dokumentas yra oficialus rašytinės deklaracijos, pateikiamos muitinei atliekant įprastinę procedūrą, blankas, kuris turi būti naudojama, kai prekėms įforminama muitinės procedūra arba jos reeksportuojamos vadovaujantis Kodekso 182 straipsnio 3 dalimi.
2. Kiti blankai šiam tikslui gali būti naudojami tuomet, kai tai leidžiama pagal atitinkamoms muitinės procedūros atlikimo tvarkos nuostatas.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos neužkerta kelio:
- nereikalauti, kad būtų pateikta rašytinė deklaracija, kai vadovaujantis 225-236 straipsniais prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą, eksportuojamos arba laikinai įvežamos,
- valstybėms narėms nereikalauti, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytas blankas būtų pateikiamas tuomet, kai laiškų arba siuntinių pašto siuntoms taikomos 237 ir 238 straipsniuose išdėstytos specialios nuostatos,
- muitinei leidus naudoti specialių formų blankus, supaprastinančius prekių deklaravimą tam tikrais atvejais,
- valstybėms narėms nereikalauti, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytas blankas būtų pateikiamas tuomet, kai vadovaujantis galiojančiomis arba ateityje įsigaliosiančiomis sutartimis arba tarpžinybiniais kompetentingų valstybės institucijų susitarimais, sudarytais tarp dviejų arba daugiau valstybių narių dėl dar didesnio visos jų tarpusavio prekybos arba jos dalies formalumų supaprastinimo,
- suinteresuotiems asmenims naudoti krovinio aprašus atliekant Bendrijos tranzito formalumus, kai prekių siuntas sudaro daugiau nei vienos rūšies prekės,
- spausdinti eksporto, tranzito arba importo deklaracijas ir dokumentus, patvirtinančius Bendrijos statusą prekėms, negabenamoms taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, naudojant valstybės institucijų arba privataus sektoriaus automatinio duomenų apdorojimo technines priemones, prireikus ant paprasto popieriaus, laikantis valstybių narių nustatytų sąlygų,
- valstybėms narėms nustatyti, kad tuomet, kai naudojama kompiuterizuota deklaracijų apdorojimo sistema, šio straipsnio 1 dalyje nurodytas blankas, gali būti šios sistemos išspausdinto bendrojo administracinio dokumento formos.
4. Jeigu muitinės formalumai atliekami naudojant valstybės institucijų arba privačias kompiuterines sistemas, kurios taip pat atspausdina ir deklaraciją, muitinė turi teisę nustatyti, kad:
- parašas gali būti pakeistas kitu identifikavimo technine priemone, kuri gali būti pagrįsta kodų naudojimu ir kurios panaudojimas sukelia tokias pačią teisinę pasekmes, kaip ir parašas. Ši lengvata gali būti teikiama tik tada, jeigu laikomasi kompetentingos institucijos nustatytų techninių ir administracinių sąlygų,
- taip pateiktose deklaracijose ranka arba mechaniniu būdu uždedamą muitinės įstaigos antspaudą ir kompetentingo pareigūno parašą gali pakeisti šių sistemų tiesiogiai atliekamas įforminimas.
5. Jeigu Bendrijos teisės aktuose nurodyta, kad turi būti pateikta eksporto, reeksporto arba importo deklaracija arba prekių pateikimo kitai muitinės procedūrai įforminti deklaracija, valstybės narės neturi teisės reikalauti jokių kitų administracinių dokumentų, išskyrus tuos:
- kurie specialiai sukurti Bendrijos teisės aktų arba kurių naudojimas nustatytas tokių teisės aktų,
- kurių reikalaujama vadovaujantis su Sutartimi suderinamų tarptautinių konvencijų nuostatomis,
- kurių reikalaujama iš procedūros vykdytojų, kad šių asmenų prašymu jiems būtų suteikta lengvata arba tam tikras supaprastinimas,
- kurių, atsižvelgiant į Sutarties nuostatas, reikalaujama, įgyvendinant tam tikrus teisės aktus, kurių neįmanoma įgyvendinti naudojant tiktai šio straipsnio 1 dalyje nurodytą dokumentą.
206 straipsnis
Bendrojo administracinio dokumento blankai prireikus taip pat gali būti naudojami pereinamojo laikotarpio, nustatyto Ispanijos ir Portugalijos prisijungimo akte, prekybai tarp Bendrijos, kokia ji buvo 1985 m. gruodžio 31 d., ir Ispanijos arba Portugalijos, taip pat pastarųjų dviejų valstybių narių tarpusavio prekybai, kai prekiaujama prekėmis, kurios tebėra apmokestinamos tam tikrais muitais ir jiems lygiaverčio poveikio privalomaisiais mokėjimais, arba kurioms taikomos kitos priemonės, nustatytos Prisijungimo akte.
Taikant šio straipsnio pirmąją pastraipą, blankų, naudojamų prekybai su Ispanija ir Portugalija arba šių valstybių narių tarpusavio prekybai, 2-as arba 7-as egzemplioriai, jeigu jie naudojami, sunaikinami.
Šie blankai taip pat naudojami prekybai Bendrijos prekėmis tarp Bendrijos muitų teritorijos dalių, kurioms taikomos Tarybos direktyvos 77/388/EEB [11] nuostatos, ir šios teritorijos dalių, kurioms minėtos nuostatos netaikomos, arba šios teritorijos dalių, kuriose minėtos nuostatos netaikomos, tarpusavio prekybai.
207 straipsnis
Nepažeidžiant 205 straipsnio 3 dalies nuostatų, valstybių narių muitinės administracijos gali apskritai nereikalauti, kad atliekant eksporto ar importo formalumus būtų pateikiamas vienas arba daugiau Bendrojo administracinio dokumento egzempliorių, skirtų šios valstybės narės valdžios institucijoms, jeigu šiuose egzemplioriuose nurodoma informacija gaunama iš kitais būdais.
208 straipsnis
1. Pateikiant bendrąjį administracinį dokumentą naudojami jo rinkiniai, sudaryti iš reikalingo formalumams, susijusiems su prekėms taikytina muitinės procedūra, atlikti egzempliorių skaičiaus.
2. Jeigu prieš Bendrijos tranzito procedūrą arba bendrojo tranzito procedūrą arba po kurios nors iš jų atliekama kita muitinės procedūra, gali būti pateikiamas rinkinys, kuriame yra egzempliorių skaičius, reikalingas formalumams, susijusiems su tranzito procedūra ir prieš ją arba po jos atliekama procedūra, atlikti.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti rinkiniai sudaromi:
- arba iš nesutrumpinto aštuonių egzempliorių rinkinio, atitinkančio 31 priede pateiktą pavyzdį,
- arba, ypač tada, kai jie pateikiami naudojant kompiuterizuotas deklaracijų apdorojimo sistemas, iš dviejų nuosekliai pateikiamų keturių egzempliorių rinkinių, atitinkančių 32 priede pateiktus pavyzdžius.
4. Nepažeidžiant 205 straipsnio 3 dalies, taip pat 222-224 arba 254-289 straipsnių nuostatų, kartu su deklaracijų blankais atitinkamais atvejais gali būti pateikiami vienas arba daugiau papildomųjų lapų rinkinių, sudarytų iš reikalingo formalumams, susijusiems su prekėms taikytina muitinės procedūra, atlikti egzempliorių skaičiaus. Tam tikrais atvejais prie jų gali būti pridėti egzemplioriai, reikalingi formalumams, susijusiems su ankstesniąja arba paskesniąja muitinės procedūra, atlikti.
Papildomųjų lapų rinkiniai sudaromi:
- arba iš aštuonių egzempliorių rinkinio, atitinkančio 33 priede pateiktą pavyzdį,
- arba iš dviejų keturių egzempliorių rinkinių, atitinkančių 34 priede pateiktą pavyzdį.
Papildomieji lapai sudaro neatskiriamą Bendrojo administracinio dokumento, su kuriuo jie pateikiami, dalį.
5. Nukrypdama nuo šio straipsnio 4 dalies, muitinė turi teisę nustatyti, kad pateikiant deklaraciją naudojantis kompiuterizuota sistema papildomieji lapai nenaudojami.
209 straipsnis
1. Taikant 208 straipsnio 2 dalį, kiekviena suinteresuota šalis atsako tik už duomenis, susijusius su procedūra, kurią asmuo taikė kaip deklarantas, procedūros vykdytojas arba vieno iš šių asmenų atstovas.
2. Jeigu, taikant šio straipsnio 1 dalį, deklarantas naudoja bendrąjį administracinį dokumentą, įformintą atliekant ankstesniąją muitinės procedūrą, turi būti reikalaujama, kad prieš pateikdamas savo deklaraciją jis patikrintų, ar teisingi duomenys įrašyti į tuos dokumento langeliuose, už kurių teisingumą jis atsako, ar jie atitinka deklaruojamas prekes ir pageidaujamą taikyti procedūrą ir prireikus juos papildytų.
Šios dalies pirmojoje pastraipoje nurodytais atvejais deklarantas turi nedelsdamas informuoti muitinės įstaigą, kuriai pateikta deklaracija, apie bet kuriuos jo pastebėtus deklaracijoje įrašytų duomenų ir faktinių atitinkamų prekių charakteristikų neatitikimus. Tokiu atveju deklarantas turi surašyti savo deklaraciją naujuose bendrojo administracinio dokumento egzemplioriuose.
210 straipsnis
Kai vienas bendrasis administracinis dokumentas naudojamas kelioms viena paskui kitą atliekamoms muitinės procedūroms įforminti, muitinė turi įsitikinti, kad atitinka visi duomenys, pateikti deklaracijose, susijusiose su jose nurodytomis įvairiomis procedūromis.
211 straipsnis
Deklaracija privalo būti surašyta viena iš valstybinių Bendrijos kalbų, priimtina valstybės narės, kurioje atliekami formalumai, muitinei.
Paskirties valstybės narės muitinė prireikus gali reikalauti, kad deklarantas arba jo atstovas toje valstybėje narėje pateiktų deklaracijos vertimą į jos valstybinę kalbą arba vieną iš valstybinių kalbų. Vertimas pakeičia atitinkamus pateiktos deklaracijos duomenis.
Nukrypstant nuo ankstesniosios šio straipsnio pastraipos, deklaracija visuomet turi būti surašyta oficialia Bendrijos kalba, priimtina paskirties valstybei narei, jeigu pastarojoje valstybėje narėje deklaracija surašoma ne tos pačios deklaracijos egzemplioriuose, kuri pradžioje buvo pateikti išvykimo valstybės narės muitinės įstaigai.
212 straipsnis
1. Bendrasis administracinis dokumentas privalo būti pildomas vadovaujantis 37 priede pateiktais paaiškinimais ir bet kuriomis papildomomis taisyklėmis, išdėstytomis kituose Bendrijos teisės aktuose.
2. Muitinė turi užtikrinti, kad vartotojai būtų sudarytos sąlygos gauti šio straipsnio 1 dalyje nurodytų paaiškinimų kopijas.
3. Kiekvienos valstybės narės muitinės administracija prireikus gali papildyti šiuos paaiškinimus.
213 straipsnis
Kodai, kurie turi būti naudojami pildant 205 straipsnio 1 dalyje nurodytus blankus, pateikti 38 priede.
214 straipsnis
Tais atvejais, kai pagal taisykles reikalaujama pateikti papildomas 205 straipsnio 1 dalyje nurodyto blanko kopijas, deklarantas šiam tikslui gali naudoti minėto blanko papildomus egzempliorius arba fotokopijas.
Šie papildomi egzemplioriai arba fotokopijos turi būti deklaranto pasirašyti, pateikti muitinei ir pastarosios įforminti tomis pačiomis sąlygomis kaip ir bendrasis administracinis dokumentas. Muitinė turi juos priimti taip pat kaip ir dokumentų originalus, jeigu jų kokybė ir aiškumas (įskaitomumas) atitinka jos keliamus reikalavimus.
215 straipsnis
1. Blankai, nurodyti 205 straipsnio 1 dalyje, spausdinami ant savaiminio kopijavimo rašomojo popieriaus, kurio vienas kvadratinis metras sveria ne mažiau nei 40 gramų. Popierius privalo būti pakankamai nepermatomas, kad informacija vienoje jo pusėje nesumažintų informacijos įskaitomumo kitoje pusėje, be to, jis turėtų būti pakankamai stiprus, kad įprastiniu būdu naudojamas lengvai neplyštų ir nesiglamžytų.
Visi egzemplioriai turi būti spausdinami ant balto popieriaus. Tačiau Bendrijos tranzitui naudojamų egzempliorių (1, 4, 5 ir 7), 1 (pirmosios ir trečiosios skilčių), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (pirmosios skilties kairiosios pusės), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 ir 56 langelių fonas turi būti žalias.
Blankai turi būti spausdinami žalios spalvos dažais.
2. Langelių horizontalūs matmenys turi be liekanos dalintis iš vienos dešimtosios colio, vertikalūs matmenys - iš vienos šeštosios colio. Langelių skilčių horizontalūs matmenys turi be liekanos dalytis iš vienos dešimtosios colio.
3. Skirtingi blankų egzemplioriai turi turėti šias spalvotas žymes:
a) blankų, atitinkančių 31 ir 33 prieduose pateiktus pavyzdžius:
- 1, 2, 3 ir 5 egzempliorių dešiniajame krašte turi būti atitinkamai ištisinė raudonos, žalios, geltonos ir mėlynos spalvos juosta,
- 4, 6, 7 ir 8 egzempliorių dešiniajame krašte turi būti atitinkamai punktyrinė - mėlynos, raudonos, žalios ir geltonos spalvos juosta;
b) blankų, atitinkančių 32 ir 34 prieduose pateiktus pavyzdžius, 1/6, 2/7, 3/8 ir 4/5 egzempliorių dešiniajame krašte turi būti atitinkamai ištisinė raudonos, žalios, geltonos ir mėlynos spalvos juosta, o į dešinę nuo jos - tos pačios spalvos punktyrinė juosta.
Šios juostos turi būti apie 3 mm pločio. Punktyrinė juosta turi būti sudaryta iš kvadratėlių, kurių kraštinės ilgis 3 mm, vienas nuo kito atskirtų 3 mm tarpais, sekos.
4. Duomenų, įrašytų blankuose, kurie atitinka 31 ir 33 prieduose pateiktus pavyzdžius, atsispaudimo savaiminio kopijavimo būdu šių blankų egzemplioriuose apyrašas pateiktas 35 priede.
Duomenų, įrašytų blankuose, kurie atitinka 32 ir 34 prieduose pateiktus pavyzdžius, atsispaudimo savaiminio kopijavimo būdu šių blankų egzemplioriuose apyrašas pateiktas 36 priede.
5. Blankai turi būti 210 × 297 mm dydžio, maksimali šių matmenų paklaida - ne daugiau nei 5 mm trumpesni ir ne daugiau kaip 8 mm ilgesni.
6. Valstybės narės muitinės administracijos gali reikalauti, kad blankuose būtų nurodytas juos spausdinusio asmens pavadinimas ir adresas arba ženklas, pagal kurį šį asmenį galima identifikuoti. Jos taip pat gali nustatyti, kad spausdinti blankus leidžiama tik iš anksto juos techniškai aprobavus.
3 skirsnis
Duomenys, kuriuos reikalaujama pateikti įforminant tam tikrą muitinės procedūrą
216 straipsnis
1. Maksimalus bendrojo administracinio dokumento langelių, kuriuos gali būti reikalaujama pildyti pateikiant deklaraciją tam tikrai muitinės procedūrai įforminti, sąrašas pateiktas 37 priede.
2. 37 priede taip pat pateiktas minimalus langelių, kuriuos turi būti reikalaujama pildyti pateikiant deklaraciją tam tikrai muitinės procedūrai įforminti, sąrašas.
217 straipsnis
Duomenys, kuriuos reikalaujama pateikti tuomet, kai naudojamas vienas iš blankų, nurodytų 205 straipsnio 2 dalyje, priklauso nuo naudojamo blanko. Prireikus jie gali būti papildomi nuorodomis į teisės aktų nuostatas, susijusias su atitinkama muitinės procedūra.
4 skirsnis
Dokumentai, kuriuos reikia pateikti kartu su muitinės deklaracija
218 straipsnis
1. Kartu su muitinės deklaracija prekių išleidimui į laisvą apyvartą įforminti turi būti pateikti šie dokumentai:
a) sąskaita faktūra, kuria remiantis deklaruojama prekių muitinė vertė, kaip reikalaujama pagal 181 straipsnį;
b) 178 straipsnyje nurodytais atvejais - deklaracija, kurioje pateikti duomenys, reikalingi deklaruojamų prekių muitinei vertei apskaičiuoti, ir kuri surašyta laikantis minėtame straipsnyje išdėstytų sąlygų;
c) dokumentai, kurių reikia lengvatiniam tarifų režimui arba kitoms priemonėms, nukrypstančioms nuo deklaruojamoms prekėms taikytinų teisės normų, taikyti;
d) visi kiti dokumentai, kuriuos reikalaujama pateikti vadovaujantis teisės aktų nuostatomis, reglamentuojančiomis deklaruojamų prekių išleidimo į laisvą apyvartą tvarką.
2. Muitinė turi teisę reikalauti, kad kartu su muitinės deklaracija būtų pateikiami transporto dokumentai arba tam tikrais atvejais dokumentai, susiję su ankstesne muitinės procedūra.
Jei vienos rūšies prekės pateikiamos dviejose arba daugiau pakuočių, muitinė turi teisę reikalauti, kad būtų pateikti pakuočių turinio apyrašas arba jam lygiavertis dokumentas, kuriame būtų nurodytas kiekvienos pakuotės turinys.
3. Tačiau tuomet, kai prekės atitinka Kodekso 81 straipsnyje nurodytų muitų taikymo reikalavimus, šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytų dokumentų pateikti nereikalaujama.
Be to, jei prekės atitinka atleidimo nuo importo muitų taikymo reikalavimus, šio straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytų dokumentų pateikti nereikalaujama, išskyrus atvejus, kai muitinė nusprendžia, kad juos būtina pateikti vadovaujantis teisės aktų nuostatomis, reglamentuojančiomis atitinkamų prekių išleidimo į laisvą apyvartą tvarką.
219 straipsnis
1. Kartu su tranzito deklaracija turi būti pateikiamas transporto dokumentas. Išvykimo įstaiga turi teisę nereikalauti, kad šis dokumentas būtų pateikiamas atliekant formalumus. Tačiau prekių gabenimo metu transporto dokumentas turi būti pateikiamas kiekvieną kartą, kai to pareikalauja muitinės įstaiga arba bet kuri kita kompetentinga institucija.
2. Nepažeidžiant jokių taikytinų supaprastinimo priemonių, prekių eksporto ir (arba) išsiuntimo arba reeksporto iš Bendrijos muitų teritorijos muitinės dokumentas arba bet kuris kitas lygiavertis dokumentas turi būti pateikiamas išvykimo įstaigai kartu su tranzito deklaracija, su kuria jis susijęs.
3. Muitinė tam tikrais atvejais gali reikalauti, kad būtų pateiktas dokumentas, susijęs su ankstesne muitinės procedūra.
220 straipsnis
1. Kartu su deklaracija, pateikiama įforminant ekonominio poveikio turinčią muitinės procedūrą, išskyrus laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą, turi būti pateikiami šie dokumentai:
a) 218 straipsnyje nurodyti dokumentai, išskyrus atvejus, kai įforminama muitinio sandėliavimo procedūra ne D tipo muitinės sandėlyje;
b) leidimas atlikti atitinkamą muitinės procedūrą arba prašymo išduoti leidimą kopija, jeigu taikoma 556 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos nuostatos, išskyrus atvejus, kai įforminama muitinio sandėliavimo procedūra arba kai taikomos 568 straipsnio 3 dalies, 656 straipsnio 3 dalies arba 695 straipsnio 3 dalies nuostatos.
2. Kartu su deklaracija, pateikiama įforminant laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą, turi būti pateikiami šie dokumentai:
a) dokumentai, nurodyti 221 straipsnyje;
b) leidimas atlikti šią procedūrą arba prašymo išduoti leidimą kopija, jeigu taikomos 751 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos nuostatos, išskyrus atvejus, kai taikomos 760 straipsnio 2 dalies nuostatos.
3. 218 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos deklaracijoms, pateikiamoms įforminant bet kurią ekonominio poveikio turinčią muitinės procedūrą.
4. Muitinė gali leisti, kad šio straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalies b punkte nurodyti dokumentai nebūtų pateikiami kartu su deklaracija, bet būtų laikomi muitinės žinioje.
221 straipsnis
1. Kartu su eksporto arba reeksporto deklaracija turi būti pateikiami visi dokumentai, būtini teisingam eksporto muitų ir teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių atitinkamų prekių eksporto tvarką, taikymui.
2. 218 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos eksporto arba reeksporto deklaracijoms.
2 SKYRIUS
Kompiuterizuotos muitinės deklaracijos
222 straipsnis
1. Muitinė gali leisti deklarantui vietoj visų ar dalies rašytinės deklaracijos duomenų, nurodytų 37 priede, šiam tikslui paskirtai muitinės įstaigai nusiųsti kompiuteriniam apdorojimui tinkamus, užkoduotus arba kito muitinės nustatyto formato duomenis, atitinkančius duomenis, reikalaujamus nurodyti rašytinėse deklaracijose.
2. Muitinė nustato sąlygas, kurių turi būti laikomasi siunčiant šio straipsnio 1 dalyje nurodytus duomenis.
223 straipsnis
Muitinė turi teisę leisti naudoti kompiuterius, inter alia, taip:
- ji turi teisę nustatyti, kad atitinkamiems formalumams atlikti būtini duomenys būtų įvesti į jų kompiuterizuotas deklaracijų apdorojimo sistemas, nepateikiant rašytinės deklaracijos,
- ji turi teisę nustatyti, kad 205 straipsnio 1 dalyje apibrėžta deklaracija laikoma duomenų įvedimas į kompiuterį, jei nepateiktas deklaraciją atitinkantis dokumentas.
224 straipsnis
1. Kai formalumai atliekami naudojant valstybės institucijų arba privataus sektoriaus kompiuterines sistemas, muitinė duoda leidimą to prašantiems asmenims, pakeisti parašą kita identifikavimo technine priemone, kuri gali būti pagrįsta kodų naudojimu ir kurios panaudojimas sukelia tokias pačias teisines pasekmes, kaip ir parašas.
2. Muitinė turi teisę leisti suinteresuotiems asmenims kompiuteriniu būdu surašyti ir siųsti dalį arba visus pridedamus dokumentus, nurodytus 218-221 straipsniuose.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyje nurodytomis lengvatos suteikiamos tik tada, jeigu laikomasi muitinės nustatytų techninių ir administracinių sąlygų.
3 SKYRIUS
Muitinės deklaracijos, pateiktos žodžiu arba kitu veiksmu
1 skirsnis
Žodinės deklaracijos
225 straipsnis
Žodinės muitinės deklaracijos gali būti pateikiamos išleidžiant į laisvą apyvartą šias prekes:
a) nekomercinio pobūdžio prekes:
- gabenamas asmeniniame keleivio bagaže arba
- atsiunčiamas fiziniams asmenims, arba
- kitais nereikšmingais atvejais, muitinei leidus;
b) komercinio pobūdžio prekes, jeigu:
- vieno deklaranto deklaruojamos vienos prekių siuntos vertė neviršija Bendrijoje galiojančių teisės aktų nuostatų nustatytos statistinės slenkstinės vertės ir
- prekių siunta nėra reguliariai gabenamų panašių siuntų sekos dalis, ir
- prekės nėra gabenamos nepriklausomo vežėjo kaip didesnio gabenamo krovinio dalis;
c) prekes, nurodytas 229 straipsnyje, jeigu jos atitinka reikalavimus, taikomus grąžintų prekių atleidimui nuo muito;
d) prekes, nurodytas 230 straipsnio b ir c punktuose.
226 straipsnis
Žodinės muitinės deklaracijos gali būti pateikiamos eksportuojant:
a) nekomercinio pobūdžio prekes:
- gabenamas asmeniniame keleivio bagaže arba
- išsiunčiamas fizinių asmenų;
b) prekes, nurodytas 225 straipsnio b punkte;
c) prekes, nurodytas 231 straipsnio b ir c punktuose;
d) kitas prekes ekonomiškai nereikšmingais atvejais, muitinei leidus.
227 straipsnis
1. Muitinė gali nustatyti, kad 225 ir 226 straipsniai netaikomi, jeigu prekes deklaruojantis asmuo veikia dėl kito asmens interesų kaip muitinės tarpininkas.
2. Muitinė gali pareikalauti, kad būtų pateikta rašytinė deklaracija, jeigu jos nepatenkina deklaruojant prekes žodžiu pateiktų duomenų tikslumas ir išsamumas.
228 straipsnis
Jeigu, vadovaujantis 225 ir 226 straipsniais, žodžiu deklaruotos muitinei prekės apmokestinamos importo arba eksporto muitais, muitinė turi išduoti suinteresuotam asmeniui kvitą, kuriame nurodyti mokėtini muitai.
229 straipsnis
1. Jeigu laikomasi 696 straipsnyje nustatytų sąlygų, žodinės muitinės deklaracijos gali būti pateikiamos laikinai įvežant šias prekes:
a) - gyvūnus ir įrangą, išvardytą 685 straipsnyje,
- pakuotes, išvardytas 679 straipsnyje,
- radijo ir televizijos laidų rengimo ir transliacijos įrangą ir specialiai šiam tikslui pritaikytas transporto priemones su jų įrangą, įvežamą valstybinių, visuomeninių arba privačių organizacijų, įsteigtų ne Bendrijos muitų teritorijoje, jeigu muitinė yra išdavusi leidimą tokios įrangos ir transporto priemonių laikinojo įvežimo procedūrai įforminti,
- instrumentus ir aparatus, būtinus gydytojams, kurie teikia pagalbą ligoniams, laukiantiems organų transplantacijos, kaip nurodyta 671 straipsnio 2 dalies c punkte;
b) prekes, nurodytas 232 straipsnyje;
c) kitas prekes, jeigu muitinė leidžia.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos prekės taip pat gali būti deklaruotos žodžiu jas reeksportuojant, kada baigiama jų laikinojo įvežimo procedūrą.
2 skirsnis
Muitinės deklaracijos, pateikiamos bet kuriuo kitu veiksmu
230 straipsnis
Toliau išvardytos prekės laikomos deklaruotomis išleidimui į laisvą apyvartą 233 straipsnyje nurodytu veiksmu, nors jos ir nebūtų tiesiogiai deklaruotos muitinei:
a) asmeniniame keleivio bagaže gabenamos nekomercinio pobūdžio prekės, kurios atleidžiamos nuo importo muitų arba vadovaujantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 918/83 [12] I skyriaus XI antraštinės dalies nuostatomis, arba kaip grąžintos prekės;
b) prekės, atleidžiamos nuo importo muitų vadovaujantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 918/83 I skyriaus IX ir X antraštinių dalių nuostatomis;
c) transporto priemonės, atleidžiamos nuo importo muitų kaip grąžintos prekės;
d) pervežimams būtini nereikšmingi importuojamų prekių kiekiai, kurių nereikalaujama pristatyti į muitinės įstaigą vadovaujantis Kodekso 38 straipsnio 4 dalimi, jeigu šios prekės neapmokestinamos importo muitais.
231 straipsnis
Toliau išvardytos prekės laikomos deklaruotomis eksportui 233 straipsnio b punkte nurodytu veiksmu, nors jos ir nebūtų tiesiogiai deklaruotos muitinei:
a) asmeniniame keleivio bagaže išgabenamos nekomercinio pobūdžio prekės, neapmokestinamos eksporto mokesčiais;
b) Bendrijos muitų teritorijoje išgabenamos registruotos transporto priemonės, kurias numatoma reimportuoti;
c) prekės, nurodytos Tarybos reglamento (EEB) Nr. 918/83 II skyriuje;
d) kitos prekės ekonomiškai nereikšmingais atvejais, muitinei leidus.
232 straipsnis
1. Toliau išvardytos prekės vadovaujantis 698 ir 735 straipsniais laikomos deklaruotomis laikinajam įvežimui 233 straipsnyje nurodytu veiksmu, nors jos ir nebūtų deklaruotos muitinei raštu arba žodžiu:
a) keleivių įvežami asmeniniai daiktai ir sportui skirtos prekės, išvardytos 684 straipsnyje;
b) transporto priemonės, išvardytos 718-725 straipsniuose.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos prekės laikomos deklaruotomis reeksportui baigiant jų laikinojo įvežimo procedūrą 233 straipsnyje nurodytu veiksmu, nors jos ir nebūtų deklaruojamos muitinei raštu arba žodžiu.
233 straipsnis
Pagal 230-232 straipsnius muitinės deklaracijos pateikimu pripažįstami šie veiksmai:
a) kai prekės vadovaujantis Kodekso 38 straipsnio 1 dalies a punktu atgabenamos į muitinės įstaigą arba į kitą muitinės nustatytą arba muitinei priimtiną vietą:
- vykimas per žaliąjį kanalą, pažymėtą užrašu "deklaruojamų daiktų nėra", jei muitinės įstaigoje taikoma dviejų kanalų sistema,
- vykimas per muitinės įstaigą, kurioje netaikoma dviejų kanalų sistema, nepareiškiant noro pateikti muitinės deklaraciją,
- priekinio keleivinės transporto priemonės stiklo pažymėjimas lipduku "deklaruojamų daiktų nėra" arba apvaliu muitinės deklaracijos ženklu, jeigu tokia galimybė numatyta nacionalinių teisės aktų nuostatų;
b) kai pagal 231 straipsnį eksportuojamų prekių ir pagal 232 straipsnio 2 dalį - reeksportuojamų prekių nereikalaujama pristatyti į muitinės įstaigą, vadovaujantis Kodekso 38 straipsnio 4 dalies įgyvendinimo nuostatomis:
- tik vykimo per Bendrijos muitų teritorijos sieną veiksmas.
234 straipsnis
1. Jeigu vykdomi 230-232 nustatyti reikalavimai, laikoma, kad prekės pateiktos muitinei vadovaujantis Kodekso 63 straipsniu, deklaracija priimta ir prekės išleistos tuo metu, kai atliekamas 233 straipsnyje nurodytas veiksmas.
2. Jeigu patikrinimas išaiškėja, kad 233 straipsnyje nurodytas veiksmas buvo atliktas, tačiau įvežtos arba išvežtos prekės neatitiko reikalavimų, nustatytų 230-232 straipsniuose, tokios prekės laikomos neteisėtai importuotomis arba eksportuotomis.
3 skirsnis
Nuostatos, bendros 1 ir 2 skirsniams
235 straipsnis
225-232 straipsnių nuostatos netaikytinos prekėms, už kurias numatoma mokėti grąžinamąsias išmokas ar kitas pinigų sumas arba grąžinti muitus, arba kurioms taikomi draudimai, apribojimai ar bet kurie kiti specialūs formalumai.
236 straipsnis
1 ir 2 skirsniuose sąvoka "keleivis" reiškia:
A. importo atveju:
1) bet kurį asmenį, kuris laikinai atvyksta į Bendrijos muitų teritoriją ir nėra nuolatinis jos gyventojas; ir
2) bet kurį asmenį, grįžtantį į Bendrijos muitų teritoriją, kurioje jis nuolat gyvena po to, kai buvo laikinai išvykęs į trečiąją šalį;
B. eksporto atveju:
1) bet kurį asmenį, laikinai išvykstantį iš Bendrijos muitų teritorijos, kurioje jis nuolat gyvena, ir
2) bet kurį asmenį, kuris laikinai atvyko į Bendrijos muitų teritoriją ir nėra nuolatinis jos gyventoją, išvykstantį iš šios teritorijos.
4 skirsnis
Pašto siuntos
237 straipsnis
1. Toliau išvardytos pašto siuntos laikomos deklaruotomis muitinei:
A. išleidimui į laisvą apyvartą:
a) tuo metu, kai jos įvežamos į Bendrijos muitų teritoriją:
- tik asmeninio susirašinėjimo pašto atvirukai ir laiškai,
- aklųjų raštu parašyti laiškai,
- importo muitais neapmokestinami spaudiniai ir
- visos kitos laiškų arba siuntinių pašto siuntos, kurių nereikalaujama pristatyti į muitinę remiantis Kodekso 38 straipsnio 4 dalies nuostatomis;
b) tuo metu, kai jos pateikiamos muitinei:
- laiškų arba siuntinių pašto siuntos, išskyrus, nurodytąsias a dalyje, jeigu jos gabenamos su C1 ir (arba) C2/CP3 formos deklaracija;
B. eksportui:
a) tuo metu, kai laiškų ir siuntinių pašto siuntos, neapmokestinamos eksporto muitais, priimamos pašto;
b) tuo metu, kai laiškų arba siuntinių pašto siuntos, apmokestinamos eksporto muitais, pateikiamos muitinei, jeigu jos gabenamos su C1 ir (arba) C2/CP3 formos deklaracija.
2. Šio straipsnio 1A dalyje nurodytais atvejais deklarantu ir atitinkamais atvejais skolininku laikomas gavėjas, o šio straipsnio 1B dalyje nurodytais - siuntėjas. Muitinė gali nustatyti, kad deklarantu, ir atitinkamais atvejais skolininku laikoma pašto administracija.
3. Pritaikius šio straipsnio 1 dalį muitais neapmokestinamoms prekėms, laikoma, kad jos pateiktos muitinei vadovaujantis Kodekso 63 straipsniu, muitinės deklaracija priimta ir prekės išleistos:
a) importo atveju - kai prekės pristatomos gavėjui;
b) eksporto atveju - kai prekės priimamos pašto.
4. Jeigu laiškų arba siuntinių pašto siunta, kuriai netaikomas atleidimas nuo prievolės pristatyti į muitinę remiantis Kodekso 38 straipsnio 4 dalį, pateikiama muitinei be C1 ir (arba) C2/CP3 formos deklaracijos arba jeigu ši deklaracija užpildyta ne iki galo, muitinės deklaracija turi būti pateikiama arba papildoma muitinės nustatytu būdu.
238 straipsnis
237 straipsnis netaikomas:
- komercinio pobūdžio prekių siuntoms, kurių bendra vertė viršija Bendrijoje galiojančių teisės aktų nuostatų nustatytą statistinę slenkstinę vertę; muitinė turi teisę nustatyti aukštesnę slenkstinę vertę,
- komercinio pobūdžio prekių siuntoms, kurių siuntimas sudaro panašių operacijų sekos dalį,
- jeigu muitinės deklaracija pateikiama raštu, žodžiu arba naudojantis automatinio duomenų apdorojimo techninėmis priemonėmis,
- prekių, nurodytų 235 straipsnyje, siuntoms.
VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
PREKIŲ TIKRINIMAS, MUITINĖS ĮSTAIGOS ATLIKTO TIKRINIMO REZULTATAI IR KITOS MUITINĖS ĮSTAIGOS TAIKYTOS PRIEMONĖS
239 straipsnis
1. Muitinė nustato prekių tikrinimo vietas ir valandas, kai jis atliekamas.
2. Tačiau deklaranto prašymu muitinė gali leisti, kad prekės būtų tikrinamos ne šio straipsnio 1 dalyje nurodytose vietose arba ne tomis valandomis.
Visas su tuo susijusias išlaidas turi atlyginti deklarantas.
240 straipsnis
1. Jeigu muitinė pasirenka prekes tikrinimui, apie tai informuoja deklarantą arba jo atstovą.
2. Jeigu muitinė nusprendžia tikrinti tik dalį prekių, ji informuoja deklarantą arba jo atstovą apie tai nurodydama prekes, kurias ji pageidauja patikrinti. Muitinės pasirinkimas yra galutinis.
241 straipsnis
1. Deklarantas arba asmuo, jo paskirtas dalyvauti tikrinant prekes, turi teikti pagalbą, kurios reikia muitinei jos darbui palengvinti. Jeigu muitinė laiko, kad pagalba jai teikiama nepatenkinamai, ji gali pareikalauti, kad deklarantas paskirtų kitą asmenį, galintį suteikti būtiną pagalbą.
2. Jeigu deklarantas atsisako dalyvauti tikrinant prekes arba paskirti asmenį, galintį suteikti muitinei reikalingą pagalbą, muitinė nustato laiką, iki kurio šie reikalavimai turi būti įvykdyti, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia, kad tokio tikrinimo galima atsisakyti.
Jeigu iki nurodyto laiko deklarantas neįvykdo muitinės reikalavimų, pastaroji vadovaudamasi Kodekso 75 straipsnio a punktu tikrina prekes pati, prireikus pasikviesdama reikalingą specialistą arba bet kurį kitą asmenį, turintį teisę tikrinti prekes vadovaujantis galiojančiais teisės aktais. Tokio prekių tikrinimo rizika ir išlaidos tenka deklarantui.
3. Muitinio tikrinimo, atlikto ankstesnėje šio straipsnio dalyje nurodytomis sąlygomis, rezultatai turi tokią pačią galią, kaip ir tikrinimo, atlikto dalyvaujant deklarantui, rezultatai.
4. Vietoj šio straipsnio 2 ir 3 dalyje nurodytų priemonių taikymo muitinė turi teisę priimti sprendimą pripažinti deklaraciją negaliojančia, jeigu akivaizdu, kad deklarantas, atsisakydamas dalyvauti tikrinant prekes arba paskirti asmenį, galintį suteikti reikalingą pagalbą, netrukdo ir nesiekia sutrukdyti muitinei nustatyti, kad pažeistos prekių pateikimo tam tikrai muitinės procedūrai taisyklės, taip pat nevengia ir nesiekia išvengti Kodekso 66 straipsnio 1 dalies arba 80 straipsnio 2 dalies nuostatų taikymo.
242 straipsnis
1. Muitinė, nusprendusi imti prekių pavyzdžius, apie tai informuoja deklarantą arba jo atstovą.
2. Prekių pavyzdžius muitinė ima pati. Tačiau ji gali paprašyti, kad muitinei prižiūrint prekių pavyzdžius paimtų deklarantas arba jo paskirtas asmuo.
Prekių pavyzdžiai imami taikant galiojančių teisės aktų nustatytus metodus.
3. Paimtų pavyzdžių (mėginių) kiekiai neturi viršyti kiekių, reikalingų analizei arba detalesniam tikrinimui, įskaitant galimą kontrolinę analizę.
243 straipsnis
1. Deklarantas arba asmuo, jo paskirtas dalyvauti imant prekių pavyzdžius, turi teikti pagalbą, kurios reikia muitinei jos darbui palengvinti.
2. Jeigu deklarantas atsisako dalyvauti imant prekių pavyzdžius arba paskirti dalyvaujantį asmenį, taip pat jeigu jis atsisako suteikti muitinei pagalbą, reikalingą jos darbui palengvinti, taikomos 241 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostatos.
244 straipsnis
Paėmusi prekių pavyzdžių analizei arba detalesniam tikrinimui, muitinė, nelaukdama analizės arba tikrinimo rezultatų, išleidžia prekes, jeigu nėra kitų priežasčių, dėl kurių šito negalima padaryti. Tuomet, kai yra atsiradusi arba gali atsirasti skola muitinei, prekės išleidžiamos tik įtraukus į apskaitos sistemą atitinkamus muitus ir juos sumokėjus arba pateikus jų sumokėjimą užtikrinančią garantiją.
245 straipsnis
1. Muitinės įstaigos paimtas prekių pavyzdžių kiekis iš deklaruoto prekių kiekio neatimamas.
2. Pateikus eksporto arba laikinojo išvežimo perdirbti deklaraciją, deklarantui leidžiama, jeigu susidariusios aplinkybės tam nekliudo, vėl sukomplektuoti siuntą pakeičiant paimtą prekių pavyzdžių kiekį tapačiomis prekėmis.
246 straipsnis
1. Deklarantui prašymu ir jam atlyginus su tuo susijusias išlaidas, muitinė grąžina jam prekių pavyzdžius, kurie nebuvo sunaikinti analizės arba detalesnio tikrinimo metu, jeigu šių pavyzdžių muitinei jau nebereikia, ypač tuomet, kai deklarantas jau pasinaudojo visomis teisėmis apskųsti muitinės sprendimą, priimtą remiantis prekių pavyzdžių analizės arba detalesnio tikrinimo rezultatais.
2. Jeigu deklarantas neprašo grąžinti prekių pavyzdžių, muitinė gali juos sunaikinti arba pasilikti. Tačiau tam tikrais atvejais muitinė turi teisę reikalauti, kad deklarantas išgabentų visus likusius pavyzdžius.
247 straipsnis
1. Muitinė, patikrinusi deklaracijas ir kartu su jomis pateiktus dokumentus arba prekes, privalo nurodyti kiekvieno tokio tikrinimo pobūdį ir rezultatus bent jau savo muitinės pasiliekamame deklaracijos egzemplioriuje arba prie jo pridėtame dokumente. Jeigu atliekamas dalies prekių fizinis tikrinimas, taip pat turi būti nurodomi duomenys apie fiziškai patikrintą prekių siuntą.
Atitinkamais atvejais muitinė deklaracijoje taip pat turi nurodyti, kad deklarantas arba jo atstovas nedalyvavo.
2. Jeigu deklaracijos ir kartu su ja pateiktų dokumentų arba prekių tikrinimo rezultatai neatitinka deklaracijoje pateiktų duomenų, muitinė privalo nurodyti bent jau muitinės pasiliekamame deklaracijos egzemplioriuje arba prie jo pridėtame dokumente duomenis, kuriais remiantis turi būti taikomi už prekes nustatyti privalomieji mokėjimai, ir atitinkamais atvejais apskaičiuojamos grąžinamosios išmokos ar kitos eksporto atvejais grąžinamos pinigų sumos, taip pat taikomos kitos teisės aktų nuostatos, reglamentuojančios muitinės procedūros, kuriai įforminti pateiktos prekės, atlikimo tvarką.
3. Registruojant muitinio tikrinimo rezultatus, atitinkamais atvejais, turi būti nurodoma, kokių identifikavimo priemonių imtasi. Taip pat turi būti nurodoma data ir duomenys, pagal kuriuos galima nustatyti tikrinimą atlikusio pareigūno tapatybę.
4. Jeigu muitinė netikrina nei deklaracijos, nei prekių, ji neprivalo tai įrašyti deklaracijoje arba prie jos pridėtame dokumente, nurodytame šio straipsnio 1 dalyje.
248 straipsnis
1. Priėmus sprendimą išleisti prekes būtina į apskaitos sistemą įtraukti importo muitus, apskaičiuotus pagal deklaracijos duomenis. Jeigu muitinė mano, kad pagal jos atliktų tikrinimų rezultatus bus apskaičiuota didesnė negu pagal deklaracijos duomenis apskaičiuotoji importo muitų suma, ji reikalauja pateikti garantiją, kurios pakaktų skirtumui tarp pinigų sumos, apskaičiuotos pagal deklaracijos duomenis, ir galutinės mokėtinos pinigų sumos sumokėjimui užtikrinti. Tačiau deklarantas turi teisę reikalauti, kad vietoj tokios garantijos pateikimo į apskaitos sistemą iš karto būtų įtraukta galutinė muitų suma, kuria prekės gali būti apmokestintos.
2. Jeigu remdamasi atliktų tikrinimų rezultatais muitinė apskaičiuoja importo muitų sumą, kuri skiriasi nuo sumos, apskaičiuotos remiantis deklaracijos duomenimis, išleidžiant prekes nedelsiant į apskaitos sistemą įtraukiama muitų sumą, apskaičiuota remiantis patikrinimų rezultatais.
3. Jeigu muitinei kyla abejonių dėl draudimų arba apribojimų taikymo ir galutinio sprendimo neįmanoma priimti negavus kitų valdžios institucijų atliktų tikrinimų rezultatų, atitinkamos prekės negali būti išleistos.
249 straipsnis
1. Muitinė, atsižvelgdama į prekių buvimo vietą ir taikomą prekių priežiūros tvarką, nustato sprendimo išleisti priėmimo būdą.
2. Jeigu pateikta rašytinė deklaracija, sprendimas išleisti prekes ir jo priėmimo data turi būti nurodyti deklaracijoje, arba atitinkamais atvejais - prie jos pridėtame dokumente. Deklarantui turi būti grąžintas jam skirtas deklaracijos arba prie jos pridėto dokumento egzempliorius.
250 straipsnis
1. Jeigu muitinė, negalėdama išleisti prekių dėl vienos iš priežasčių, nurodytų Kodekso 75 straipsnio a punkto antrojoje arba trečiojoje pastraipoje, nustato terminą, per kurį deklarantas privalo sureguliuoti su prekėmis susijusią situaciją.
2. Jeigu susidarius Kodekso 75 straipsnio a punkto antrojoje pastraipoje nurodytoms aplinkybėms, deklarantas per šio straipsnio 1 dalyje nurodytą terminą nepateikia reikalingų dokumentų, atitinkama deklaracija laikoma negaliojančia ir muitinės įstaigos pripažįstama negaliojančia. Šiuo atveju taikomos Kodekso 66 straipsnio 3 dalies nuostatos.
3. Susidarius Kodekso 75 straipsnio a punkto trečiojoje pastraipoje nurodytoms aplinkybėms ir nepažeidžiant jokių priemonių, taikomų remiantis Kodekso 66 straipsnio 1 dalies pirmąja pastraipa arba Kodekso 182 straipsniu, kai deklarantas per šio straipsnio 1 dalyje nurodytą terminą nesumoka mokėtinų mokesčių ir nepateikia garantijos, muitinė gali pradėti taikyti pirminius prekių pardavimo formalumus. Šiuo atveju prekės turi būti parduotos, prireikus - privalomai, jeigu tai leidžiama pagal valstybės narės įstatymus, reglamentuojančius atitinkamos valstybės institucijos veiklą, išskyrus atvejus, kai dar nepardavus prekių įvykdomos reikalaujamos sąlygos. Muitinė apie tai turi informuoti deklarantą.
Muitinės gali nugabenti tokias prekes į specialias muitinės prižiūrimas patalpas. Prekių gabenimo rizika ir išlaidos tenka deklarantui.
251 straipsnis
Neatsižvelgiant į Kodekso 66 straipsnio 2 dalies nuostatas, muitinės deklaracija gali būti pripažinta negaliojančia po to, kai prekės išleistos šiais toliau nurodytais atvejais:
1. Muitinė pripažįsta deklaraciją negaliojančia, jeigu nustatoma, kad prekės per klaidą buvo deklaruotos muitinės procedūrai, kurią įforminus privaloma sumokėti importo muitus, užuot pateikus jas kitai muitinės procedūrai įforminti, jeigu prašymas pripažinti deklaraciją negaliojančia pateiktas per tris mėnesius nuo deklaracijos priėmimo dienos ir jeigu:
- prekės nebuvo naudojamos pažeidžiant muitinės procedūros, kuriai įforminti jos turėtų būti pateiktos, taikymo sąlygų,
- deklaruojamos prekės turėjo būti pateiktos kitai muitinės procedūrai įforminti ir atitiko visus tos procedūros reikalavimus, ir
- prekėms nedelsiant įforminama muitinės procedūra, kuriai įforminti jos turėjo būti pateiktos.
Prekių pateikimo paskesnei muitinės procedūrai įforminti deklaracija laikoma galiojančia nuo deklaracijos, kuri buvo pripažinta negaliojančia, priėmimo dienos.
Esant svarbių priežasčių, išimties būdu muitinė gali priimti prašymą ir pasibaigus nustatytam trijų mėnesių laikotarpiui.
2. Deklaracija, kuria prekės buvo deklaruotos eksporto arba laikinojo išvežimo perdirbti procedūrai, pripažįstama negaliojančia, jeigu:
a) deklaravus prekes, kurios apmokestinamos eksporto muitais, kurias eksportavus grąžinami importo muitai, grąžinamosios išmokos ar kitos eksporto išmokos arba kurias eksportuojant taikomos specialios priemonės:
- deklarantas pateikia eksporto muitinės įstaigai įrodymus, kad prekės neišgabentos iš Bendrijos muitų teritorijos,
- deklarantas grąžina minėtai muitinės įstaigai visus muitinės deklaracijos egzempliorius ir visus kitus dokumentus, kurie jam buvo išduoti priėmus deklaraciją,
- deklarantas pateikia eksporto muitinės įstaigai įrodymus, kad visos grąžinamosios išmokos ir kitos pinigų sumos, kurios jam buvo grąžintos pateikus atitinkamą prekių eksporto deklaraciją, arba kad suinteresuotos institucijos ėmėsi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad šios pinigų sumos nebūtų išmokėtos, ir
- deklarantas, vadovaudamasis galiojančiomis teisės aktų nuostatomis, įvykdo visas kitas eksporto muitinės įstaigos nurodytas prievoles, būtinas su prekėmis susijusiai situacijai sureguliuoti.
Pripažinus deklaraciją negaliojančia, taip pat netenka galios visi patikslinimai, padaryti eksporto licencijoje arba sertifikate su iš anksto nustatyta kompensacija, pateiktuose kartu su deklaracija.
Jeigu eksportui deklaruotos prekės, kurios privalo būti išgabentos iš Bendrijos muitų teritorijos per nustatytą laiką, per šį laiką iš jos neišgabenamos, atitinkama deklaracija pripažįstama negaliojančia;
b) deklaravus kitas prekes, eksporto muitinės įstaiga, vadovaujantis 796 straipsniu, informuojama apie tai, kad prekės neišgabentos iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. Jeigu reeksportuojant prekes turi būti pateikta deklaracija, pirmiau išdėstytos 2 dalis taikoma mutatis mutandis.
4. Jeigu Bendrijos prekėms, vadovaujantis Kodekso 98 straipsnio 1 dalies b punktu, buvo įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, pateikus prašymą deklaracija, kuria prekės buvo deklaruotos šiai procedūrai, gali būti pripažinta negaliojančia, jeigu buvo imtasi priemonių, nustatytų atitinkamuose teisės aktuose, kurios taikomos, kai nesilaikoma nustatytos muitinės sankcionuoto veiksmo atlikimo tvarkos.
Jeigu per nustatytą prekių muitinio sandėliavimo procedūros atlikimo laiką, nesikreipiama su prašymu įforminti prekėms teisės aktų nustatytus muitinės sankcionuotus veiksmus, muitinė imasi tuose teisės aktuose numatytų priemonių.
252 straipsnis
Jeigu muitinė, vadovaudamasi Kodekso 75 straipsniu, parduoda prekes, tai atliekama remiantis 188 straipsniu.
IX ANTRAŠTINĖ DALIS
SUPAPRASTINTOS PROCEDŪROS
1 SKYRIUS
Apibrėžimai
253 straipsnis
1. Taikant deklaracijų, kuriose nenurodyta tam tikra informacija, pateikimo procedūrą, ir asmeniui deramai pagrindus, kad tai būtina, muitinė priima deklaraciją, kurioje nurodyti ne visi reikalaujami duomenys arba su kuria nepateikti visi dokumentai, būtini atitinkamai muitinės procedūrai įforminti.
2. Taikant supaprastinto deklaravimo procedūrą, leidžiama prekėms įforminti atitinkamą muitinės procedūrą pateikus supaprastintą deklaraciją, o vėliau pateikti papildomą deklaraciją, kuri, atitinkamai, gali būti apibendrintos, periodinės arba suvestinės deklaracijos pobūdžio.
3. Taikant procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, leidžiama prekėms įforminti atitinkamą muitinės procedūrai suinteresuoto asmens patalpose arba kitose muitinės nustatytose ar muitinei priimtinose vietose.
2 SKYRIUS
Išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos
1 skirsnis
Deklaracijos, kuriose nenurodyta tam tikra informacija
254 straipsnis
Deklaranto prašymu muitinė gali priimti išleidimo į laisvą cirkuliaciją deklaracijas, kuriose nenurodyti tam tikri duomenys, nurodyti 37 priede, tačiau turi būti nurodyti bent jau Bendrojo administracinio dokumento 1 (pirmosios ir antrosios skilties), 14, 21, 31, 37, 40 ir 54 langelių duomenys, ir:
- pakankamai tikslus prekių aprašymas, pagal kurį muitinė galėtų nedelsiant ir vienareikšmiškai nustatyti atitinkamą kombinuotosios nomenklatūros poziciją ir subpoziciją,
- tuomet, kai prekės apmokestinamos vertybiniais (ad valorem) muitais, jų muitinė vertė arba, jeigu paaiškėja, kad deklarantas negali šios vertės deklaruoti, muitinei priimtinu būtu, atsižvelgiant į deklaranto turimą informaciją, laikinai nustatyta prekių vertė,
- bet kurie kiti duomenys, būtini muitinei reikia identifikuojant prekes nustatyti, jų išleidimą į laisvą apyvartą reglamentuojančioms teisės aktų nuostatoms taikyti ir garantijos, kurios reikalaujama prieš išleidžiant prekes, dydžiui apskaičiuoti.
255 straipsnis
1. Deklaranto prašymu muitinė gali priimti išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijas, kartu su kuriomis nepateikti tam tikri būtini lydintieji dokumentai, tačiau šiuo atveju būtina pateikti bent dokumentus, kurie turi būti pateikti prieš išleidžiant į laisvą apyvartą deklaruotas prekes.
2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, gali būti priimta deklaracija, kartu su kuria nepateikti vienas arba daugiau dokumentų, privalomų pateikti prieš išleidžiant prekes į laisvą apyvartą, jeigu muitinei priimtinu būdu įrodoma, kad:
a) atitinkamas dokumentas egzistuoja ir yra galiojantis;
b) jis negalėjo būti pridėtas prie deklaracijos dėl nuo deklaranto valios nepriklausančių priežasčių;
c) bet koks delsimas priimti deklaraciją užkirstų kelią išleisti prekes į laisvą apyvartą arba dėl to prekėms būtų taikomos didesnės muitų normos.
Duomenys, susiję su nepateiktais dokumentais, visais atvejais turi būti nurodyti deklaracijoje.
256 straipsnis
1. Laikas, per kurį muitinė leidžia deklarantui pateikti duomenis arba dokumentus, nepateiktus deklaracijos priėmimo metu, negali viršyti vieno mėnesio nuo deklaracijos priėmimo dienos.
Tuo atveju, kai pateikti dokumentą reikia tam, kad būtų taikoma sumažinta arba nulinė importo muito norma, muitinė turėdama pagrindo laikyti, kad prekėms, nurodytoms deklaracijoje, kurioje nepateikta tam tikra informacija, gali būti taikoma tokia sumažinta arba nulinė muito norma, deklaranto prašymu gali nustatyti papildomą atitinkamo dokumento pateikimo laiką. Šis papildomas laikas negali viršyti trijų mėnesių.
Jeigu nepateikti su prekių muitine verte susiję duomenys arba dokumentai, kuriuos būtina pateikti vėliau, muitinė turi teisę, kai tai neabejotinai būtina, nustatyti ilgesnį laiką arba pratęsti anksčiau nustatytą laiką. Bendras leistinas laikas neturi viršyti galiojančių teisės aktų nustatytų laikotarpių.
2. Jeigu išleidžiamoms į laisvą apyvartą prekėms sumažintos arba nulinės importo muitų normos taikomos tik neviršijus tam tikrų tarifinių kvotų arba viršutinių ribų, prekės gali būti apmokestinamos kaip nustatytų ribų neviršijančios prekės, su sąlyga, jei faktiškai pateikiamas dokumentas, suteikiantis teisę taikyti sumažintą arba nulinę normą. Bet kuriuo atveju toks dokumentas privalo būti pateiktas:
- tarifinių viršutinių ribų atveju - iki datos, kada įsigaliojus Bendrijos priemonei grąžinamas įprastinių importo muitų taikymas,
- tarifinių kvotų atveju - iki nustatytų ribų pasiekimo.
3. Pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis dokumentas, suteikiantis teisę taikyti sumažintą arba nulinę muito normą, gali būti pateiktas ir pasibaigus laikui, kuriam buvo nustatyta sumažinta arba nulinė muito norma, jeigu deklaracija, kuria deklaruotos atitinkamos prekės, buvo priimta iki nustatyto laiko pabaigos.
257 straipsnis
1. Tai, kad muitinė priėmė deklaraciją, kurioje nepateikti tam tikri duomenys, neužkerta kelio deklaruotų savalaikiam prekių išleidimui, jei nėra kitų priežasčių dėl kurių prekės negali būti išleistos arba turi būti išleistos vėliau. Nepažeidžiant 248 straipsnio nuostatų, prekės išleidžiamos laikantis 2-5 dalyse išdėstytų sąlygų.
2. Jeigu deklaracijos priėmimo metu nepateiktų duomenų arba kartu su deklaracija privalomų pateikti dokumentų pavėluotas pateikimas negali turėti įtakos muitų, kuriais apmokestinamos atitinkamoje deklaracijoje nurodytos prekės, dydžiui, muitinė turi nedelsdama įtraukti į apskaitą įprastiniu būdu apskaičiuotas mokėtinas pinigų sumas.
3. Jeigu pagal 254 straipsnį, deklaracijoje nurodyta laikina prekių vertė, muitinė turi:
- nedelsdama įtraukti į apskaitą muitų sumą, apskaičiuotą remiantis šia laikina verte,
- prireikus pareikalauti, kad būtų pateikta garantija, kurios pakaktų skirtumui tarp šios sumos ir maksimalios sumos, kuria galėtų būti apmokestintos prekės, padengti.
4. Kai, esant kitoms, negu šio straipsnio 3 dalyje nurodyta, sąlygoms, deklaracijos priėmimo metu nepateiktų duomenų arba kartu su deklaracija privalomų pateikti dokumentų pavėluotas pateikimas gali turėti įtakos muitų, kuriais apmokestinamos atitinkamoje deklaracijoje nurodytos prekės, dydžiui:
a) jeigu bet kurių trūkstamų duomenų arba dokumentų pavėluotas pateikimas gali sąlygoti sumažintos muito normos taikymą, muitinė turi:
- nedelsdama įtraukti į apskaitą importo muitus, mokėtinus taikant sumažintą muito normą,
- pareikalauti, kad būtų pateikta garantija, kurios pakaktų skirtumui tarp šios sumos ir sumos, kurią reikėtų sumokėti, jeigu importo muitai už atitinkamas prekes būtų apskaičiuoti taikant įprastinę muito normą, padengti;
b) jeigu bet kurių trūkstamų duomenų arba dokumentų pavėluotas pateikimas gali sąlygoti prekių įvežimą visai neapmokestinant muitais, muitinė turi pareikalauti, kad būtų pateikta garantija, kurios pakaktų sumai, kurią reikėtų sumokėti, jeigu muitai būtų apskaičiuoti taikant įprastinę muito normą, padengti.
5. Nepažeidžiant jokių galimų vėlesnių pakeitimų, ypač susijusių su galutinės prekių muitinės vertės nustatymu, deklarantas turi galimybę vietoj garantijos pateikimo pareikalauti, kad į apskaitą nedelsiant būtų įtraukta:
- maksimali muitų suma, kuria gali būti apmokestintos prekės, jeigu taikoma šio straipsnio 3 dalies antroji įtrauka arba 4 dalies a punkto antroji įtrauka, arba
- muitų suma, apskaičiuota taikant įprastinę muito normą, jeigu taikomas šio straipsnio 4 dalies b punktas.
258 straipsnis
Jeigu per 256 straipsnyje nurodytą laiką deklarantas nepateikia duomenų, reikalingų galutiniam prekių muitinės vertės nustatymui, arba kitų trūkstamų duomenų arba dokumentų, muitinė turi nedelsdama įtraukti į apskaitą kaip už prekes mokėtinus muitus pinigų sumą, lygią garantijos, pateiktos pagal 257 straipsnio 3 dalies antrosios įtraukos, 257 straipsnio 4 dalies a punkto antrosios įtraukos arba 257 straipsnio 4 dalies b punkto nuostatas, dydžiui.
259 straipsnis
Laikantis 254-257 straipsniuose nustatytų sąlygų priimta deklaracija, kurioje nenurodyta tam tikra informacija, gali būti arba deklaranto papildyta, arba, susitarus su muitine, pakeista kita deklaracija, atitinkančia Kodekso 62 straipsnyje nustatytas sąlygas.
Abiem atvejais apskaičiuojant bet muitus ir taikant kitas teisės aktų nuostatas, reglamentuojančias prekių išleidimą į laisvą apyvartą, jų galiojimas nustatomas pagal deklaracijos, deklaracijos, kurioje nenurodyta tam tikra informacija, priėmimo data.
2 skirsnis
Supaprastinto deklaravimo procedūra
260 straipsnis
1. Deklarantui, pateikusiam rašytinį prašymą, kuriame išdėstyta visa reikalinga informacija, leidžiama 261 ir 262 straipsnių nustatytomis sąlygomis ir būdu pateikti supaprastintą prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją, kai prekės pateiktos muitinei.
2. Tokia supaprastinta deklaracija gali būti:
- arba deklaracija, kurioje nenurodyta tam tikra informacija, surašyta Bendrajame administraciniame dokumente, arba
- administracinis arba prekybos dokumentas, pateiktas kartu su prašymu išleisti į laisvą apyvartą.
Joje turi būti nurodyti bent jau duomenys, būtini prekėms identifikuoti.
3. Muitinė gali leisti, jei aplinkybės tam yra palankios, kad vietoj šio straipsnio 2 dalies antrojoje įtraukoje nurodyto prašymo išleisti į laisvą apyvartą būtų pateiktas bendras prašymas visoms išleidimo į laisvą apyvartą operacijoms, kurias numatoma atlikti per tam tikrą laiką. Prekybos arba administraciniame dokumente, pateiktame pagal šio straipsnio 1 dalį, turi būti įrašyta nuoroda į leidimą, duotą pagal šį bendrą prašymą.
4. Kartu su supaprastinta deklaracija turi būti pateikti visi dokumentai, kurių gali būti pareikalauta išleidžiant prekes į laisvą apyvartą. Šiuo atveju taikoma 255 straipsnio 2 dalis.
5. Šis straipsnis taikomas nepažeidžiant 278 straipsnio.
261 straipsnis
1. 260 straipsnyje nurodytas leidimas deklarantui išduodamas tik tais atvejais, kai įmanoma efektyviai kontroliuoti, ar laikomasi importo draudimų ar apribojimų arba kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių išleidimą į laisvą apyvartą.
2. Toks leidimas paprastai neišduodamas, jeigu jo prašantis asmuo:
- yra padaręs reikšminių arba kartotinių muitinės veiklos taisyklių pažeidimų,
- tik retkarčiais deklaruoja prekes išleidimo į laisvą apyvartą procedūrai įforminti.
Galima atsisakyti išduoti leidimą ir tais atvejais, jeigu jo prašantis asmuo veikia kito asmens, kuris tik retkarčiais deklaruoja prekes išleidimo į laisvą apyvartą procedūrai, vardu.
3. Nepažeidžiant Kodekso 9 straipsnio, leidimas gali būti atšauktas 2 dalyje nurodytais atvejais.
262 straipsnis
1. 260 straipsnyje nurodytame leidime turi būti:
- nurodyta muitinės įstaiga (-os), įgaliota (-os) priimti supaprastintas deklaracijas,
- nustatyta supaprastintų deklaracijų forma ir turinys,
- nurodytos prekės, kurioms jis taikomas, ir prekėms identifikuoti reikalingi duomenys, kurie privalo būti nurodyti supaprastintoje deklaracijoje,
- nurodyta garantija, kurią privalo pateikti suinteresuotas asmuo užtikrindamas bet kuriuos galinčios atsirasti skolos muitinei sumokėjimą.
Jame taip pat turi būti nustatyta papildomų deklaracijų forma ir turinys bei laikas, per kurį jos turi būti pateiktos įgaliotai muitinės įstaigai.
2. Muitinė gali leisti nepateikti papildomos deklaracijos, jeigu supaprastinta deklaracija pateikta deklaruojant prekes, kurių vertė mažesnė už galiojančių Bendrijos teisės aktų nustatytą statistinę slenkstinę vertę, ir jeigu supaprastintoje deklaracijoje nurodyta visa informacija, reikalinga išleidimui į laisvą apyvartą.
3 skirsnis
Procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje
263 straipsnis
Laikantis 264-266 straipsniuose nustatytų sąlygų ir tvarkos leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, išduodamas bet kuriam asmeniui, pageidaujančiam išleisti į laisvą apyvartą prekes savo patalpose arba kitose vietose, nurodytose 253 straipsnyje, ir pateikusiam muitinei dėl to rašytinį prašymą, kuriame pateikti visi leidimui išduoti reikalingi duomenys:
- apie prekes, kurioms taikoma Bendrijos arba bendroji tranzito procedūra ir kurioms pirmiau nurodytas asmuo turi teisę taikyti supaprastintas procedūras, atliekamas paskirties įstaigoje vadovaujantis 406-409 straipsniais,
- apie prekes, kurioms anksčiau buvo taikoma ekonominio poveikio turinti muitinės procedūra, nepažeidžiant 278 straipsnio,
- apie prekes, kurios po to, kai buvo pateiktos muitinei pagal Kodekso 40 straipsnį, yra gabenamos į tas patalpas arba vietas taikant kitą, negu nurodyta pirmojoje įtraukoje, tranzito procedūrą,
- apie prekes, kurios pagal Kodekso 41 straipsnio b punktą yra atgabentos į Bendrijos muitų teritoriją nereikalaujant jų pateikti muitinei.
264 straipsnis
1. 263 straipsnyje nurodytas leidimas išduodamas, jeigu:
- pareiškėjo apskaita tvarkoma taip, kad muitinė galėtų ją efektyviai patikrinti ypač už praėjusį laikotarpį,
- įmanoma efektyviai kontroliuoti, ar laikomasi importo draudimų ar apribojimų arba kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių prekių išleidimą į laisvą apyvartą.
2. Leidimas paprastai neišduodamas, jeigu jo prašantis asmuo:
- yra padaręs reikšminių arba kartotinių muitinės veiklos taisyklių pažeidimų,
- tik retkarčiais deklaruoja prekes išleidimo į laisvą apyvartą procedūrai įforminti.
265 straipsnis
1. Nepažeidžiant Kodekso 9 straipsnio, muitinė gali neatšauti leidimo, jeigu:
- asmuo, kuriam jis išduotas, įvykdo savo įsipareigojimus per muitinės nustatytą laikotarpį arba
- įsipareigojimų neįvykdymas neturi esminės įtakos tinkamam procedūros atlikimui.
2. Leidimas paprastai atšaukiamas 264 straipsnio 2 dalies pirmojoje įtraukoje nurodytais atvejais.
3. Leidimas gali būti atšauktas 264 straipsnio 2 dalies antrojoje įtraukoje nurodytais atvejais.
266 straipsnis
1. Siekiant sudaryti muitinei sąlygas įsitikinti, kad operacijos atliekamos nustatyta tvarka, 263 straipsnyje nurodytas asmuo, kuriam išduotas leidimas, atgabenus prekes į tam tikslui skirtą vietą, privalo:
a) tinkamai informuoti muitinę jos nustatytu būdu apie prekių atgabenimą, kad prekės būtų išleistos;
b) įtraukti šias prekes į savo apskaitą. Vietoj įtraukimo į apskaitą gali būti taikomi bet kurie kiti formalumai, kurie užtikrina tokias pačias muitinės nustatytas sąlygas. Apskaitoje turi būti nurodyta data, kada prekės į ją įtrauktos ir duomenys, būtini prekėms joms identifikuoti;
c) sudaryti sąlygas muitinei patikrinti visus dokumentus, kuriuos gali būti reikalaujama pateikti taikant prekių išleidimą į laisvą apyvartą reglamentuojančių teisės aktų nuostatas.
2. Su sąlyga, kad tai neturi įtakos tinkamai operacijos vykdymo kontrolei, muitinė gali:
a) leisti šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą pranešimą pateikti tuoj pat po to, kai tik paaiškėja, kad prekės tikrai bus atgabentos;
b) esant tam tikroms ypatingoms aplinkybėms, kuomet tai būtina dėl prekių prigimties ir greitos jų apyvartos, netaikyti asmeniui, kuriam išduotas leidimas, reikalavimo pranešti kompetentingai muitinės įstaigai apie kiekvieną prekių atgabenimą, jeigu šis asmuo pateikia nurodytajai įstaigai visą informaciją, kurios, jos nuomone, reikia tam, kad būtų užtikrinta šios įstaigos teisė prireikus patikrinti prekes.
Šiuo atveju prekių įrašymas į suinteresuoto asmens apskaitą prilyginamas jų išleidimui.
267 straipsnis
263 straipsnyje nurodytame leidime turi būti nustatytos specialios procedūros taikymo taisyklės ir, be to, jame turi būti nurodoma:
- prekės, kurioms jis taikomas,
- 266 straipsnyje nurodytų įsipareigojimų prisiėmimo forma ir nuoroda į garantiją, kurią privalo pateikti suinteresuotas asmuo,
- prekių išleidimo laikas,
- laikas, per kurį šiam tikslui paskirtai kompetentingai muitinės įstaigai privalo būti pateikta papildoma deklaracija,
- sąlygos, kurių laikantis duomenys apie prekes įtraukiami į atitinkamai į apibendrintą, periodinę arba suvestinę deklaraciją.
3 SKYRIUS
Deklaracijos pateikiamos ekonominio poveikio turinčiai muitinės procedūrai
1 skirsnis
Prekių pateikimas ekonominio poveikio turinčiai muitinės procedūrai
1 poskirsnis
Muitinio sandėliavimo procedūros pradžia
A. Deklaracijos, kuriose nenurodyta tam tikra informacija
268 straipsnis
1. Deklaranto prašymu muitinės įstaiga, įforminanti muitinio sandėliavimo procedūros pradžia, priimti gali priimti deklaracijas, kuriuose nenurodyti tam tikri duomenys, nurodyti 37 priede, tačiau turi būti nurodyti bent jau duomenys, būtini prekėms, kurios deklaruojamoms šia deklaracija, identifikuoti, įskaitant jų kiekį.
2. 255, 256 ir 259 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
3. Šis straipsnis netaikomas deklaracijoms, kuriomis šiai procedūrai deklaruojami Bendrijos žemės ūkio produktai, nurodyti 529-534 straipsniuose.
B. Supaprastinto deklaravimo procedūra
269 straipsnis
1. Deklaranto prašymu leidžiama 270 straipsnio nustatytomis sąlygomis ir būdu, pateikti supaprastintą muitinio sandėliavimo deklaraciją, kai prekės pateiktos muitinei.
Tokia supaprastinta deklaracija gali būti:
- arba 268 straipsnyje nurodyta deklaracija, kurioje nenurodyta tam tikra informacija, arba
- administracinis arba prekybos dokumentas, pateiktas kartu su prašymu įforminti muitinio sandėliavimo procedūros pradžią.
Joje turi būti nurodyti duomenys, nurodyti 268 straipsnio 1 dalyje.
2. Jeigu ši procedūra taikoma D tipo sandėlyje, supaprastintoje deklaracijoje taip pat turi būti detaliai aprašyta atitinkamų prekių rūšis, kad būtų galima jas nedelsiant ir vienareikšmiškai klasifikuoti bei nurodyta jų muitinė vertė.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta procedūra netaikoma nei B ir F tipo sandėliams, nei įforminant muitinio sandėliavimo procedūros pradžią bet kurio tipo sandėliuose 529-534 straipsniuose nurodytiems Bendrijos žemės ūkio produktams.
270 straipsnis
1. 269 straipsnio 1 dalyje nurodytas prašymas turi būti pateikiamas raštu, jame turi būti nurodyti visi leidimui išduoti būtini duomenys.
Jei aplinkybės tam yra palankios, vietoj 269 straipsnio 1 dalyje nurodyto prašymo gali būti pateiktas bendras prašymas visoms operacijoms, kurias numatoma atlikti per tam tikrą laiką.
Šiuo atveju prašymas surašomas, laikantis 497-502 straipsniuose išdėstytų sąlygų, ir pateikiamas muitinei, išdavusiai leidimą taikyti šią procedūrą, kartu su prašymu steigti muitinės sandėlį arba pakeisti anksčiau išduotą leidimą steigti muitinės sandėlį.
2. 269 straipsnio 1 dalyje nurodytas leidimas suinteresuotam asmeniui išduodamas tik tais atvejais, jeigu tai neturi įtakos tinkamam operacijų vykdymui.
3. Toks leidimas paprastai neišduodamas, jeigu:
- nepateiktos garantijos, reikalingos tinkamam operacijų vykdymui užtikrinti,
- suinteresuotas asmuo prekes muitinio sandėliavimo procedūrai deklaruoja tik retkarčiais,
- suinteresuotas asmuo yra padaręs reikšminių arba kartotinių muitinės veiklos taisyklių pažeidimų.
4. Nepažeidžiant Kodekso 9 straipsnio, leidimas gali būti atšauktas 3 dalyje nurodytais atvejais.
271 straipsnis
269 straipsnio 1 dalyje nurodytame leidime turi būti nustatytos specialios procedūros taikymo taisyklės, įskaitant:
- įstaigą (-as), kuriose įforminama procedūra,
- supaprastintų deklaracijų formą ir turinį.
Papildomos deklaracijos nereikia pateikti.
C. Procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje
272 straipsnis
1. Leidimas taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, išduodamas laikantis šio straipsnio 2 dalyje bei 273 ir 274 straipsniuose nustatytų sąlygų ir tvarkos.
2. 269 straipsnio 2 dalis ir 270 straipsnis taikomi mutatis mutandis.
273 straipsnis
1. Siekiant sudaryti muitinei sąlygas įsitikinti, kad operacijos atliekamos nustatyta tvarka, asmuo, kuriam išduotas leidimas, atgabenus prekes į tam tikslui skirtą vietą, privalo:
a) tinkamai informuoti prižiūrinčią įstaigą jos nustatytu būdu apie prekių atgabenimą;
b) įtraukti įrašą į savo prekių apskaitą;
c) sudaryti sąlygas prižiūrinčiai įstaigai patikrinti visus dokumentus, reikalingus muitinio sandėliavimo procedūros pradžios įforminimui.
Į apskaitą įtraukiamame įraše, nurodytame šios straipsnio dalies b punkte, turi būti nurodyti bent duomenys, naudojami prekėms identifikuoti prekyboje, įskaitant jų kiekį.
2. Taikoma 266 straipsnio 2 dalis.
274 straipsnis
272 straipsnio 1 dalyje nurodytame leidime turi būti nustatytos specialios procedūros atlikimo taisyklės ir be to jame turi nurodyta:
- prekės, kurioms jis taikomas,
- 273 straipsnyje minėtų įsipareigojimų prisiėmimo forma,
- prekių išleidimo laikas.
Papildomos deklaracijos nereikia pateikti.
2 poskirsnis
Laikinojo įvežimo perdirbti, muitinės prižiūrimo perdirbimo ir laikinojo įvežimo procedūrų pradžia
A. Deklaracijos, kuriose nenurodyta tam tikra informacija
275 straipsnis
1. Deklaranto prašymu muitinės įstaiga, įforminanti ekonominio poveikio turinčių muitinės procedūrų, išskyrus laikinojo išvežimo perdirbti ir muitinio sandėliavimo, pradžią gali priimti deklaracijas, kuriuose nenurodyti tam tikri duomenys, nurodyti 37 priede arba kartu su kuriomis nepateikti tam tikri 220 straipsnyje nurodyti lydintieji dokumentai. Tačiau šiuo atveju, turi būti nurodyti bent jau Bendrojo administracinio dokumento 14, 21, 31, 37, 40 ir 54 langelių duomenys ir 44 langelyje turi būti nurodomas leidimas arba:
- prašymas, jei taikoma 556 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa, arba
- informacija, nurodyta 568 straipsnio 3 dalyje, 656 straipsnio 3 dalyje arba 695 straipsnio 3 dalyje, jeigu ji gali būti įrašyta į šį langelį, jei taikomos supaprastintos leidimo išdavimo procedūros.
2. 255, 256 ir 259 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
3. Tais atvejais, kai įforminama laikinojo įvežimo perdirbti procedūros, atliekamos taikant drobeko sistemą, pradžia, 257 ir 258 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
B. Supaprastinto deklaravimo procedūra ir procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje
276 straipsnis
260-267 ir 270 straipsnių nuostatos taikomos mutatis mutandis šiame poskirsnyje nurodytoms prekėms, deklaruotoms ekonominio poveikio turinčioms muitinės procedūroms.
3 poskirsnis
Prekės, deklaruotos laikinojo išvežimo perdirbti procedūrai
277 straipsnis
279-289 straipsnių nuostatos, taikytinos eksportui deklaruotoms prekėms, mutatis mutandis taikomos deklaruotoms eksportui įforminus laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą.
2 skirsnis
Ekonominio poveikio turinčios muitinės procedūros formalumų užbaigimas
278 straipsnis
1. Užbaigiant ekonominio poveikio turinčios muitinės procedūros, išskyrus laikinojo išvežimo perdirbti ir muitinio sandėliavimo, formalumus gali būti taikomos supaprastintos išleidimo į laisvą apyvartą, eksporto ir reeksporto procedūros. Reeksporto atveju 279-289 straipsnių nuostatos taikomos su mutatis mutandis.
2. 254-267 straipsniuose nurodytos supaprastintos procedūros, gali būti taikomos išleidžiant į laisvą apyvartą prieš tai laikinai išvežtas perdirbti prekes.
3. Užbaigiant muitinio sandėliavimo procedūros formalumus gali būti taikomos supaprastintos išleidimo į laisvą apyvartą, eksporto ir reeksporto procedūros.
Tačiau:
a) galima neleisti taikyti supaprastintų procedūrų prekėms, kurioms procedūros pradžia įforminta F tipo sandėlyje;
b) prekėms, kurioms procedūros pradžia įforminta B tipo sandėlyje, taikomos tik deklaracijų, kuriose nenurodyta tam tikra informacija, pateikimo procedūra ir supaprastinto deklaravimo procedūra;
c) leidimo steigti D tipo sandėlį išdavimas automatiškai suteikia teisę taikyti procedūrą, įforminamą asmens pageidaujamoje vietoje, išleidžiamoms į laisvą apyvartą prekėms.
Tačiau tais atvejais, kai suinteresuotas asmuo pageidauja taikyti jam naudingus apmokestinimo veiksnius, kurių neįmanoma patikrinti neatlikus prekių fizinio tikrinimo, ši procedūra negali būti taikoma. Šiuo atveju gali būti taikomos kitos procedūros, kurias atliekant prekės pateikiamos muitinei;
d) supaprastintos procedūros netaikomos Bendrijos žemės ūkio prekėms, kurioms pagal 529-534 straipsnius įforminta muitinio sandėliavimo procedūros pradžia.
4 SKYRIUS
Eksporto deklaracijos
279 straipsnis
Formalumai, kurie turi būti atliekami eksporto muitinės įstaigoje 792 straipsnyje nustatyta tvarka, gali būti supaprastinti vadovaujantis šio skyriaus nuostatomis.
Šiam skyriui taikomos 793 ir 796 straipsnių nuostatos.
1 skirsnis
Deklaracijos, kuriose nenurodyta tam tikra informacija
280 straipsnis
1. Deklaranto prašymu muitinė gali priimti eksporto deklaracijas, kuriose nenurodyti tam tikri duomenys, nurodyti 37 priede, tačiau turi būti nurodyti bent jau Bendrojo administracinio dokumento 1 (pirmosios skilties), 2, 14, 17, 31, 33, 38, 44 ir 54 langelių duomenys ir:
- tuomet, kai prekės apmokestinamos eksporto muitais arba joms taikomos kitos bendrosios žemės ūkio politikos priemonės, nurodoma visa informacija, reikalinga tinkamam tokių muitų arba priemonių taikymui,
- bet kuri kita informacija, būtina prekėms identifikuoti, taikyti jų eksportą reglamentuojančioms teisės aktų nuostatoms taikyti arba garantijos, kurios reikalaujam prieš eksportuojant prekes, dydžiui apskaičiuoti.
2. Muitinė gali leisti deklarantui neužpildyti 17 ir 33 langelių, jeigu jis deklaruoja, kad atitinkamų prekių eksportui netaikomi draudimai arba apribojimai, ir muitinė neturi pagrindo tuo abejoti, o pagal prekių aprašymą įmanoma nedelsiant ir vienareikšmiškai suklasifikuoti jas pagal Kombinuotąją nomenklatūrą.
3. 3-iojo egzemplioriaus 44 langelyje turi būti vienas iš šių įrašų:
- Exportación simplificada,
- Forenklet udførsel,
- Vereinfachte Ausfuhr,
- Απλουστευμένη εξαγωγή,
- Simplified exportation,
- Exportation simplifée,
- Esportazione semplificata,
- Vereenvoudigde uitvoer,
- Exportação simplificada.
4. 255-259 straipsniai eksporto deklaracijoms taikomi mutatis mutandis.
281 straipsnis
Kai taikomas 789 straipsnis, papildoma arba pakaitinė deklaracija gali būti pateikiama muitinės įstaigai, kurios priežiūrai priklauso eksportuotojo buveinės vietą. Jeigu asmuo, kuris yra eksportuotojo sudarytos sutarties šalis, įsteigtas ne toje pačioje valstybėje narėje, kurioje įsteigtas eksportuotojas, šia galimybe galima pasinaudoti tik tuomet, jeigu suinteresuotų valstybių narių administracijos yra sudariusios tarpusavio susitarimus.
Deklaracijoje, kurioje nenurodyta tam tikra informacija, turi būti nurodyta įstaiga, kuriai bus pateikta papildoma deklaracija. Muitinės įstaiga, kuriai pateikta deklaracija, kurioje nenurodyta tam tikra informacija, turi nusiųsti jos 1-ąjį ir 2-ąjį egzempliorius muitinės įstaigai, kuriai pateikiama papildoma arba pakaitinė deklaracija.
2 skirsnis
Supaprastinto deklaravimo procedūra
282 straipsnis
1. Deklarantui, pateikusiam rašytinį prašymą, kuriame išdėstyta visa leidimui išduoti reikalinga informacija leidžiama 261 ir 262 straipsnių, taikomų mutatis mutandis, nustatytomis sąlygomis ir būdu, pateikti supaprastintą eksporto deklaraciją, kai prekės pateiktos muitinei.
2. Nepažeidžiant 288 straipsnio, supaprastinta deklaracija gali būti Bendrojo administracinio dokumento, kuriame kurioje nenurodyta tam tikra informacija, bet nurodyti bent jau duomenys, būtini prekėms identifikuoti. 280 straipsnio 3 ir 4 dalys taikomos mutatis mutandis.
3 skirsnis
Procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje
283 straipsnis
Laikantis 284 straipsnyje nustatytų sąlygų ir tvarkos leidimas taikyti procedūrą, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, išduodamas bet kuriam asmeniui (toliau - įgaliotas eksportuotojas), pageidaujančiam įforminti eksporto procedūras savo patalpose arba kitose muitinės nustatytose ar muitinei priimtinose vietose ir pateikusiam dėl to rašytinį prašymą.
284 straipsnis
264 ir 265 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
285 straipsnis
1. Įgaliotas eksportuotojas, sudarydamas muitinei sąlygas įsitikinti, kad operacijos atliekamos nustatyta tvarka, iki prekių išgabenimo prekes iš 283 straipsnyje nurodytų vietų, privalo:
a) tinkamai informuoti muitinę jos nustatytu būdu apie prekių išgabenimą, kad prekės būtų išleistos;
b) įtraukti šias prekes į savo apskaitą. Vietoj įtraukimo į apskaitą gali būti taikomi bet kurie kiti formalumai, kurie užtikrina tokias pačias muitinės nustatytas sąlygas. Apskaitoje turi būti nurodyta data, kada prekės į ją įtrauktos, ir duomenys, būtini prekėms identifikuoti;
c) sudaryti sąlygas muitinei patikrinti visus dokumentus, kuriuos gali būti reikalaujama pateikti taikant prekių eksportą reglamentuojančių teisės aktų nuostatas.
2. Muitinė turi teisę esant tam tikroms ypatingoms aplinkybėms, kuomet tai būtina dėl prekių prigimties ir greitos prekių, su kuriomis atliekamos eksporto operacijos, apyvartos, netaikyti įgaliotam eksportuotojui reikalavimo pranešti kompetentingai muitinės įstaigai apie kiekvieną prekių išgabenimą, jeigu jis pateikia nurodytai įstaigai visą informaciją, kurios, jos nuomone, reikia tam, kad būtų užtikrinta šios įstaigos teisė prireikus patikrinti prekes.
Šiuo atveju prekių įrašymas į įgalioto eksportuotojo apskaitą prilyginamas jų išleidimui.
286 straipsnis
1. Bendrojo administracinio dokumento 3-iasis egzempliorius naudojamas kaip prekių išgabenimo įrodymas, siekiant patikrinti, ar prekės faktiškai išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos.
Leidime nustatoma, kad Bendrojo administracinio dokumento 3-iojo egzemplioriaus tikrumas patvirtinamas iš anksto.
2. Tikrumas gali būti patvirtinamas iš anksto vienu iš šių būdų:
a) A langelyje iš anksto uždedamas kompetentingos muitinės įstaigos antspaudas ir jame pasirašo šios įstaigos pareigūnas;
b) įgaliotas eksportuotojas gali uždėti ant deklaracijos specialų antspaudą, atitinkantį 62 priede pateiktą pavyzdį.
Šio atspaudo atvaizdas gali būti iš anksto išspausdintas dokumentų blankuose, jeigu jų spausdinimas patikėtas šiuo tikslu įgaliotai spaustuvei.
3. Įgaliotas eksportuotojas prieš išgabendamas prekes privalo:
- atlikti procedūras, nurodytas 285 straipsnyje,
- Bendrojo administracinio dokumento 3-iajame egzemplioriuje įrašyti nuorodą dėl prekių įtraukimo į apskaitą ir datą, kada prekės buvo įtrauktos į apskaitą.
4. 3-iojo egzemplioriaus, užpildyto pagal šio straipsnio 2 dalį, 44 langelyje turi būti įrašyti:
- leidimo numeris ir jį išdavusios muitinės įstaigos pavadinimas,
- vienas iš įrašų, nurodytų 280 straipsnio 3 dalyje.
287 straipsnis
1. 283 straipsnyje nurodytame leidime, turi būti nustatytos specialios procedūros taikymo taisyklės ir be to jame turi būti nurodoma:
- prekės, kurioms jis taikomas,
- 285 straipsnyje nurodytų įsipareigojimų prisiėmimo forma,
- prekių išleidimo laikas,
- 3-iojo egzemplioriaus turinys ir jo patvirtinimo būdas,
- papildomos deklaracijos pateikimo tvarka ir laikas, per kurį ji privalo būti pateikta.
2. Leidime taip pat turi būti įrašyta, kad įgaliotas eksportuotojas įsipareigoja imtis visų priemonių, būtinų specialaus antspaudo arba dokumentų blankų, pažymėtų eksporto muitinės įstaigos atspaudo atvaizdu arba specialaus atspaudo atvaizdu, apsauga užtikrinti.
4 skirsnis
Bendrosios nuostatos, taikytinos 2 ir 3 skirsniui
288 straipsnis
1. Valstybės narės gali leisti vietoj Bendrojo administracinio dokumento naudoti prekybos arba administracinius dokumentus, taip pat bet kurios kitas laikmenas, jeigu visa eksporto operacija atliekama vienos valstybės narės teritorijoje arba jeigu ši galimybė numatyta suinteresuotų valstybių narių administracijų sudarytuose tarpusavio susitarimuose.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame dokumente arba kitoje laikmenoje turi būti nurodyti bent jau duomenys, būtini prekėms identifikuoti, ir vienas iš 280 straipsnio 3 dalyje nurodytų įrašų, nurodytų. Be to, kartu su juo turi būti pateiktas prašymas leisti eksportuoti prekes.
Muitinė gali leisti, jei aplinkybės tam yra palankios, kad vietoj šio prašymo būtų pateiktas bendras prašymas visoms eksporto operacijoms, kurias numatoma atlikti per tam tikrą laiką. Atitinkamame dokumente arba laikmenoje turi būti įrašyta nuorodą į leidimą.
3. Prekybos arba administracinis dokumentas, taip pat kaip ir Bendrojo administracinio dokumento 3-iasis egzempliorius, laikomas prekių išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos įrodymu. Tuomet, kai naudojamos kitos laikmenos, žymos, kurios turi būti dedamos išvežimo metu, atitinkamais atvejais, nustatomos suinteresuotų valstybių narių administracijų tarpusavio susitarimuose.
289 straipsnis
Jeigu visa eksporto operacija atliekama vienos valstybės narės teritorijoje, ši valstybė narė turi teisę, užtikrindama Bendrijos politikos priemonių taikymą be 2 ir 3 skirsniuose nurodytų procedūrų, taikyti ir kitus supaprastinimus.
II DALIS
MUITINĖS SANKCIONUOTI VEIKSMAI
I ANTRAŠTINĖ DALIS
IŠLEIDIMAS Į LAISVĄ APYVARTĄ
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
290 straipsnis
1. Tais atvejais, kai Bendrijos prekės eksportuojamos su ATA knygele pagal 797 straipsnį, jos gali būti išleistos į laisvą apyvartą pateikus ATA knygelę.
2. Šiuo atveju įstaiga, kurioje prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą, atlieka šiuos formalumus:
a) patikrina informaciją, pateiktą reimporto lakšto A-G langeliuose;
b) užpildo šaknelę ir reimporto lakšto H langelį;
c) pasilieka reimporto lakštą.
3. Jei laikinojo išvežimo formalumai Bendrijos prekėms atliekami ne toje muitinės įstaigoje, per kurią prekės įvežamos į Bendrijos muitų teritoriją, prekių pervežimui iš tos įstaigos į įstaigą, kurioje atliekami minėti formalumai, formalumai netaikomi.
2 SKYRIUS
Prekių, kurioms, atsižvelgiant į jų galutinį vartojimą, taikomas palankus tarifų režimas, įvežimas
1 skirsnis
Prekės, išskyrus arklius skerdimui
291 straipsnis
1. Raštiškas leidimas įvežti prekes, kurios deklaruojamos išleidimui į laisvą apyvartą bei kurioms, atsižvelgiant į galutinį jų vartojimą, taikomas palankus tarifų režimas, išduodamas asmeniui, kuris importuoja prekes arba importuoja jas, kad išleistų į laisvą apyvartą.
2. Minėtą leidimą suinteresuoto asmens raštišku prašymu išduoda valstybės narės, kurioje prekės deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, muitinės įstaiga.
3. 39 priede minimų prekių atvejais prašyme, inter alia, nurodoma ši informacija:
a) trumpas įmonės, kuriai bus siūloma perdirbti prekes, aprašymas;
b) pasiūlyto perdirbimo pobūdis;
c) prekių, kurios bus naudojamos, rūšis ir kiekis;
d) gautų prekių rūšis, kiekis ir tarifinis aprašymas tais atvejais, kai taikomas Kombinuotosios nomenklatūros 27 skyriaus papildomų pastabų 4 dalies n punktas ir 5 dalis.
4. Suinteresuotas asmuo muitinei sudaro tokias sąlygas, kad būtų galima tiksliai identifikuoti prekes įmonėje arba įmonėse jų apdorojimo metu.
292 straipsnis
1. Muitinė gali apriboti 291 straipsnyje nurodyto leidimo galiojimo laiką.
2. Jei leidimas anuliuojamas, asmuo, kuriam jis buvo išduotas, nedelsdamas sumoka importo mokesčius, nustatytus remiantis Kodekso 208 straipsniu prekėms, nepriskiriamoms numatytam galutiniam vartojimui.
293 straipsnis
Asmuo, kuriam išduotas leidimas, privalo:
a) nurodyti prekių galutinį vartojimą;
b) taip tvarkyti apskaitos dokumentus, kad muitinė galėtų atlikti bet kuriuos, jos nuomone, būtinus, patikrinimus siekiant užtikrinti, kad prekės būtų naudojamos jų galutiniam vartojimui, ir pasilikti šios apskaitos duomenis.
294 straipsnis
1. Visos prekės turi būti pateiktos nustatytam galutiniam vartojimui per vienerių metų laikotarpį nuo išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo muitinėje dienos.
2. Prekių, išvardytų 40 priedo 2 dalyje, atveju šio straipsnio 1 dalyje nurodytas laikotarpis yra penkeri metai.
3. Muitinė gali pratęsti šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytus terminus, jeigu prekės, atsižvelgiant į nenumatytas aplinkybes arba nenugalimą jėgą, ar priežastis, susijusias su prekių gamyba arba perdirbimu, nebuvo pateiktos nustatytam galutiniam vartojimui.
4. 39 priede išvardytų prekių atveju taikomos šio straipsnio 1 ir 3 dalys, nebent kitaip yra numatyta Kombinuotosios nomenklatūros 27 skyriaus papildomų pastabų 4 dalies n punkte ir 5 dalyje.
295 straipsnis
1. Laikoma, kad prekės pateiktos galutiniam vartojimui:
1) kai visos prekės per nustatytą laikotarpį pateikiamos nustatytam galutiniam vartojimui, prekių vienkartinio panaudojimo atveju;
2) praėjus dvejiems metams po jų pirmojo pateikimo nustatytam vartojimui, prekių daugkartinio panaudojimo atveju; data, kai pirmą kartą buvo nustatytas prekių galutinis vartojimas, įrašoma į apskaitos dokumentus, nurodytus 293 straipsnio b punkte; tačiau:
a) laikoma, kad 40 priedo 1 dalyje išvardytos medžiagos, kurias oro linijų tarnybos naudoja lėktuvų eksploatavimui ir remonto darbams, laikydamosi apsikeitimo susitarimų sąlygų arba savo poreikiams, yra pateikiamos galutiniam vartojimui tuo metu, kai jos pirmą kartą pateikiamos nustatytam vartojimui;
b) transporto priemonių dalys, skirtos surinkimui, laikomos pateiktomis galutiniam vartojimui, jeigu transporto priemonės perduodamos kitiems asmenims;
c) prekės, išvardytos 40 priedo 1 dalyje, kurios skirtos tam tikrų rūšių lėktuvams konstruoti, eksploatuoti, perdaryti arba įrengti, laikomos pateiktomis galutiniam vartojimui, jeigu lėktuvas perduodamas asmeniui, kuris neturinčiam leidimo, arba grąžinamas savininkui, inter alia, po eksploatacijos, remonto arba perdirbimo;
d) 40 priedo 2 dalyje nurodytos prekės, skirtos tam tikrų rūšių laivams arba gręžimo ar gamybos platformoms konstruoti, remontuoti, eksploatuoti, perdaryti, suderinti arba įrengti, laikomos pateiktomis galutiniam vartojimui, jeigu laivas arba gręžimo platforma yra perduodami asmeniui, neturinčiam leidimo, arba grąžinamas savininkui, inter alia, po eksploatacijos, remonto arba perdirbimo;
e) 40 priedo 2 dalyje nurodytos prekės, tiesiogiai pristatomos į laivą įrengimo tikslams, laikomos pateiktomis galutiniam vartojimui tokio pristatymo metu;
f) keleiviniai lėktuvai laikomi pateiktais galutiniam vartojimui, kai jie tam tikslui įregistruojami į valstybinę įskaitą.
2. Atliekos, laužas ir likučiai, atsirandantys prekių gamybos arba perdirbimo metu, laikomi prekėmis, pateiktomis galutiniam vartojimui.
296 straipsnis
1. Būtinais atvejais, leidimą gavusiam asmeniui pateikus svarių įrodymų, muitinė gali leisti laikyti prekes, nurodytas šiame skirsnyje, kartu su tokios pačios rūšies ir kokybės prekėmis, turinčiomis tokias pačias technines ir fizines charakteristikas.
Jei prekės taip ir laikomos, šis skirsnis taikomas tam prekių kiekiui, kuris lygus prekių kiekiui, išleistam į laisvą apyvartą remiantis šiuo skirsniu.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, muitinė gali leisti laikyti prekes, išvardytas 39 priede, išleistas į laisvą apyvartą remiantis šiuo skirsniu, kartu su kitomis prekėmis, išvardytomis tame priede, arba su naftos žaliavų produktais, klasifikuojamais KN 27090000 subpozicijoje.
3. Saugoti 2 dalyje nurodytas mišrias (ne vienos rūšies ir kokybės bei nevienodų techninių bei fizinių charakteristikų) prekes gali būti leidžiama tik tais atvejais, kai visam asortimentui taikomas vienas iš veiksmų, nurodytų Kombinuotosios nomenklatūros 27 skyriaus papildomų pastabų 4 ir 5 dalyse.
297 straipsnis
1. Tais atvejais, kai prekių pervežimas atliekamas Bendrijoje, asmuo, kuriam perduodamos prekės, privalo turėti leidimą, išduotą remiantis 291 straipsniu.
2. Nukrypstant nuo 294 straipsnio, visos prekės turi būti pateiktos nustatytam galutiniam vartojimui per vienerius metus nuo jų perdavimo datos; tačiau šis periodas gali būti pratęstas, kaip nurodyta 294 straipsnio 3 dalyje.
298 straipsnis
1. Tais atvejais, kai 297 straipsnyje nurodytos prekės siunčiamos iš vienos valstybės narės į kitą, naudojamas T5 kontrolinis egzempliorius, nurodytas 471-495 straipsniuose, atsižvelgiant į procedūrą, nurodytą 2-8 dalyse.
2. Siuntėjas užpildo šešis T5 kontrolinius egzempliorius (vieną originalą ir penkias kopijas). Kopijos numeruojamos nustatyta tvarka.
T5 kontroliniame egzemplioriuje:
- A langelyje ("Išvykimo įstaiga") nurodoma kompetentinga išvykimo valstybės muitinės įstaiga,
- 2 langelyje nurodomas siuntėjo vardas ar įmonės pavadinimas ir tikslus adresas,
- 8 langelyje nurodomas gavėjo vardas ar įmonės pavadinimas ir tikslus adresas,
- langelyje "Svarbi pastaba" (po 14 langeliu "Deklarantas/Atstovas") tarp jau esančių dviejų įtraukų su tekstu "prekių siuntimo remiantis "ypatingos paskirties" kontrole atveju, toliau nurodytas siuntėjas" įrašoma trečioji įtrauka,
- atitinkamai 31 ir 33 langeliuose pateikiamas prekių aprašymas siuntimo metu, nurodant prekių kiekį ir atitinkamą nomenklatūros kodą,
- 38 langelyje nurodoma prekių neto masė,
- 103 langelyje žodžiais užrašomas bendras prekių kiekis,
- 104 langelyje - varnelė langelyje "Kitos (konkrečiai)" ir vienas iš šių įrašų didžiosiomis raidėmis:
- DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS QUE DEBEN PONERSE A DISPOSICIÓN DEL CESIONARIO [REGLAMENTO (CEE) No 2454/93, ARTÍCULO 298],
- SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: SKAL STILLES TIL RÅDIGHED FOR ERHVERVEREN (FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93, ARTIKEL 298),
- BESONDERE VERWENDUNG: WAREN SIND DEM ÜBERNEHMER ZUR VERFÜGUNG ZU STELLEN (ARTIKEL 298 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93),
- ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΥΜΑΤΑ ΠΟΥ ΠΡΕΠΕΙ ΝΑ ΤΕΘΟΥΝ ΣΤΗ ΔΙΑΘΕΣΗ ΤΟΥ ΕΚΔΟΧΕΑ [ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93, ΑΡΘΡΟ 298],
- END-USE: GOODS TO BE PLACED AT THE DISPOSAL OF THE TRANSFEREE (REGULATION (EEC) No 2454/93, ARTICLE 298),
- DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES À METTRE À LA DISPOSITION DU CESSIONNAIRE [RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93, ARTICLE 298],
- DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI DA METTERE A DISPOSIZIONE DEL CESSIONARIO [REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93, ARTICOLO 298],
- BIJZONDERE BESTEMMING: GOEDEREN TER BESCHIKKING TE STELLEN VAN DE CESSIONARIS (VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93, ARTIKEL 298),
- DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS A PÔR À DISPOSIÇÃO DO CESSIONÁRIO [REGULAMENTO (CEE) N.o 2454/93, ARTIGO 298.o];
- langelyje 106:
a) tais atvejais, kai prekės, išleistos į laisvą apyvartą, buvo perdirbtos arba apdorotos, pateikiamas prekių aprašymas jų išleidimo į laisvą apyvartą metu, taip pat atitinkamas KN kodas;
b) registruotas numeris ir išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos data bei muitinės įstaigos, kuriai buvo pateikta deklaracija, pavadinimas ir adresas,
- E langelyje, kitoje blanko pusėje ("Skirtas išvykimo valstybei narei") nurodoma:
- kompetentinga paskirties valstybės narės muitinės įstaiga,
- prekių išsiuntimo data.
3. Siuntėjas pasilieka pirmąjį egzempliorių ir įtraukia jį į savo apskaitos dokumentus, minimus 293 straipsnio b punkte, o antrąjį ir trečiąjį egzempliorius, prieš išsiųsdamas prekes, perduoda kompetentingai muitinės įstaigai jos nustatyta tvarka. Ketvirtąjį, penktąjį egzempliorius ir originalą kartu su prekėmis jis siunčia gavėjui. Kompetentinga muitinės įstaiga antrąjį egzempliorių pasilieka ir įtraukia jį į savo apskaitos dokumentus, o trečiąjį egzempliorių siunčia gavėjo valstybės narės kompetentingai muitinės įstaigai.
4. Gautas prekes gavėjas įtraukia į savo apskaitos dokumentus, minimus 293 straipsnio b punkte, bei prideda prie jų originalą; ketvirtasis egzempliorius nedelsiant siunčiamas paskirties valstybės narės kompetentingai muitinės įstaigai tos valstybės narės nustatyta tvarka, nurodant prekių gavimo dieną. Gavėjas nedelsdamas informuoja muitinę apie bet kurį prekių perteklių, trūkumą, pakeitimą arba kitus neatitikimus. Be to, penktąjį egzempliorių jis siunčia siuntėjui.
5. Siuntėjo prievoles, numatytas šiame skyriuje, gavėjas perima 4 dalyje minimą dieną. Iki tol šios prievolės priklauso siuntėjui.
6. Prekės, siunčiamos laikantis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, nepateikiamos nei išvykimo įstaigai, nei paskirties įstaigai.
7. Šio straipsnio nuostatos vienodai taikomos visoms prekėms, kurias, gabenant tarp dviejų Bendrijoje esančių taškų kertama EFTA (Europos laisvos prekybos sutarties) šalių teritorija ir kurios yra išsiunčiamos iš tos šalies.
8. Išvykimo valstybės narės ir paskirties valstybės narės muitinė atlieka reguliarius patikrinimus siuntėjo ir gavėjo valdose. Siuntėjas ir gavėjas bendradarbiauja ir teikia visą reikalaujamą informaciją.
299 straipsnis
1. Nukrypstant nuo 298 straipsniui, T5 kontrolinis egzempliorius nenaudojamas oro linijomis, aptarnaujančiomis tarptautinius maršrutus, gabenant medžiagas, kurių reikia lėktuvų eksploatacijai ar remontui, remiantis apsikeitimo tomis medžiagomis susitarimais, arba kurių reikia oro linijoms.
Šiuo atveju prekės gabenamos su oro važtaraščiu arba kitu analogišku dokumentu laikantis 298 straipsnio 6 dalyje nurodytų sąlygų.
2. Oro važtaraštyje arba kitame analogiškame dokumente turi būti pateikti bent jau šie duomenys:
a) siuntimą atliekančių oro linijų pavadinimas;
b) išvykimo oro uosto pavadinimas;
c) priimančių oro linijų pavadinimas;
d) paskirties oro uosto pavadinimas,
e) medžiagų aprašymas;
f) prekių skaičius.
Ankstesnėje dalyje nurodyti duomenys gali būti pateikti ir kitaip - užkoduotu formatu arba pateikiant nuorodą į pridedamą dokumentą.
3. Orlaivio važtaraščio arba kito analogiško dokumento pirmojoje pusėje didžiosiomis raidėmis įrašoma:
- DESTINO ESPECIAL,
- SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL,
- BESONDERE VERWENDUNG,
- ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ,
- END-USE,
- DESTINATION PARTICULIÈRE,
- DESTINAZIONE PARTICOLARE,
- BIJZONDERE BESTEMMING,
- DESTINO ESPECIAL.
4. Kiekvienoje valstybėje narėje kiekvienos oro linijos, siunčiančios arba gaunančios 1 dalyje minėtas medžiagas, sudaro visas sąlygas kompetentingoms muitinės įstaigoms atlikti apskaitos dokumentų, minimų 293 straipsnio b punkte, patikrinimą.
5. Siunčiančiosios oro linijos vieną oro važtaraščio egzempliorių arba kitą analogišką dokumentą pasilieka kaip dalį savo apskaitos dokumentų, o kitą egzempliorių pateikia kompetentingai muitinės įstaigai išvykimo valstybės narės muitinės nustatyta tvarka.
Gaunančiosios oro linijos vieną oro važtaraščio egzempliorių arba kitą analogišką dokumentą pasilieka kaip dalį savo apskaitos dokumentų, o kitą egzempliorių pateikia muitinės įstaigai paskirties valstybės narės muitinės nustatyta tvarka.
6. Nenaudojamos medžiagos ir oro važtaraščio arba kito analogiško dokumento kopijos pristatomos gaunančiosioms oro linijoms muitinės nustatytose vietose valstybėje narėje, kurioje registruotos oro linijos. Medžiagos papildomai įtraukiamos į 293 straipsnio b punkte nurodytus apskaitos dokumentus.
Medžiagų ir oro važtaraščio arba kito analogiško dokumento pristatymas ir įtraukimas į ankstesnėje pastraipoje minėtą apskaitą atliekamas per penkias dienas nuo medžiagas gabenančio lėktuvo išvykimo dienos.
7. Pagal šį straipsnį atsirandančias prievoles iš siuntimą atliekančių oro linijų perima gaunančiosios oro linijos tuo metu, kai pastarosioms pristatomi nenaudojamų medžiagų ir oro važtaraščio arba kito analogiško dokumento egzemplioriai.
300 straipsnis
Muitinė informuojama apie visus vežimus valstybėje narėje. Ji nustato informavimo būdą, ir laiką, per kurį tai turi būti atlikta, bei kitus reikalavimus. Siunčiant šią informaciją turi būti aiškiai nurodyta data, kada buvo vežtos prekės.
Nuo šios datos vežėjas prisiima įsipareigojimus, atsirandančius pagal šį skirsnį, už pervežtas prekes.
301 straipsnis
1. Pagal 291 straipsnį leidimą gavusio asmens prašymu, muitinė nustato vietas, toliau vadinamas "žemėje veikiančiomis bazėmis", kuriose gali būti laikomos 40 priedo 2 dalies B skirsnyje išvardytos prekės arba kuriose joms taikomos bet kurios rūšies operacijos.
2. Nepažeidžiant 298 straipsnio, jokie formalumai, išskyrus atitinkamą prekių įtraukimą į apskaitos dokumentus, minimus 293 straipsnio b punkte, netaikomi 1 dalyje nurodytoms prekėms, gabenamoms:
a) iš žemėje veikiančių bazių į platformas, nepriklausomai nuo to, ar jos yra teritoriniuose vandenyse ar už jų ribų, ir atvirkščiai;
b) jei taikytina, iš žemėje veikiančių bazių į krovimo į platformas vietą ir iš vietos, kurioje jos nuo platformų yra iškraunamos į žemėje veikiančias bazes;
c) iš krovimo į platformas vietos nepriklausomai nuo to, ar jos yra teritoriniuose vandenyse, ar už jų ribų, tais atvejais, kai yra siunčiamos į platformas neužsukant į žemėje veikiančias bazes, ir atvirkščiai;
d) tarp platformų nepriklausomai nuo, ar jos yra teritoriniuose vandenyse, ar už jų ribų.
302 straipsnis
1. Muitinė nepatvirtina kitokios prekių paskirties, negu nustatyta taikant joms palankų tarifų režimą, nurodytą 291 straipsnyje, nebent leidimą turintis asmuo muitinei priimtinu būdu gali įrodyti, kad neįmanoma prekių panaudoti nustatytam galutiniam vartojimui dėl priežasčių, susijusių su juo arba su pačiomis prekėmis.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, produktų, išvardytų 40 priedo 1 ir 2 dalyse, atveju muitinė gali patvirtinti kitokį, negu nurodyta prekėms taikant palankų tarifų režimą, galutinį vartojimą, jeigu laikoma, kad tai pateisinama dėl ekonominių priežasčių.
3. Ankstesnėje dalyje minimas patvirtinimas leidimą turinčiam asmeniui, sumokančiam Kodekso 208 straipsnyje nustatytą importo muitų sumą, taikomas sąlygiškai.
303 straipsnis
1. Muitinė nepatvirtina prekių eksporto iš Bendrijos muitų teritorijos arba prekių sunaikinimo muitinei prižiūrint, jeigu leidimą turintis asmuo negali muitinei priimtinu būdu įrodyti, kad buvo neįmanoma prekių panaudoti nustatytam galutiniam vartojimui dėl priežasčių, susijusių su juo arba su pačiomis prekėmis.
Jei prekių eksportas iš Bendrijos muitų teritorijos patvirtinamas, prekės laikomos ne Bendrijos prekėmis nuo eksporto deklaracijų priėmimo momento.
Žemės ūkio produktų atveju Bendrojo dokumento 44 langelyje didžiosiomis raidėmis pateikiama viena iš toliau išvardytų nuorodų:
- DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS PREVISTAS PARA LA EXPORTACIÓN [REGLAMENTO (CEE) N° 2454/93, ARTÍCULO 303]: APLICACIÓN DE LOS MONTANTES COMPENSATORIOS MONETARIOS Y RESTITUCIONES AGRARIAS EXCLUIDA,
- SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER BESTEMT TIL UDFØRSEL I (FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93, ARTIKEL 303): ANVENDELSE AF MONETÆRE UDLIGNINGSBELØB OG LANDBRUGSRESTITUTIONER ER UDELUKKET,
- BESONDERE VERWENDUNG: ZUR AUSFUHR VORGESEHENE WAREN (ARTIKEL 303 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93): ANWENDUNG DER WÄHRUNGSAUSGLEICHSBETRÄGE UND LANDWIRTSCHAFTLICHEN AUSFUHRERSTATTUNGEN AUSGESCHLOSSEN,
- ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΥΜΑΤΑ ΠΟΥ ΠΡΟΟΡΙΖΟΝΤΑΙ ΓΙΑ ΕΞΑΓΩΓΗ [ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93, ΑΡΘΡΟ 303]: ΑΠΟΚΛΕΙΕΤΑΙ Η ΕΦΑΡΜΟΓΗ ΤΩΝ ΝΟΜΙΣΜΑΤΙΚΩΝ ΕΞΙΣΩΤΙΚΩΝ ΠΟΣΩΝ ΚΑΙ ΤΩΝ ΓΕΩΡΓΙΚΩΝ ΕΠΙΣΤΡΟΦΩΝ,
- END-USE: GOODS DESTINED FOR EXPORTATION (REGULATION (EEC) No 2454/93, ARTICLE 303). MONETARY COMPENSATORY AMOUNTS AND AGRICULTURAL REFUNDS NOT APPLICABLE,
- DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES PRÉVUES POUR L'EXPORTATION [RÈGLEMENT (CEE) N° 2454/93, ARTICLE 303]: APPLICATION DES MONTANTS COMPENSATOIRES MONÉTAIRES ET RESTITUTIONS AGRICOLES EXCLUE,
- DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PREVISTE PER L'ESPORTAZIONE [REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93, ARTICOLO 303]: APPLICAZIONE DEI MONTANTI COMPENSATORI MONETARI E RESTITUZIONI AGRICOLE ESCLUSA,
- BIJZONDERE BESTEMMING: VOOR UITVOER BESTEMDE GOEDEREN (VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93, ARTIKEL 303): TOEKENNING VAN MONETAIRE COMPENSERENDE BEDRAGEN EN LANDBOUWRESTITUTIES UITGESLOTEN,
- DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS PREVISTAS PARA A EXPORTAÇÃO [REGULAMENTO (CEE) N.° 2454/93, ARTIGO 303.o]: APLICAÇÃO DOS MONTANTES COMPENSATÓRIOS MONETARIOS E RESTITUIÇÕES AGRÍCOLAS EXCLUÍDA.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, prekių, išvardytų 40 priedo 1 ir 2 dalyse, atveju muitinė gali patvirtinti prekių eksportą iš Bendrijos muitų teritorijos, jei tai pateisinama dėl ekonominių priežasčių.
3. 1 dalis netaikoma prekėms, laikomoms kartu su kitomis prekėmis, kaip nurodyta 296 straipsnio 3 dalyje, nebent visas asortimentas yra eksportuojamas arba sunaikinamas.
304 straipsnis
1. Kai importo mokestis, taikomas prekėms su konkrečiu galutiniu vartojimu pagal galutinio vartojimo tvarką nemažesnis negu tas, kuris prekėms būtų taikomas kitu atveju, minėtos prekės klasifikuojamos pagal KN subpoziciją, nurodančią jų galutinį vartojimą, ir šis skirsnis netaikomas.
2. Šis skirsnis netaikomas 41 priede išvardytoms prekėms.
2 skirsnis
Arkliai skerdimui
305 straipsnis
1. Išleidžiant skerdimui skirtus arklius, klasifikuojamus KN 01011910 subpozicijoje, į laisvą apyvartą taikomos šios sąlygos:
a) pateikiama garantija, padengianti skolą, galinčią atsirasti muitinei, remiantis Kodekso 208 straipsniu; ir
b) muitinei priimtinu būdu kiekvienas arklys identifikuojamas išleidimo į laisvą apyvartą metu pagal aiškų ir gerai ant kairiosios mentės matomą X ženklą (žirklėmis arba kitu būdu pašalinus plaukus), rodantį, kad arklys skirtas skerdimui, ir numerį, kuriuo identifikuojamas arklys nuo išleidimo į laisvą apyvartą iki jo skerdimo momento.
2. Žymėjimo detalės turi būti nurodytos arklių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijoje. Deklaracijos kopija gabenama kartu su arkliais, ji pateikiama 308 straipsnio 1 dalyje nurodytai institucijai.
3. Deklaranto įsipareigojimai nurodyti 293 straipsnyje.
306 straipsnis
1. Išleisti į laisvą apyvartą arkliai, muitinės užplombuotomis (nepažeidžiant jokių nacionalinių teisės aktų nuostatų, susijusių su plombų nuėmimu ir pakeitimu skubiais atvejais) transporto priemonėmis, turi būti gabenami į muitinės pripažintą skerdyklą.
2. Atvykus į skerdyklą, plomba nuo transporto priemonės nuimama ir arkliai išvedami dalyvaujant kompetentingai institucijai.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos, kai muitinės įstaiga, kurioje arkliai buvo išleisti į laisvą apyvartą, yra skerdykloje, jeigu arkliai nedelsiant pereina 308 straipsnio 1 dalyje nurodytos institucijos atsakomybėn.
Be to, jeigu muitinės įstaiga, kurioje arkliai buvo išleisti į laisvą apyvartą, yra visai prie pat skerdyklos, muitinė vietoj plombų gali taikyti atitinkamas kontrolės priemones, užtikrinančias, kad arkliai būtų gabenami tiesiai į skerdyklą ir perduoti 308 straipsnio 1 dalyje minimos institucijos atsakomybei.
307 straipsnis
Jeigu į skerdyklą atgabento arklio identifikuoti negalima arba jeigu nesilaikoma 306 straipsnio reikalavimų, kompetentinga institucija nedelsdama apie tai praneša kompetentingai muitinės įstaigai, kuri imasi reikiamų priemonių.
308 straipsnis
1. Arklių paskerdimo faktas įrodomas pateikiant įgaliotos institucijos išduotą sertifikatą arba pateikiant šios institucijos patvirtinimą, pridėtą prie 305 straipsnio 2 dalyje nurodytos deklaracijos kopijos, kad paskersti gyvuliai yra tie patys, kurie nurodyti išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijoje.
2. Per 30 dienų laikotarpį nuo išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo dienos 1 dalyje minima institucija arba deklarantas paskerdimo fakto įrodymą turi pateikti muitinės įstaigai, kurioje buvo pateikta minėta deklaracija, remiantis suinteresuotos valstybės narės sprendimu.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
TRANZITAS
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
309 straipsnis
Šioje antraštinėje dalyje:
a) transporto priemonė:
- bet kuri kelių transporto priemonė, priekaba arba puspriekabė,
- bet kuris keleivinis arba prekinis geležinkelio vagonas,
- bet kuris vidaus vandenų arba jūrų laivas,
- bet kuris orlaivis,
- bet kuris konteineris, kaip apibrėžta 670 straipsnio g punkte;
b) išvykimo įstaiga:
muitinės įstaiga, kurioje pradedama Bendrijos tranzito operacija;
c) tranzito įstaiga:
- muitinės įstaiga, veikianti išvažiavimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietoje, jeigu atliekant Bendrijos tranzito operaciją prekių siunta išgabenama iš tos teritorijos per valstybės narės ir trečiosios šalies sieną,
- muitinės įstaiga, veikianti įvažiavimo į Bendrijos muitų teritoriją vietoje, jeigu atliekant Bendrijos tranzito operaciją prekės buvo gabenamos per trečiosios šalies teritoriją;
d) paskirties įstaiga:
muitinės įstaiga, kuriai turi būti pateiktos prekės, kurioms buvo įforminta Bendrijos tranzito procedūra, norint užbaigti Bendrijos tranzito operaciją;
e) garantijos įstaiga:
muitinės įstaiga, kuriai pateikta bendroji arba fiksuoto dydžio garantija.
2 SKYRIUS
Taikymo sritis
310 straipsnis
1. Bendrijos prekės:
- su kuriomis atlikti eksporto muitinės formalumai, numatant mokėti išmokas už eksportą į trečiąsias šalis įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką,
arba
- už kurias sumokėti importo muitai grąžinami arba atsisakomi išieškoti su sąlyga, kad jos reeksportuojamos iš Bendrijos muitų teritorijos arba padedamos į muitinės sandėlį, laisvąją zoną ar laisvąjį sandėlį, arba joms įforminama bet kuri muitinės procedūra, išskyrus išleidimą į laisvą apyvartą,
arba
- kurios išleistos į laisvą apyvartą įforminus laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, atliekamą taikant drobeko sistemą, ir numatomos vėliau eksportuoti kompensacinių produktų pavidalu, ir dėl kurių gali būti pateiktas prašymas grąžinti muitus remiantis Kodekso 128 straipsniu, jei suinteresuotas asmuo ketina pateikti tokį prašymą,
arba
- kurioms taikoma eksporto mokesčių ir kitų eksporto mokesčių sistema ir su kuriomis atlikti eksporto į trečiąsias šalis formalumai, įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką,
arba
- kurios gabenamos iš intervencinių sandėlių, kurioms taikomos kontrolės priemonės, susijusios su jų naudojimu ir (arba) paskirties vieta, ir su kuriomis atlikti eksporto į trečiąsias šalis formalumai, įgyvendinant į bendrąją žemės ūkio politiką,
gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą vadovaujantis Kodekso 91 straipsnio 1 dalies b punktu.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos prekės, neišvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos, laikomos Bendrijos prekėmis, jeigu pateikti liudijimai, kad pripažinti negaliojančiais: eksporto deklaracija, muitinės formalumai, susiję su Bendrijos priemonėmis, kurias taikant reikalaujama, kad prekės būtų išvežtos iš minėtos muitų teritorijos, ir bet kurios šių formalumų pasekmės.
311 straipsnis
Nepažeidžiant 310 straipsnio 1 dalies, Bendrijos prekės, kurios siunčiamos:
a) iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą per vienos arba daugiau ELPA šalių teritoriją;
b) taikant administracinio bendradarbiavimo metodus, kurių paskirtis - pereinamuoju laikotarpiu užtikrinti laisvą prekių, kurios dar nėra visai atleistos nuo muitų arba kitų priemonių, nustatytų Prisijungimo akte, judėjimą vykdant prekybą tarp Bendrijos, kokia ji buvo 1985 m. gruodžio 31 dieną, ir Ispanijos arba Portugalijos, taip pat vykdant prekybą tarp tų dviejų valstybių narių;
c) - iš Bendrijos muitų teritorijos dalies, kurioje taikomos Tarybos direktyvos 77/388/EEB nuostatos, į kitą Bendrijos muitų teritorijos dalį, kurioje minėtos nuostatos netaikomos, arba
- iš Bendrijos muitų teritorijos dalies, kurioje netaikomos Tarybos direktyvos 77/388/EEB nuostatos, į kitą Bendrijos muitų teritorijos dalį, kurioje šios nuostatos taikomos, arba
- iš Bendrijos muitų teritorijos dalies, kurioje netaikomos Tarybos direktyvos 77/388/EEB nuostatos, į kitą Bendrijos muitų teritorijos dalį, kurioje šios nuostatos taip pat netaikomos,
gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą.
312 straipsnis
Prekės, kurioms taikoma Bendrijos tranzito procedūra, gali būti gabenamos tarp dviejų Bendrijos muitų teritorijos vietų per trečiosios šalies, kuri nėra ELPA šalis, teritoriją taikant Bendrijos tranzito procedūrą su sąlyga, kad perkės vežamos per tą trečiąją šalį su vienu transporto dokumentu, surašytu valstybėje narėje; tokiu atveju procedūros vykdymas trečiosios šalies teritorijoje sustabdomas.
3 SKYRIUS
Bendrijos prekių statusas
313 straipsnis
1. Atsižvelgiant į 2 dalyje išvardytas išimtis, visos prekės, gabenamos tarp dviejų Bendrijos muitų teritorijos vietų, laikomos Bendrijos prekėmis, išskyrus atvejus, kai nustatoma, kad jos neturi Bendrijos prekių statuso.
2. Toliau išvardytos prekės nelaikomos Bendrijos prekėmis, išskyrus atvejus, kai vadovaujantis 314-323 straipsniais, nustatoma, kad jos tikrai turi Bendrijos prekių statusą:
a) prekės, gabenamos su vienu iš dokumentų, nurodytų Kodekso 163 straipsnio 2 dalies b-e punktuose;
b) prekės, gabenamos tarp dviejų Bendrijos muitų teritorijos vietų per trečiosios šalies teritoriją;
c) prekės, kurios gabenamos:
- oru iš oro uosto, esančio trečiojoje šalyje, į oro uostą, esantį Bendrijos muitų teritorijoje,
- jūra iš uosto, esančio trečiojoje šalyje, į uostą, esantį Bendrijos muitų teritorijoje,
- jūra iš laisvosios zonos, kuri yra uoste, esančiame Bendrijos muitų teritorijoje, kur prekės buvo pakrautos į laivą arba perkrautos gabenimui į kitą uostą, esantį toje teritorijoje, išskyrus atvejus, kai remiantis muitinės žyma laivo dokumentuose, nustatoma, kad minėtas laivas atplaukė iš uosto dalies, kuri nepriklauso laisvajai zonai;
d) prekės, atsiųstos siuntmenose, išsiųstose pašto įstaigų, esančių Bendrijos muitų teritorijoje, jeigu ant siuntinių arba lydinčiųjų dokumentų užklijuoti ženkleliai, atitinkantys 42 priede pateiktą pavyzdį. Išsiuntimo valstybės narės muitinė privalo užklijuoti tokius ženklelius arba užtikrinti, kad jie būtų užklijuoti ant siuntinių ir lydinčiųjų dokumentų, jeigu siunčiamos prekės yra ne Bendrijos prekės;
e) prekės, gabenamos jūra iš uosto, esančio Bendrijos muitų teritorijoje, į kitą uostą toje teritorijoje, jeigu jos buvo gabenamos:
- laivu, atplaukiančiu iš trečiosios šalies ir gabenančiu prekes, pakrautas trečiojoje šalyje, kuris buvo įplaukęs į vieną arba daugiau Bendrijos uostų, arba
- laivu, plaukiančiu į trečiąją šalį ir gabenančiu prekes, pakrautas Bendrijos uoste ir numatytas iškrauti trečiojoje šalyje, kuris buvo įplaukęs į vieną arba daugiau Bendrijos uostų, arba
- laivu, kuris plaukdamas tarp Bendrijos išvykimo uosto ir Bendrijos paskirties uosto buvo įplaukęs į vieną arba daugiau uostų, esančių trečiosiose šalyse, arba
- laivu, atplaukiančiu tiesiai iš laisvosios zonos, arba
- laivu, kuris buvo įplaukęs į uostą, kuriame yra laisvoji zona, išskyrus atvejus, remiantis muitinės žyma laivo dokumentuose nustatoma, kad laivas atplaukė iš to uosto dalies, esančios už laisvosios zonos ribų.
3. a) Nepažeidžiant Kodekso 170 straipsnio, laivo kapitonas arba jo atstovas privalo informuoti uosto, kuriame prekės iškraunamos, muitinę apie laivo atplaukimą ir nurodyti, iš kurio uosto laivas išplaukė su savo pradiniu kroviniu, taip pat nurodyti visus uostus, į kuriuos jis buvo įplaukęs arba ketino įplaukti prieš atplaukdamas į Bendrijos paskirties uostą. Paprašytas laivo kapitonas pateikia dokumentus, pavyzdžiui, laivo žurnalą, pagrindžiančius pateiktos informacijos teisingumą.
Jei reikalaujama informacija nepateikiama paskirties uosto muitinei priimtinu būdu, visos laivu atgabentos prekės laikomos ne Bendrijos prekėmis, išskyrus atvejus, kai Bendrijos prekių statusas nustatytas vadovaujantis 314-323 straipsniais.
b) Kad galėtų įvykdyti savo įsipareigojimus, nurodytus a punkte, laivo kapitonas arba jo atstovas gali pateikti Bendrijos uostuose, kuriuose iškraunamos prekės, veikiančioms muitinės įstaigoms informacinio pranešimo kopiją, patvirtintą išvykimo uoste, esančiame Bendrijos muitų teritorijoje, veikiančios muitinės įstaigos, kuriame nurodytas planuojamas paskirties uostas ir visi uostai, į kuriuos laivas numato įplaukti.
Naudoti informacinį pranešimą privaloma, jeigu laivas gabena prekes, nurodytas Kodekso 91 straipsnio 1 dalyje.
c) Paskirties uoste veikianti muitinės įstaiga institucija gali netaikyti a ir b punktų laivams:
- kurie akivaizdžiai, pavyzdžiui, dėl laivybos operacijų pobūdžio ir geografinės srities plaukioja tik tarp Bendrijos uostų ir neužsuka į trečiąsias šalis, arba
- kuriuos naudoja laivybos įmonės, turinčios leidimą taikyti supaprastintą procedūrą, aprašytą 448 straipsnio 11 dalyje.
314 straipsnis
1. 313 straipsnio 2 dalies a-c ir e punktuose nurodytais atvejais Bendrijos prekių statusas įrodomas naudojant vieną iš dokumentų, nurodytų 315-318 straipsniuose, arba taikant detalias procedūras, numatytas 319-323 straipsniuose.
2. 1 dalyje nurodyti dokumentai arba detalios procedūros netaikomi prekėms:
a) kurias numatoma eksportuoti;
arba
b) kurioms taikoma 310 straipsnio 1 dalies pirmoji įtrauka;
arba
c) kurios yra pakuotėje, neturinčioje Bendrijos prekių statuso;
arba
d) kurios nėra tiesiogiai vežamos iš vienos valstybės narės į kitą.
Tiesiogiai vežamomis iš vienos valstybės narės į kitą laikomos šios prekės:
- prekės, vežamos nevykstant per trečiosios šalies teritoriją,
- prekės, vežamos per vienos arba daugiau trečiųjų šalių teritoriją, su sąlyga, kad jos vežamos per tas šalis su vienu transporto dokumentu, surašytu valstybėje narėje.
315 straipsnis
1. Bendrijos prekių statusas įrodomas vadovaujantis šiuo straipsniu, pateikiant T2L dokumentą.
2. T2L dokumentas surašomas blanke, atitinkančiame 31 ir 32 priede pateiktų pavyzdžių 4 arba 4/5 egzempliorių.
Šis blankas papildomas vienu arba daugiau blankų, atitinkančių 33 ir 34 priede pateiktų pavyzdžių 4 arba 4/5 egzempliorių.
Jeigu valstybės narės neleidžia naudoti papildomųjų lapų, kai deklaracijoms pateikti naudojama kompiuterizuota sistema, blankas papildomas vienu arba daugiau blankų, atitinkančių 31 ir 32 priede pateiktų pavyzdžių 4 arba 4/5 egzempliorių.
3. Suinteresuotas asmuo įrašo ženklus "T2L" blanko 1 langelio dešinėje skiltyje ir ženklus "T2L bis" - kiekvieno naudojamo papildomojo lapo 1 langelio dešinėje skiltyje.
4. Jei T2L dokumentas surašomas prekių siuntai, sudarytai iš dviejų ar daugiau rūšių prekių, duomenys, susiję su tomis prekėmis, gali būti surašomi į vieną arba daugiau krovinio aprašų, apibrėžtų 341 straipsnio 2 dalyje - 344 straipsnio 2 dalyje, o ne į blanko, naudojamo T2L dokumentui surašyti, 31 langelį "Krovinio vietos ir prekių aprašymas", 32 langelį "Prekė Nr.", 35 langelį "Bruto masė (kg)" ir, atitinkamais atvejais, į 33 langelį "Prekės kodas", 38 langelį "Neto masė (kg)" ir 44 langelį "Papildoma informacija/pateikiami dokumentai, sertifikatai ir leidimai".
Jei naudojami krovinio aprašai, atitinkami blankų, naudojamų T2L dokumentams surašyti, langeliai įstrižai perbraukiami.
5. Viršutinė 342 straipsnio b punkte minėto langelio dalis naudojama ženklams "T2L" įrašyti; apatinė šio langelio dalis skirta muitinės žymoms, nurodytoms 316 straipsnio 2 dalyje.
Krovinio aprašo skiltis "Šalis siuntėja/eksportuotoja" nepildoma.
6. Pateikiamų krovinio aprašo egzempliorių skaičius turi būti toks pats kaip ir su juo susijusio T2L dokumento egzempliorių skaičius.
7. Jeigu prie vieno T2L dokumento pridedamas vienas arba daugiau krovinio aprašų, šie krovinio aprašai turi turėti suinteresuoto asmens suteiktus eilės numerius; pridėtų krovinio aprašų skaičius įrašomas į blanko, naudojamo T2L dokumentui surašyti, 4 langelį "Krovinio aprašai".
316 straipsnis
1. Atsižvelgiant į 394 straipsnio nuostatas, T2L dokumentas surašomas vienu originalo egzemplioriumi.
2. Suinteresuoto asmens prašymu išvykimo valstybės narės muitinė įformina T2L dokumentą ir, jei reikia, T2L bis dokumentą (dokumentus). Tokį įforminimą sudaro šie įrašai ir žymos, kurie, kiek įmanoma, turi būti įrašomi arba dedami šių dokumentų C langelyje (išvykimo įstaiga):
a) T2L dokumento atveju - išvykimo įstaigos pavadinimas ir antspaudas, kompetentingo pareigūno parašas, įforminimo data ir registracijos numeris arba išsiuntimo deklaracijos numeris, jeigu jis būtinas;
b) T2L bis dokumento atveju - numeris, įrašytas T2L dokumente. Šis numeris suteikiamas uždedant spaudą su išvykimo įstaigos pavadinimu arba ranka. Pastaruoju atveju dar uždedamas minėtos įstaigos tarnybinis antspaudas.
Dokumentai grąžinami suinteresuotam asmeniui atlikus formalumus, susijusius su prekių išsiuntimu į paskirties valstybę narę.
317 straipsnis
1. Nepažeidžiant 315 ir 316 straipsnių, Bendrijos prekių statusas įrodomas vadovaujantis šiuo straipsniu, pateikiant sąskaitą faktūrą arba transporto dokumentą, susijusį su prekėmis.
2. 1 dalyje nurodytoje sąskaitoje faktūroje arba transporto dokumente turi būti nurodytas bent jau siuntėjo pavadinimas (vardas, pavardė) arba, jei siuntėjas ir deklarantas ne tie patys asmenys, deklaranto pavadinimas (vardas, pavardė) ir adresas, pakuočių skaičius ir rūšis, ženklai ir numeriai, prekių aprašymas, bruto masė kilogramais ir, jei reikia, konteinerio numeriai.
Deklarantas minėtame dokumente aiškiai įrašo ženklus "T2L" ir šalia jų pasirašo.
3. Išvykimo valstybės narės muitinė deklaranto prašymu patvirtina jo tinkamai užpildytos ir pasirašytos sąskaitos faktūros arba transporto dokumento autentiškumą. Šį patvirtinimą sudaro šie įrašai ir žymos: išvykimo įstaigos pavadinimas ir antspaudas, kompetentingo pareigūno parašas, patvirtinimo data ir registracijos numeris arba išsiuntimo ar eksporto deklaracijos numeris, jei tokia deklaracija būtina.
4. Jeigu Bendrijos prekių, nurodytų sąskaitoje faktūroje arba transporto dokumente, užpildytame ir pasirašytame vadovaujantis 224 straipsnio 1 dalies 2 punktu, bendra vertė neviršija 10000 ekiu, iš deklaranto nereikalaujama pateikti tą dokumentą arba sąskaitą faktūrą išvykimo valstybės narės muitinei patvirtinti.
Ankstesnėje pastraipoje minėtu atveju sąskaitoje faktūroje arba transporto dokumente, be 2 dalyje minėtos informacijos, nurodomi išvykimo įstaigos duomenys.
5. Šis straipsnis taikomas tik tais atvejais, kai sąskaita faktūra arba transporto dokumentas susijęs tik su Bendrijos prekėmis.
318 straipsnis
Kai dokumentas, naudojamas Bendrijos prekių statusui įrodyti, išduodamas atgaliniu terminu, jame raudonai įrašoma viena iš šių frazių:
- Expedido a posteriori,
- Udstedt efterfølgende,
- Nachträglich ausgestellt,
- Εκδοθέν εκ των υστέρων,
- Issued retroactively,
- Délivré a posteriori,
- Rilasciato a posteriori,
- Achteraf afgegeven,
- Emitido a posteriori.
319 straipsnis
1. Tais atvejais, kai prekės gabenamos su TIR knygele arba su ATA knygele, deklarantas, norėdamas įrodyti prekių turimą Bendrijos prekių statusą ir atsižvelgdamas į 314 straipsnio 2 dalį, gali, prieš pateikdamas knygelę išvykimo įstaigai įforminti, visų atitinkamų knygelės lakštų vietose, skirtose prekių aprašymui, aiškiai įrašyti ženklus "T2L" ir pasirašyti. "T2L" ženklai visuose knygelės lakštuose, kuriuose jie įrašyti, patvirtinami išvykimo įstaigos antspaudu ir kompetentingo pareigūno parašu.
2. Jeigu TIR knygelėje arba ATA knygelėje nurodytos ir Bendrijos prekės, ir ne Bendrijos prekės, šių abiejų kategorijų prekės turi būti nurodomos atskirai, ir ženklai "T2L" turi būti įrašomi taip, kad būtų aišku, jog jie žymi tik Bendrijos prekes.
320 straipsnis
Jeigu būtina nustatyti valstybėje narėje registruotų kelių transporto priemonių su varikliu turimą Bendrijos prekių statusą, tokios transporto priemonės laikomos turinčiomis Bendrijos prekių statusą:
a) jeigu jos turi registracijos numerius ir dokumentus ir šiuose numeriuose bei dokumentuose nurodyti registracijos duomenys aiškiai rodo, kad jos turi Bendrijos prekių statusą;
b) kitais atvejais - vadovaujantis 315-323 straipsniais.
321 straipsnis
Jeigu būtina nustatyti prekinių vagonų, priklausančių valstybės narės geležinkelio įmonei, turimą Bendrijos prekių statusą, tokie vagonai laikomi turinčiais Bendrijos statusą:
a) jeigu kodo numeris ir savininko ženklas (skiriamosios raidės), kuriais jie pažymėti, aiškiai rodo, kad jie turi Bendrijos prekių statusą;
b) kitais atvejais - pateikus vieną iš dokumentų, nurodytų 315-318 straipsniuose.
322 straipsnis
1. Jeigu būtina nustatyti pakuočių, naudojamų prekėms gabenti vykdant Bendrijos vidaus prekybą, turimą Bendrijos prekių statusą, kai pakučių priklausomybę valstybėje narėje įsteigtam asmeniui įmanoma identifikuoti ir kai jos, panaudotos kitoje valstybėje narėje, grąžinamos atgal, pakuotės laikomos turinčiomis Bendrijos prekių statusą:
a) jeigu jos deklaruojamos kaip Bendrijos prekės ir nekyla abejonių dėl deklaracijos teisingumo;
b) kitais atvejais - vadovaujantis 315-323 straipsniais.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos palankesnės sąlygos taikomos talpykloms, tarai, padėklams ir kitiems panašiems įrenginiams, išskyrus konteinerius, apibrėžtus 670 straipsnyje.
323 straipsnis
Jeigu būtina nustatyti prekių, gabenamų kaip keleivių bagažas, turimą Bendrijos prekių statusą, prekės, jeigu jos neskirtos komerciniam naudojimui, laikomos turinčiomis Bendrijos prekių statusą:
a) jeigu jos deklaruojamos kaip Bendrijos prekės ir nekyla abejonių dėl šios deklaracijos teisingumo;
b) kitais atvejais - vadovaujantis 315-322 straipsniais.
324 straipsnis
Valstybių narių muitinės teikia viena kitai tarpusavio pagalbą tikrinant dokumentų tikrumą bei teisingumą ir aiškinantis, ar detalios procedūros, kurios, vadovaujantis šiuo skyriumi, naudojamos Bendrijos prekių statusui įrodyti, atliktos be pažeidimų.
325 straipsnis
Šiuo nustatoma, kad dokumento T2M naudojimas sudaro dalį administracinio bendradarbiavimo, nurodyto Sutarties 10 straipsnio 2 punkto pirmojoje pastraipoje. Šis dokumentas naudojamas kaip įrodymas, kad valstybių narių laivų žvejybos laimikiai, kurie įvežami į Bendrijos muitų teritoriją nepakeisto pavidalo arba apdoroti valstybių narių laivuose naudojant procesus, dėl kurių gauti produktai nepatenka už 3 skyriaus ar KN 1504 arba 2301 pozicijų taikymo srities ribų, atitinka minėtos Sutarties 9 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus.
326 straipsnis
325 straipsnyje nurodyti laimikiai ir iš jų gauti produktai nurodomi T2M dokumente, surašomame vadovaujantis 329-333 straipsniais, jeigu:
a) laivas, sugavęs ir, atitinkamais atvejais, apdorojęs laimikį, gabena jį tiesiai į valstybę narę, kuri nėra valstybė narė, kurioje tas laivas registruotas;
b) laivas, registruotas valstybėje narėje, į kurį iš a punkte nurodyto laivo buvo perkrautas laimikis, jį apdorojamas ir gautus produktus gabena tiesiai į Bendrijos muitų teritoriją;
c) laivas, nenurodytas a arba b punkte ir priklausantis valstybei narei, į kurį buvo perkrautas laimikis arba iš jo gauti produktai, gabena jį arba juos tiesiai į Bendrijos muitų teritoriją;
d) vienas iš a, b arba c punkte nurodytų laivų gabena laimikį arba iš jo gautus produktus tiesiai į Bendrijai nepriklausančią šalį arba teritoriją, iš kurios jie gabenami į Bendrijos muitų teritoriją.
327 straipsnis
1. T2M dokumento blankas atitinka 43 priede pateiktą pavyzdį.
2. Originalas spausdinamas ant rašomojo popieriaus, kurio sudėtyje nėra mechaninės celiuliozės, sveriančio ne mažiau kaip 55 g/m2. Jis turi būti iš abiejų pusių padengtas žalia spalva išspausdintu apsauginiu tinkleliu, kad būtų įmanoma pastebėti bet kokį mechaniniu arba cheminiu būdu padarytą klastojimą.
3. T2M blankų matmenys - 210 × 297 mm, leistina ilgio paklaida - tarp - 5 ir + 8 mm.
4. Blankas spausdinamas oficialia Bendrijos kalba, nustatyta valstybės narės, kurioje registruotas laivas, kompetentingos valdžios institucija.
5. T2M blankai po 10 subrošiūruojami į knygeles, kuriose kiekvieną blanką sudaro išplėšiamas originalas ir neišplėšiama kopija, padaryta per kalkę. Knygelės viršelio antrame puslapyje atspausdinamos 44 priede pateiktos pastabos.
6. Kiekvienas T2M blankas turi nepasikartojantį eilės numerį. Tas pats numeris suteikiamas ir originalui, ir kopijai.
7. Valstybės narės gali pačios spausdinti T2M blankus ir brošiūruoti juos į knygeles arba šį darbą patikėti jų įgaliotoms spaustuvėms. Pastaruoju atveju kiekvienos knygelės viršelio pirmame puslapyje ir kiekvieno blanko originale turi būti pateikta nuoroda į tokį įgaliojimą. pirmame puslapyje ir kiekvieno blanko originale taip turi būti išspausdintas spaustuvės pavadinimas ir adresas arba ženklas, pagal kurį ją galima identifikuoti.
8. T2M blankai pildomi viena iš oficialių Bendrijos kalbų rašomąja mašinėle, spausdintuvu arba aiškiai ir įskaitomai rašant ranka; pastaruoju atveju jie pildomi rašalu didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis. Blankuose negali būti trynimų, skutimų arba kitokių neišbraukto įrašo pataisymų. Pataisymai turi būti atliekami išbraukiant klaidingus žodžius ir įrašant reikiamus duomenis. Bet kurie pataisymai turi būti patvirtinti asmens, pasirašiusio deklaraciją, kurioje jie padaryti.
328 straipsnis
T2M blankų knygelę laivo savininko arba jo atstovo prašymu išduoda laivo registracijos arba prirašymo uoste veikianti muitinės įstaiga. Ji išduodama tik tuomet, kai laivo savininkas arba jo atstovas ta pačia kalba, kuria išspausdinti blankai, užpildo visų knygelėje esančių blankų originalų ir kopijų 1 ir 2 langelius. Išduodama knygelę muitinė užpildo visų knygelėje esančių blankų originalų ir kopijų 3 langelius.
329 straipsnis
Laimikį sugavusio laivo kapitonas užpildo vieno iš knygelėje esančių blankų originalo ir kopijos 4, 5 ir 8 langelius:
a) kiekvieną kartą, kai laimikis iškraunamas valstybėje narėje, kuri nėra valstybė narė, kurioje jo laivas registruotas;
b) kiekvieną kartą, kai laimikis perkraunamas į kitą laivą, registruotą valstybėje narėje;
c) kiekvieną kartą, kai laimikis iškraunamas šalyje arba teritorijoje, esančioje už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
330 straipsnis
Jeigu laimikis buvo apdorotas jį sugavusiame laive ir iš jo gautų produktų KN kodai yra 1504 arba 2301 minėto laivo kapitonas užpildo atitinkamo T2M dokumento originalo ir kopijos 4-8 langelius ir savo laivo žurnale įregistruoja laimikio apdorojimą.
331 straipsnis
Tuo atveju, kai laimikis, minėtas 329 straipsnio b punkte, arba iš jo gauti produktai, minėti 330 straipsnyje, perkraunami, taip pat pildomas T2M dokumento originalo ir kopijos 9 langelis, o abiejų laivų kapitonai pasirašo perkrovimo deklaraciją. T2M dokumento originalas atiduodamas laivo, į kurį perkrautas laimikis ar iš jo gauti produktai, kapitonui, o perkrovimo operacija įregistruojama kiekvieno laivo žurnale.
332 straipsnis
Jeigu apdorojimas, minėtas 330 straipsnyje, atliekamas kitame laive, registruotame valstybėje narėje, į kurį buvo perkrautas laimikis, šio laivo kapitonas užpildo T2M dokumento originalo, jam atiduoto perkrovus laimikį, 6, 7 ir 10 langelius ir savo laivo žurnale įregistruoja laimikio apdorojimą.
333 straipsnis
Laimikio, minėto 329 straipsnio b punkte, arba iš jo gautų produktų, minėtų 330 straipsnyje, antrojo perkrovimo atveju arba iš laimikio gautų produktų, nurodytų 332 straipsnyje, perkrovimo atveju taip pat pildomas T2M dokumento originalo 11 langelis, o abiejų laivų kapitonai pasirašo perkrovimo deklaraciją.
T2M dokumento originalas atiduodamas laivo, į kurį perkraunamas laimikis arba iš jo gauti produktai, kapitonui, o perkrovimo operacija įregistruojama kiekvieno laivo žurnale.
334 straipsnis
1. T2M dokumento originalas, surašytas vadovaujantis 329 straipsniu ir, atitinkamais atvejais, 330-333 straipsniais, pateikiamas muitinės įstaigai, kurioje jame nurodyti iš laimikio gauti produktai, minėti 325 straipsnyje, deklaruojami muitinės procedūrai įforminti. Valdžios institucijos turi teisę reikalauti jo vertimo. Kad galėtų patikrinti T2M dokumento įrašus, jos taip pat gali reikalauti pateikti visus su jais susijusius dokumentus, visų pirma laivų, minėtų 326 straipsnio a, b, ir c punktuose, dokumentus.
2. Jeigu laimikis arba iš jo gauti produktai, nurodyti 325 straipsnyje, su kuriais susijęs T2M dokumentas, buvo iškrauti Bendrijai nepriklausančioje šalyje arba teritorijoje, šis dokumentas galioja tik tuo atveju, jeigu kartu su juo pateikiamas tos šalies arba teritorijos muitinės įformintas liudijimas.
Šiame liudijime turi būti:
a) patvirtinimas, kad laimikis arba iš jo gauti produktai, su kuriais susijęs atitinkamas dokumentas, buvo muitinės prižiūrimi visą jų buvimo atitinkamoje šalyje arba teritorijoje laiką ir su jais nebuvo atliekamos jokios operacijos, išskyrus tas, kurios reikalingos nepakitusiai jų būklei išsaugoti;
b) nurodytos laimikio arba iš jo gautų produktų atgabenimo ir išgabenimo datos ir informacija apie transporto priemonę, kuria jie buvo išgabenti į Bendriją.
Neturint šio liudijimo, valstybės narės, į kurią įvežami laimikis arba iš jo gauti produktai, muitinė gali priimti bet kurį kitą dokumentą, kurį ji pripažįsta kaip lygiavertį.
335 straipsnis
1. Jeigu laimikis arba iš jo gauti produktai, nurodyti 325 straipsnyje, prieš išsiunčiant juos į Bendrijos muitų teritoriją kaip suskaidytos prekių siuntos dalis buvo gabenami į šalį arba teritoriją, esančią už Bendrijos muitų teritorijos ribų, T2M dokumento originalą, surašytą vadovaujantis 329 straipsniu ir, atitinkamais atvejais, 330-333 straipsniais, laivo kapitonas arba jo atstovas palieka minėtoje šalyje arba teritorijoje. Šio dokumento kopija nedelsiant išsiunčiama į muitinės įstaigą, veikiančią žvejybos laivo registracijos arba prirašymo uoste.
2. Kiekvienai prekių siuntos daliai laivo kapitonas arba jo atstovas surašo T2M dokumento išrašą, kuriam surašyti naudojamas blankas, paimtas iš T2M blankų knygelės, išduotos vadovaujantis 328 straipsniu.
Kiekviename išraše pateikiama nuoroda į dokumento originalą, o 4 langelyje - duomenys apie prekių siuntos dalį sudarančių produktų kiekį ir rūšį.
Kiekviename išraše aiškiai užrašomas vienas iš šių žodžių:
- Extracto,
- Udskrift,
- Auszug,
- Απόσπασμα,
- Extract,
- Extrait,
- Estratto,
- Uittreksel,
- Extracto.
3. Atgabenus kiekvieną prekių siuntos dalį, valstybės narės muitinės įstaigai, kurioje atitinkamą prekių siuntos dalį sudarantys produktai deklaruojami muitinės procedūrai įforminti, pateikiamas T2M dokumento išrašo originalas kartu su liudijimu, nurodytu 334 straipsnio 2 dalyje.
4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodyta muitinės įstaiga nedelsdama išsiunčia žvejybos laivo registracijos arba prirašymo uoste veikiančiai muitinės įstaigai patvirtintą T2M dokumento išrašo kopiją. Šioje kopijoje turi būti nurodyta muitinės deklaracija, kuria įforminta atitinkama muitinės procedūra.
5. T2M dokumento originalas pasiliekamas tol, kol visiems produktams, su kuriais jis yra susijęs, įforminami muitinės sankcionuoti veiksmai.
Įforminus kiekvieną muitinės sankcionuotą veiksmą, laivo kapitonas arba jo atstovas T2M dokumento originalo langelyje "Pastabos" nurodo pakuočių rūšį ir skaičių, bruto masę (kg) ir atitinkamoms prekėms įformintą muitinės sankcionuotą veiksmą. Jei toks veiksmas - prekių siuntos dalies išsiuntimas į Bendriją vadovaujantis 2 dalimi, taip pat nurodomas atitinkamo išrašo numeris ir data. Kai visiems žvejybos produktams, nurodytiems T2M dokumento originale, įforminami muitinės sankcionuoti veiksmai, šis dokumentas nedelsiant išsiunčiamas į muitinės įstaigą, veikiančią žvejybos laivo registracijos arba prirašymo uoste.
6. Siekdami užtikrinti visų mokėtinų muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų surinkimą, 3 dalyje nurodytos įstaigos muitinės pareigūnai išleidžia žvejybos produktus kaip turinčius Bendrijos prekių statusą tik pateikus garantiją. Tokios garantijos atsisakoma gavus muitinės įstaigos, veikiančios žvejybos laivo registracijos arba prirašymo uoste, sutikimą. Toks sutikimas duodamas ne vėliau kaip praėjus mėnesiui nuo to laiko, kai buvo gautas T2M dokumento originalas, nurodytas 5 dalyje.
336 straipsnis
Pakuotės, pateiktos tuo pačiu metu kaip ir laimikis arba iš jo gauti produktai, nurodyti 325 straipsnyje, su kuriais susijęs T2M dokumentas, laikomos esančiomis Bendrijos vidaus apyvartoje tik pateikus muitinei dokumentą, įrodantį jų turimą Bendrijos prekių statusą.
337 straipsnis
Kiekvieną kartą, kai žvejybos laivas parplaukia į savo registracijos arba prirašymo uostą, jo savininkas arba šio asmens atstovas privalo pateikti T2M blankų knygelę ją išdavusiai muitinės įstaigai, kad būtų įmanoma patikrinti jos egzempliorius, jeigu po laivo išplaukimo iš uosto atitinkama knygelė buvo naudojama.
Jis taip pat turi pateikti knygelę visada, kai to pareikalauja muitinė.
Po kiekvieno patikrinimo knygelė grąžinama jos turėtojui, kol sunaudojami visi joje esantys blankai.
338 straipsnis
Jeigu laivas, kuriam išduota T2M blankų knygelė, nurodyta 327 straipsnyje, dar nesunaudojus visų joje esančių blankų, nebeatitinka privalomų reikalavimų, kurie turi būti įvykdyti, kad jo laimikis kitose valstybėse narėse galėtų būti laikomas esančiu Bendrijos vidaus apyvartoje, knygelė nedelsiant grąžinama ją išdavusiai muitinės įstaigai.
339 straipsnis
Kad būtų tinkamai taikomos 325-340 straipsnių nuostatos, valstybių narių administracijos teikia viena kitai tarpusavio pagalbą tikrinant T2M dokumentų tikrumą ir juose nurodytų duomenų teisingumą.
340 straipsnis
1. Taikant 325 ir 326 straipsnius, laivai, kurie neabejotinai įregistruoti Ceutos arba Melillos vietinės valdžios institucijų tvarkomuose registruose (registros de base), nelaikomi valstybės narės laivais.
2. Ceutos ir Melillos vietinės valdžios institucijų tvarkomuose registruose (registros de base) neabejotinai įregistruotam žvejybos laivui jo registracijos arba prirašymo uoste veikianti muitinės įstaiga neturi teisės išduoti T2M blankų knygelių.
3. 334 straipsnio 2 dalis taikoma žvejybos laimikiams ir iš jų gautiems produktams, nurodytiems 326 straipsnyje, kurie su jiems įformintu T2M dokumentu iškraunami Ceutos arba Melillos uoste numatant perkrauti ir toliau gabenti į Bendrijos muitų teritoriją. Be to, tokie produktai iškraunami, laikomi ir perkraunami specialiose krantinėse, įrengtose atskirai nuo krantinių, iš kurių produktai siunčiami į kitas paskirties vietas.
4 SKYRIUS
Išorinis Bendrijos tranzitas
1 skirsnis
Procedūra
341 straipsnis
1. Visoms prekėms, kurias numatoma gabenti taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, vadovaujantis šiuo skirsniu įforminama T1 deklaracija. T1 deklaracija - tai deklaracija, surašyta blanke, atitinkančiame 31-34 prieduose pateiktus pavyzdžius, ir naudojama vadovaujantis pastabomis, nurodytomis 37 ir 38 prieduose.
2. Krovinio aprašai, surašyti pagal 45 priede pateiktą pavyzdį, gali būti naudojami vadovaujantis 343-345 straipsniais ir 383 straipsniu kaip Bendrijos tranzito deklaracijų aprašomoji dalis. Toks jų naudojimas nedaro jokios įtakos prievolėms, susijusioms su formalumais, atliekamais taikant išsiuntimo arba eksporto procedūrą arba bet kurią procedūrą, atliekamą paskirties valstybėje narėje, ar su blankais, naudojamais tokiems formalumams atlikti.
Krovinio aprašas - tai bet kuris verslo dokumentas, atitinkantis 342-345, 383 ir 386-388 straipsnių reikalavimus.
342 straipsnis
Krovinio apraše turi būti:
a) pavadinimas "Krovinio aprašas";
b) 70 × 55 mm dydžio langelis, padalytas į 70 × 15 mm dydžio viršutinę dalį, į kurią įrašomas ženklas "T", o po jo - vienas iš įrašų, nurodytų 346 straipsnio 1 dalyje, ir 70 × 40 mm dydžio apatinę dalį, kuri skirta 345 straipsnio 3 dalyje nurodytoms nuorodoms įrašyti;
c) skiltys, kurių išdėstymo tvarka ir pavadinimai atitinka toliau nurodytus:
- eilės Nr.,
- ženklai, numeriai, pakuočių skaičius ir rūšis; prekių aprašymas,
- šalis siuntėja/eksportuotoja,
- bruto masė (kilogramais),
- tarnybinės žymos.
Skilčių plotis, jei reikia, gali būti keičiamas. Tačiau skiltis, kurios pavadinimas "Tarnybinės žymos", negali būti siauresnė negu 30 mm. Taip pat gali būti naudojami langeliai (skiltys), nenurodyti a, b, ir c punktuose.
343 straipsnis
1. Krovinio aprašas gali būti surašomas tik pirmoje blankų pusėje.
2. Prieš kiekvienos prekių rūšies aprašymą krovinio sąraše nurodomas eilės numeris.
3. Atitinkamais atvejais po kiekvienos prekių rūšies aprašymo pateikiamos specialiosios nuorodos, kurių reikalaujama pagal Bendrijos teisės aktus, visų pirma susijusius su bendrąja žemės ūkio politika, nurodomi pateikti dokumentai ir sertifikatai bei leidimai.
4. Po paskutiniojo įrašo braukiama horizontali linija, o likęs neužpildytas plotas perbraukiamas taip, kad būtų neįmanoma padaryti jokių papildomų įrašų.
344 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės muitinė gali leisti kaip krovinio aprašus, apibrėžtus 341 straipsnio 2 dalyje, naudoti apyrašus, kurie neatitinka visų reikalavimų, išdėstytų 341 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje ir 342 straipsnyje.
Naudoti tokius apyrašus leidžiama tik tada, jeigu:
a) juos pateikia įmonės, kurių apskaita tvarkoma naudojant integruotą elektroninę arba automatinio duomenų apdorojimo sistemą;
b) jie sudaryti ir užpildyti taip, kad muitinei nebūtų sunku juos naudoti;
c) juose nurodomas kiekvienos prekių rūšies pakuočių skaičius, jų rūšis ir ženklai, prekių aprašymas, šalis siuntėja/eksportuotoja ir bruto masė kilogramais.
2. Taip pat kaip krovinio aprašai, surašyti vadovaujantis 1 dalimi, gali būti naudojami apyrašai, surašyti išsiuntimo arba eksporto formalumams atlikti, net jei šiuos apyrašus pateikia įmonės, kurių apskaita tvarkoma nenaudojant elektroninės arba automatinio duomenų apdorojimo sistemos.
3. Kiekvienos valstybės narės muitinė gali leisti įmonėms, kurių apskaita tvarkoma naudojant elektroninę arba automatinio duomenų apdorojimo sistemą ir kurioms, vadovaujantis 1 ir 2 dalimis, jau leista naudoti specialius krovinio aprašus, naudoti tokius aprašus atliekant Bendrijos tranzito operacijas tik su vienos rūšies prekėmis, jeigu šis palengvinimas būtinas dėl suinteresuotų įmonių naudojamų kompiuterinių programų.
345 straipsnis
1. Jei vykdytojas naudoja krovinio aprašus prekių siuntai, sudarytai iš dviejų arba daugiau prekių rūšių, blanko, naudojamo Bendrijos tranzito reikmėms, 15 langelis "Šalis siuntėja/eksportuotoja", 33 langelis "Prekės kodas", 35 langelis "Bruto masė (kg)", 38 langelis "Neto masė (kg)" ir, jei reikia, 44 langelis "Papildoma informacija, pateikiami dokumentai, sertifikatai ir leidimai" perbraukiami, o 31 langelyje "Krovinio vietos ir prekės aprašymas" nenurodomi ženklai ir numeriai, pakuočių skaičius ir rūšis bei prekių aprašymas. Šiuo atveju taip pat nenaudojami papildomieji lapai.
2. Pateikiamų krovinio aprašo egzempliorių skaičius turi būti toks pats kaip ir atitinkamo blanko, naudojamo Bendrijos tranzito reikmėms.
3. Kai deklaracija registruojama, krovinio aprašui turi būti suteikiamas toks pats registracijos numeris, kaip ir atitinkamam blankui, kuris naudojamas Bendrijos tranzito reikmėms. Šis numeris turi būti įrašomas naudojant spaudą su išvykimo įstaigos pavadinimu arba ranka. Pastaruoju atveju padarius šį įrašą turi būti uždedamas tarnybinis išvykimo įstaigos antspaudas.
Išvykimo įstaigos pareigūno parašas nėra privalomas.
4. Jeigu kartu su vienu blanku, naudojamu Bendrijos tranzito reikmėms, pateikiami du arba daugiau krovinio aprašų, šalia kiekvieno iš jų numerio privalo būti nurodytas vykdytojo suteiktas eilės numeris, be to, pridėtų krovinio aprašų skaičius turi būti nurodytas minėto blanko 4 langelyje "Krovinio aprašai".
5. Deklaracija, surašyta bendrajame administraciniame dokumente, kurio 1 langelio dešinėje skiltyje įrašyti ženklai "T1" arba "T2" ir kuris pateikiamas kartu su vienu arba daugiau krovinio aprašų, taikant 341 straipsnio 1 dalį arba 381 straipsnį laikoma lygiaverte išorinio arba vidinio Bendrijos tranzito deklaracijai.
346 straipsnis
1. Jeigu prekės turi būti gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, vykdytojas naudojamo blanko 1 langelio dešinėje skiltyje įrašo ženklus "T1". Jeigu naudojami papildomieji lapai, vykdytojas šių papildomųjų lapų 1 langelio dešinėje skiltyje įrašo ženklus "T1 bis".
Jeigu valstybės narės neleidžia naudoti papildomųjų lapų, kai deklaracijos pateikiamos naudojant kompiuterizuotą sistemą, kartu su Bendrijos tranzito deklaracijos blanku turi būti pateikiamas viena arba daugiau blankų, atitinkančių 31 ir 32 prieduose pateiktus pavyzdžius. Tokiu atveju ženklai "T1 bis" turi būti įrašomi blanko 1 langelio dešinėje skiltyje.
2. T1 deklaracija turi būti pasirašyta vykdytojo, ir bent trys jos egzemplioriai turi būti pateikti išvykimo įstaigai.
3. Jeigu Bendrijos tranzito procedūra išvykimo valstybėje narėje įforminama baigus kitą muitinės procedūrą, T1 deklaracijoje turi būti pateikta nuoroda į tą procedūrą arba į atitinkamus muitinės dokumentus.
347 straipsnis
1. Prekės gali būti pakraunamos į tą pačią transporto priemonę daugiau negu vienoje išvykimo įstaigoje ir iškraunamos daugiau negu vienoje paskirties įstaigoje.
2. Kiekvienoje T1 deklaracijoje nurodomos tik prekės, pakrautos arba numatomos pakrauti į vieną transporto priemonę ir numatomos gabenti iš vienos išvykimo įstaigos į vieną paskirties įstaigą.
Jeigu gabenamos prekės išsiunčiamos kartu, taikant pirmąją pastraipą viena transporto priemone laikomi:
a) kelių transporto priemonė su priekaba (priekabomis) arba puspriekabe (puspriekabėmis);
b) į sąstatą sukabinti geležinkelio riedmenys arba vagonai;
c) vieną vilkstinę sudarantys laivai;
d) konteineriai, pakrauti į transporto priemonę, apibrėžtą šiame straipsnyje.
348 straipsnis
1. Išvykimo įstaiga priima ir registruoja T1 deklaraciją, nustato laiką, per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties įstaigą, ir imasi tokių identifikavimo priemonių, kokias laiko būtinomis.
2. Išvykimo įstaiga įrašo reikiamus duomenis į T1 deklaraciją, pasilieka sau vieną jos egzempliorių, o kitus grąžina vykdytojui arba jo atstovui.
349 straipsnis
1. Paprastai prekių identifikavimas užtikrinamas jų plombavimo būdu.
2. Plombuojama:
a) prekių laikymo vieta, jeigu transporto priemonė yra pripažinta tinkama plombuoti pagal kitas taisykles arba ją tokia pripažįsta išvykimo įstaiga;
b) kitais atvejais - kiekviena atskira pakuotė.
3. Transporto priemonės gali būti pripažįstamos tinkamomis plombuoti, jeigu:
a) plombas ant jų galima uždėti paprastai ir patikimai;
b) jos sukonstruotos taip, kad prekių nebūtų įmanoma iš jų paimti arba į jas įdėti nepalikus akivaizdžių laužimosi pėdsakų ar nepažeidus plombų;
c) jose nėra slaptaviečių, kuriose galima paslėpti prekes; ir
d) kroviniui skirtos vietos lengvai prieinamos muitiniam tikrinimui.
4. Išvykimo įstaiga gali atsisakyti plombavimo, jeigu, įvertinus kitas įmanomas naudoti identifikavimo priemones bei prekių aprašymą T1 dokumente arba kartu su juo pateiktuose dokumentuose, jas įmanoma lengvai identifikuoti.
350 straipsnis
1. Prekės gabenamos su T1 dokumento egzemplioriais, kuriuos išvykimo įstaiga grąžina vykdytojui arba jo atstovui.
2. T1 dokumento egzemplioriai turi būti pateikiami muitinei pareikalavus.
351 straipsnis
Kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai įstaigų, kurių kompetencijai priklauso atlikti veiksmus, susijusius su Bendrijos tranzito operacijomis, sąrašą, nurodydama tų įstaigų darbo valandas.
Komisija perduoda šią informaciją kitoms valstybėms narėms.
352 straipsnis
1. Prekių siunta ir T1 dokumento egzemplioriai turi būti pateikiami kiekvienai tranzito įstaigai.
2. Vežėjas kiekvienai tranzito įstaigai turi pateikti tranzito kontrolės lakštą, surašytą blanke, atitinkančiame 46 priede pateiktą pavyzdį.
3. Tranzito įstaigos tikrina prekes tik įtardamos nusižengimą, kuris gali būti pažeidimo priežastimi.
4. Jeigu prekės gabenamos ne per tą tranzito įstaigą, kuri nurodyta T1 dokumente, ši įstaiga nedelsdama išsiunčia tranzito kontrolės lakštą dokumente nurodytai įstaigai.
353 straipsnis
Jeigu prekės pakraunamos arba iškraunamos dalyvaujant pakeliui esančios muitinės įstaigos pareigūnams, šiems pareigūnams turi būti pateikti išvykimo įstaigos (įstaigų) grąžinti T1 dokumento egzemplioriai.
354 straipsnis
1. Prekės, aprašytos T1 dokumente, gali būti perkrautos, neįforminant naujos deklaracijos, į kitą transporto priemonę prižiūrint valstybės narės, kurios teritorijoje toks perkrovimas atliekamas, muitinei. Šiuo atveju kompetentinga institucija įrašo į T1 dokumentą atitinkamus duomenis.
2. Muitinė gali leisti atlikti tokį perkrovimą jai neprižiūrint, jeigu laikomasi jos nustatytų sąlygų. Tuo atveju vežėjas turi įrašyti atitinkamus duomenis į T1 dokumentą ir informuoti apie tai valstybės narės, kurioje atliktas perkrovimas, muitinę, prašydamas jį įforminti.
355 straipsnis
1. Jeigu atliekant transporto operaciją plombos pažeidžiamos be vežėjo valios, vežėjas turi nedelsdamas kreiptis į valstybės narės, kurioje tuo metu yra transporto priemonė, muitinę prašydamas surašyti patvirtintą protokolą.
2. Dėl eismo nelaimės priverstinai perkraunant prekes į kitą transporto priemonę turi būti vadovaujamasi 354 straipsniu.
3. Gresiant neišvengiamam pavojui, dėl kurio reikia nedelsiant iškrauti visą krovinį arba jo dalį, vežėjas gali veikti savo iniciatyva. Atliktus veiksmus jis turi nurodyti T1 dokumente. Tokiu atveju taikoma šio straipsnio 1 dalis.
4. Jeigu dėl eismo nelaimių arba kitų atsitikimų, įvykusių atliekant transporto operaciją, vežėjas nebegali laikytis 348 straipsnyje nurodyto termino, jis privalo kiek įmanydamas greičiau informuoti apie tai muitinę, nurodytą šio straipsnio 1 dalyje. Ši institucija įrašo atitinkamus duomenis į T1 dokumentą.
356 straipsnis
1. Prekės ir T1 dokumentas turi būti pateikti paskirties įstaigai.
2. Paskirties įstaiga T1 dokumento egzemplioriuose įrašo jos atlikto tikrinimo duomenis ir nedelsdama išsiunčia vieną egzempliorių išvykimo įstaigai, o kitą pasilieka sau.
3. Bendrijos tranzito operacija gali būti užbaigta ir ne toje įstaigoje, kuri nurodyta T1 dokumente. Tuomet ši kita įstaiga tampa paskirties įstaiga.
4. Šalių, į kurių teritorijas prekės įvežamos atliekant Bendrijos tranzito operaciją, muitinės privalo laikytis išvykimo įstaigos nustatyto laiko, per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties įstaigai, ir neturi teisės jo pakeisti.
5. Jeigu prekės pateikiamos paskirties įstaigai pasibaigus išvykimo įstaigos nustatytam laikui ir jeigu šis terminas pažeistas dėl aplinkybių, paaiškintų paskirties įstaigai jai priimtinu būdu ir nepriklausiusių nuo vežėjo arba vykdytojo valios, laikoma, kad pastarasis nustatyto termino nepažeidė.
357 straipsnis
1. Asmuo, paskirties įstaigai pateikęs Bendrijos tranzito dokumentą kartu su prekių siunta, su kuria tas dokumentas susijęs, jei pageidauja, gali gauti kvitą.
2. Kvitas, liudijantis, kad Bendrijos tranzito dokumentas ir atitinkama prekių siunta buvo pateikti paskirties įstaigai, atitinka pavyzdį, pateiktą 47 priede. Be to, su Bendrijos tranzito dokumentu susijęs kvitas gali būti surašomas to dokumento grąžinamojo egzemplioriaus kitoje pusėje esančioje šaknelėje.
3. Kvitas turi būti iš anksto užpildytas suinteresuoto asmens. Jame gali būti nurodyti ir kiti su prekių siunta susiję duomenys, tačiau jų negalima nurodyti paskirties įstaigai skirtoje vietoje, kadangi paskirties įstaigos patvirtintais laikomi tik duomenys, nurodyti toje vietoje.
358 straipsnis
Kiekviena valstybė narė turi teisę paskirti vieną arba daugiau centrinių įstaigų, kurioms paskirties valstybės narės kompetentingos institucijos turi grąžinti dokumentus. Valstybės narės, šiam tikslui paskyrusios tokias įstaigas, apie tai informuoja Komisiją ir nurodo joms grąžintinų dokumentų kategorijas. Komisija savo ruožtu informuoja apie tai kitas valstybes nares.
2 skirsnis
Garantijos
1 poskirsnis
Bendrosios nuostatos
359 straipsnis
1. Kodekso 94 straipsnio 1 dalyje nurodyta garantija turi galioti visoje Bendrijoje.
2. Garantija gali būti bendroji, taikoma tam tikram skaičiui Bendrijos tranzito operacijų, arba vienkartinė, taikoma vienai Bendrijos tranzito operacijai.
3. Atsižvelgiant į 373 straipsnio 2 dalį, garantija laikoma bet kurio trečiojo fizinio arba juridinio asmens, atitinkančio Kodekso 195 straipsnyje nurodytus reikalavimus, pateikta solidarinė garantija.
4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytos garantijos dokumentas turi atitikti pavyzdį, pateiktą:
- 48 priede - bendrosios garantijos taikymo atveju,
- 49 priede - vienkartinės garantijos taikymo atveju,
- 50 priede - fiksuoto dydžio garantijos taikymo atveju.
5. Kiekviena valstybė narė gali leisti naudoti kitų formų garantijas, jeigu to reikalauja nacionalinių įstatymų, kitų teisės aktų ar administracinio proceso nuostatos arba įprastinė praktika ir jeigu jų pateikimas turi tą pačią teisinę galią kaip ir nustatyto pavyzdžio dokumento pateikimas.
2 poskirsnis
Bendrosios garantijos
360 straipsnis
Jeigu išorinio Bendrijos tranzito operacijos atliekamos su prekėmis, importuotomis į Bendrijos muitų teritoriją iš trečiųjų šalių, kurios dėl to, kad yra tapusios arba privalo tapti specialiosios informacijos objektu, visų pirma taikant Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1468/81 [13] nuostatas, kelia didesnę apgaulės riziką, valstybių narių muitinių administracijos, susitarusios su Komisija, imasi specialių priemonių, kurių tikslas - laikinai uždrausti naudoti bendrąją garantiją tokiais atvejais.
Valstybės narės muitinės administracijos sprendimą uždrausti naudoti bendrąją garantiją taiko ir atitinkamos kitų valstybių narių administracijos.
Valstybių narių muitinės administracijos informuoja viena kitą ir Komisiją apie sprendimus, priimtus vadovaujantis šiuo straipsniu.
Praėjus šešiems mėnesiams Komisija priima sprendimą, ar priemonės, kurių buvo imtasi, turi būti toliau taikomos, ar ne.
361 straipsnis
Nepažeidžiant 360 straipsnio nuostatų, bendrosios garantijos dydis nustatomas tokia tvarka:
1. Garantijos dydis nustatomas taikant šio straipsnio 4 dalyje nustatytas procedūras taip, kad jis būtų ne mažesnis kaip 30 % mokėtinų muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumos.
2. Bendrosios garantijos dydis nustatomas vadovaujantis šio straipsnio 4 dalies nuostatomis taip, kad jis būtų lygus visai mokėtinų muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumai, kai norima garantiją taikyti išorinio Bendrijos tranzito operacijoms, atliekamoms su prekėmis:
- importuotomis į Bendrijos muitų teritoriją,
- išvardytomis 53 priede ir
- tapusiomis iš Komisijos gautos specialiosios informacijos, susijusios su tranzito operacijomis, keliančiomis didesnę apgaulės riziką, objektu, visų pirma vadovaujantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1468/81 nuostatomis.
Tačiau muitinė gali nustatyti garantijos dydį, lygų 50 % mokėtinų muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumos,
asmenims:
- kurie yra įsteigti valstybėje narėje, kurioje pateikiama garantija,
- kurie dažnai naudojasi Bendrijos tranzito sistema,
- kurių finansinė būklė yra tokia, kad jie gali įvykdyti savo įsipareigojimus ir
- kurie nėra padarę jokių reikšmingų muitinės arba mokesčių įstatymų pažeidimų.
Jeigu taikoma šį pastraipa, garantijos įstaiga į garantijos sertifikato, nurodyto 362 straipsnio 3 dalyje, 7 langelį įrašo vieną iš šių frazių:
- aplicación del punto 2 del artículo 361 del Reglamento (CEE) no 2454/93,
- anvendelse af artikel 361, nr. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93,
- Anwendung von Artikel 361 Nummer 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93,
- Εφαρμογή του άρθρου 361 σημείο 2 δεύτερο εδάφιο του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93,
- application of Article 361 (2) of Regulation (EEC) No 2454/93,
- application de l'article 361 point 2 du règlement (CEE) n° 2454/93,
- applicazione dell'articolo 361, punto 2 del regolamento (CEE) n. 2454/93,
- toepassing van artikel 361, punt 2, van Verordening (EEG) nr. 2454/93,
- aplicação do ponto 2 do artigo 361.° do Regulamento (CEE) n.° 2454/93.
3. Jeigu Bendrijos tranzito deklaracijoje be prekių, minėtų šio straipsnio 2 dalyje, nurodytos ir kitos prekės, nuostatos, susijusios su garantijos dydžiu, taikomos taip, lyg abiejų kategorijų prekės būtų nurodytos atskirose deklaracijose.
Tačiau į bet kurios iš šių kategorijų prekes neatsižvelgiama, jeigu jų kiekis arba vertė yra santykinai nereikšmingi.
4. Taikant šį straipsnį, vertinama:
- gabentų prekių siuntų apimtys, tenkančios vienos savaitės laikotarpiui,
- mokėtini muitai ir kiti privalomieji mokėjimai, atsižvelgiant į didžiausias apmokestinimo normas, taikytinas vienoje iš suinteresuotų šalių.
Šis įvertinimas atliekamas remiantis suinteresuoto asmens verslo ir apskaitos dokumentais, susijusiais su prekėmis, gabentomis praėjusiais metais, gautoji suma po to dalijama iš 52.
Kai į ją kreipiasi nauji operacijų vykdytojai, garantijos įstaiga kartu su suinteresuotu asmeniu pagal jau turimus duomenis apytikriai įvertina prekių, gabenamų per atitinkamą laiką, kiekį, vertę ir joms taikytinus mokesčius. Garantijos įstaiga ekstrapoliacijos būdu nustato tikėtiną prekių, kurios bus gabenamos per vieną savaitę, vertę ir joms taikytinus mokesčius.
Garantijos įstaiga, visų pirma atsižvelgdama į informaciją, gautą iš išvykimo įstaigų, kasmet peržiūri bendrosios garantijos dydį ir, jei reikia, jį atitinkamai patikslina.
362 straipsnis
1. Bendroji garantija pateikiama garantijos įstaigai.
2. Garantijos įstaiga nustato garantijos dydį, priima garanto įsipareigojimus ir išduoda leidimą, suteikiantį vykdytojui teisę atlikti bet kurią Bendrijos tranzito operaciją, nepriklausomai nuo išvykimo įstaigos, tačiau neviršijant garantijos dydžio.
3. Kiekvienam leidimą gavusiam asmeniui laikantis 363-366 straipsniuose nustatytų sąlygų išduodami vienas arba daugiau garantijos sertifikato egzempliorių, surašytų blankuose, atitinkančiuose 51 priede pateiktą pavyzdį.
4. Kiekviename T1 dokumente turi būti pateikta nuoroda į garantijos sertifikatą.
5. Garantijos įstaiga gali atšaukti leidimą, jeigu nebesilaikoma sąlygų, kuriomis jis buvo išduotas.
363 straipsnis
1. Išduodant garantijos sertifikatą arba bet kuriuo metu, kol šis sertifikatas galioja, vykdytojas savo nuožiūra ir prisiimdamas visą atsakomybę antroje sertifikato pusėje nurodo asmenį arba asmenis, įgaliotus jo vardu pasirašyti Bendrijos tranzito deklaracijas. Nurodant kiekvieną įgaliotą asmenį įrašoma jo pavardė ir vardas, o šalia - to asmens parašas. Kiekvieno įgalioto asmens paskyrimas patvirtinamas vykdytojo parašu. Vykdytojas gali savo nuožiūra perbraukti neužpildytus dokumento langelius.
2. Vykdytojas bet kuriuo metu gali išbraukti antroje sertifikato pusėje nurodytą įgalioto asmens vardą ir pavardę.
364 straipsnis
Bet kuris asmuo, kurio vardas ir pavardė nurodyti antroje išvykimo įstaigai pateikto garantijos sertifikato pusėje, laikomas įgaliotu vykdytojo atstovu.
365 straipsnis
Garantijos sertifikato galiojimo laikas neviršija dvejų metų. Tačiau garantijos įstaiga gali šį laiką pratęsti dar vienam laikotarpiui, kurio trukmė ne ilgesnė kaip dveji metai.
366 straipsnis
Garantijai netekus galios, vykdytojas privalo nedelsdamas grąžinti garantijos įstaigai visus jam išduotus ir tebegaliojančius garantijos sertifikatus.
Valstybės narės pateikia Komisijai duomenis apie visus negrąžintus ir tebegaliojančius sertifikatus. Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.
3 poskirsnis
Fiksuoto dydžio garantijos
367 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė gali laikyti, kad pateikus deklaraciją garantas garantuoja už fiksuoto 7000 ekiu dydžio vienkartinės garantijos sumą, įsipareigodamas sumokėti muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, kurie gali būti mokėtini atliekant Bendrijos tranzito operaciją, už kurios vykdymą jis atsako nepriklausomai nuo to, kas yra šios operacijos vykdytojas. Ši nuostata taikoma nepažeidžiant 368 straipsnio.
2. Fiksuoto dydžio garantija turi būti pateikta garantijos įstaigai.
368 straipsnis
1. Išskyrus 2 ir 3 dalyse nurodytus atvejus, pateikiant kiekvieną Bendrijos tranzito deklaraciją išvykimo įstaiga nereikalauja didesnės negu fiksuoto 7000 ekiu dydžio garantijos, nepriklausomai nuo muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumos, kuria gali būti apmokestintos tam tikroje deklaracijoje nurodytos prekės.
2. Jeigu susidarius ypatingoms aplinkybėms transporto operacija kelia didesnę riziką ir dėl tos priežasties7000 ekiu garantijos akivaizdžiai nepakanka, išvykimo įstaiga gali reikalauti didesnės garantijos, kurios dydis kartotinis 7000 ekiu, kurios pakaktų užtikrinti visam išsiunčiamų prekių kiekiui taikytinų muitų sumokėjimą.
3. Vežant 52 priede išvardytas prekes, fiksuoto dydžio garantijos suma padidinama, jeigu vežamų prekių kiekis viršija kiekį, atitinkantį 7000 ekiu fiksuoto dydžio sumą.
Tokiu atveju fiksuoto dydžio suma padidinama iki tokio dydžio, kartotinio 7000 ekiu, kurio pakaktų garantuoti už visą išsiunčiamų prekių kiekį.
4. 2 ir 3 dalyje nurodytais atvejais vykdytojas privalo į išvykimo įstaigą pristatyti tiek fiksuoto dydžio garantijos lakštų, kiek kartų pareikalautos garantijos dydis didesnis už 7000 ekiu sumą.
369 straipsnis
1. Jeigu Bendrijos tranzito deklaracijoje be prekių, įtrauktų į 52 priede pateiktą sąrašą, nurodytos ir kitos prekės, nuostatos, reglamentuojančios fiksuoto dydžio garantijos taikymą, taikomos taip, lyg abiejų kategorijų prekės būtų nurodytos atskirose deklaracijose.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, neatsižvelgiama į bet kurios iš šių kategorijų prekes, jeigu jų kiekis arba vertė yra santykinai nereikšmingi.
370 straipsnis
1. Garantijos įstaiga, priimdama garanto įsipareigojimus, suteikia garantui teisę laikantis garantijoje nustatytų sąlygų išduoti fiksuoto dydžio garantijos lakštą arba lakštus asmenims, ketinantiems būti Bendrijos tranzito operacijų, pradedamų jų pasirinktose išvykimo įstaigose, vykdytojais.
2. Fiksuoto dydžio garantijos lakštas turi atitinka 54 priede pateiktą pavyzdį. Tačiau to pavyzdžio antrojoje pusėje nurodyti įrašai gali būti perkelti į jo pirmąją pusę virš lakštą išduodančio asmens arba įmonės duomenų, nepakeičiant tolesnių įrašų.
3. Garantas atsako už pinigų sumų, neviršijančių 7000 ekiu, sumokėjimą pagal kiekvieną fiksuoto dydžio garantijos lakštą.
4. Nepažeidžiant 368 ir 371 straipsnių, vykdytojas, pateikdamas kiekvieną fiksuoto dydžio garantijos lakštą, gali vykdyti vieną Bendrijos tranzito operaciją. Lakštas turi būti pristatomas į išvykimo įstaigą ir joje paliekamas.
371 straipsnis
Garantas gali išduoti fiksuoto dydžio garantijos lakštus:
- kurie negalioja atliekant Bendrijos tranzito operacijas su prekėmis, išvardytomis 52 priede, ir
- kurie gali būti naudojami sudarant ne didesnius kaip septynių lakštų rinkinius vienai transporto priemonei, apibrėžtai 347 straipsnio 2 dalyje, kuria gabenamos prekės, nenurodytos ankstesnėje įtraukoje.
Tuo tikslu garantas turi pažymėti tokius fiksuoto dydžio garantijos lakštus, įstrižai didžiosiomis raidėmis įrašydamas vieną iš šių įrašų:
- VALIDEZ LIMITADA; APLICACIÓN DEL ARTÍCULO 371 DEL REGLAMENTO (CEE) N° 2454/93,
- BEGRÆNSET GYLDIGHED - ARTIKEL 371, I FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93,
- BESCHRÄNKTE GELTUNG - ARTIKEL 371 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93,
- ΠΕΡΙΟΡΙΣΜΕΝΗ ΙΣΧΥΣ: ΕΦΑΡΜΟΓΗ ΤΟΥ ΑΡΘΡΟΥ 371 ΤΟΥ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93,
- LIMITED VALIDITY - APPLICATION OF ARTICLE 371 OF REGULATION (EEC) No 2454/93,
- VALIDITÉ LIMITÉE - APPLICATION DE L'ARTICLE 371 DU RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93,
- VALIDITÀ LIMITATA - APPLICAZIONE DELL'ARTICOLO 371 DEL REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93,
- BEPERKTE GELDIGHEID - TOEPASSING VAN ARTIKEL 371 VAN VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93,
- VALIDADE LIMITADA; APLICAÇÃO DO ARTIGO 371.° DO REGULAMENTO (CEE) N.° 2454/93.
372 straipsnis
Garantijai netekus galios, valstybė narė, kuriai priklauso atitinkama garantijos įstaiga, nedelsdama praneša apie tai kitoms valstybėms narėms.
4 poskirsnis
Vienkartinės garantijos
373 straipsnis
1. Vienkartinė garantija, taikoma vienai Bendrijos tranzito operacijai, turi būti pateikta išvykimo įstaigai. Išvykimo įstaiga nustato šios garantijos dydį.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta garantija gali būti pateikiama sumokant išvykimo įstaigai piniginį užstatą. Šiuo atveju jis grąžinamas, kai išvykimo įstaigoje baigiami su atitinkamu T1 dokumentu susiję formalumai.
5 poskirsnis
Bendrosios nuostatos, taikytinos 1-4 poskirsniams
374 straipsnis
Garanto įsipareigojimų galiojimas nutrūksta susidarius Kodekso 199 straipsnio 1 dalyje nurodytoms aplinkybėms, be to, jo įsipareigojimų galiojimas taip pat nutrūksta praėjus 12 mėnesių laikotarpiui nuo T1 deklaracijos įregistravimo dienos, jeigu išvykimo valstybės narės muitinė jam nepraneša apie tai, kad su atitinkamu T1 dokumentu susiję formalumai nebaigti.
Tais atvejais, kai per pirmojoje pastraipoje nurodytą laikotarpį muitinė praneša garantui apie tai, kad su atitinkamu T1 dokumentu susiję formalumai nebaigti, jam taip pat pranešama ir apie tai, kad iš jo reikalaujama ar gali būti pareikalauta sumokėti pinigų sumas, susijusias su atitinkama Bendrijos tranzito operacija, kurias jis yra įsipareigojęs sumokėti. Šį pranešimą garantas turi gauti ne vėliau kaip praėjus trejiems metams nuo T1 deklaracijos įregistravimo dienos. Jeigu iki nurodytojo laikotarpio pabaigos garantas tokio pranešimo negauna, jo įsipareigojimų galiojimas taip pat nutrūksta.
6 poskirsnis
Atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją
375 straipsnis
1. Tam, kad galėtų būti atleistas nuo prievolės pateikti garantiją atliekant Bendrijos tranzito operacijas, suinteresuotas asmuo turi vadovaudamasis Kodekso 95 straipsnio 2 dalies e punktu pateikti rašytinį įsipareigojimą, surašytą pagal 55 priede pateiktą pavyzdį.
2. Kiekviena valstybė narė gali priimti ir kitos formos suinteresuoto asmens įsipareigojimą, jeigu to reikalauja nacionalinių įstatymų, kitų teisės aktų ar administracinio proceso nuostatos arba įprastinė praktika ir jeigu tokio įsipareigojimo priėmimas sukelia tas pačias pasekmes kaip ir nustatyto pavyzdžio įsipareigojimo priėmimas.
376 straipsnis
1. Vadovaujantis Kodekso 95 straipsnio 3 dalimi, atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją netaikomas šioms prekėms:
a) kurių bendra prekių siuntos vertė viršija 100000 ekiu;
arba
b) išvardytoms 56 priede kaip keliančioms didesnę riziką.
2. Atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją netaikomas, jeigu vadovaujantis 360 straipsnio nuostatomis uždrausta naudoti bendrąją garantiją.
377 straipsnis
1. Jeigu taikomas atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją, atitinkamoje T1 tranzito deklaracijoje turi būti pateikta nuoroda į sertifikatą, nurodytą Kodekso 95 straipsnio 4 dalyje.
2. Atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatas turi atitikti 57 priede pateiktą pavyzdį.
3. Išduodant atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatą arba bet kuriuo metu, kol šis sertifikatas galioja, vykdytojas savo nuožiūra ir prisiimdamas visą atsakomybę antroje sertifikato pusėje nurodo asmenį arba asmenis, įgaliotus jo vardu pasirašyti Bendrijos tranzito deklaracijas. Nurodant kiekvieną įgaliotą asmenį įrašoma jo pavardė ir vardas, o šalia - to asmens parašas. Kiekvieno įgalioto asmens paskyrimas patvirtinamas vykdytojo parašu. Vykdytojas gali savo nuožiūra perbraukti neužpildytus dokumento langelius.
Vykdytojas bet kuriuo metu gali išbraukti antroje sertifikato pusėje nurodytą įgalioto asmens vardą ir pavardę.
4. Bet kuris asmuo, kurio vardas ir pavardė nurodyti antroje išvykimo įstaigai pateikto atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikato pusėje, laikomas įgaliotu vykdytojo atstovu.
5. Atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikato galiojimo laikas neviršija dvejų metų. Tačiau nuo šios prievolės asmenį atleidusi institucija gali šį laiką pratęsti dar vienam laikotarpiui, kurio trukmė ne ilgesnė kaip dveji metai.
6. Atšaukus atleidimą nuo prievolės pateikti garantiją, vykdytojas privalo nedelsdamas grąžinti jį nuo šios prievolės atleidusiai institucijai visus jam išduotus ir tebegaliojančius atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatus.
Valstybės narės pateikia Komisijai duomenis apie visus negrąžintus ir tebegaliojančius sertifikatus.
Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.
3 skirsnis
Nusižengimai; nenusižengimo įrodymas
378 straipsnis
1. Nepažeidžiant Kodekso 215 straipsnio, tais atvejais, kai prekių siunta nebuvo pateikta paskirties įstaigai ir neįmanoma nustatyti pažeidimo arba nusižengimo vietos, laikoma, kad toks pažeidimas arba nusižengimas padarytas:
- valstybėje narėje, kuriai priklauso išvykimo įstaiga,
arba
- valstybėje narėje, kuriai priklauso tranzito įstaiga, veikianti įvažiavimo į Bendriją vietoje, kuriai buvo pateiktas tranzito kontrolės lakštas,
išskyrus atvejus, kai per nustatytą laiką, nurodytą 379 straipsnio 2 dalyje, pateikiami muitinei priimtini įrodymai, pagal kuriuos įmanoma pripažinti, kad tranzito operacija buvo atlikta be pažeidimų, arba nustatyti faktinę pažeidimo arba nusižengimo vietą.
2. Jeigu tokie įrodymai nepateikiami ir todėl laikoma, kad minėtas pažeidimas arba nusižengimas padarytas išvykimo valstybėje narėje arba įvažiavimo valstybėje narėje, minėtose 1 dalies antrojoje įtraukoje, muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, susijusius su atitinkamomis prekėmis, išieško ta valstybė narė, vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinių teisės aktų nuostatomis.
3. Jeigu valstybė narė, kurioje faktiškai buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, nustatoma nepasibaigus trejų metų laikotarpiui nuo T1 deklaracijos įregistravimo datos, ta valstybė narė, vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinių teisės aktų nuostatomis, išieško muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus (išskyrus tuos, kurie buvo išieškoti vadovaujantis 2 dalimi kaip Bendrijos nuosavi išteklius), susijusius su atitinkamomis prekėmis. Šiuo atveju, jeigu pateiktas tokio išieškojimo įrodymas, anksčiau išieškoti muitai ir kiti privalomieji mokėjimai (išskyrus tuos, kurie buvo išieškoti kaip Bendrijos nuosavi ištekliai), grąžinami.
4. Su tranzito operacija susijusios garantijos neatsisakoma iki minėto trejų metų laikotarpio pabaigos arba iki tol, kol nesumokami muitai ir kiti privalomieji mokėjimai, taikomi valstybėje narėje, kurioje faktiškai buvo padarytas minėtas pažeidimas arba nusižengimas.
Valstybės narės imasi būtinų priemonių išaiškinti bet kurį pažeidimą arba nusižengimą ir taikyti veiksmingas baudas.
379 straipsnis
1. Jeigu prekių siunta nebuvo pateikta paskirties įstaigai ir neįmanoma nustatyti vietos, kurioje buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, išvykimo įstaiga kiek įmanydama greičiau, tačiau bet kuriuo atveju nepraėjus 11 mėnesių nuo Bendrijos tranzito deklaracijos įregistravimo, praneša apie tai vykdytojui.
2. Šio straipsnio 1 dalyje minėtame pranešime be kitų duomenų turi būti nurodytas laikas, iki kurio išvykimo įstaigai turi būti pateikti muitinei priimtini įrodymai, pagal kuriuos būtų įmanoma pripažinti, kad tranzito operacija buvo atlikta be pažeidimų arba nustatyti faktinę pažeidimo arba nusižengimo vietą. Tas laikas - trys mėnesiai nuo 1 dalyje nurodyto pranešimo datos. Jeigu minėti įrodymai per tą laikotarpį nepateikiami, valstybė narė, kurios kompetencijai tai priklauso, imasi priemonių išieškoti dėl pažeidimo arba nusižengimo mokėtinus muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus. Tais atvejais, kai ta valstybė narė nėra ta pati, kuriai priklauso išvykimo įstaiga, pastaroji valstybė narė nedelsdama informuoja pirmiau minėtą valstybę narę.
380 straipsnis
Norint įrodyti, kad tranzito operacija buvo atlikta be pažeidimų, kaip apibrėžta 378 straipsnio 1 dalyje, muitinei priimtinu būdu, inter alia, turi būti pateiktas:
a) muitinės patvirtintas dokumentas, liudijantis, kad atitinkamos prekės buvo pateiktos paskirties įstaigai arba, jei taikomas 406 straipsnis, įgaliotam gavėjui. Tame dokumente pateiktos informacijos turi pakakti minėtoms prekėms identifikuoti;
arba
b) trečiojoje šalyje išduotas muitinės dokumentas, liudijantis, kad prekės buvo išleistos vidaus vartojimui, arba šio dokumento kopija ar fotokopija; tokios kopijos ar fotokopijos tikrumas turi būti patvirtintas organizacijos, patvirtinusios dokumento originalą, atitinkamos trečiosios šalies institucijos arba vienos iš valstybių narių institucijos. Tame dokumente pateiktos informacijos turi pakakti atitinkamoms prekėms identifikuoti.
5 SKYRIUS
Vidinis Bendrijos tranzitas
381 straipsnis
1. Visoms prekėms, kurias numatoma gabenti taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, įforminama T2 deklaracija. T2 deklaracija - tai deklaracija, surašyta blanke, atitinkančiame 31-34 prieduose pateiktus pavyzdžius, ir naudojama vadovaujantis paaiškinimais, išdėstytais 37 priede.
2. 4 skyrius mutatis mutandis taikomas vidinio Bendrijos tranzito procedūrai.
6 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos, taikytinos 4 ir 5 skyriams
382 straipsnis
1. Tais atvejais, kai prekių siuntas sudaro ir prekės, kurios turi būti gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir prekės, kurios turi būti gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, prie vieno Bendrijos tranzito deklaracijos blanko pridedami papildomieji lapai, atitinkamai pažymėti ženklais "T1 bis" arba "T2 bis".
Šiuo atveju ženklas "T" įrašomas į minėto blanko 1 langelio dešiniąją skiltį; tuščia vieta šalia ženklo "T" perbraukiama; be to, įstrižai perbraukiami 32 langelis "Prekė Nr.", 33 langelis "Prekės kodas", 35 langelis "Bruto masė (kg)", 38 langelis "Neto masė (kg)" ir 44 langelis "Papildoma informacija, pateikiami dokumentai, sertifikatai ir leidimai". Naudojamo Bendrijos tranzito deklaracijos blanko 31 langelyje "Krovinio vietos ir prekių aprašymas" turi būti pateiktos nuorodos į papildomųjų lapų, pažymėtų ženklais "T1 bis", ir papildomųjų lapų, pažymėtų ženklais "T2 bis", eilės numerius.
2. Jeigu naudojamo blanko 1 langelio dešinėje skiltyje praleisti vieni iš ženklų - "T1", "T1 bis" arba "T2", "T2 bis" - arba jeigu nesilaikoma šio straipsnio 1 dalies ir 383 straipsnio nuostatų, kai prekių siuntas sudaro ir prekės, gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir prekės, gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, prekės, gabenamos su tokiais dokumentais, laikomos gabenamomis taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą.
Tačiau eksporto muitų ar priemonių, nustatytų eksportui įgyvendinant bendrąją prekybos politiką, taikymo atvejais tokios prekės laikomos gabenamomis taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą.
383 straipsnis
Tais atvejais, kai prekių siuntas sudaro ir prekės, gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir prekės, gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, surašomi atskiri krovinio aprašai, kurie gali būti pridedami prie vieno Bendrijos tranzito deklaracijos blanko.
Tokiais atvejais ženklas "T" įrašomas į minėto blanko 1 langelio dešiniąją skiltį. Tuščia vieta šalia ženklo "T" perbraukiama; be to, įstrižai perbraukiami 15 langelis "Šalis siuntėja/eksportuotoja", 32 langelis "Prekė Nr.", 33 langelis "Prekės kodas", 35 langelis "Bruto masė (kg)", 38 langelis "Neto masė (kg)" ir, jei reikia, 44 langelis "Papildoma informacija, pateikiami dokumentai, sertifikatai ir leidimai". Naudojamo blanko 31 langelyje "Krovinio vietos ir prekių aprašymas" turi būti pateiktos nuorodos į krovinio aprašų, surašytų abiejų tipų prekėms, eilės numerius.
384 straipsnis
Jei reikia, valstybių narių muitinės administracijos perduoda viena kitai visas išvadas, dokumentus, ataskaitas, bylų duomenis ir informaciją, susijusią su transporto operacijomis, atliktomis taikant Bendrijos tranzito procedūrą, ir su ta procedūra susijusiais nusižengimais bei pažeidimais.
385 straipsnis
Tranzito deklaracijos ir dokumentai surašomi oficialia Bendrijos kalba, priimtina išvykimo valstybės narės muitinei. Ši nuostata netaikoma fiksuoto dydžio garantijos lakštams.
Jeigu reikia, kitos valstybės narės, kurioje turi būti pateiktos deklaracijos ir dokumentai, muitinė gali pareikalauti jų vertimo į tos valstybės narės valstybinę kalbą arba vieną iš valstybinių kalbų.
Kalbą, kuria turi būti surašytas garantijos sertifikatas, nustato valstybės narės, kuriai priklauso garantijos įstaiga, muitinė.
Kalbą, kuria turi būti surašytas atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatas, nustato atitinkamą asmenį nuo prievolės pateikti garantiją atleidusios valstybės narės muitinė.
386 straipsnis
1. Popierius, naudojamas krovinio aprašų, tranzito kontrolės lakštų ir kvitų blankams spausdinti, turi būti tinkamas rašymui ir sverti ne mažiau kaip 40 g/m2; jis turi būti pakankamai tvirtas, kad įprastiniu būdu naudojamas lengvai neplyštų ar nesiglamžytų.
2. Popieriaus, naudojamo fiksuoto dydžio garantijos lakštams spausdinti sudėtyje neturi būti mechaninės celiuliozės, jis turi būti tinkamas rašymui ir sverti ne mažiau kaip 55 g/m2. Šis popierius turi būti padengtas raudonai išspausdintu apsauginiu tinkleliu, kad būtų įmanoma pastebėti bet kurį mechaniniu arba cheminiu būdu padarytą klastojimą.
3. Popieriaus, naudojamo garantijos sertifikatų ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatų blankams spausdinti, sudėtyje neturi būti mechaninės celiuliozės ir jis turi sverti ne mažiau kaip 100 g/m2. Abi jo pusės turi būti padengtos apsauginiu tinkleliu, kad būtų įmanoma pastebėti bet kurį mechaniniu arba cheminiu būdu padarytą klastojimą. Šis apsauginis tinklelis turi būti:
- žalias spausdinant garantijos sertifikatus,
- melsvas spausdinant atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatams.
4. Popierius, minėtas šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, turi būti baltas, išskyrus popierių, naudojamą krovinio aprašams, nurodytiems 341 straipsnio 2 dalyje, spausdinti, kurie gali būti spausdinami ant suinteresuoto asmens pasirinktos spalvos popieriaus.
387 straipsnis
Dokumentų blankų matmenys turi būti tokie:
a) krovinio aprašų - 210 × 297 mm, leidžiama ilgio palaida - tarp - 5 ir + 8 mm;
b) tranzito kontrolės lakštų, garantijos sertifikatų ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatų - 210 × 148 mm;
c) kvitų ir fiksuoto dydžio garantijos lakštų - 148 × 105 mm.
388 straipsnis
1. Fiksuoto dydžio garantijos lakštuose turi būti nurodytas juos spausdinusios spaustuvės pavadinimas ir adresas arba jie turi būti pažymėti ženklu, pagal kurį šią spaustuvę įmanoma identifikuoti. Kiekvienas fiksuoto dydžio garantijos lakštas turi turėti eilės numerį.
2. Valstybės narės atsako už garantijos sertifikatų ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatų spausdinimą arba jų spausdinimo organizavimą. Kiekvienas sertifikatas turi turėti eilės numerį, pagal kurį būtų įmanoma jį identifikuoti.
3. Garantijos sertifikatų ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją sertifikatų blankai bei fiksuoto dydžio garantijos lakštai pildomi rašomąja mašinėle arba naudojant kitą mechanografinį ar į jį panašų procesą.
4. Krovinio aprašai, tranzito kontrolės lakštai ir kvitai gali būti pildomi rašomąja mašinėle, naudojant kitą mechanografinį ar į jį panašų procesą arba aiškiai ir įskaitomai ranka; pastaruoju atveju jie turi būti pildomi rašalu didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis.
5. Dokumentuose negali būti trynimų, skutimų ar kitokių neišbraukto įrašo pataisymų. Pataisymai turi būti daromi išbraukiant klaidingus duomenis ir, jei reikia, atspausdinant ar užrašant reikiamus duomenis. Šalia pataisymų turi būti nurodyti juos padariusio asmens inicialai, o jų tikrumas patvirtintas muitinės.
7 SKYRIUS
Supaprastinimai
1 skirsnis
Supaprastinta dokumento, naudojamo Bendrijos prekių statusui įrodyti, išdavimo procedūra
389 straipsnis
Nepažeidžiant 317 straipsnio 4 dalies taikymo reikalavimų, kiekvienos valstybės narės muitinė gali leisti bet kuriam asmeniui, toliau vadinamam "įgaliotu siuntėju", kuris atitinka 390 straipsnyje išdėstytus reikalavimus ir siūlo Bendrijos prekių statuso įrodymui vadovaujantis 315 straipsnio 1 dalimi naudoti T2L dokumentą arba vieną iš 317 straipsnyje nurodytų dokumentų, toliau vadinamų "verslo dokumentais", naudoti šiuos dokumentus nepateikiant jų išvykimo valstybės narės muitinei dokumento tikrumui patvirtinti.
390 straipsnis
1. Leidimas, nurodytas 389 straipsnyje, suteikiamas tik asmenims:
a) kurie dažnai siunčia prekes;
b) kurių tvarkoma apskaita sudaro galimybes muitinei patikrinti jų atliekamas operacijas;
c) kurie nėra padarę reikšmingų ar kartotinių muitinės arba mokesčių teisės aktų pažeidimų.
2. Muitinė gali atšaukti leidimą, jeigu įgaliotas siuntėjas nebeatitinka 1 dalyje išdėstytų reikalavimų arba nesilaiko šiame skirsnyje ar leidime nustatytų reikalavimų.
391 straipsnis
1. Muitinės išduotame leidime be kitų duomenų turi būti nurodyta:
a) įstaiga, atsakinga už išankstinį atitinkamų dokumentų blankų tikrumo patvirtinimą 392 straipsnio 1 dalies a punkto nustatyta tvarka;
b) būdas, kuriuo įgaliotas siuntėjas turi įrodyti, kad šie blankai buvo tinkamai naudojami.
2. Kompetentingos institucijos nustato laiką, per kurį įgaliotasis siuntėjas turi informuoti kompetentingą įstaigą, ir tokio informavimo būdą, kad ši įstaiga galėtų atlikti visas būtinas tikrinimo operacijas iki prekių išvežimo.
392 straipsnis
1. Leidime nurodoma, kad T2L dokumentui ir, atitinkamais atvejais, T2L bis dokumentui (dokumentams) surašyti naudojamų blankų pirmos pusės C langelyje "Išvykimo įstaiga" arba verslo dokumentų pirmoje pusėje turi būti:
a) iš anksto uždėtas 391 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos įstaigos antspaudas ir pasirašyta tos įstaigos pareigūno;
arba
b) įgalioto siuntėjo uždėtas specialus muitinės patvirtintas metalinis antspaudas, atitinkantis 62 priede pateiktą pavyzdį; antspaudo atvaizdas gali būti iš anksto išspausdintas blankuose, jeigu jų spausdinimas patikėtas šiuo tikslu atitinkamai įgaliotai spaustuvei.
2. Įgaliotas siuntėjas turi užpildyti ir pasirašyti blanką ne vėliau kaip prekių išsiuntimo metu. Be to, jis turi įrašyti T2L dokumento išvykimo įstaigos tikrinimui skirtame langelyje arba aiškiai matomoje jo naudojamo verslo dokumento vietoje kompetentingos muitinės įstaigos pavadinimą, dokumento užpildymo datą ir vieną iš šių įrašų:
- Procedimiento simplificado,
- Forenklet fremgangsmåde,
- Vereinfachtes Verfahren,
- Απλουστευμένη διδικασία,
- Simplified procedure,
- Procédure simplifée,
- Procedura semplificata,
- Vereenvoudigde regeling,
- Procedimento simplificado.
3. Užpildytas blankas su šio straipsnio 2 dalyje nurodytu įrašu, pasirašyta įgalioto siuntėjo, laikomas lygiaverčiu dokumentui, įrodančiam Bendrijos prekių statusą.
393 straipsnis
1. Muitinė gali leisti įgaliotam siuntėjui nepasirašyti T2L dokumentų arba jo naudojamų verslo dokumentų, pažymėtų specialiu 62 priede nurodytu antspaudu ir surašytų naudojant elektroninę arba automatinio duomenų apdorojimo sistemą. Toks leidimas duodamas su sąlyga, kad įgaliotas siuntėjas prieš tai šiai institucijai yra pateikęs rašytinį įsipareigojimą, kuriuo jis prisiima atsakomybę už visų išduotų T2L dokumentų arba verslo dokumentų, pažymėtų specialiu antspaudu, naudojimo teisines pasekmes.
2. T2L dokumentų arba verslo dokumentų, surašytų vadovaujantis šio straipsnio 1 dalimi, vietose, skirtose įgaliotam siuntėjui pasirašyti turi būti įrašytas vienas iš šių įrašų:
- Dispensa de firma,
- Fritaget for underskrift,
- Freistellung von der Unterschriftsleistung,
- Δεν απαιτείται υπογραφή,
- Signature waived,
- Dispense de signature,
- Dispensa dalla firma,
- Van ondertekening vrijgesteld,
- Dispensada a assinatura.
394 straipsnis
Įgaliotas siuntėjas turi padaryti kiekvieno vadovaujantis šiuos skirsniu jo išduoto T2L dokumento arba verslo dokumento kopiją. Muitinė nustato tvarką, kuria vadovaujantis dokumento kopija turi būti pateikiama tikrinimui ir saugoma ne trumpiau kaip dvejus metus.
395 straipsnis
1. Įgaliotas siuntėjas turi:
a) laikytis šio skirsnio nuostatų ir leidime nustatytų reikalavimų;
b) imtis visų priemonių, būtinų specialaus antspaudo arba dokumentų blankų, pažymėtų 391 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos įstaigos antspaudo atvaizdu, apsaugai užtikrinti.
2. Tais atvejais, kai bet kuris asmuo neteisėtai panaudoja T2L dokumentų blankus arba verslo dokumentus, iš anksto pažymėtus 391 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos įstaigos antspaudu arba specialiu antspaudu, įgaliotas siuntėjas privalo, nepriklausomai nuo to, ar iškelta baudžiamoji byla, sumokėti muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, kurie nebuvo sumokėti bet kurioje valstybėje narėje dėl tokio neteisėto dokumentų panaudojimo, išskyrus atvejus, kai jis leidimą išdavusiai muitinės įstaigai priimtinu būdu įrodo, kad ėmėsi priemonių, kurių privalėjo imtis vadovaudamasis šios straipsnio 1 dalies b punktu.
396 straipsnis
Išsiuntimo valstybės narės muitinė gali nustatyti, kad tam tikroms prekių kategorijoms ir transporto rūšims šiame skirsnyje numatytos palankesnės sąlygos netaikomos.
2 skirsnis
Tranzito formalumų, atliekamų išvykimo ir paskirties įstaigose, supaprastinimas
397 straipsnis
Taikant Bendrijos tranzito procedūrą, su ja susiję formalumai supaprastinami vadovaujantis šio skirsnio nuostatomis.
Tačiau šis skirsnis netaikomas prekėms, kurioms taikomi 463-470 straipsniai.
1 poskirsnis
Formalumai, atliekami išvykimo įstaigoje
398 straipsnis
Kiekvienos valstybės narės muitinė gali leisti bet kuriam asmeniui, kuris atitinka 399 straipsnyje išdėstytus reikalavimus ir pageidauja vykdyti Bendrijos tranzito operacijas (toliau vadinamam "įgaliotu siuntėju"), nepateikti išvykimo įstaigai gabenamų prekių arba jas deklaruojant surašytos Bendrijos tranzito deklaracijos.
399 straipsnis
1. Leidimas, nurodytas 398 straipsnyje, suteikiamas tik asmenims:
a) kurie dažnai siunčia prekes;
b) kurių tvarkoma apskaita sudaro galimybes muitinei patikrinti jų atliekamas operacijas;
c) kurie tada, kai atliekant Bendrijos tranzito procedūrą reikalaujama garantijos, pateikia bendrąją garantiją; ir
d) kurie nėra padarę reikšmingų arba kartotinių muitinės arba mokesčių teisės aktų pažeidimų.
2. Muitinė gali atšaukti leidimą, jeigu įgaliotas siuntėjas nebeatitinka šio straipsnio 1 dalyje išdėstytų reikalavimų arba nesilaiko šiame poskirsnyje ar leidime nustatytų reikalavimų.
400 straipsnis
Muitinės išduotuose leidimuose be kitų duomenų turi būti nurodyta:
a) kompetentinga įstaiga arba įstaigos, atliekančios išvykimo įstaigų funkcijas išsiunčiant prekių siuntas;
b) laikas, per kurį įgaliotas siuntėjas privalo informuoti išvykimo įstaigą apie išsiunčiamas prekių siuntas, ir tvarka, kurios jis turi laikytis pateikdamas šią informaciją, kad ši įstaiga galėtų atlikti visas būtinas tikrinimo operacijas iki prekių išvežimo;
c) laikas, per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties įstaigai;
d) naudotinos identifikavimo priemonės. Šiuo tikslu muitinė gali nustatyti, kad įgaliotas siuntėjas ant transporto priemonės, pakuotės arba pakuočių turi uždėti specialias muitinei priimtinas plombas.
401 straipsnis
1. Leidime turi būti nurodyta, kad Bendrijos tranzito deklaracijos blanko pirmos pusės langelyje, skirtame išvykimo įstaigai, turi būti:
a) iš anksto uždėtas išvykimo įstaigos antspaudu ir pasirašyta tos įstaigos pareigūno;
arba
b) įgalioto siuntėjo uždėtas specialus muitinės patvirtintas metalinis antspaudas, atitinkantis 62 priede pateiktą pavyzdį. Antspaudo atvaizdas gali būti iš anksto išspausdintas blankuose, jeigu jų spausdinimas patikėtas šiuo tikslu atitinkamai įgaliotai spaustuvei.
Įgaliotas siuntėjas turi užpildyti šį langelį, nurodydamas prekių siuntos išsiuntimo datą ir suteikdamas deklaracijai numerį, kuris suteikiamas vadovaujantis tai reglamentuojančiomis taisyklėmis, išdėstytomis leidime.
2. Muitinė gali nustatyti, kad turi būti naudojami blankai, pažymėti skiriamuoju ženklu, kuris naudojamas kaip jų identifikavimo priemonė.
402 straipsnis
1. Įgaliotas siuntėjas ne vėliau kaip prekių išsiuntimo metu turi įrašyti tinkamai užpildytos Bendrijos tranzito deklaracijos 1-ojo ir 4-ojo egzempliorių pirmoje pusėje esančiuose langeliuose "Išvykimo įstaigos tikrinimas" laiką, per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties įstaigai, duomenis apie panaudotas identifikavimo priemones ir vieną iš šių įrašų:
- Procedimiento simplificado,
- Forenklet fremgangsmåde,
- Vereinfachtes Verfahren,
- Απλουστευμένη διαδικασία,
- Simplified procedure,
- Procédure simplifiée,
- Procedura semplificata,
- Vereenvoudigde regeling,
- Procedimento simplificado.
2. Išsiuntus prekių siuntą, 1-asis egzempliorius turi būti nedelsiant išsiųstas į išvykimo įstaigą. Muitinė turi teisę jos išduotame leidime nustatyti, kad 1-asis egzempliorius turi būti išsiunčiamas į išvykimo įstaigą iš karto, kai tik užpildoma Bendrijos tranzito deklaracija. Kiti egzemplioriai turi lydėti prekes 341-380 straipsnių nustatyta tvarka.
3. Jeigu išvykimo valstybės narės muitinė patikrina išsiunčiamą prekių siuntą, ji turi nurodyti šį faktą Bendrijos tranzito deklaracijos 1-ojo ir 4-ojo egzempliorių pirmoje pusėje esančiuose langeliuose "Išvykimo įstaigos tikrinimas".
403 straipsnis
Tinkamai užpildyta Bendrijos tranzito deklaracija su 402 straipsnio 1 dalyje minėtais įrašais atitinkamai laikoma lygiaverte išorinio arba vidinio Bendrijos tranzito dokumentui, o deklaraciją pasirašęs įgaliotas siuntėjas - vykdytoju.
404 straipsnis
1. Muitinė gali leisti įgaliotam siuntėjui nepasirašyti Bendrijos tranzito deklaracijų, pažymėtų specialiu antspaudu, nurodytu 62 priede, ir surašytų naudojant elektroninę arba automatinio duomenų apdorojimo sistemą. Toks leidimas suteikiamas su sąlyga, kad įgaliotas siuntėjas prieš tai yra pateikęs muitinei rašytinį įsipareigojimą, kuriame nurodyta, kad jis yra visų Bendrijos tranzito operacijų, atliekamų gabenant prekes su specialiu antspaudu pažymėtais Bendrijos tranzito dokumentais, vykdytojas.
2. Bendrijos tranzito dokumentų, surašytų vadovaujantis šio straipsnio 1 dalimi, langelyje, skirtame vykdytojui pasirašyti, turi būti įrašytas vienas iš šių įrašų:
- Dispensa de firma,
- Fritaget for underskrift,
- Freistellung von der Unterschriftsleistung,
- Δεν απαιτείται υπογραφή,
- Signature waived,
- Dispense de signature,
- Dispensa dalla firma,
- Van ondertekening vrijgesteld,
- Dispensada a assinatura.
405 straipsnis
1. Įgaliotas siuntėjas turi:
a) laikytis šio poskirsnio nuostatų ir leidime nustatytų reikalavimų; ir
b) imtis visų priemonių, būtinų specialaus antspaudo arba dokumentų blankų, pažymėtų išvykimo įstaigos antspaudo atvaizdu, apsaugai užtikrinti.
2. Tais atvejais, kai bet kuris asmuo neteisėtai panaudoja dokumentų blankus, iš anksto pažymėtus išvykimo įstaigos antspaudu arba specialiu antspaudu, įgaliotas siuntėjas privalo, nepriklausomai nuo to, ar iškelta baudžiamoji byla, sumokėti muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, mokėtinus bet kurioje valstybėje narėje už prekes, gabenamas su tokiais dokumentų blankais, išskyrus atvejus, kai jis leidimą išdavusiai muitinės įstaigai priimtinu būdu įrodo, kad ėmėsi priemonių, kurių privalėjo imtis vadovaudamasis šio straipsnio 1 dalies b punktu.
2 poskirsnis
Formalumai, atliekami paskirties įstaigoje
406 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės muitinė gali išduoti leidimą, atleidžiantį nuo prievolės pateikti prekes, gabenamas taikant Bendrijos tranzito procedūrą, paskirties įstaigai, jeigu tos prekės skirtos asmeniui, atitinkančiam 407 straipsnyje išdėstytus reikalavimus (toliau vadinamam "įgaliotu gavėju"), kuriam valstybės narės, kuriai priklauso paskirties įstaiga, muitinė prieš tai yra išdavusi atitinkamą leidimą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais vykdytojo prievolės, nustatytos Kodekso 96 straipsnio 1 dalies a punkte, laikomos įvykdytomis, kai prekių siuntą lydėję Bendrijos tranzito dokumentų egzemplioriai kartu su visomis prekėmis per nustatytą laiką pristatomi įgaliotajam gavėjui į jo patalpas arba į leidime nurodytą vietą, deramai išsaugojus panaudotas identifikavimo priemones.
3. Vežėjo prašymu įgaliotas gavėjas išduoda kvitą kiekvienai prekių siuntai, pristatytai vadovaujantis šio straipsnio 2 dalimi, jame pažymėdamas, kad dokumentas ir prekės buvo pristatyti.
407 straipsnis
1. Leidimas, nurodytas 406 straipsnyje, išduodamas tik asmenims:
a) kurie dažnai gauna prekių siuntas, gabenamas taikant Bendrijos tranzito procedūrą;
b) kurių tvarkoma apskaita sudaro galimybes muitinei patikrinti jų atliekamas operacijas;
c) kurie nėra padarę reikšmingų arba kartotinių muitinės arba mokesčių teisės aktų pažeidimų.
2. Muitinė gali atšaukti leidimą, jeigu įgaliotas gavėjas nebeatitinka šio straipsnio 1 dalyje išdėstytų reikalavimų arba nesilaiko šiame poskirsnyje ar leidime nustatytų reikalavimų.
408 straipsnis
1. Muitinė išduotuose leidimuose be kitų duomenų turi būti nurodyta:
a) įstaiga arba įstaigos, įgaliotos atlikti paskirties įstaigų funkcijas įgaliotam gavėjui gaunant prekių siuntas;
b) laikas, per kurį įgaliotas gavėjas privalo informuoti paskirties įstaigą apie prekių atvežimą, ir tvarka, kurios jis turi laikytis pateikdamas šią informaciją, kad ši įstaiga galėtų atlikti visas būtinas atvežtų prekių tikrinimo operacijas.
2. Nepažeidžiant 410 straipsnio, muitinė leidime nurodo, ar taikomas reikalavimas, kad įgaliotas gavėjas gali disponuoti gautomis prekėmis tik po to, kai paskirties įstaiga atlieka tam tikrą veiksmą.
409 straipsnis
1. Įgaliotas gavėjas, gaunantis prekių siuntas, atvežamas į jo patalpas arba į leidime nurodytas vietas, turi:
a) laikydamasis leidime nustatytos tvarkos, nedelsdamas informuoti paskirties įstaigą apie bet kokį prekių perteklių, trūkumą, neatitikimą arba kitus nusižengimus, pavyzdžiui, pažeistas plombas;
b) nedelsdamas išsiųsti į paskirties įstaigą prekių siuntą lydėjusio Bendrijos tranzito dokumento egzempliorius, juose nurodydamas siuntos atgabenimo datą ir visų uždėtų plombų būklę.
2. Paskirties įstaiga į minėtus Bendrijos tranzito dokumento egzempliorius įrašo reikiamus duomenis.
3 poskirsnis
Kitos nuostatos
410 straipsnis
Išvykimo arba paskirties valstybių narių muitinės gali nustatyti, kad tam tikroms prekių kategorijoms 398 ir 406 straipsniuose numatytos palankesnės sąlygos netaikomos.
411 straipsnis
1. Jeigu išsiunčiant prekes, gabenamas su CIM važtaraščiu arba su TR perdavimo dokumentu, vadovaujantis 413-442 straipsniais nereikalaujama pateikti išvykimo įstaigai Bendrijos tranzito deklaracijos, muitinė nustato, kokias priemones būtina taikyti siekiant užtikrinti, kad CIM važtaraščio 1, 2 ir 3 egzemplioriai arba TR perdavimo dokumento 2, 3A ir 3B egzemplioriai būtų atitinkamai pažymėti ženklais "T1" arba "T2".
2. Jeigu prekės, gabenamos vadovaujantis 413-442 straipsniais, skirtos įgaliotam gavėjui, muitinė gali nurodyti, kad nukrypstant nuo 406 straipsnio 2 dalies ir 409 straipsnio 1 dalies b punkto geležinkelio įmonės arba transporto įmonės tiesiogiai pristatytų CIM važtaraščio 2 ir 3 egzempliorius arba TR perdavimo dokumento 1, 2 ir 3A egzempliorius į paskirties įstaigą.
3 skirsnis
Formalumų supaprastinimas, taikomas gabenant prekes geležinkelių transportu
1 poskirsnis
Bendrosios nuostatos, taikomos prekių gabenimui geležinkelių transportu
412 straipsnis
352 straipsnis netaikomas prekių gabenimui geležinkelių transportu.
Jeigu vadovaujantis 352 straipsnio 2 dalimi vis dėlto reikia pateikti tranzito kontrolės lakštą, jį atstoja įrašai geležinkelio įmonių tvarkomos apskaitos registruose.
413 straipsnis
Jeigu taikoma Bendrijos tranzito procedūra, su šia procedūra susiję formalumai, atliekami geležinkelio įmonėms gabenant prekes su "CIM ir skubių siuntų važtaraščiu", toliau vadinamu "CIM važtaraščiu", supaprastinami vadovaujantis 414-425, 441 ir 442 straipsniais.
414 straipsnis
CIM važtaraštis laikomas lygiaverčiu:
a) T1 deklaracijai arba dokumentui, kai prekės gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą;
b) T2 deklaracijai arba dokumentui, kai prekės gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą.
415 straipsnis
Kiekvienos valstybės narės geležinkelio įmonė sudaro sąlygas savo šalies muitinei tikrinti jos apskaitos įstaigose laikomus apskaitos registrus.
416 straipsnis
1. Geležinkelio įmonė, priėmusi vežti prekes su CIM važtaraščiu, naudojamu kaip T1 arba T2 deklaracija ar dokumentas, laikoma tokios operacijos vykdytoju.
2. Valstybės narės, per kurios teritoriją prekės įvežamos į Bendriją, geležinkelio įmonė laikoma operacijų, atliekamų su prekėmis, priimtomis vežti trečiosios šalies geležinkelių, vykdytoju.
417 straipsnis
Geležinkelio įmonės turi užtikrinti, kad prekių siuntos, gabenamos taikant Bendrijos tranzito procedūrą, galėtų būti identifikuojamos pagal ženklelius su piktograma, kurios pavyzdys pateiktas 58 priede.
Šie ženkleliai turi būti priklijuojami prie CIM važtaraščio ir prie atitinkamo geležinkelio vagono tais atvejais, kai juo žymėtinos visos vagono krovinį sudarančios prekės, arba prie pakuotės ar pakuočių kitais atvejais.
418 straipsnis
Jeigu vežimo sutartis pakeičiama taip, kad:
- transporto operacija, kuri turėjo būti užbaigta už Bendrijos muitų teritorijos ribų, baigiama toje teritorijoje,
- transporto operacija, kuri turėjo būti užbaigta Bendrijos muitų teritorijoje, baigiama už jos ribų,
geležinkelio įmonės neturi teisės vykdyti pakeistos sutarties be išankstinio išvykimo įstaigos sutikimo.
Visais kitais atvejais geležinkelio įmonės gali vykdyti pakeistą sutartį; tačiau jos turi nedelsdamos informuoti apie jos pakeitimą išvykimo įstaigą.
419 straipsnis
1. CIM važtaraštis turi būti pateikiamas išvykimo įstaigai atliekant prekių, kurioms taikytina Bendrijos tranzito procedūra, transporto operaciją, kuri pradedama ir numatoma užbaigti Bendrijos muitų teritorijoje.
2. Išvykimo įstaiga turi aiškiai įrašyti muitinės žymoms skirtuose CIM važtaraščio 1, 2 ir 3 egzempliorių langeliuose:
- ženklus "T1", jeigu prekės gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą,
- atitinkamai ženklus "T2", "T2 ES" arba "T2 PT", jeigu prekės gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą ir vadovaujantis 311 straipsnio b punktu arba Kodekso 165 straipsniu.
Ženklų "T2", "T2 ES" arba "T2 PT" įrašymas patvirtinamas uždedant išvykimo įstaigos antspaudą.
3. Visi CIM važtaraščio egzemplioriai grąžinami suinteresuotam asmeniui.
4. Prekėms, nurodytoms 311 straipsnio a punkte, vidinio Bendrijos tranzito procedūra įforminama visam jų gabenimui iš Bendrijos išvykimo geležinkelio stoties į Bendrijos muitų teritorijoje esančią paskirties geležinkelio stotį, laikantis kiekvienos valstybės narės nustatytos tvarkos ir nepateikiant išvykimo įstaigai tokių prekių gabenimui surašyto CIM važtaraščio bei neklijuojant ženklelių, nurodytų 417 straipsnyje. Tačiau šis atleidimas nuo prievolės atlikti formalumus netaikomas CIM važtaraščiams, surašytiems prekių, kurioms taikomos 463-470 straipsnių nuostatos, gabenimui.
5. Gabenant šio straipsnio 2 dalyje nurodytas prekes paskirties geležinkelio stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties įstaigos funkcijas. Tačiau, jeigu prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą arba pateikiamos kitai muitinės procedūrai įforminti pakeliui į paskirties geležinkelio stotį esančioje stotyje, paskirties įstaigos funkcijas atlieka tą stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga.
Gabenant 311 straipsnio a punkte nurodytas prekes paskirties įstaigoje neatliekami jokie muitinės formalumai.
6. Kad būtų įmanoma atlikti 415 straipsnyje nurodytą tikrinimą, geležinkelio įmonės privalo užtikrinti, kad vadovaujantis tarpusavio susitarimo su muitine nuostatomis šiai institucijai paskirties šalyje būtų prieinami visi CIM važtaraščiai, surašyti atliekant šio straipsnio 4 dalyje nurodytas transporto operacijas.
7. Jeigu Bendrijos prekės gabenamos geležinkelių transportu iš vienoje valstybėje narėje esančios vietos į kitoje valstybėje narėje esančią vietą per trečiosios šalies, kuri nėra ELPA šalis, teritoriją, taikoma vidinio Bendrijos tranzito procedūra. Šiuo atveju mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 4 dalies, 5 dalies antrosios pastraipos ir 6 dalies nuostatos.
420 straipsnis
Išvykimo įstaiga, atsižvelgdama į geležinkelio įmonės naudojamų prekių identifikavimo priemonių priimtinumą, paprastai neplombuoja transporto priemonių arba pakuočių.
421 straipsnis
1. 419 straipsnio 5 dalies pirmojoje pastraipoje nurodytais atvejais valstybės narės, kuriai priklauso paskirties įstaiga, geležinkelio įmonė pateikia pastarajai įstaigai CIM važtaraščio 2-ąjį ir 3-iąjį egzempliorius.
2. Paskirties įstaiga, pažymėjusi 2-ąjį egzempliorių savo antspaudu, nedelsdama jį grąžina geležinkelio įmonei, sau pasilikdama 3-iąjį egzempliorių.
422 straipsnis
1. 419 ir 420 straipsniai taikomi transporto operacijoms, kurios pradedamos Bendrijos muitų teritorijoje ir numatomos užbaigti už šios teritorijos ribų.
2. Pasienio geležinkelio stotį, per kurią tranzitu gabenamos prekės išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos, aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties įstaigos funkcijas.
3. Paskirties įstaigoje neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
423 straipsnis
1. Jeigu transporto operacija pradedama už Bendrijos muitų teritorijos ribų ir numatoma užbaigti šioje teritorijoje, pasienio geležinkelio stotį, per kurią prekės įvežamos į Bendrijos muitų teritoriją, aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka išvykimo įstaigos funkcijas.
Išvykimo įstaigoje neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
2. Paskirties geležinkelio stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties įstaigos funkcijas. Tačiau, jeigu prekės išleistos į laisvą apyvartą arba pateikiamos kitai muitinės procedūrai įforminti pakeliui į paskirties geležinkelio stotį esančioje stotyje, paskirties įstaigos funkcijas atlieka tą stotį aptarnaujanti muitinės įstaiga.
421 straipsnyje nurodyti formalumai atliekami paskirties įstaigoje.
424 straipsnis
1. Jeigu transporto operacija pradedama ir numatoma užbaigti už Bendrijos muitų teritorijos ribų, išvykimo ir paskirties įstaigų funkcijas atlieka muitinės įstaigos, nurodytos atitinkamai 423 straipsnio 1 dalyje ir 422 straipsnio 2 dalyje.
2. Išvykimo arba paskirties įstaigose neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
425 straipsnis
Prekės, kurios gabenamos vadovaujantis 423 straipsnio 1 dalimi arba 424 straipsnio 1 dalimi, laikomos gabenamomis taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, išskyrus tuos atvejus, kai prekių turimas Bendrijos prekių statusas įrodytas vadovaujantis 313-340 straipsniais.
2 poskirsnis
Nuostatos, susijusios su prekėmis, kurios gabenamos didžiaisiais konteineriais
426 straipsnis
Jeigu taikoma Bendrijos tranzito procedūra, su šia procedūra susiję formalumai, atliekami geležinkelio įmonėms gabenant prekes didžiaisiais konteineriais su perdavimo dokumentais, kurie šioje antraštinėje dalyje vadinami "TR perdavimo dokumentais", ir naudojantis transporto įmonių teikiamomis tarpininkavimo paslaugomis, supaprastinami vadovaujantis 427-442 straipsniais. Tokios operacijos gali apimti transporto įmonės atliekamą prekių siuntų išsiuntimą į išvykimo geležinkelio stotį, esančią šalyje siuntėjoje, ne geležinkelio, o kitų rūšių transportu ir iš paskirties geležinkelio stoties, esančios paskirties šalyje, taip pat bet kurį gabenimą jūrų transportu, kuris sudaro prekių gabenimo tarp minėtų dviejų stočių dalį.
427 straipsnis
426-442 straipsniuose:
1. "Transporto įmonė" - tai įmonė, kurią norėdamos gabenti prekes didžiaisiais konteineriais su TR perdavimo dokumentais kaip korporacinį subjektą įsteigė jos narėmis esančios geležinkelio įmonės.
2. "Didysis konteineris" - tai konteineris, apibrėžtas 670 straipsnio g punkte, kuris:
- sukonstruotas taip, kad tada, kai tai privaloma vadovaujantis 435 straipsniu, jį būtų įmanoma tinkamai užplombuoti,
- yra tokio dydžio, kad plotas, ribojamas keturių apatinių išorinių kampų būtų ne mažesnis negu 7 m2.
3. "TR perdavimo dokumentas" - tai dokumentas, atstojantis vežimo sutartį, kurią sudariusi transporto įmonė organizuoja tarptautinio transporto operaciją, apimančią vieno arba daugiau didžiųjų konteinerių gabenimą iš siuntėjo vietos į gavėjo vietą. TR transporto dokumento viršutiniame dešiniajame kampe turi būti nurodytas jo eilės numeris, pagal kurį šį dokumentą įmanoma identifikuoti. Šį numerį sudaro raidės TR, po kurių seka aštuoni skaitmenys.
TR perdavimo dokumentą numeracijos tvarka sudaro šie egzemplioriai:
- 1: transporto įmonės centrinei įstaigai skirtas egzempliorius,
- 2: transporto įmonės nacionaliniam atstovui paskirties geležinkelio stotyje skirtas egzempliorius,
- 3A: muitinei skirtas egzempliorius,
- 3B: gavėjui skirtas egzempliorius,
- 4: transporto įmonės centrinei įstaigai skirtas egzempliorius,
- 5: transporto įmonės nacionaliniam atstovui išvykimo geležinkelio stotyje skirtas egzempliorius
- 6: siuntėjui skirtas egzempliorius.
Kiekvieno TR perdavimo dokumento egzemplioriaus, išskyrus 3A egzempliorių, dešiniajame krašte turi būti maždaug 4 centimetrų pločio žalia juosta.
4. "Didžiųjų konteinerių sąrašas", toliau vadinamas "sąrašu", - tai dokumentas, pridedamas prie TR perdavimo dokumento ir sudarantis neatskiriamą jo dalį, kuriame aprašoma kelių didžiųjų konteinerių siunta, gabenama iš vienos išvykimo geležinkelio stoties į vieną paskirties geležinkelio stotį, kuriose atliekami muitinės formalumai.
Pateikiamų sąrašo egzempliorių skaičius turi būti toks pats kaip ir TR perdavimo dokumento, su kuriuo jis susijęs.
Sąrašų skaičius nurodomas tam skirtame TR perdavimo dokumento langelyje, esančiame jo viršutiniame dešiniajame kampe.
Be to, kiekvieno sąrašo viršutiniame dešiniajame kampe turi būti įrašytas atitinkamo TR perdavimo dokumento eilės numeris.
428 straipsnis
Transporto įmonės naudojamas TR perdavimo dokumentas laikomas lygiaverčiu:
a) T1 deklaracijai arba dokumentui, kai prekės gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą;
b) T2 deklaracijai arba dokumentui, kai prekės gabenamos taikant vidinę Bendrijos tranzito procedūrą.
429 straipsnis
1. Kiekvienoje valstybėje narėje transporto įmonė, naudodamasi jos nacionalinio atstovo arba atstovų tarpininkavimo paslaugomis, sudaro sąlygas muitinei patikrinti jos arba jos nacionalinio atstovo arba atstovų apskaitos įstaigose laikomus apskaitos registrus.
2. Muitinei pareikalavus, transporto įmonė arba jos nacionalinis atstovas arba atstovai nedelsdami perduoda jai visus dokumentus, apskaitos registrus ar informaciją, susijusius su užbaigtomis arba tebevykdomomis vežimo operacijomis, kuriuos nurodytoji institucija, jos manymu, turėtų peržiūrėti.
3. Jeigu vadovaujantis 428 straipsniu TR perdavimo dokumentai laikomi lygiaverčiais T1 arba T2 deklaracijoms ar dokumentams, transporto įmonė arba jos nacionalinis atstovas arba atstovai:
a) informuoja paskirties muitinės įstaigą apie bet kurį TR perdavimo dokumentą, kurio 1 egzempliorius buvo jai atsiųstas be muitinės žymų;
b) informuoja išvykimo muitinės įstaigą apie bet kurį TR perdavimo dokumentą, kurio 1 egzempliorius nebuvo jai grąžintas ir dėl to nebuvo įmanoma nustatyti, ar atitinkama prekių siunta buvo tinkamai pateikta paskirties muitinės įstaigai arba eksportuota iš Bendrijos muitų teritorijos į trečiąją šalį vadovaujantis 437 straipsniu.
430 straipsnis
1. Atliekant 426 straipsnyje nurodytas transporto operacijas su prekėmis, kurias valstybėje narėje priėmė vežti transporto įmonė, vykdytoju laikoma tos valstybės narės geležinkelio įmonė.
2. Atliekant 426 straipsnyje nurodytas transporto operacijas su prekėmis, kurias trečiojoje šalyje priėmė vežti transporto įmonė, vykdytoju laikoma valstybės narės, per kurią prekės įvežamos į Bendrijos muitų teritoriją, geležinkelio įmonė.
431 straipsnis
Jeigu gabenant prekes į išvykimo geležinkelio stotį arba iš paskirties geležinkelio stoties ne geležinkelių transportu turi būti atliekami muitinės formalumai, su kiekvienu TR perdavimo dokumentu gali būti gabenamas tik vienas didysis konteineris.
432 straipsnis
Transporto įmonė turi užtikrinti, kad transporto operacijos, atliekamos taikant Bendrijos tranzito procedūrą, galėtų būti identifikuojamos pagal ženklelius su piktograma, kurios pavyzdys pateiktas 58 priede. Šie ženkleliai turi būti priklijuojami prie TR perdavimo dokumento ir prie atitinkamo didžiojo konteinerio arba konteinerių.
433 straipsnis
Jeigu vežimo sutartis pakeičiama taip, kad:
- transporto operacija, kuri turėjo būti užbaigta už Bendrijos muitų teritorijos ribų, baigiama toje teritorijoje,
- transporto operacija, kuri turėjo būti užbaigta Bendrijos muitų teritorijoje, baigiama už jos ribų,
transporto įmonė neturi teisės vykdyti pakeistos sutarties be išankstinio išvykimo įstaigos sutikimo.
Visais kitais atvejais transporto įmonė gali vykdyti pakeistą sutartį; tačiau ji turi nedelsdama informuoti apie jos pakeitimą išvykimo įstaigą.
434 straipsnis
1. TR perdavimo dokumentas turi būti pateikiamas išvykimo įstaigai atliekant prekių, kurioms taikytina Bendrijos tranzito procedūra, transporto operaciją, kuri pradedama ir numatoma užbaigti Bendrijos muitų teritorijoje.
2. Išvykimo įstaiga turi aiškiai įrašyti muitinės žymoms skirtuose TR perdavimo dokumento 2, 3A ir 3B egzempliorių langeliuose:
- ženklus "T1", jeigu prekės gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą,
- atitinkamai ženklus "T2", "T2 ES" arba "T2 PT", jeigu prekės gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą ir vadovaujantis 311 straipsnio b punktu arba Kodekso 165 straipsniu,
- ženklų "T2", "T2 ES" arba "T2 PT" įrašymas patvirtinamas uždedant išvykimo įstaigos antspaudą.
3. Jeigu į TR perdavimo dokumentą įrašyti ir konteineriais, į kuriuos pakrautos prekės gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir konteineriai, į kuriuos pakrautos prekės gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, atliekamą vadovaujantis 311 straipsnio b punktu ir Kodekso 165 straipsniu, išvykimo įstaiga turi įrašyti muitinės žymoms skirtuose TR perdavimo dokumento 2, 3A ir 3B egzempliorių langeliuose atskiras nuorodas į konteinerį (konteinerius), atsižvelgdama į gabenamų prekių rūšį, o šalia kiekvienos nuorodos į atitinkamą konteinerį (konteinerius) įrašyti atitinkamus ženklus "T1", "T2", "T2 ES" arba "T2 PT".
4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytais atvejais, kai naudojami didžiųjų konteinerių sąrašai, kiekvienai konteinerių kategorijai turi būti surašomi atskiri sąrašai, o nuorodos į šiuos sąrašus, kurias sudaro sąrašo (sąrašų) eilės numeris (numeriai), įrašomos į muitinės žymoms skirtus TR perdavimo dokumento 2, 3A ir 3B egzempliorių langelius. Ženklai "T1", "T2", "T2 ES" arba "T2 PT" turi būti įrašomi šalia sąrašo (sąrašų) eilės numerio (numerių), atsižvelgiant į konteinerių, su kuriais šie ženklai susiję, kategoriją.
5. Visi TR perdavimo dokumento egzemplioriai grąžinami suinteresuotam asmeniui.
6. Prekėms, nurodytoms 311 straipsnio a punkte, vidinio Bendrijos tranzito procedūra įforminama visam jų gabenimui, laikantis kiekvienos valstybės narės nustatytos tvarkos ir nepateikiant išvykimo įstaigai tokių prekių gabenimui surašyto TR perdavimo dokumento bei neklijuojant ženklelių, nurodytų 432 straipsnyje. Tačiau šis atleidimas nuo prievolės atlikti formalumus netaikomas, jeigu TR perdavimo dokumentas surašytas prekių, kurioms taikomos 463-470 straipsnių nuostatos, gabenimui.
7. Gabenant šio straipsnio 2 dalyje nurodytas prekes, TR perdavimo dokumentas turi būti pateiktas paskirties įstaigai, kurioje prekės deklaruojamos išleidimo į laisvą apyvartą arba kuriai nors kitai muitinės procedūrai įforminti.
Gabenant 311 straipsnio a punkte nurodytas prekes paskirties įstaigoje neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
8. Kad būtų įmanoma atlikti 429 straipsnyje nurodytą tikrinimą, transporto įmonė privalo užtikrinti, kad vadovaujantis tarpusavio susitarimo su muitine nuostatomis šiai institucijai paskirties šalyje būtų prieinami visi TR perdavimo dokumentai, surašyti atliekant šio straipsnio 6 dalyje nurodytas transporto operacijas.
9. Jeigu Bendrijos prekės gabenamos geležinkelių transportu iš vienoje valstybėje narėje esančios vietos į kitoje valstybėje narėje esančią vietą per trečiosios šalies, kuri nėra ELPA šalis, teritoriją, taikoma vidinio Bendrijos tranzito procedūra. Šiuo atveju mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 6 dalies, 7 dalies antrosios pastraipos ir 8 dalies nuostatos.
435 straipsnis
Prekių identifikavimas užtikrinamas vadovaujantis 349 straipsniu. Tačiau išvykimo įstaiga paprastai neplombuoja didžiųjų konteinerių, jeigu geležinkelio įmonės naudoja prekių identifikavimo priemones. Jeigu konteineriai plombuojami, uždėtos plombos nurodomos muitinės žymoms skirtose TR perdavimo dokumento 3A ir 3B egzempliorių vietose.
436 straipsnis
1. 434 straipsnio 7 dalies pirmojoje pastraipoje nurodytais atvejais transporto įmonė pateikia paskirties įstaigai TR perdavimo dokumento 1, 2 ir 3A egzempliorius.
2. Paskirties įstaiga, pažymėjusi 1 ir 2 egzempliorius savo antspaudu, nedelsdama juos grąžina transporto įmonei, sau pasilikdama 3A egzempliorių.
437 straipsnis
1. 434 straipsnio 1-5 dalys ir 435 straipsnis taikomi transporto operacijoms, kurios pradedamos Bendrijos muitų teritorijoje ir numatomos užbaigti už šios teritorijos ribų.
2. Pasienio geležinkelio stotį, per kurią prekės išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos, aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka paskirties įstaigos funkcijas.
3. Paskirties įstaigoje neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
438 straipsnis
1. Jeigu transporto operacija pradedama už Bendrijos muitų teritorijos ribų ir numatoma užbaigti šioje teritorijoje, pasienio geležinkelio stotį, per kurią prekės įvežamos į Bendriją, aptarnaujanti muitinės įstaiga atlieka išvykimo įstaigos funkcijas. Išvykimo įstaigoje neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
2. Muitinės įstaiga, kuriai pateikiamos prekės, atlieka paskirties įstaigos funkcijas.
436 straipsnyje nurodyti formalumai atliekami paskirties įstaigoje.
439 straipsnis
1. Jeigu transporto operacija pradedama ir numatoma užbaigti už Bendrijos muitų teritorijos ribų, išvykimo ir paskirties įstaigų funkcijas atlieka muitinės įstaigos, nurodytos atitinkamai 438 straipsnio 1 dalyje ir 437 straipsnio 2 dalyje.
2. Išvykimo arba paskirties įstaigose neprivalo būti atliekami jokie formalumai.
440 straipsnis
Prekės, kurios gabenamos vadovaujantis 438 straipsnio 1 dalimi arba 439 straipsnio 1 dalimi, laikomos gabenamomis taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, išskyrus tuos atvejus, kai prekių turimas Bendrijos prekių statusas įrodomas vadovaujantis 313-340 straipsniais.
3 poskirsnis
Kitos nuostatos
441 straipsnis
1. 341 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa ir 342-344 straipsniai taikomi bet kuriems krovinio aprašams, kurie pateikiami kartu su CIM važtaraščiu arba TR perdavimo dokumentu. Tokių sąrašų skaičius nurodomas CIM važtaraščio arba TR perdavimo dokumento langelyje, kuriame pateikiami duomenys apie pridedamus dokumentus.
Be to, krovinio apraše turi būti nurodytas vagono, vykstančio su atitinkamu CIM važtaraščiu, numeris arba, atitinkamais atvejais, konteinerio, į kurį pakrautos prekės, numeris.
2. Tais atvejais, kai transporto operacijos, pradedamos Bendrijos muitų teritorijoje, atliekamos ir su prekėmis, gabenamomis taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir su prekėmis, gabenamomis taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, turi būti surašomi atskiri krovinio aprašai; jeigu prekės gabenamos didžiaisiais konteineriais su TR perdavimo dokumentais, tokie atskiri sąrašai turi būti surašomi kiekvienam didžiajam konteineriui, į kurį pakrautos abiejų kategorijų prekės.
Krovinio aprašų, surašytų abiem prekių kategorijoms, eilės numeriai atitinkamai įrašomi į CIM važtaraščio arba TR perdavimo dokumento langelį, skirtą prekių aprašymui.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyje nurodytais atvejais ir taikant 413-442 straipsniuose nustatyta tvarka atliekamas procedūras, krovinio aprašai, pateikiami kartu su CIM važtaraščiu arba TR perdavimo dokumentu, sudaro neatskiriamą jų dalį ir turi tą pačią teisinę galią.
Tokių krovinio aprašų originalai žymimi išsiuntimo geležinkelio stoties antspaudu.
4 poskirsnis
Įprastinių procedūrų ir supaprastintų procedūrų taikymo sritys
442 straipsnis
1. Tada, kai taikytina Bendrijos tranzito procedūra, 412-441 straipsnių nuostatos nekliudo taikyti 341-380 straipsniuose nustatyta tvarka atliekamų procedūrų, tačiau ir tada taikomi 415 ir 417 arba 429 ir 432 straipsniai.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais surašant CIM važtaraštį arba TR perdavimo dokumentą jo langelyje, kuriame pateikiami duomenys apie pridedamus dokumentus turi būti pateikta tiksli nuoroda į naudojamą Bendrijos tranzito dokumentą (dokumentus). Pateikiant tokią nuorodą nurodomas dokumento tipas, jį įforminusi įstaiga ir kiekvieno naudojamo dokumento data ir registracijos numeris.
Be to, geležinkelio įmonė, aptarnaujanti paskutinę geležinkelio stotį, kurioje vykdoma Bendrijos tranzito operacija, patvirtina CIM važtaraščio 1 egzemplioriaus arba TR perdavimo dokumento 1 ir 2 egzempliorių tikrumą. Ši įmonė patvirtina dokumento tikrumą įsitikinusi, kad prekės gabenamos su jame nurodytu Bendrijos tranzito dokumentu arba dokumentais.
3. Jeigu Bendrijos tranzito operacija atliekama gabenant prekes su TR perdavimo dokumentu, vadovaujantis 426-440 straipsniais, atliekant tokią operaciją naudotam CIM važtaraščiui netaikomos šio straipsnio 1 ir 2 dalių bei 413-425 straipsnių nuostatos. CIM važtaraščio langelyje, kuriame pateikiami duomenys apie pridedamus dokumentus, turi būti pateikta aiški nuoroda į atitinkamą TR perdavimo dokumentą. Šią nuorodą sudaro žodžiai "TR perdavimo dokumentas", šalia kurių nurodytas jo eilės numeris.
8 SKYRIUS
Specialios nuostatos, taikytinos tam tikroms transporto rūšims
1 skirsnis
Gabenimas oru
443 straipsnis
Bendrijos tranzito procedūrą privaloma įforminti oru gabenamoms prekėms tik tais atvejais, jeigu jos pakraunamos arba perkraunamos Bendrijos oro uoste.
444 straipsnis
1. Jeigu, vadovaujantis 443 straipsniu, Bendrijos tranzito procedūrą privaloma įforminti prekėms, gabenamoms oru iš Bendrijos oro uosto, orlaivio manifestas laikomas lygiaverčiu Bendrijos tranzito deklaracijai, jeigu jame pateikta informacija, nurodyta Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 9 priedo 3 priedėlyje.
2. Jeigu transporto operacija atliekama ir su prekėmis, kurios turi būti gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir su prekėmis, kurios turi būti gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, tokios prekės turi būti surašytos į atskirus orlaivio manifestus.
3. Orlaivio manifeste arba manifestuose, nurodytuose 1 ir 2 dalyse, turi būti aviakompanijos padaryta žyma su data ir parašu, pagal kurią būtų įmanoma nustatyti, kad šie manifestai laikytini Bendrijos tranzito deklaracijomis, ir koks juose nurodytų prekių muitinis statusas. Taip užpildyti ir pasirašyti orlaivio manifestai atitinkamai laikomi T1 arba T2 deklaracijomis.
Orlaivio manifeste arba manifestuose, nurodytuose 1 ir 2 dalyse, turi būti pateikti šie duomenys:
- prekes gabenančios aviakompanijos pavadinimas,
- reiso numeris,
- reiso data,
- pakrovimo oro uosto (išvykimo oro uosto) ir iškrovimo oro uosto (paskirties oro uosto) pavadinimai,
ir kiekvienos manifeste nurodytos prekių siuntos:
- orlaivio važtaraščio numeris,
- pakuočių skaičius,
- trumpas prekių aprašymas arba, atitinkamais atvejais, nuoroda "jungtinė siunta", kuri, jei reikia, pateikiama sutrumpinta (ekvivalentiška grupiniam kroviniui),
- bendra masė.
4. Aviakompanija, gabenanti prekes su orlaivio manifestais, nurodytais 1-3 dalyse, laikoma atitinkamos transporto operacijos vykdytoju.
5. Išskyrus tuos atvejus, kai aviakompanija turi įgalioto siuntėjo statusą, kaip apibrėžta 398 straipsnyje, du arba daugiau orlaivio manifestų, nurodytų 1-3 dalyse, egzempliorių turi būti pateikiama išvykimo oro uosto veikiančiai muitinės įstaigai, kuri patvirtina jų tikrumą ir pasilieka sau po vieną egzempliorių.
Nurodytoji įstaiga gali pareikalauti, kad jai būtų pateikiami tikrinti visi orlaivio važtaraščiai, surašyti orlaivio manifeste išvardytoms prekių siuntoms.
6. Prekes gabenanti aviakompanija nurodo paskirties oro uoste veikiančiai muitinės įstaigai išvykimo oro uosto arba oro uostų pavadinimus.
Paskirties oro uoste veikianti muitinės įstaiga gali atleisti aviakompanijas nuo prievolės vykdyti šį reikalavimą, jeigu, inter alia, dėl maršrutų, kuriais atitinkamos aviakompanijos skraido, arba jų aptarnaujamų regionų pobūdžio išvykimo oro uostas arba oro uostai nekelia abejonių.
7. Šio straipsnio 1-5 dalyse nurodytų orlaivio manifestų kopijos turi būti pateikiamos paskirties oro uoste veikiančiai muitinės įstaigai. Ši muitinės įstaiga pasilieka sau po vieną tokių manifestų kopiją.
8. Nepažeidžiant 7 dalies nuostatų, paskirties oro uoste veikianti muitinės įstaiga gali pareikalauti, kad jai būtų pateikiami tikrinti orlaivio manifestai, surašyti visoms tame oro uoste iškrautoms prekėms.
Be to, nurodytoji įstaiga gali pareikalauti, kad jai būtų pateikiami tikrinti orlaivio važtaraščiai, surašyti orlaivio manifeste išvardytoms prekių siuntoms.
9. Paskirties oro uoste veikianti muitinės įstaiga kas mėnesį pateikia kiekviename išvykimo oro uoste veikiančiai muitinės įstaigai aviakompanijų sudarytus per praėjusį mėnesį jai pateiktų orlaivio manifestų, nurodytų 1-3 dalyse, sąrašus. Kiekvieno sąrašo tikrumas turi būti patvirtintas paskirties oro uoste veikiančios muitinės įstaigos.
Minėtuose sąrašuose aprašant kiekvieną orlaivio manifestą nurodoma ši informacija:
- orlaivio manifesto registracijos numeris,
- prekes gabenusios aviakompanijos pavadinimas (jį galima sutrumpinti),
- reiso numeris,
- reiso data.
Jeigu įvykdytos muitinės nustatytos sąlygos, ji gali įgalioti aviakompanijas, sudarydama dvišalį arba daugiašalį susitarimą, pačias perduoti informaciją kiekviename išvykimo oro uoste veikiančiai muitinės įstaigai, vadovaujantis šios straipsnio dalies pirmąja pastraipa. Muitinė, suteikusi tokius įgaliojimus, apie tai atitinkamai informuoja kitų valstybių narių muitines.
Tais atvejais, kai randama netikslumų minėtuose sąrašuose nurodytoje informacijoje apie orlaivio manifestus, paskirties įstaiga apie tai informuoja išvykimo įstaigą, visų pirma nurodydama su atitinkamomis prekėmis susijusius orlaivio važtaraščius.
10. Valstybių narių muitinės suinteresuotų aviakompanijų prašymu gali leisti, sudarydamos dvišalį arba daugiašalį susitarimą, vietoj 1 dalyje nurodytų orlaivio manifestų naudojimo taikyti supaprastintas Bendrijos tranzito procedūras, kurias atliekant naudojamos suinteresuotų aviakompanijų įdiegtos duomenų mainų technologijos.
11. a) Tais atvejais, kai tarptautinė aviakompanija yra įsteigta Bendrijos muitų teritorijoje arba turi joje regioninę atstovybę ir:
- naudoja duomenų mainų sistemas informacijai tarp išvykimo ir paskirties oro uostų minėtoje teritorijoje perduoti ir
- atitinka šios straipsnio dalies b punkte nustatytus reikalavimus,
šio straipsnio 1-9 dalyse nustatyta Bendrijos tranzito procedūros atlikimo tvarka jos prašymu supaprastinama.
Valstybės narės, kurioje įsteigta aviakompanija, muitinė, gavusi aviakompanijos prašymą, apie jį informuoja kitų valstybių narių, kurių teritorijose yra išvykimo ir paskirties oro uostai, sujungti naudojant duomenų mainų technologijas, muitines.
Jeigu per šešiasdešimt dienų nuo informacijos pateikimo dienos niekas nepareiškia prieštaravimo, muitinė, atsižvelgdama į Kodekso 97 straipsnio 2 dalies a punktą, leidžia taikyti supaprastintą procedūrą, kurios atlikimo tvarka nustatyta šios straipsnio dalies c punkte.
Šis leidimas galioja visose suinteresuotose valstybėse narėse ir taikomas tik atliekant tranzito operacijas tarp jame nurodytų oro uostų.
b) Šios straipsnio dalies c punkte nustatyta tvarka atliekamą supaprastintą procedūrą leidžiama taikyti tik aviakompanijoms:
- kurios vykdo didelį skaičių reisų Bendrijos viduje,
- kurios dažnai siunčia ir gauna prekes,
- kurių tvarkomi rašytiniai arba kompiuteriniai apskaitos registrai sudaro galimybes muitinėms tikrinti jų atliekamas operacijas išvykimo ir paskirties vietose,
- kurios nėra padariusios reikšmingų ar kartotinių muitinės arba mokesčių teisės aktų pažeidimų,
- kurios užtikrina, kad visi jų apskaitos registrai būtų prieinami muitinei,
- kurios sutinka išsamiai atsiskaitinėti muitinei apie savo įsipareigojimų vykdymą ir bendradarbiavimą sprendžiant klausimus, susijusius su visais pažeidimais ir nusižengimais.
c) Supaprastinta procedūra taikoma tokia tvarka:
- aviakompanija savo verslo apskaitos registruose saugo visų prekių siuntų statuso įrodymus,
- išvykimo oro uosto surašytas orlaivio manifestas, kuris perduodamas naudojant duomenų mainų technologijas, pripažįstamas orlaivio manifestu ir paskirties oro uoste,
- aviakompanija šalia kiekvienos prekių siuntos aprašymo orlaivio manifeste atitinkamai nurodo jos statusą T1, T2, TE (tapatus T2 ES), TP (tapatus T2 PT) ir C (tapatus T2L),
- formalumai, susiję su Bendrijos tranzito procedūra, laikomi atliktais iki galo, kai paskirties oro uoste veikiančiai muitinės įstaigai sudaroma galimybė patikrinti orlaivio manifestą, gautą duomenų mainų būdu, ir pateikiamos atitinkamos prekės,
- išvykimo ir paskirties oro uostuose veikiančioms muitinės įstaigoms paprašius joms pateikiamas išspausdintas orlaivio manifestas, gautas duomenų mainų būdu,
- išvykimo oro uoste veikianti muitinės įstaiga, taikydama audito metodus ir remdamasi tikėtinos rizikos lygio analizės rezultatais, atlieka sistemų patikrinimus už praėjusį laikotarpį,
- paskirties oro uoste veikianti muitinės įstaiga, taikydama audito metodus ir remdamasi tikėtinos rizikos lygio analizės rezultatais, atlieka sistemų patikrinimus už praėjusį laikotarpį ir, jeigu reikia, siunčia orlaivio manifestų, gautų duomenų mainų būdu, duomenis išvykimo oro uoste veikiančiai muitinės įstaigai patikrinti,
- aviakompanija atsako už visų paskirties oro uoste nustatytų pažeidimų ir nusižengimų identifikavimą ir informacijos apie juos pateikimą muitinei,
- paskirties oro uoste veikianti muitinės įstaiga laiku informuoja apie visus pažeidimus ir nusižengimus išvykimo oro uoste veikiančią muitinės įstaigą,
- klausimai, susiję su šiais pažeidimais ir nusižengimais gali būti sprendžiami taikant procedūras, kurias tarpusavyje suderina aviakompanija ir išvykimo ir paskirties vietose veikiančios muitinės įstaigos.
445 straipsnis
Jeigu vadovaujantis 443 straipsniu Bendrijos tranzito procedūrą privaloma įforminti oru iš Bendrijos oro uosto gabenamoms prekėms, 444 straipsnio nuostatos nekliudo nė vienam suinteresuotam asmeniui taikyti Bendrijos tranzito procedūrą, kurios atlikimo tvarka nustatyta 341-380 straipsniuose. Tuo atveju 444 straipsnyje nustatyta tvarka atliekamos procedūros netaikomos.
2 skirsnis
Gabenimas jūra
446 straipsnis
Bendrijos tranzito procedūrą privaloma įforminti prekėms, gabenamoms jūra, tik tais atvejais, jeigu jos buvo pakraunamos arba perkraunamos Bendrijos uoste.
447 straipsnis
Bendrijos tranzito procedūra netaikoma, jeigu prekės, nurodytos Kodekso 91 straipsnio 1 dalyje, pakraunamos į laivą uoste, esančiame Bendrijos muitų teritorijoje, ir numatomos:
- eksportuoti į trečiąją šalį neiškraunant ir neperkraunant kitame uoste, esančiame Bendrijos muitų teritorijoje, arba
- gabenti į uoste esančią laisvąją zoną; šiuo atveju privaloma naudoti 313 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytą informacinį pranešimą.
448 straipsnis
1. Jeigu, vadovaujantis 446 straipsniu, Bendrijos tranzito procedūrą privaloma įforminti prekėms, gabenamoms jūra iš Bendrijos uosto, valstybių narių muitinės suinteresuotų laivybos įmonių prašymu, laikantis 2-10 dalyse nustatytų reikalavimų, gali supaprastinti Bendrijos tranzito procedūras, leisdamos toms prekėms surašytą laivo manifestą naudoti kaip Bendrijos tranzito deklaraciją arba dokumentą.
2. Valstybės narės, kurioje įsteigta laivybos įmonė, muitinė, gavusi tos įmonės prašymą, apie jį informuoja kitų valstybių narių, kurių teritorijose yra numatomų maršrutų išvykimo ir paskirties uostai, muitines.
Jeigu per šešiasdešimt dienų nuo informacijos pateikimo dienos niekas nepareiškia prieštaravimo, muitinė duoda suinteresuotai laivybos įmonei atitinkamą leidimą. Leidimas galioja visose suinteresuotose valstybėse narėse kaip dvišalis arba daugiašalis susitarimas, nurodytas Kodekso 97 straipsnio 2 dalies a punkte.
Jeigu toks leidimas neduodamas, taikoma Bendrijos tranzito procedūra, kurios atlikimo tvarka nustatyta 341-380 straipsniuose.
Šio straipsnio nuostatos nekliudo nė vienam suinteresuotam asmeniui, įskaitant laivybos įmones, kurioms duoti leidimai atitinkamais atvejais taikyti Bendrijos tranzito procedūras, kurių atlikimo tvarka nustatyta 341-380 straipsniuose.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas leidimas duodamas tik laivybos įmonėms:
- kurių tvarkomi apskaitos registrai sudaro galimybes muitinėms tikrinti jų atliekamas operacijas,
- kurios nėra padariusios reikšmingų arba kartotinių muitinės ar mokesčių teisės aktų pažeidimų,
- naudojančioms laivo manifestus:
- kurių forma tokia, kad juose pateikiami bent šie duomenys: suinteresuotos laivybos įmonės pavadinimas ir tikslus adresas, laivo pavadinimas, pakrovimo vieta, iškrovimo vieta, nuorodos į konosamentus ir kiekvienos prekių siuntos numeris, prekių aprašymas, bendra masė kilogramais ir, atitinkamais atvejais, konteinerių identifikavimo numeriai,
- kuriuos muitinė gali lengvai patikrinti ir naudoti,
- kurie gali būti tinkamai užpildyti, pasirašyti ir pateikti muitinei iki su jais vykstančių laivų išplaukimo.
4. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas leidime turi būti nurodyta, kad tais atvejais, kai transporto operacija atliekama ir su prekėmis, kurios turi būti gabenamos taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, ir su prekėmis, kurios turi būti gabenamos taikant vidinio Bendrijos tranzito procedūrą, tokios prekės turi būti surašytos į atskirus laivo manifestus.
5. Laivo manifeste arba manifestuose, nurodytuose 1 ir 3 dalyse, turi būti laivybos įmonės padaryta žyma su data ir parašu, pagal kurią būtų įmanoma nustatyti, kad šie manifestai laikytini Bendrijos tranzito deklaracijomis, ir koks juose nurodytų prekių muitinis statusas. Taip užpildyti ir pasirašyti laivo manifestai atitinkamai laikomi T1 arba T2 deklaracijomis.
6. Laivybos įmonė, gabenanti prekes su laivo manifestais, nurodytais 1-4 dalyse, laikoma atitinkamos transporto operacijos vykdytoju.
7. Išskyrus tuos atvejus, kai laivybos įmonė turi įgalioto siuntėjo statusą, kaip apibrėžta 398 straipsnyje, du arba daugiau laivo manifestų, nurodytų 1-4 dalyse, egzempliorių turi būti pateikiama išvykimo uoste veikiančiai muitinei, kuri juos įformina ir pasilieka sau po vieną egzempliorių.
8. Šio straipsnio 1-4 dalyse nurodyti laivo manifestai turi būti pateikiami paskirties uoste veikiančiai muitinei, kuri juos įformina. Ši muitinė sau po vieną laivo manifestų kopiją, kad prireikus galėtų taikyti prekėms muitinės priežiūros priemones.
9. Nepažeidžiant 8 dalies nuostatų, paskirties uoste veikianti muitinė gali pareikalauti, kad jai būtų pateikiami tikrinti laivo manifestai ir konosamentai, surašyti visoms tame uoste iškrautomis prekėmis.
10. Paskirties uoste veikianti muitinė kas mėnesį pateikia kiekviename išvykimo uoste veikiančiai muitinei laivybos įmonių sudarytus per praėjusį mėnesį jai pateiktų laivo manifestų, nurodytų 1-4 dalyse, sąrašus. Kiekvieno sąrašo tikrumas turi būti patvirtintas paskirties uoste veikiančios muitinės.
Minėtuose sąrašuose aprašant kiekvieną laivo manifestą nurodoma ši informacija:
- laivo manifesto registracijos numeris,
- prekes gabenusios laivybos įmonės pavadinimas (jį galima sutrumpinti),
- pakrovimo į laivą data.
Tais atvejais, kai randama netikslumų minėtuose sąrašuose nurodytoje informacijoje apie laivo manifestus, paskirties įstaiga apie tai informuoja išvykimo įstaigą, visų pirma nurodydama su atitinkamomis prekėmis susijusius konosamentus.
11. a) Tais atvejais, kai tarptautinės laivybos įmonės yra įsteigtos Bendrijos muitų teritorijoje arba turi joje regionines atstovybes ir atitinka šios straipsnio dalies b punkte nustatytus reikalavimus, Bendrijos tranzito procedūros atlikimo tvarka, nustatyta šio straipsnio 1-10 dalyse, jų prašymu gali būti supaprastinta.
Valstybės narės, kurioje įsteigta laivybos įmonė, muitinė, gavusi įmonės prašymą, apie jį informuoja kitų valstybių narių, kurių teritorijose yra numatomų maršrutų išvykimo ir paskirties uostai, muitines.
Jeigu per šešiasdešimt dienų nuo informacijos pateikimo dienos niekas nepareiškia prieštaravimo, muitinė, atsižvelgdama į Kodekso 97 straipsnio 2 dalies a punktą, leidžia taikyti supaprastintą procedūrą, kurios atlikimo tvarka nustatyta šios straipsnio dalies c punkte.
Šis leidimas galioja visose suinteresuotose valstybėse narėse ir taikomas tik atliekant tranzito operacijas tarp jame nurodytų uostų.
b) Šios straipsnio dalies c punkte nustatyta tvarka atliekamą supaprastintą procedūrą leidžiama taikyti tik laivybos įmonėms:
- kurioms duotas leidimas naudoti laivo manifestus vadovaujantis šio straipsnio nuostatomis,
- kurios vykdo didelį skaičių reisų Bendrijos viduje nustatytais maršrutais,
- kurios dažnai siunčia ir gauna prekes,
- kurios sutinka išsamiai atsiskaitinėti muitinei apie savo įsipareigojimų vykdymą ir bendradarbiavimą sprendžiant klausimus, susijusius su visais pažeidimais ir nusižengimais.
c) Supaprastinta procedūra taikoma tokia tvarka:
- laivybos įmonė savo verslo registruose ir laivo manifestų kopijose saugo visų prekių siuntų statuso įrodymus,
- laivybos įmonė gali naudoti vieną laivo manifestą visoms gabenamoms prekėms surašyti; jame ji šalia kiekvienos prekių siuntos aprašymo atitinkamai nurodo jos statusą T1, T2, TE (tapatus T2 ES), TP (tapatus T2 PT) ir C (tapatus T2L),
- formalumai, susiję su Bendrijos tranzito procedūra, laikomi atliktais iki galo, kai paskirties uoste veikiančiai muitinei pateikiami laivo manifestai ir atitinkamos prekės,
- išvykimo uoste veikianti muitinė, taikydama audito metodus ir remdamasi tikėtinos rizikos lygio analizės rezultatais, atlieka sistemų patikrinimus už praėjusį laikotarpį,
- paskirties uoste veikianti muitinė, taikydama audito metodus ir remdamasi tikėtinos rizikos lygio analizės rezultatais, atlieka sistemų patikrinimus už praėjusį laikotarpį ir, jeigu reikia, siunčia laivo manifestų duomenis išvykimo uoste veikiančiai muitinei patikrinti,
- laivybos įmonė atsako už visų paskirties uoste nustatytų pažeidimų ir nusižengimų identifikavimą ir informacijos apie juos pateikimą muitinei,
- paskirties uoste veikianti muitinė laiku informuoja apie visus pažeidimus ir nusižengimus išvykimo uoste veikiančią muitinę.
449 straipsnis
Nukrypstant nuo 446 straipsnio, prekės, pakrautos arba perkrautos į laivą Bendrijos muitų teritorijoje esančiame uoste veikiančioje laisvojoje zonoje, laikomos pakrautomis arba perkrautomis į laivą trečiojoje šalyje, išskyrus atvejus, kai remiantis muitinės žyma laivo dokumentuose, nustatoma, kad minėtas laivas atplaukė iš uosto dalies, kuri nepriklauso laisvajai zonai.
3 skirsnis
Gabenimas vamzdynais
450 straipsnis
1. Taikant Bendrijos tranzito procedūrą vamzdynais gabenamoms prekėms su šia procedūra susiję formalumai supaprastinami vadovaujantis 2-6 dalimis.
2. Laikoma, kad vamzdynais gabenamoms prekės Bendrijos tranzito procedūra pradedama taikyti:
- prekėms, kurios į Bendrijos muitų teritoriją gabenamos vamzdynų transportu, patekus į tą teritoriją,
- prekėms, kurios jau yra Bendrijos muitų teritorijoje, patekus į vamzdynų transporto sistemą.
Jeigu reikia, prekių turimas Bendrijos prekių statusas įrodomas vadovaujantis 313-340 straipsniais.
3. Gabenant 2 dalyje nurodytas prekes operatorių laikomas vamzdyno, įrengto valstybėje narėje, per kurios teritoriją prekės patenka į Bendrijos muitų teritoriją, operatorius arba vamzdyno, įrengto valstybėje narėje, kurioje pradedamas prekių gabenimas, operatorius.
4. Taikant Kodekso 96 straipsnio 2 dalį, vamzdyno, įrengto valstybėje narėje, per kurios teritoriją prekės gabenamos vamzdynų transportu, operatorius laikomas vežėju.
5. Bendrijos tranzito operacija laikoma užbaigta, kai vamzdynų transportu gabenamos prekės pristatomos į gavėjo įmonę arba priimamos gavėjo skirstomajame tinkle ir įtraukiamos į jo tvarkomos apskaitos registrus.
6. Prekių gabenimo procese dalyvaujančios įmonės, turi tvarkyti apskaitos registrus ir sudaryti sąlygas muitinei atlikti bet kuriuos, jos manymu, būtinus šių registrų patikrinimus, susijusius Bendrijos tranzito operacijomis, nurodytomis 2-4 dalyse.
9 SKYRIUS
Gabenimo su TIR arba ATA knygelėmis procedūros
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
451 straipsnis
1. Jeigu vadovaujantis Kodekso 91 straipsnio 2 dalies b ir c punktais bei 163 straipsnio 2 dalies b punktu prekės iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą gabenamos:
- taikant tarptautinio prekių gabenimo su TIR knygelėmis procedūrą (TIR konvencija),
- su ATA knygelėmis (ATA konvencija),
taikant taisykles, reglamentuojančias TIR arba ATA knygelių naudojimo tokiam prekių gabenimui tvarką, Bendrijos muitų teritorija laikoma viena teritorija.
2. Naudojant ATA knygeles kaip tranzito dokumentus, "tranzitas" reiškia prekių gabenimą iš vienos muitinės įstaigos, esančios Bendrijos muitų teritorijoje, į kitą muitinės įstaigą, esančią toje pačioje teritorijoje.
452 straipsnis
Jeigu gabenant prekes iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą vykstama per trečiosios šalies teritoriją, tikrinimas ir formalumai, susiję su TIR arba ATA procedūromis, atliekami prekių laikino išgabenimo iš Bendrijos muitų teritorijos ir įvežimo atgal į tą teritoriją vietose.
453 straipsnis
1. Su TIR arba ATA knygelėmis Bendrijos muitų teritorijoje gabenamos prekės laikomos ne Bendrijos prekėmis, išskyrus atvejus, kai jų turimas Bendrijos prekių statusas deramai įrodomas.
2. Šio straipsnio 1 dalyje minėtų prekių turimas Bendrijos prekių statusas nustatomas vadovaujantis 314-324 straipsniais.
454 straipsnis
1. Šis straipsnis taikomas nepažeidžiant specialiųjų TIR ir ATA konvencijų nuostatų, susijusių su garantuojančiųjų asociacijų prievolėmis, atsirandančiomis TIR arba ATA knygelių naudojimo atvejais.
2. Jeigu nustatoma, kad tam tikroje valstybėje narėje buvo padarytas transporto operacijos, kuri buvo atliekama su TIR knygele, tranzito operacijos, kuri buvo atliekama su ATA knygele, arba su kuria nors iš šių operacijų susijęs pažeidimas arba nusižengimas, ta valstybė narė išieško mokėtinus muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis, be to, tai nekliudo iškelti baudžiamąsias bylas.
3. Jeigu neįmanoma nustatyti teritorijos, kurioje buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, laikoma, kad toks pažeidimas arba nusižengimas buvo padarytas toje valstybėje narėje, kurioje jis buvo išaiškintas, išskyrus atvejus, kai per 455 straipsnio 1 dalyje nustatytą laiką pateikiami muitinei priimtini įrodymai, pagal kuriuos įmanoma pripažinti, kad operacija buvo atlikta be pažeidimų arba nustatyti faktinę pažeidimo arba nusižengimo padarymo vietą.
Jeigu tokie įrodymai nepateikiami ir todėl laikoma, kad minėtas pažeidimas arba nusižengimas padarytas toje valstybėje narėje, kurioje jis buvo išaiškintas, muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, susijusius su atitinkamomis prekėmis, išieško ta valstybė narė, vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis.
Jeigu valstybė narė, kurioje faktiškai buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, nustatoma vėliau, toje valstybėje narėje už prekes mokėtinus muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus (išskyrus tuos, kurie vadovaujantis šios straipsnio dalies antrąja pastraipa buvo išieškoti kaip Bendrijos nuosavi ištekliai) jai grąžina juos išieškojusi valstybė narė. Šiuo atveju bet kuri permoka grąžinama privalomuosius mokėjimus sumokėjusiam asmeniui.
Jeigu muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų, kuriuos išieškojo ir grąžino kita valstybė narė, suma yra mažesnė už valstybėje narėje, kurioje faktiškai buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, mokėtiną muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumą, pastaroji valstybė narė išieško šių sumų skirtumą vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis.
Valstybių narių muitinės administracijos imasi būtinų priemonių išaiškinti kiekvieną pažeidimą arba nusižengimą bei taikyti veiksmingas baudas.
455 straipsnis
1. Jeigu nustatoma, kad buvo padarytas transporto operacijos, kuri buvo atliekama su TIR knygele, tranzito operacijos, kuri buvo atliekama su ATA knygele, arba su kuria nors iš šių operacijų susijęs pažeidimas arba nusižengimas, muitinė, priklausomai nuo konkretaus atvejo, per laiką, nustatytą TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalyje arba ATA konvencijos 6 straipsnio 4 dalyje, informuoja apie tai TIR knygelės arba ATA knygelės turėtoją.
2. Įrodymai, kad operacija, vykdyta gabenant prekes su TIR knygele arba ATA knygele, buvo atlikta be pažeidimų, kaip apibrėžta 454 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje, turi būti pateikti, priklausomai nuo konkretaus atvejo, per laiką, nustatytą TIR konvencijos 11 straipsnio 2 dalyje arba ATA konvencijos 7 straipsnio 1 ir 2 dalyse.
3. Kaip toks įrodymas muitinei priimtinu būdu, inter alia, gali būti pateiktas:
a) muitinės patvirtintas dokumentas, liudijantis, kad atitinkamos prekės buvo pateiktos paskirties įstaigai. Tame dokumente pateiktos informacijos turi pakakti prekėms identifikuoti; arba
b) trečiojoje šalyje išduotas muitinės dokumentas, liudijantis, kad prekės buvo išleistos vidaus vartojimui, arba šio dokumento kopija ar fotokopija; tokios kopijos ar fotokopijos tikrumas turi būti patvirtintas institucijos, įforminusios dokumento originalą, atitinkamos trečiosios šalies institucijos arba vienos iš valstybių narių institucijos. Tame dokumente pateiktos informacijos turi pakakti atitinkamoms prekėms identifikuoti; arba
c) taikant ATA konvenciją - įrodymas, paminėtas tos Konvencijos 8 straipsnyje.
2 skirsnis
Nuostatos, susijusios su TIR knygelės procedūra
456 straipsnis
Taikant TIR konvencijos 1 straipsnio h dalį, "pakeliui esanti muitinės įstaiga" reiškia bet kurią muitinės įstaigą, per kurią atliekant TIR operaciją į Bendrijos muitų teritoriją įvažiuoja arba iš jos išvažiuoja TIR konvencijoje apibrėžti kelių transporto priemonė, autotraukinys arba įvežamas ar išvežamas konteineris.
457 straipsnis
Taikant TIR konvencijos 8 straipsnio 4 dalį, kai prekių siunta įvežama į Bendrijos muitų teritoriją arba pradedama gabenti iš išvykimo muitinės įstaigos, esančios Bendrijos muitų teritorijoje, garantuojančioji asociacija tampa atsakinga kiekvienos valstybės narės, į kurios teritoriją įvežama su TIR knygele gabenama prekių siunta, muitinei ir yra atsakinga iki tol, kol prekių siunta atgabenamą į vietą, per kurią ji išvežama iš Bendrijos muitų teritorijos, arba į toje teritorijoje esančią paskirties muitinės įstaigą.
3 skirsnis
Nuostatos, susijusios su ATA knygelės procedūra
458 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės muitinė paskiria koordinavimo įstaigą, atsakingą už visus veiksmus, atliekamus pažeidimų arba nusižengimų, susijusių su ATA knygelėmis, atvejais.
Šios institucijos informuoja Komisiją apie tokių koordinavimo įstaigų paskyrimą, nurodydamos tikslius jų adresus. Šių įstaigų sąrašas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
2. Nustatant valstybę narę, atsakingą už mokėtinų muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų išieškojimą, valstybe nare, kurioje išaiškintas pažeidimas arba nusižengimas, padarytas vykdant tranzito operaciją, atliekamą gabenant prekes su ATA knygele, kaip apibrėžta 454 straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje, laikoma ta valstybė narė, kurioje rastos prekės, o jeigu jų nerasta - ta valstybė narė, kurios koordinavimo institucija turi vėliausiai įformintą atitinkamos ATA knygelės lakštą.
459 straipsnis
1. Jeigu valstybės narės muitinė nustato, kad atsirado skola muitinei, garantuojančiajai asociacijai, su kuria ta valstybė narė palaiko ryšius, kiek įmanoma greičiau pateikiama pretenzija. Jeigu skola atsirado dėl to, kad ATA knygelėje nurodytos prekės per ATA konvencijoje nustatytus terminus nebuvo reeksportuotos arba joms nebuvo įforminti muitinės sankcionuoti veiksmai, ši pretenzija pateikiama ne anksčiau kaip praėjus trims mėnesiams nuo knygelės galiojimo laiko pabaigos.
2. Pretenziją pateikianti koordinavimo įstaiga pagal galimybes tuo pačiu metu išsiunčia koordinavimo įstaigai, kurios jurisdikcijai priklauso laikinojo įvežimo įstaiga, informacinį pranešimą, surašytą pagal 59 priede pateiktą pavyzdį.
Prie šio informacinio pranešimo pridedama lakšto, su kuriuo susiję formalumai nebuvo atlikti iki galo, kopija, jeigu koordinavimo įstaiga jį turi. Informacinis pranešimas gali būti naudojamas visais atvejais, kai laikoma, kad jis reikalingas.
460 straipsnis
1. Muitų ir mokesčių suma, sudaranti 459 straipsnyje minėtą pretenziją, apskaičiuojama surašant 60 priede pateikto pavyzdžio apmokestinimo formą, kuri pildoma vadovaujantis prie jos pavyzdžio pridėtais nurodymais.
Apmokestinimo forma gali būti išsiųsta ir vėliau už pretenziją, tačiau ne vėliau kaip praėjus trims mėnesiams nuo pretenzijos pateikimo dienos ir jokiu būdu ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams nuo tos dienos, kai muitinė pradėjo išieškojimo procedūrą.
2. Vadovaujantis 461 straipsniu, kuriame tai nustatyta, muitinės administracijai nusiuntus garantuojančiajai asociacijai, su kuria ji palaiko ryšius, minėtą formą, kitos Bendrijoje veikiančios garantuojančiosios asociacijos neatleidžiamos nuo prievolės sumokėti muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, jei nustatoma, kad pažeidimas arba nusižengimas buvo padarytas ne toje valstybėje narėje, kurioje buvo pradėta išieškojimo procedūra.
3. Apmokestinimo forma pildoma dviem arba, jei reikia, trimis egzemplioriais. Pirmasis jos egzempliorius yra skirtas garantuojančiajai asociacijai, palaikančiai ryšius su valstybės narės, kurioje pateikta pretenzija, muitine. Antrasis egzempliorius paliekamas formą surašiusioje koordinavimo įstaigoje. Prireikus formą surašiusi koordinavimo įstaiga išsiunčia trečiąjį jos egzempliorių koordinavimo įstaigai, kurios jurisdikcijai priklauso laikinojo įvežimo įstaiga.
461 straipsnis
1. Jeigu nustatoma, kad pažeidimas arba nusižengimas buvo padarytas ne toje valstybėje narėje, kurioje pradėta išieškojimo procedūra, pirmosios valstybės narės koordinavimo įstaiga užbaigia iš savo pusės užbaigia su tuo susijusią bylą.
2. Užbaigdama tokią bylą ji išsiunčia antrosios valstybės narės koordinavimo įstaigai visus jos turimus bylos dokumentus ir, jei reikia, grąžina garantuojančiajai asociacijai, su kuria ji palaiko ryšius, bet kurias pinigų sumas, kurias ši asociacija galėjo būti sumokėjusi kaip užstatą arba išankstinę įmoką.
Tačiau byla užbaigiama tik tada, kai pirmosios valstybės narės koordinavimo įstaiga gauna iš antrosios valstybės narės koordinavimo įstaigos atleidimo nuo atsakomybės aktą, kuriame nurodyta, kad pastarojoje valstybėje narėje vadovaujantis ATA konvencijos taisyklėmis pradėta išieškojimo procedūra. Šis atleidimo nuo atsakomybės aktas surašomas pagal 61 priede pateiktą pavyzdį.
3. Valstybės narės, kurioje buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, koordinavimo įstaiga toliau tęsia išieškojimo procedūrą ir, jei reikia, išieško iš garantuojančiosios asociacijos, su kuria ji palaiko ryšius, mokėtinas muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumas, apskaičiuotas taikant valstybėje narėje, kurioje veikia ši įstaiga, galiojančias muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų normas.
4. Procedūros vykdymo teisės privalo būti perduotos per vienerių metų laikotarpį, jo trukmę skaičiuojant nuo knygelės galiojimo laiko pabaigos, su sąlyga, kad įvykdytas mokėjimas vadovaujantis ATA konvencijos 7 straipsnio 2 arba 3 dalimis dar nėra laikytinas galutiniu. Jeigu šis terminas praleidžiamas, taikomos 454 straipsnio 3 dalies trečioji ir ketvirtoji pastraipos.
10 SKYRIUS
Gabenimas taikant 302 formos procedūrą
462 straipsnis
1. Jeigu vadovaujantis Kodekso 91 straipsnio 2 dalies e punktu ir 163 straipsnio 2 dalies e punktu prekės gabenamos iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą su 302 forma, nustatyta 1951 m. birželio 19 d. Londone sudarytoje Šiaurės Atlanto sutarties šalių konvencijoje dėl jų karinių pajėgų statuso, taikant taisykles, reglamentuojančias minėtos formos naudojimo tvarką tokio prekių gabenimo atvejais, Bendrijos muitų teritorija laikoma viena teritorija.
2. Jeigu atliekant 1 dalyje nurodytas transporto operacijas prekės gabenamos per trečiosios šalies teritoriją, tikrinimas ir formalumai, susiję su 302 formos naudojimu, atliekami prekių laikino išgabenimo iš Bendrijos muitų teritorijos ir įvežimo atgal į tą teritoriją vietose.
3. Jeigu nustatoma, kad tam tikroje valstybėje narėje buvo padarytas transporto operacijos, kuri buvo atliekama su 302 forma, arba su šia operacija susijęs pažeidimas arba nusižengimas, ta valstybė narė išieško mokėtinus muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis, be to, tai nekliudo iškelti baudžiamąsias bylas.
4. 454 straipsnio 3 dalis taikoma mutatis mutandis.
11 SKYRIUS
Bendrijos tranzito dokumentų naudojimas taikant priemones, susijusias su tam tikrų prekių eksportu
463 straipsnis
1. Šiame skyriuje nustatyti reikalavimai, taikomi prekėms, gabenamoms Bendrijos muitų teritorijoje įforminus Bendrijos tranzito procedūrą arba kitą muitinio tranzito procedūrą, jeigu šių prekių eksportas iš Bendrijos uždraustas, jam taikomi apribojimai arba jis apmokestinamas muitais ar kitais privalomaisiais mokėjimais.
2. Tačiau šie reikalavimai taikomi tik tokia apimtimi, kokia numatyta priemonėje, įvedančioje draudimą, apribojimą, muitą arba kitą privalomąjį mokėjimą, ir nepažeidžiant jokių specialiųjų nuostatų, galinčių sudaryti tokios priemonės dalį.
464 straipsnis
Jeigu prekėms, nurodytos 463 straipsnio 1 dalyje, įforminama Bendrijos tranzito procedūra, jos vykdytojas Bendrijos tranzito dokumento langelyje "Prekių aprašymas" turi įrašyti vieną iš šių frazių:
- Salida de la Communidad sometida a restricciones,
- Udpassage fra Fællesskabet undergivet restriktioner,
- Ausgang aus der Gemeinschaft - Beschränkungen unterworfen,
- Έξοδος από την Κοινότητα υποκείμενη σε περιορισμούς,
- Export from the Community subject to restrictions,
- Sortie de la Communauté soumise à des restrictions,
- Uscita dalla Comunità assoggettata a restrizioni,
- Verlaten van de Gemeenschap aan beperkingen onderworpen,
- Saída da Comunidade sujeita a restrições,
- Salida de la Comunidad sujeta a pago de derechos,
- Udpassage fra Fællesskabet betinget af afgiftsbetaling,
- Ausgang aus der Gemeinschaft - Abgabenerhebungen unterworfen,
- Έξοδος από την Κοινότητα υποκείμενη σε επιθάρυνση,
- Export from the Community subject to duty,
- Sortie de la Communauté soumise à imposition,
- Uscita dalla Comunità assoggettata a tassazione,
- Verlaten van de Gemeenschap aan belastingheffing onderworpen,
- Saída da Comunidade sujeita a pagamento de imposições.
465 straipsnis
1. Jeigu 463 straipsnio 1 dalyje nurodytoms prekėms įforminama ne Bendrijos tranzito procedūra, o kita tranzito procedūra, muitinės įstaiga, kurioje atliekami prekių išsiuntimo formalumai, pareikalauja užpildyti kontrolinį egzempliorių T5, nurodytą 472 straipsnyje. Suinteresuotas asmuo kontrolinio egzemplioriaus T5 104 langelyje turi atitinkamai įrašyti vieną iš frazių, nurodytų 464 straipsnyje.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta muitinės įstaiga muitinės dokumente, su kuriuo turi būti gabenamos prekės, turi atitinkamai įrašyti vieną iš frazių, nurodytų 464 straipsnyje.
466 straipsnis
464 ir 465 straipsniai netaikomi, jeigu deklaruojant prekes eksportui iš Bendrijos muitų teritorijos muitinės įstaigai, kurioje atliekami eksporto formalumai, pateikiami įrodomai, kad buvo pritaikyta administracinė priemonė, atleidžianti prekes nuo apribojimo, kad visi mokėtini eksporto muitai ar privalomieji mokėjimai buvo sumokėti arba kad prekės esamomis aplinkybėmis gali būti išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos neatliekant jokių papildomų formalumų.
467 straipsnis
1. Jeigu 463 straipsnio 2 dalyje nurodytoje priemonėje numatyta, kad turi būti pateikta garantija, tokią garantiją reikalaujama pateikti tais atvejais, kai sprendžiant pagal muitinės dokumente nurodytą informaciją 463 straipsnio 1 dalyje nurodytas prekes, gabenamas iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą, numatoma atliekant transporto operaciją ne oro transportu išvežti iš tos teritorijos.
2. Garantija turi būti pateikta arba įstaigoje, kurioje atliekami formalumai, privalomi atlikti išsiunčiant prekes, arba bet kurioje kitoje tam tikslui valstybės narės paskirtoje institucijoje, kuriai ta įstaiga priklauso, vadovaujantis tos valstybės narės muitinės nustatytomis taisyklėmis. Taikant priemones, numatančias prekių apmokestinimą eksporto muitais arba kitais privalomaisiais mokėjimais, garantijos pateikti nereikalaujama, jeigu prekės gabenamos įforminus Bendrijos tranzito procedūrą, jeigu garantija buvo pateikta ne sumokėjus piniginį užstatą arba jeigu atsižvelgiant į vykdytojo tapatybę taikomas atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją.
468 straipsnis
1. 465 straipsnis taip pat taikomas ir prekėms, nurodytoms 463 straipsnio 1 dalyje, kurios atliekant transporto operaciją gabenamos iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą per ELPA šalies teritoriją ir toje šalyje peradresuojamos.
Nukrypstant nuo 482 straipsnio, kontrolinio egzemplioriaus T5 originalas turi lydėti prekes iki paskirties valstybės narės kompetentingos muitinės įstaigos.
Išvykimo įstaiga nustato laiką, per kurį prekės privalo būti reimportuotos į Bendrijos muitų teritoriją.
2. Jeigu 463 straipsnio 2 dalyje nurodytoje priemonėje numatyta, kad turi būti pateikta garantija, tada nukrypstant nuo 467 straipsnio tokia garantija turi būti pateikiama vykdant visus sandorius, kuriems taikytina 1 dalis.
469 straipsnis
Jeigu prekės nepripažįstamos laisvai judančiomis tuojau pat, kai jos atgabenamos į paskirties įstaigą, ši įstaiga imasi žygių, reikalingų 463 straipsnio 2 dalyje nurodytoms priemonėms įgyvendinti.
470 straipsnis
Jeigu prekės, nurodytos 463 straipsnio 1 dalyje, gabenamos kaip apibrėžta 467 straipsnyje, nepriklausomai nuo to, ar jos gabenamos oro, ar ne oro transportu, ir nėra reimportuojamos į Bendrijos muitų teritoriją per nustatytą laiką, jos laikytinos neteisėtai eksportuotomis į trečiąją šalį iš tos valstybės narės, iš kurios jos buvo išsiųstos, išskyrus atvejus, kai įrodoma, kad jos buvo prarastos dėl force majeure ar dėl kitų nenumatytų aplinkybių.
12 SKYRIUS
Nuostatos, susijusios su dokumentais (kontroliniu egzemplioriumi T5), kurie naudojami taikant Bendrijos priemones, įskaitant prekių panaudojimo tam tikru būdu ir (arba) pristatymo į tam tikras paskirties vietas kontrolę
471 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) kompetentinga institucija -
muitinė arba kuri nors kita institucija, atsakinga už šio skyriaus taikymą;
b) "įstaiga" -
muitinės įstaiga arba organizacija, atsakinga už šio skyriaus taikymą vietiniu lygiu.
472 straipsnis
1. Jeigu, įgyvendinant Bendrijos priemonę, būtina pateikti įrodymą, kad šioje priemonėje nurodytos sąlygos, susijusios su importuotų į Bendrijos muitų teritoriją arba eksportuotų iš jos prekių panaudojimu tam tikru būdu arba pristatymu į tam tikrą vietą minėtoje teritorijoje, yra patenkintos, tokiu įrodymu yra kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio pateikimas. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys yra užpildytas T5 blankas, prie kurio, jei reikia, pridedamas vienas arba daugiau kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinių, kaip nurodyta 478 straipsnyje, arba vienas ar daugiau krovinio aprašų rinkinių, kaip nurodyta 479 arba 480 straipsnyje.
Gali būti naudojami ir keli kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniai tuo pačiu metu, tik skirtingam tikslui, jeigu kiekvienas iš jų numatytas Bendrijos teisės aktuose.
2. Bet kuris asmuo, kuris pasirašo kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį, atsižvelgdamas į 1 šio straipsnio dalį, privalo naudoti šiame dokumente aprašytas prekes pagal deklaruotą jų panaudojimą tam tikru būdu ir (arba) pristatyti prekes į deklaruotą paskirties vietą.
473 straipsnis
Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio blankai atitinka pavyzdžius, pateiktus 63, 64 ir 65 prieduose. Jie pildomi vadovaujantis 66 priede pateiktu paaiškinimu ir, jei reikia, atsižvelgiant į bet kurias papildomas taisykles, nustatytas kituose Bendrijos teisės aktuose. Kiekviena valstybė narė, jei reikia, gali papildyti paaiškinimą.
Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys pildomas ir naudojamas vadovaujantis 476-485 straipsniais.
474 straipsnis
1. Tam tikslui naudojamas melsvos spalvos, rašymui tinkantis popierius, kurio vienas kvadratinis metras sveria ne mažiau kaip 40 gramų. Popierius turi būti pakankamai nepermatomas, kad informacija kitoje lapo pusėje nepersišviestų. Jo stiprumas turi būti toks, kad popierių naudojant įprastiniu būdu jis lengvai neplyštų ar nesiglamžytų.
2. Blankų formatas turi būti:
a) 210 × 297 mm kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniui (63 priedas) ir kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkiniui (64 priedas), leistinas maksimalus nukrypimas yra 5 mm mažiau ir 8 mm daugiau už nustatytus matmenis;
b) 297 × 240 mm kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkiniui (65 priedas), leistinas maksimalus nukrypimas yra 5 mm mažiau ir 8 mm daugiau už nustatytus matmenis.
3. Blankų skirtingų egzempliorių spalvinis žymėjimas yra toks:
- dokumentų originalų dešiniajame krašte yra juodos spalvos ištisinis laukelis,
- šio laukelio apytikris plotis - 3 mm.
4. Grąžinimo adresas ir svarbi pastaba blankų pirmojoje pusėje turi būti spausdinami raudona spalva.
475 straipsnis
Kompetentingos valstybių narių institucijos gali reikalauti, kad kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje būtų nurodytas spaustuvės pavadinimas ir adresas arba ją identifikuojantis ženklas.
476 straipsnis
Kontrolinis egzempliorius T5 turi būti užpildytas valstybine Bendrijos kalba, priimtina kompetentingoms išvykimo valstybės narės institucijoms.
Kompetentingos valstybių narių institucijos, kurioms pateiktas šis dokumentas, jei būtina, gali pareikalauti vertimo į tos valstybės narės valstybinę arba vieną iš valstybinių kalbų.
477 straipsnis
1. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio blankas pildomas rašomąja mašinėle arba naudojant kitą mechano grafinį ar į jį panašų procesą. Jis taip pat gali būti įskaitomai pildomas ranka, įrašant duomenis rašalu ir didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis.
Trynimai ir taisymai blanke negalimi. Norint ką nors pakeisti, užbraukiami neteisingi duomenys ir, jei reikia, įrašomi reikalingi duomenys. Tokias pataisas padaręs asmuo pasirašo ir jas aiškiai patvirtina kompetentinga institucija.
2. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį taip pat galima pateikti ir užpildyti taikant automatinį atgaminimo būdą su sąlyga, jei griežtai laikomasi nuostatų reikalavimų, susijusių su pavyzdžiais, popieriumi, dydžiu, vartojama kalba, įskaitomumu, ištrynimų ir taisymų draudimu.
478 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti jos teritorijose įsteigtoms įmonėms pateikti kartu su kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniu vieną arba daugiau kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinių tais atvejais, kai visuose rinkiniuose deklaruojama viena prekių siunta, pakrauta į vieną transporto priemonę, skirta vienam gavėjui, ir kuri panaudojama tuo pačiu būdu ir (arba) pristatoma į tą pačią paskirties vietą.
2. Kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinių skaičius nurodomas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio, prie kurio jie pridedami, 3 langelyje. Kontrolinio egzemplioriaus T5 registracijos numeris nurodomas kiekviename kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinyje. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 6 langelyje turi būti nurodytas bendras pakuočių, nurodytų kontroliniame egzemplioriuje T5 bei jo papildomuosiuose lapuose, skaičius.
479 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti jos teritorijoje įsteigtoms įmonėms pateikti kartu su kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniu vieną arba daugiau kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinių bei pateikti duomenis, paprastai nurodomus kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 31, 33, 35, 38, 100, 103 ir 105 langeliuose, su sąlyga, kai visuose rinkiniuose deklaruojama viena prekių siunta, pakrauta į vieną transporto priemonę ir skirta vienam gavėjui, ir kuri panaudojama tuo pačiu būdu ir (arba) pristatoma į tą pačią paskirties vietą.
2. Naudojama tik kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinio egzemplioriaus viena pusė. Kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinio egzemplioriuje prieš kiekvienos prekės aprašymą nurodomas eilės numeris ir pateikiami visi duomenys, reikalingi nurodytoms skiltims užpildyti.
Padarius paskutinį įrašą braukiama horizontali linija, o likusios nepanaudotos vietos užbraukiamos taip, kad vėliau nebūtų galimybės padaryti papildomus įrašus. Bendras išvardytų prekių pakuočių skaičius ir bruto bei neto masės turi būti nurodyti atitinkamos skilties apatinėje dalyje.
3. Jei naudojami kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkiniai, kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 31, 33, 35, 38, 100, 103 ir 105 langeliai užbraukiami ir kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys negali būti pateikiamas kartu su kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkiniais.
4. Panaudotų kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinių skaičius nurodomas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 4 langelyje. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio registracijos numeris nurodomas kiekvieno kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinio atitinkamame langelyje. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 6 langelyje nurodomas bendras pakuočių, nurodytų įvairiuose kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkiniuose, skaičius.
480 straipsnis
1. 479 straipsnio 1 dalyje nurodytas leidimas gali suteikti teisę įmonei, kurios apskaitai tvarkyti naudojama elektroninė arba automatizuota duomenų apdorojimo sistema, naudoti kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinius, užpildytus naudojant tą duomenų apdorojimo sistemą, kurie, nors ir apima visus duomenis, numatytus 65 priede pateiktame sąraše, neatitinka visų sąlygų, nustatytų 473-475 ir 477 straipsniuose, arba 479 straipsnio 2 dalies nuostatų, kuriose reikalaujama, kad prieš kiekvieną prekės aprašymą krovinio aprašo rinkinyje turi būti pateiktas eilės numeris. Tačiau šie krovinio aprašo rinkiniai pildomi ir įforminami tokiu būdu, kad atitinkama kompetentinga įstaiga galėtų nesunkiai jais pasinaudoti.
2. Leidimas suteikiamas tik toms įmonėms, kurios gali užtikrinti apsaugą, kompetentingos institucijos laikoma tinkama.
3. Aprašomuosius sąrašus, sudaromus siekiant atlikti išsiuntimo ir (arba) eksporto formalumus, naudoti vietoj krovinio aprašo rinkinių, kaip nurodyta 479 straipsnio 1 dalyje, galima leisti netgi ir tais atvejais, kai šiuos sąrašus pateikia firmos, kurių apskaita nevedama naudojant elektroninę arba automatizuotą duomenų apdorojimo sistemą.
4. Leidimo turėtojas atsako tais atvejais, kai bet kuris asmuo nesąžiningam tikslui naudoja jo įformintus krovinio aprašo rinkinius.
481 straipsnis
1. Atitinkamas asmuo užpildo kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio ir, jei reikia, jo papildomųjų lapų rinkinių arba šio egzemplioriaus krovinio aprašo rinkinių - vieną originalo egzempliorių ir ne mažiau kaip vieną jo kopiją. Kiekviename iš jų turi būti minėto asmens parašas.
2. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje ir, jei reikia, jo papildomųjų lapų rinkiniuose arba šio egzemplioriaus krovinio aprašo rinkiniuose nurodomi visi duomenys, susiję su prekių aprašymu, ir bet kokia kita papildoma informacija, kurios reikalaujama vadovaujantis nuostatomis, apibrėžiančiomis Bendrijos priemonę, kuriai taikoma kontrolė.
3. Jeigu prekėms netaikoma Bendrijos tranzito procedūra, kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje privaloma pateikti nuorodą į dokumentą, įformintą tranzito procedūrai, jei ji buvo taikyta. Jei tranzito procedūra netaikoma, jame padaromas vienas iš įrašų:
- mercancías fuera del procedimiento de tránsito,
- ingen forsendelsesprocedure,
- nicht im Versandverfahren befindliche Waren,
- είτε σε μνεία "Εμπορεύματα εκτός διαδικασίας διαμετακόμισης",
- goods not covered by a transit procedure,
- marchandises hors procédure de transit,
- merci non vincolate ad una procedura di transito,
- goederen niet geplaatst onder een regeling voor douanevervoer,
- mercadorias não abrangidas por um procedimento de trânsito.
4. Bendrijos tranzito dokumente arba dokumente, įformintame taikant tranzito procedūrą, turi būti pateikta nuoroda į įformintą kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį arba rinkinius.
482 straipsnis
1. Jeigu prekės gabenamos taikant Bendrijos tranzito procedūrą arba kitą muitinio tranzito procedūrą, išvykimo įstaiga įformina kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį. Kontrolinio egzemplioriaus T5 kopija turi būti saugoma išvykimo įstaigoje. Kontrolinio egzemplioriaus T5 originalas lydi prekes bent jau į įstaigą, kurioje prekių panaudojimas tam tikru būdu ir (arba) pristatymas į paskirties vietą patvirtinamas pagal tas pačias sąlygas kaip ir dokumentas, susijęs su taikyta tranzito procedūra.
2. Jeigu prekės, kurių panaudojimas tam tikru būdu ir (arba) pristatymas į tam tikrą paskirties vietą kontroliuojamas, nepateikiamos tranzito procedūrai, kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį įformina krovinio išsiuntimo valstybės narės kompetentinga institucija. Ji turi saugoti kontrolinio egzemplioriaus T5 kopiją.
Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje turi būti padarytas vienas iš įrašų, nurodytų 481 straipsnio 3 dalyje.
3. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio ir, jei būtina, kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinio (-ių) ir (arba) kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinio (-ių) tikrumą patvirtina kompetentinga išvykimo valstybės narės institucija. Šį autentiškumo patvirtinimą sudaro šie duomenys, kurie turėtų būti nurodyti minėtų dokumentų A langelyje (išvykimo įstaiga):
a) kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio atveju - išvykimo įstaigos pavadinimas ir antspaudas, atsakingo asmens parašas, autentiškumo patvirtinimo data ir registracijos numeris, kuris gali būti išspausdintas iš anksto;
b) kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinių ir (arba) kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinio atveju - numeris, nurodytas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje. Šis numeris pažymimas naudojant antspaudą su išvykimo įstaigos pavadinimu arba įrašomas ranka. Antruoju atveju šis įrašas patvirtinamas minėtos įstaigos tarnybiniu antspaudu.
Šių dokumentų originalai grąžinami atitinkamiems asmenims užbaigus administracinius formalumus.
4. Prekės ir kontrolinio egzemplioriaus T5 originalas pateikiami paskirties įstaigai.
483 straipsnis
1. Paskirties įstaiga tikrina arba jai įgaliojus atliekamas tikrinimas siekiant įsitikinti, ar prekės buvo panaudotos tam tikru būdu ir (arba) pristatytos į tam tikrą paskirties vietą.
2. Paskirties įstaiga įrašo duomenis kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje, bei saugo jei reikia, šio dokumento fotokopiją ir atlikto patikrinimo rezultatus
3. Nepažeidžiant 485 straipsnio nuostatų, paskirties įstaiga, užbaigusi visus būtinus formalumus ir padariusi atitinkamas žymas kontrolinio egzemplioriaus T5 originale, siunčia minėtą dokumentą adresu, nurodytu skiltyje "Grąžinti į".
484 straipsnis
Bet kurio asmens, pateikusio kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį ir juo deklaruotą siuntą paskirties įstaigai, prašymu gali būti išduotas kvitas, surašytas 47 priede pateikto pavyzdžio blanke.
Kvitas negali pakeisti kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio.
485 straipsnis
1. Jeigu prekių siunta gabenama kartu su kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniu, valstybių narių kompetentinga institucija leidžia skaidyti šią siuntą ir kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį, kol bus užbaigta procedūra, kuriai įformintas rinkinys. Siuntos, gautos atlikus skaidymą, gali būti pačios išskaidytos.
2. 1 dalis netrukdo taikyti Bendrijos priemones, skirtas iš intervencinių saugyklų paimtiems produktams, kurių panaudojimas tam tikru būdu ir (arba) pristatymas į paskirties vietą kontroliuojami ir kurie yra perdirbti kitoje valstybėje narėje prieš juos pateikiant galutiniam vartojimui ir (arba) prieš juos pristačius į galutinę paskirties vietą.
3. 1 dalyje nurodytas skaidymas atliekamas vadovaujantis 4-7 dalimis. Valstybės narės turi teisę nesilaikyti šių nuostatų tais atvejais, kai visos siuntos, gautos jas išskaidžius, naudojamos galutiniam vartojimui ir (arba) pristatomos į galutinę paskirties vietą valstybėje narėje, kurioje atliekamas skaidymas.
4. Įstaiga, kurioje atliekamas skaidymas, vadovaudamasi 481 straipsniu, įformina kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio išrašą kiekvienai išskaidytos siuntos daliai, šiam tikslui naudodama kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį.
Kiekviename išraše, inter alia, pateikiama papildoma informacija, nurodyta pradinio kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 100, 104, 105, 106 ir 107 langeliuose ir nurodoma prekių, kurioms taikomas šis išrašas, neto masė ir kiekis. Kiekvieno išrašo 106 langelyje nurodomas registracijos numeris ir data, pradinį kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį įforminusi įstaiga ir šalis, padarant vieną iš šių įrašų:
- Extracto del ejemplar de control: …
(número, fecha, oficina y país de expedición)
- Udskrift af kontroleksemplar: …
(nummer, dato, udstedelsessted og land)
- Auszug aus dem Kontrollexemplar: …
(Nummer, Datum, ausstellende Stelle und Ausstellungsland)
- Απόσπασμα του αντιτύπου ελέγχου: …
(αριθμός, ημερομηνία, γραφείο και χώρα εκδόσεως)
- Extract of control copy: …
(Number, date, office and country of issue)
- Extrait de l'exemplaire de contrôle: …
(numéro, date, bureau et pays de délivrance)
- Estratto dell'esemplare di controllo: …
(numero, data, ufficio e paese di emissione)
- Uittreksel uit controle-exemplaar: …
(nummer, datum, kantoor en land van afgifte)
- Extracto do exemplar de controlo: …
(número, data, estância, país de emissão)
5. Įstaiga, kurioje buvo atliktas skaidymas, pradiniame kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje turi nurodyti, kad rinkinys buvo išskaidytas. Tuo tikslu langelyje: "naudojimo ir (arba) paskirties tikrinimas" ji turi padaryti vieną iš šių įrašų:
- … (número) extractos expedidos - copias adjuntas,
- … (antal) udstedte udskrifter - kopier vedføjet,
- … (Anzahl) Auszüge ausgestellt - Durchschriften liegen bei,
- … (αριθμός) εκδοθέντα αποσπάσματα - συνημμένα αντίγραφα,
- … (number) extracts issued - copies attached,
- … (nombre) extraits délivrés - copies ci-jointes,
- … (numero) estratti rilasciati - copie allegate,
- … (aantal) uittreksels afgegeven - kopieën bijgevoegd,
- … (quantidade) extractos emitidos - cópias juntas
Pirminis kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys kartu su išduotų išrašų kopijomis nedelsiant turi būti grąžintas adresu, nurodytu šalia skilties "Grąžinti į".
Įstaiga, kurioje buvo atliktas skaidymas, turi saugoti kontrolinio egzemplioriaus T5 originalo kopiją ir išduotus išrašus.
6. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio išrašų originalai kartu su dokumentais, susijusiais su procedūra, jei ji buvo taikoma, turi būti pridėti prie kiekvienos išskaidytos siuntos dalies.
7. Kompetentingos valstybių narių, į kurias atsiųstos išskaidytų siuntų dalys, įstaigos atlieka ar jai įgaliojus atliekamas nurodyto naudojimo būdo ir (arba) paskirties vietos tikrinimas. Jos, vadovaudamosi 483 straipsnio 3 dalimi, įrašo į išrašus atitinkamus duomenis ir grąžina juos adresais, nurodytais šalia skilties "Grąžinti į".
8. Tolesnių skaidymų atvejais, kaip nurodyta 1 dalyje, 2-7 dalys taikomos mutatis mutandis.
486 straipsnis
1. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys gali būti įformintas atgaliniu terminu su sąlyga, jeigu:
- suinteresuotas asmuo nėra atsakingas už tai, kad prekių išsiuntimo metu nebuvo kreiptasi dėl šio dokumento arba prašoma įforminti šį dokumentą, arba jis gali pateikti kompetentingoms valstybės institucijoms įtikinamų įrodymų, kad tai įvyko ne dėl jo aplaidumo arba jam būdingo nerūpestingumo,
- suinteresuotas asmuo pateikia įrodymus, kad su atitinkamoms prekėmis, kurioms turėjo būti įformintas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys, buvo atlikti visi administraciniai formalumai,
- suinteresuotas asmuo pateikia minėtam kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniui įforminti reikalingus dokumentus,
- pateikiama kompetentingoms institucijoms priimtina išvada, kad kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio įforminimas atgaliniu terminu nebus pagrindu gauti finansines lengvatas, kurios nebūtų užtikrintos, atsižvelgiant į bet kurią taikytą tranzito procedūrą, prekių muitinį statusą ir jų panaudojimą tam tikru būdu ir (arba) pristatymą į paskirties vietą.
2. Jeigu kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys išduodamas atgaliniu terminu, jame raudonomis raidėmis turi būti padarytas vienas iš šių įrašų:
- Expedido a posteriori,
- Udstedt efterfølgende,
- Nachträglich ausgestellt,
- Εκδοθέν εκ των υστέρων,
- Issued retroactively,
- Délivré a posteriori,
- Rilasciato a posteriori,
- Achteraf afgegeven,
- Emitido a posteriori.
Suinteresuotas asmuo kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje papildomai turi nurodyti transporto priemonę, kuria prekės buvo išsiųstos, išsiuntimo datą ir, jei reikia, prekių pateikimo paskirties įstaigai datą.
3. Paskirties įstaiga gali pateikti paaiškinimus atgaliniu terminu įformintame kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje tik tais atvejais, kai ši įstaiga nustato, kad prekės, įformintos minėtame dokumente, buvo panaudotos tam tikram tikslui ir (arba) buvo pristatytos į paskirties vietą, numatytą Bendrijos priemone, susijusia su šių prekių importu, eksportu ar judėjimu Bendrijos muitų teritorijoje.
4. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio, kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio išrašo, kontrolinio egzemplioriaus T5 papildomųjų lapų rinkinio ir kontrolinio egzemplioriaus T5 krovinio aprašo rinkinio dublikatai gali būti įforminti, jeigu prarasti jų originalai. Dublikate raudonomis ryškiomis raidėmis turi būti įrašyta "DUBLIKATAS", uždėtas dublikatą įforminusios įstaigos antspaudas bei pasirašyta įgalioto pareigūno.
487 straipsnis
Nukrypstant nuo 472 straipsnio ir jei kitaip nenumatyta nuostatose, susijusiose su atitinkama Bendrijos priemone, kiekviena valstybė narė turi teisę reikalauti įrodymų, kad prekės buvo panaudotos tam tikru būdu ir (arba) buvo pristatytos į paskirties vietą, kuriuos reikalaujama pateikti pagal nacionalinę procedūrą, su sąlyga, kad prekės neišgabenamos iš jos teritorijos iki jos bus panaudotos tam tikru būdu ir (arba) pristatytos į tam tikrą paskirties vietą.
488 straipsnis
Kiekvienos valstybės narės kompetentingos institucijos pagal savo kompetenciją gali leisti bet kuriam asmeniui, atitinkančiam 489 straipsnyje nurodytas sąlygas ir ketinančiam išgabenti (išsiųsti) prekes, deklaruotas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkiniu (toliau - įgaliotas siuntėjas), nepateikti išvykimo įstaigai arba atitinkamų prekių, arba kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio, kuriuo deklaruotos minėtos prekės.
489 straipsnis
1. 488 straipsnyje nurodytas leidimas suteikiamas tik asmenims:
a) kurie dažnai siunčia prekes;
b) kurių apskaita tvarkoma tokiu būdu, kuris leidžia kompetentingoms institucijoms patikrinti jų atliekamas operacijas;
c) pateikusiems garantiją, jeigu kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys gali būti išduotas tik pateikus garantiją,
ir
d) kurie nėra padarę reikšmingų arba kartotinių atitinkamų teisės aktų pažeidimų.
2. Kompetentingos institucijos imasi atitinkamų priemonių, užtikrinančių, kad būtų pateikta 1 dalies c punkte nurodyta garantija.
490 straipsnis
Kompetentingų institucijų išduotame leidime būtinai nurodomi šie duomenys:
a) įstaiga arba įstaigos, įgaliotos veikti kaip siuntų išgabenimo įstaigos;
b) laikotarpis, per kurį, ir informavimo tvarka, pagal kurią įgaliotas siuntėjas privalo informuoti išvykimo įstaigą apie numatomas išgabenti siuntas, kad ši įstaiga galėtų atlikti būtiną patikrinimą iki prekių išgabenimo;
c) laikotarpis, per kurį prekės privalo būti pateiktos paskirties įstaigai; šis laikotarpis nustatomas atsižvelgiant į vežimo sąlygas;
d) taikytinos identifikavimo priemonės. Šiam tikslui kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad transporto priemonės arba pakuotė ar pakuotės turėtų būti plombuojamos specialiomis plombomis, kompetentingų institucijų pripažintoms ir pritvirtintomis įgalioto siuntėjo.
491 straipsnis
1. Leidime nurodoma, kad kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio egzemplioriaus pirmoje pusėje esantis langelis, skirtas paskirties įstaigai būtų:
a) iš anksto pažymėtas išvykimo įstaigos antspaudu ir pasirašytas tos įstaigos pareigūno;
arba
b) pažymėtas specialiu metaliniu įgalioto siuntėjo antspaudu, patvirtintu kompetentingų institucijų ir atitinkančiu 62 priede nurodytą pavyzdį. Rinkiniai gali būti iš anksto pažymėti antspaudais su įrašais, jeigu jų spausdinimas patikėtas tam atitinkamai įgaliotai spaustuvei.
Įgaliotas siuntėjas užpildo tą langelį nurodydamas prekių išsiuntimo datą ir, remdamasis leidime nurodytomis taisyklėmis, suteikia deklaracijai numerį.
2. Kompetentingos institucijos gali nurodyti kaip identifikavimo priemonę naudoti blankus su skiriamuoju ženklu.
492 straipsnis
1. Įgaliotas siuntėjas ne vėliau kaip prekių išsiuntimo metu įrašo tinkamai užpildyto kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio egzemplioriaus pirmojoje pusėje, langelyje "Išvykimo įstaigos tikrinimas" jei reikia, duomenis apie laikotarpį, per kurį prekės turi būti pristatytos paskirties įstaigai, ir pateikia nuorodas į eksporto dokumentus, kaip reikalauja išsiuntimo valstybė narė, taip pat taikytas identifikavimo priemones ir padaro vieną iš šių įrašų:
- Procedimiento simplificado,
- Forenklet fremgangsmåde,
- Vereinfachtes Verfahren,
- Απλουστευμένη διαδικασία,
- Simplified procedure,
- Procédure simplifée,
- Procedura semplificata,
- Vereenvoudigde regeling,
- Procedimento simplificado.
2. Įgaliotas siuntėjas, išsiuntęs prekes, nedelsdamas išvykimo įstaigai siunčia kontrolinio egzemplioriaus T5 kopiją kartu su bet kuriuo specialiu dokumentu, kurio pagrindu buvo įformintas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys.
3. Jeigu išvykimo įstaiga atlieka tikrinimą išvykstant siuntai, ji įrašo tą faktą į kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio egzemplioriaus pirmojoje pusėje esantį langelį "Išvykimo įstaigos tikrinimas".
4. Tinkamai užpildytas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys, su įrašais pateiktais 1 dalyje, ir pasirašytas įgalioto siuntėjo, laikomas įformintu išvykimo įstaigoje, atlikusios ankstesnį rinkinių autentiškumo patvirtinimą, nurodytą 491 straipsnio 1 dalies a punkte, arba išvykimo įstaigos, kurios pavadinimas įrašytas 491 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytame specialiame, antspaude, su tikslu įrodyti, kad nurodytosios prekės buvo panaudotos tam tikru būdu ir (arba) pristatytos į tam tikrą paskirties vietą.
493 straipsnis
1. Įgaliotas siuntėjas:
a) laikosi šio skyriaus nuostatų ir leidime nurodytų sąlygų;
b) imasi visų būtinų priemonių, užtikrinančių specialaus antspaudo apsaugą, rinkinių pažymėtų specialiais antspaudais su išvykimo įstaigos įrašais, apsaugą arba specialaus antspaudo su įrašais apsaugą.
2. Įgaliotas siuntėjas atsako už visas, ypač finansines, pasekmes, atsiradusias dėl klaidų, neapsižiūrejimo arba kitų netikslumų kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinyje, įformintame atliekant procedūras, kurių vykdymo sąlygos aprašytos 488 straipsnyje nurodytame leidime.
3. Tais atvejais, kai bet kuris asmuo netinkamai naudoja iš anksto išvykimo įstaigos antspaudu arba specialiu antspaudu pažymėtus kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinius, įgaliotas siuntėjas, nepažeisdamas jokių teisinių procedūrų, atsako už tai, kad būtų sumokėti muitai ir kiti privalomieji mokėjimai, kurie nebuvo sumokėti, ir atsilyginta už tai, kad dėl tokio netinkamo naudojimo buvo neteisėtai pasinaudota finansinėmis lengvatomis, jeigu jis negali įtikinamai įrodyti atsakingoms institucijoms, kurios išdavė jam leidimą, kad jis ėmėsi priemonių, reikalaujamų 1 dalies b punkte.
494 straipsnis
1. Kompetentingos institucijos gali leisti įgaliotam siuntėjui nepasirašyti kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinių, pažymėtų specialiu antspaudu, nurodytu 62 priede, ir įformintų naudojant elektroninę arba automatizuotą duomenų apdorojimo sistemą. Tokiam leidimui taikoma sąlyga, kad įgaliotas siuntėjas būtų anksčiau pateikęs šioms institucijoms raštišką įsipareigojimą, patvirtinantį, kad jis, nepažeisdamas jokių baudžiamosios teisės procedūrų, atsako už tai, kad būtų sumokėti muitai ir kiti privalomieji mokėjimai, kurie nebuvo sumokėti, ir atsilyginta už tai, jeigu neteisėtai pasinaudota finansinėmis lengvatomis naudojant kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinius, pažymėtus specialiu antspaudu su įrašais
2. kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinių, įformintų vadovaujantis 1 dalimi, langelyje, skirtame deklaranto parašui, padaromas vienas iš šių įrašų:
- Dispensa de firma,
- Fritaget for underskrift,
- Freistellung von der Unterschriftsleistung,
- Δεν απαιτείται υπογραφή,
- Signature waived,
- Dispense de signature,
- Dispensa dalla firma,
- Van ondertekening vrijgesteld,
- Dispensada a assinatura.
495 straipsnis
Rinkinių egzemplioriai, kurių formos buvo nustatytos Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2823/87 [14] I, II ir III prieduose ir kurie buvo naudojami prieš įsigaliojant šiam reglamentui, gali būti ir toliau naudojami, kol baigsis jų atsargos, vėliausiai iki 1995 m. gruodžio 31 d.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
EKONOMINĮ POVEIKĮ TURINČIOS MUITINĖS PROCEDŪROS
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 skirsnis
Sąvokos
496 straipsnis
Šioje antraštinėje dalyje:
a) prižiūrinti muitinės įstaiga reiškia muitinės įstaigą, įgaliotą kiekvienos valstybės narės muitinės, išduodančios leidimą, prižiūrėti procedūrą, kaip nurodyta leidime;
b) procedūros pradžios įforminimo įstaiga reiškia muitinės įstaigą arba įstaigas, įgaliotas valstybės narės muitinės, kuri išdavė leidimą, priimti deklaracijas, įforminant prekėms procedūros ar procedūrų pradžią, kaip nurodyta leidime;
c) formalumų užbaigimo įstaiga reiškia muitinės įstaigą arba įstaigas, įgaliotas valstybės narės muitinės, kuri išdavė leidimą, priimti deklaracijas, pateikiant prekes, po joms įformintos ekonominį poveikį turinčios muitinės procedūros, nustatytiems muitinės sankcionuotiems veiksmams, kaip nurodyta leidime.
2 skirsnis
Leidimas taikyti procedūrą - įprastinė procedūra
497 straipsnis
1. Nepažeidžiant 3 dalies ir 568, 656, 695 ir 760 straipsnių, prašymas išduoti leidimą taikyti ekonominį poveikį turinčią muitinės procedūrą (įskaitant prašymus išduoti leidimą steigti muitinės sandėlį arba taikyti muitinio sandėliavimo procedūrą), toliau vadinamas "prašymu", pateikiamas raštu.
Jis turi atitikti atitinkamą pavyzdį, pateiktą 67 priede. Prašymą pateikęs asmuo nurodo jame visą informaciją, kurios reikalaujama įvairiose pozicijose, išvardytose tame pavyzdyje pagal pozicijų numerius, kaip nurodyta 67/A-67/E prieduose, įskaitant pastabas. Tačiau prašyme nereikia pakartoti pastabų teksto. Prašymai yra pasirašomi, juose nurodoma data.
Jeigu nustatyta muitinė mano, kad prašyme pateikta informacija yra netinkama, ši straipsnio dalis neprieštarauja tam, kad ji pareikalautų iš prašymą pateikusio asmens pateikti papildomos informacijos arba kitus duomenis, kurių reikia nuostatas taikant kitose srityse, nei tos, kurias reglamentuoja ši antraštinė dalis.
2. Prašyme yra nurodomi ir prie jo pridedami originalai arba kopijos visų patvirtinančių įrodymų arba dokumentų, susijusių su prašyme pateiktinais duomenimis; juos pateikti būtina, kad būtų galima įvertinti prašymą. Prie jo gali būti pridėti papildomi lapai su išsamesne informacija. Visi tokie dokumentai, įrodymai arba papildomi lapai yra prašymo, prie kurio jie pridedami, sudedamoji dalis. Prašyme yra nurodomas priedų skaičius.
3. Kiekvienu konkrečiu atveju muitinė leidžia leidimo turėtojui kreiptis dėl jo atnaujinimo ar pakeitimo su raštišku prašymu, kuriame pateikiami ankstesnio leidimo duomenys bei nurodomi visi pakeitimai, kuriuos reikia padaryti.
4. Nepažeidžiant supaprastintų procedūrų, numatytų 568, 656, 695 ir 760 straipsniuose, prašymas, kuris neatitinka reikalavimų, nustatytų šiame straipsnyje, ir kuris nėra pateikiamas pagal 509, 555, 651, 691 ir 750 straipsnius, yra nepriimtinas.
498 straipsnis
Prašymo, pasirašyto jį pateikusio asmens, pateikimas rodo, kad suinteresuotas asmuo nori taikyti muitinės procedūrą, dėl kurios kreipėsi, ir, nepažeidžiant galimo baudžiamojo pobūdžio nuostatų taikymo, pagal nuostatas, galiojančias valstybėse narėse, yra atsakingas už:
- deklaracijoje pateiktos informacijos teisingumą,
- prie jos pridėtų dokumentų autentiškumą ir
- visų įsipareigojimų, susijusių su muitinės procedūros, dėl kurios buvo kreiptasi, taikymu, vykdymą.
499 straipsnis
1. Prieš išduodama leidimą muitinė, turinti teisę jį išduoti, įsitikina, kad visos sąlygos, reikalingos leidimui suteikti, yra įvykdytos.
2. Leidimas neišduodamas, jeigu prašymas yra nepriimtinas, kaip nurodyta 497 straipsnio 4 dalyje.
500 straipsnis
1. Nepažeidžiant 568, 656, 695 ir 760 straipsnių, leidimas taikyti ekonominį poveikį turinčią muitinės procedūrą, kaip numatyta Kodekso 85 straipsnyje (įskaitant leidimus steigti muitinės sandėlį arba taikyti muitinio sandėliavimo procedūrą), yra surašomas pagal pavyzdį, atitinkantį 68/A-68/E priedų atitinkamas nuostatas. Jis yra pasirašomas ir jame nurodoma data.
2. Prašymą pateikusiam asmeniui pranešama, kad leidimas yra išduotas.
3. Nepažeidžiant nukrypti leidžiančių nuostatų, numatytų 556 straipsnio 1 dalyje ir 751 straipsnio 1 dalyje, leidimai įsigalioja jų išdavimo dieną.
4. Prireikus leidimas gali būti skirtas vienai arba daugiau atitinkamų procedūrų.
5. Nukrypstant nuo 1 dalies, jei leidimas, anksčiau išduotas vadovaujantis prašymu, pateiktu pagal 497 straipsnio 3 dalį, yra atnaujinamas arba keičiamas, muitinė kiekvienu atskiru atveju gali arba priimti sprendimą, nurodantį langelius, kuriuos reikia pakeisti, atsižvelgiant į keičiamą leidimą, arba išduoti naują leidimą.
501 straipsnis
1. Jeigu nėra įvykdyta viena iš sąlygų, reikalingų išduoti leidimą, muitinė atmeta prašymą.
2. Sprendimas, atmetantis prašymą, yra išdėstomas raštu ir yra perduodamas prašymą pateikusiam asmeniui pagal šio Kodekso 6 straipsnio 3 dalį.
502 straipsnis
1. Muitinė saugo prašymus ir jų priedus kartu su bet kokiu išduotu leidimu.
2. Jeigu leidimas yra išduotas, prašymas, priedai ir leidimas yra saugomi ne trumpiau kaip trejus metus nuo tų kalendorinių metų pabaigos, per kuriuos leidimas baigia galioti, arba leidimo steigti muitinės sandėlį arba taikyti muitinio sandėliavimo procedūrą atveju - ne trumpiau kaip trejus metus nuo tų kalendorinių metų pabaigos, per kuriuos leidimas yra panaikintas arba anuliuotas.
3. Jeigu prašymas yra atmetamas arba leidimas yra anuliuojamas ar sustabdomas, prašymas ir (arba) sprendimas, atmetantis prašymą, arba leidimas, atsižvelgiant į konkretų atvejį, ir visi priedai yra saugomi ne trumpiau kaip trejus metus nuo kalendorinių metų, per kuriuos prašymas buvo atmestas arba leidimas buvo anuliuotas ar sustabdytas, pabaigos.
2 SKYRIUS
Muitinis sandėliavimas
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
1poskirsnis
Sandėlio sąvokos apibrėžimai ir tipai
503 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) žemės ūkio prekės reiškia prekes, numatytas reglamente, nurodytame Tarybos reglamento (EEB) Nr. 565/80 [15] 1 straipsnyje. Prekės, nurodytos Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3033/80 [16] (prekės, gaunamos, perdirbant žemės ūkio produktus) arba (EEB) Nr. 3035/80 [17] (žemės ūkio produktai, eksportuojami prekių, nenumatytų Sutarties II priede, forma), yra laikomos žemės ūkio prekėmis;
b) išankstinis apmokėjimas reiškia pinigų sumos, lygios grąžinamosioms eksporto išmokoms prieš eksportuojant prekes, apmokėjimą, jeigu toks apmokėjimas yra numatytas Tarybos reglamente (EEB) Nr. 565/80;
c) prekės, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas reiškia bet kokias prekes, skirtas eksportuoti nepakeistu pavidalu, kurios yra išankstinio apmokėjimo objektas, aprašytas Bendrijos taisyklėse, leidžiančiose taikyti tokį apmokėjimą;
d) pagrindinis produktas, kuriam taikomas išankstinis apmokėjimas reiškia bet kokį produktą, skirtą eksportuoti po didesnio perdirbimo nei tvarkymo operacijos, nurodytos 532 straipsnyje, perdirbtojo produkto, kuris yra išankstinio apmokėjimo objektas, forma;
e) perdirbtosios prekės reiškia bet kokį produktą arba prekes, gautas perdirbus pagrindinį produktą kuriam taikomas išankstinis apmokėjimas, nurodytas Bendrijos taisyklėse, leidžiančiose taikyti išankstinį apmokėjimą.
504 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2 ir 3 dalies, muitinės sandėliai, kuriuose prekės saugomos taikant muitinio sandėliavimo procedūrą, yra klasifikuojami taip:
- A tipas: viešasis sandėlis, atitinkantis Kodekso 99 straipsnio antrosios pastraipos pirmąją įtrauką, už kurį atsako muitinės sandėlio sandėlininkas,
- B tipas: viešasis sandėlis, atitinkantis Kodekso 99 straipsnio antrosios pastraipos pirmąją įtrauką, už kurį atsako kiekvienas depozitorius pagal Kodekso 102 straipsnio 1 dalį, atsižvelgiant į Kodekso 105 straipsnio antrąją pastraipą,
- C tipas: privatusis sandėlis, atitinkantis Kodekso 99 straipsnio 2 pastraipos antrąją įtrauką, jeigu sandėlio sandėlininkas ir depozitorius yra vienas ir tas pats asmuo, bet nebūtinai prekių savininkas,
- D tipas: privatusis sandėlis, atitinkantis Kodekso 99 straipsnio antrosios pastraipos antrąją įtrauką, jeigu sandėlio sandėlininkas ir depozitorius yra vienas ir tas pats asmuo, bet nebūtinai prekių savininkas, ir kuriame taikoma Kodekso 112 straipsnio 3 dalyje nurodyta procedūra.
2. Muitinio sandėliavimo procedūra gali būti taikoma ir privačiame sandėlyje, atitinkančiame Kodekso 99 straipsnio antrosios pastraipos antrąją įtrauką, jeigu sandėlininkas ir depozitorius yra vienas ir tas pats asmuo, bet nebūtinai prekių savininkas, pagal sistemą, leidžiančią sandėliuoti prekes saugyklose, priklausančiose leidimą turinčiam asmeniui pagal Kodekso 98 straipsnio 3 dalį. Ši sistema yra klasifikuojama kaip E tipo sandėlis.
3. Jeigu muitinės sandėlis yra viešasis sandėlis, atitinkantis Kodekso 99 straipsnio 2 pastraipos pirmąją įtrauką ir eksploatuojamas muitinės, jis yra klasifikuojamas kaip F tipo sandėlis.
4. Neleidžiama derinti sandėlių tipus, nurodytus 1, 2 ir 3 dalyse, toje pačioje patalpoje arba vietoje.
2 poskirsnis
Muitinės sandėlio vieta
505 straipsnis
1. Išskyrus E ir F tipo sandėlius, muitinės sandėlį sudaro patalpos arba bet kuri kita apibrėžta vieta, kurią patvirtina muitinė.
2. Jeigu muitinė nusprendžia įsteigti F tipo sandėlį, tam ji skiria patalpas arba vietą. Sprendimas yra paskelbiamas tokia forma, kuria valstybėje narėje skelbiami administraciniai arba teisiniai dokumentai.
3. Vieta, kuri muitinės pagal 185 straipsnį yra patvirtinta kaip "laikinoji saugykla vieta" arba kurią valdo muitinė, taip pat gali būti patvirtinta kaip A tipo, B tipo, C tipo arba D tipo sandėlis arba veikti kaip F tipo sandėlis.
506 straipsnis
A tipo, C tipo, D tipo ir E tipo sandėliai taip pat gali būti patvirtinti kaip maisto produktų sandėliai pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 [18] 38 straipsnį.
3 poskirsnis
Prekybos politikos priemonės
507 straipsnis
Jeigu Bendrijos dokumentai numato, kad prekybos politikos priemonės turi būti taikomos:
a) prekes išleidžiant į laisvą apyvartą, jos netaikomos, kai prekėms yra įforminta muitinio sandėliavimo procedūra ir tuo laiku, kai prekės ten laikomos;
b) prekes įvežant į Bendrijos muitų teritoriją, jos yra taikomos, kai ne Bendrijos prekėms yra įforminta muitinio sandėliavimo procedūra;
c) prekes eksportuojant, jos yra taikomos tada, kai Bendrijos prekės yra eksportuojamos iš Bendrijos muitų teritorijos po to, kai joms buvo įforminta muitinio sandėliavimo procedūra.
2 skirsnis
Nuostatos dėl leidimo išdavimo
508 straipsnis
Šio skirsnio nuostatos yra taikomos visų tipų sandėliams, išskyrus F tipą.
509 straipsnis
Prašymas išduoti leidimą, vadovaujantis 497 straipsniu ir 67/A priedu, yra pateikiamas valstybės narės, kurioje yra vietos, pageidaujamos įteisinti kaip muitinės sandėliai, paskirtai muitinei, arba E tipo sandėlio atveju valstybės narės, kurioje yra laikomi pagrindiniai sandėlininko buhalterinės apskaitos registrai, paskirtai muitinei.
510 straipsnis
1. Leidimas gali būti išduotas tik tada, jei prašymą pateikęs asmuo įrodo, kad sandėlio steigimas realiai ekonomiškai yra tikslingas, ir jei sandėlis yra skirtas daugiausia prekėms saugoti; tačiau prekėms gali būti atliktos įprastinės tvarkymo operacijos, perdirbimas laikinai įvežus arba muitinės prižiūrimas perdirbimas pagal sąlygas, nurodytas Kodekso 106 ir 109 straipsniuose, su sąlyga, jei tokios operacijos nėra vyraujančios prekių saugojimo atžvilgiu.
2. Kodekso 86 straipsnyje, įvertinant tai, ar administracinės muitinės sandėlio priežiūros ir kontrolės išlaidos yra proporcingos ekonominiam muitinio sandėliavimo tikslingumui, yra atsižvelgiama, inter alia, į muitinės sandėlio tipą ir procedūras, kurios gali būti jame taikomos.
511 straipsnis
1. Leidimus išduoda muitinės, kurią paskiria kiekviena valstybė narė, kurioje prašymas buvo pateiktas pagal 509 straipsnį.
Leidimai įsigalioja jų išdavimo dieną arba vėlesnę dieną, jei ji taip numato. Tačiau tais atvejais, kai leidimo prašantis asmuo nori gauti leidimą steigti privatųjį sandėlį, o muitinės išimties tvarka praneša jam apie savo sutikimą išduoti tokį leidimą raštu, o ne naudodama blanko formą, pateiktą 68/A priede, leidimas įsigalioja tokio pranešimo dieną. Pranešimo kopija yra pridedama prie leidimo ir sudaro jo neatskiriamą dalį.
2. Nepažeidžiant taisyklių, reglamentuojančių anuliavimą, sustabdymą ir pakeitimą, leidimai galioja neribotą laiką.
3. Leidimuose, inter alia, yra nurodoma muitinės įstaiga, atsakinga už muitinės sandėlio priežiūrą. Juose, jei reikia, taip pat nurodoma, kad prekės, kurios kelia pavojų ar gali pakenkti kitoms prekėms arba kurioms dėl kitų priežasčių reikia specialių įrenginių, turi būti padedamos į specialiai joms paruoštas patalpas.
Privačiojo sandėlio atveju leidime taip pat gali būti nurodytos prekių, kurios gali būti priimtos į tą muitinės sandėlį, kategorijos.
4. Jeigu suinteresuotas asmuo prašo leidimo pateikti prekes arba deklaruoti jas procedūrai ne prižiūrinčioje įstaigoje, bet kitoje muitinės įstaigoje, ir tai netrukdo tinkamai atlikti operacijas, muitinės gali įgalioti vieną arba daugiau įstaigų vykdyti procedūros pradžios įforminimo įstaigos (-ų) funkcijas.
Jeigu tai liečia daugiau nei vieną valstybę narę, muitinės, kuri išdavė leidimą, išsiunčia jo kopiją kitai suinteresuotai muitinė.
512 straipsnis
1. Ekonominio tikslingumo kriterijumi, nurodytu 510 straipsnio 1 dalyje, nebeprivaloma vadovautis, jeigu suinteresuotas asmuo raštu paprašo sustabdyti leidimą.
2. Leidimas taip pat gali būti sustabdytas, jeigu muitinė mano, kad muitinės sandėlis nėra arba nebėra tiek naudojamas, kad pateisintų savo egzistavimą.
3 skirsnis
Procedūros pradžios įforminimas prekėms
513 straipsnis
1. Prekės, kurioms numatyta įforminti muitinio sandėliavimo procedūrą, ir atitinkamos procedūros pradžios įforminimo deklaracijos yra pateikiamos prižiūrinčiai įstaigai arba, jeigu taikoma 511 straipsnio 4 dalis, procedūros pradžios įforminimo įstaigai, kuri nurodyta leidime.
2. Jeigu yra taikoma 511 straipsnio 4 dalies antroji pastraipa, procedūros pradžios įforminimo įstaiga siunčia deklaracijos, nurodytos 1 dalyje, papildomo lapo kopiją arba administracinio ar prekybos dokumento, naudojamo prekėms įforminti procedūros pradžią, kopiją prižiūrinčiai įstaigai, kai tik prekės yra išleidžiamos. Minėtos įstaigos pavadinimas ir adresas yra nurodomas deklaracijos 44 langelyje arba prekybos ar administraciniame dokumente.
Jeigu procedūros pradžios įforminimo įstaiga mano, kad tai reikalinga, ji gali paprašyti prižiūrinčios įstaigos pranešti jai apie prekių atvežimą.
Nuostatos, reglamentuojančios muitinio sandėliavimo procedūrą, yra taikomos nuo tos dienos, kai procedūros pradžios įforminimo įstaiga priima procedūros pradžios įforminimo deklaraciją; tokia deklaracija taip pat yra naudojama prekių gabenimui, kai jas reikia kuo skubiau pristatyti ir kai jos pristatomos į muitinės sandėlį, nepateikiant prižiūrinčiai įstaigai.
Ši procedūra netaikoma B tipo sandėliuose.
3. Procedūra, nurodyta 2 dalyje, taip pat gali būti taikoma, suinteresuotiems asmenims nepateikus prašymo, dėl priežasčių, susijusių su vidiniu muitinės įstaigų administravimu, ypač su kompiuterizuotų procedūrų taikymu.
1 poskirsnis
Įprastinė procedūra
514 straipsnis
Deklaracija, nurodyta 513 straipsnyje, yra rengiama pagal 198-252 straipsnius.
2 poskirsnis
Supaprastintos procedūros
515 straipsnis
Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje, yra taikomos pagal 268-274 straipsnius.
516 straipsnis
Procedūros, numatytos 514 ir 515 straipsniuose, taip pat yra taikomos, kai prekės perkeliamos į laikinąją saugyklą, nurodytas 505 straipsnio 3 dalyje, muitinio sandėliavimo procedūrai.
4 skirsnis
Muitinės sandėlių veikla ir muitinio sandėliavimo procedūra
1 poskirsnis
Prekių apskaita
517 straipsnis
1. A, C, D ir E tipo sandėlių atveju muitinės skiria sandėlininką asmeniu, privalančiu užtikrinti prekių apskaitos tvarkymą, nurodytą Kodekso 105 straipsnyje.
Prižiūrinčiai įstaigai turi būti sudaryta galimybė gauti prekių apskaitos dokumentus, kad ji galėtų atlikti bet kokius patikrinimus.
2. B tipo sandėlių atveju, prižiūrinti įstaiga saugo prekių procedūros pradžios įforminimo deklaracijas arba administracinius dokumentus, naudotus tokiam įforminimui, kad galėtų kontroliuoti formalumų užbaigimą. Prekių apskaita netvarkoma.
Nepažeidžiant kitų Bendrijos nuostatų, reglamentuojančių muitinės dokumentų saugojimą, prižiūrinti įstaiga gali, remdamasi vidinio administravimo funkcija, nuspręsti, kiek laiko čia bus saugomos tokios deklaracijos. Tas laikas gali būti pratęstas.
Jeigu prekės, su kuriomis deklaracija arba dokumentas yra susiję, nebuvo pateiktos muitinės sankcionuotiems veiksmams per tam tikrą laikotarpį, prižiūrinti įstaiga reikalauja, kad prekės būtų pateiktos tokiems sankcionuotiems veiksmams arba kad pradinė procedūros pradžios įforminimo deklaracija arba dokumentas būtų pakeisti nauja deklaracija, kurioje būtų visi senos deklaracijos arba seno dokumento duomenys.
3. F tipo sandėlių atveju, muitinės tvarkomoje apskaitoje pateikiama visa informacija, nurodyta 520 straipsnyje. Ši apskaita pakeičia prekių apskaitos dokumentus, nurodytus Kodekso 105 straipsnyje.
518 straipsnis
Nepažeidžiant 517 straipsnio 3 dalies, prižiūrinti įstaiga netvarko prekių apskaitos.
Tačiau administravimo tikslais ji gali tvarkyti visų priimtų deklaracijų registrą.
519 straipsnis
Jeigu depozitoriaus verslo arba mokesčių tikslais tvarkomos prekių apskaitos registruose yra visi priežiūrai būtini duomenys, atsižvelgiant į muitinės sandėlio tipą ir procedūras, taikomas procedūros pradžios įforminimui ir formalumų užbaigimui, ir tokiais duomenimis galima pasinaudoti vykdant priežiūrą, muitinė pripažįsta tokios apskaitos registrus lygiaverčiais prekių apskaitos dokumentams, nurodytiems Kodekso 105 straipsnyje.
520 straipsnis
1. Prekių apskaitos dokumentuose, nurodytuose Kodekso 105 straipsnyje, yra įrašomi visi duomenys, būtini tinkamam muitinio sandėliavimo procedūros vykdymui ir kontrolei užtikrinti.
Šiuose dokumentuose registruojama:
a) informacija, nurodyta procedūros pradžios įforminimo deklaracijos 1, 31, 37 ir 38 langeliuose;
b) deklaracijų, kurias naudojant prekėms yra įforminami muitinės sankcionuoti veiksmai, baigiant muitinio sandėliavimo procedūros formalumus, duomenys;
c) data ir duomenys kitų muitinės dokumentų ir visų kitų dokumentų, susijusių su procedūros pradžios įforminimu ir muitinės formalumų užbaigimu;
d) informacija, kurios reikia prekių priežiūrai, įskaitant duomenis apie jų buvimo vietą ir duomenis apie bet kokį prekių perkėlimą į kitus sandėlius, neužbaigus procedūros;
e) informacija, susijusi su bendru prekių saugojimu, nurodytu 524 straipsnyje;
f) duomenys, kurie gali būti reikalingi prekėms identifikuoti;
g) informacija apie įprastines prekių tvarkymo operacijas;
h) informacija apie laikiną prekių išgabenimą iš muitinės sandėlio.
2. D tipo sandėlio prekių apskaitos dokumentuose, be duomenų, išvardytų 1 dalyje, yra pateikiama informacija, nurodyta minimaliame sąraše, numatytame 37 priede.
3. Prekių apskaitos duomenys bet kuriuo metu rodo sandėlyje esančias prekes, kurioms vis dar taikoma muitinio sandėliavimo procedūra. Muitinės nustatytu laiku sandėlininkas pateikia prižiūrinčiai įstaigai minėtų prekių sąrašą.
4. Jeigu yra taikoma Kodekso 112 straipsnio 2 dalis, prekių apskaitos dokumentuose nurodoma prekių muitinė vertė prieš jų tvarkymo operacijas.
5. Jeigu taikomos supaprastintos (procedūros pradžios įforminimo ir muitinės formalumų užbaigimo) procedūros, šio straipsnio nuostatos yra taikomos mutatis mutandis.
521 straipsnis
1. Prekės, kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra A, C arba D tipo sandėlyje, yra įtraukiamos į prekių apskaitą pagal Kodekso 107 straipsnį tuo metu, kai jos fiziškai padedamos į muitinės sandėlį remiantis duomenimis, pripažintais ar priimtais prižiūrinčios įstaigos arba pateikimo procedūros pradžios įforminimo įstaigos vadovaujantis 513 straipsnio 2 dalimi.
2. Jeigu prekėms yra įforminta pradžios procedūra E tipo sandėlyje, įtraukimas į prekių apskaitą, nurodytas 1 dalyje, atliekamas tuo metu, kai jos pristatomos į leidimo turėtojo naudojamas saugyklas.
3. Jeigu muitinės sandėlis taip pat yra naudojamas kaip laikinoji saugykla pagal 505 straipsnio 3 dalį, įtraukimas į prekių apskaitą, nurodytą 1 dalyje, atliekamas:
- prieš baigiantis laikotarpiui, nustatytam pagal Kodekso 49 straipsnį, jeigu procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, nurodyta 272 straipsnyje, yra taikoma, kai laikinojo saugojimo procedūra pakeičiama muitinio sandėliavimo procedūra,
- kitais atvejais - tuo metu, kai prekės yra išleidžiamos pateikus deklaraciją, kuria joms įforminama muitinio sandėliavimo procedūra.
4. Duomenys apie muitinės formalumų užbaigimą turi būti įrašomi į prekių apskaitą:
- iki to laiko, kai prekės išgabenamos iš muitinės sandėlio, jeigu taikoma viena iš supaprastintų procedūrų,
- kitais atvejais - tuo metu, kai prekės yra išleidžiamos pateikus deklaraciją, kuria joms įforminami muitinės sankcionuoti veiksmai.
2 poskirsnis
Įprastinės prekių tvarkymo operacijos
522 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2 ir 3 dalies, įprastinės prekių tvarkymo operacijos, kurios gali būti atliekamos ne Bendrijos prekėms, yra išvardytos 69 priede.
2. Jeigu dėl tvarkymo operacijų gali atsirasti sąlygos palankesniems importo muitams, taikomiems prekėms po jų tvarkymo operacijų, palyginti su tais, kurie buvo taikomi prieš tvarkymo operacijas, jas atlikti galima leisti tik su sąlyga, kad prašymas, nurodytas Kodekso 112 straipsnio 2 dalyje, yra pateikiamas tuo pačiu metu, kaip ir prašymas duoti leidimą atlikti įprastines tvarkymo operacijas.
Tokiu atveju prašymas taikyti palankesnius apmokestinimo veiksnius D tipo sandėlyje, kaip nurodyta Kodekso 112 straipsnio 3 dalyje, negali būti priimtas.
3. Jeigu dėl tvarkymo operacijų atsiranda didesni importo muitai nei tie, kurie taikomi prekėms prieš jų tvarkymo operacijas, suinteresuotas asmuo nepateikia prašymo, nurodyto Kodekso 112 straipsnio 2 dalyje.
Šiuo atveju D tipo sandėlininkas atsisako bet kokios naudos, kurią jis galėtų gauti, taikydamas apmokestinimo veiksnius, pripažintus ar priimtus įforminant procedūros pradžią prekėms, kurioms vėliau atliktos tvarkymo operacijos.
4. Jeigu prekės, kurioms taikoma muitinio sandėliavimo procedūra, yra deklaruojamos kitam muitinės sankcionuotam veiksmui nei išleidimas į laisvą apyvartą ir yra taikoma 2 dalis, prekių pateikimo minėtam muitinės sankcionuotam veiksmui deklaracijos 31 langelyje įrašoma viena iš šių nuorodų:
- Mercancías MU,
- SB varer,
- UB-Waren,
- Εμπορεύματα ΣΕ,
- UFH goods,
- Marchandises MU,
- Merci MU,
- GB-goederen,
- Mercadorias MU.
Tokios nuorodos yra perkeliamos į bet kurį dokumentą, susijusį su prekėms įforminta muitinės procedūra arba laikinojo prekių saugojimo vieta, į kurią vėliau padedamos prekės.
5. Jeigu prekės, kurioms taikoma 2 dalis ir kurioms buvo įforminta viena iš muitinės procedūrų, yra išleidžiamos į laisvą apyvartą arba joms įforminama kita muitinės procedūra, dėl kurios gali atsirasti skola muitinei, yra naudojamas informacinis lapas INF 8. Laikantis 70 priede pateikto pavyzdžio ir išdėstytų nuostatų, parengiamas jo originalas ir viena kopija.
Muitinė, kuriai yra pateikta išleidimo į laisvą apyvartą arba kitos muitinės procedūros, dėl kurios gali atsirasti skola muitinei, deklaracija, naudoja informacinį lapą INF 8, kurį ji patvirtina, kad paprašytų muitinės sandėlį, kuriame buvo atliktos įprastinės tvarkymo operacijos, prižiūrinčios įstaigos nurodyti deklaruotų prekių rūšį, muitinę vertę ir kiekį, atitinkančius prekių charakteristikas, kurias jos būtų turėję, jeigu joms nebūtų atliktos minėtos tvarkymo operacijos.
INF 8 lapo originalas yra siunčiamas muitinės sandėlį prižiūrinčiai įstaigai; kopiją pasilieka muitinė, kuri pažymi blanko 14 langelį.
Muitinės sandėlį prižiūrinti įstaiga pateikia informaciją, reikalaujamą 11, 12 ir 13 langeliuose, pažymi 15 langelį ir siunčia INF 8 lapo originalą atgal muitinės įstaigai, nurodytai 4 langelyje.
6. Deklarantas gali paprašyti išduoti INF 8 lapą tuo metu, kai yra pateikiama 4 dalyje nurodyta deklaracija.
Šiuo atveju prižiūrinti įstaiga pateikia informaciją, nurodytą 11, 12 ir 13 langeliuose, patvirtina 15 langelį ir grąžina INF 8 lapo originalą deklarantui.
523 straipsnis
1. Prieš atliekant tvarkymo operacijas, suinteresuotas asmuo privalo raštu kreiptis į prižiūrinčią įstaigą kiekvienu atveju atskirai prašydamas duoti leidimą atlikti įprastines tvarkymo operacijas.
2. Prašymuose duoti leidimą atlikti įprastines tvarkymo operacijas turi būti pateikti visi duomenys, būtini siekiant taikyti nuostatas, reglamentuojančias muitinio sandėliavimo procedūrą, ypač 522 straipsnio 2 ir 3 dalis.
Jei prašymas yra patenkinamas, prižiūrinti įstaiga išduoda leidimą, patvirtindama tuo tikslu prašymą ir uždėdama jame antspaudą. Tokiu atveju 502 straipsnis yra taikomas mutatis mutandis.
3. Nepažeidžiant 522 straipsnio, leidime steigti muitinės sandėlį arba E tipo sandėlio leidime taikyti muitinio sandėliavimo procedūrą gali būti nurodytos įprastinės tvarkymo operacijos, kurios, kaip tikimasi, bus taikomos pagal procedūrą. Šiuo atveju pranešimas prižiūrinčiai įstaigai, jai priimtina tvarka nurodantis, kad turi būti atliktos tvarkymo operacijos, pakeičia prašymą, nurodytą 1 dalyje.
3 poskyris
Skirtingo muitinio statuso prekių bendras saugojimas
524 straipsnis
1. Jei tai netrukdo tinkamai atlikti operacijas, prižiūrinti muitinės įstaiga leidžia saugoti Bendrijos prekes, bet ne tas, kurios nurodytos Kodekso 98 straipsnio 1 dalies b dalyje, ir ne Bendrijos prekes toje pačioje saugykloje.
2. Jeigu prekes bendrai saugant, kaip nurodyta 1 dalyje, yra neįmanoma bet kuriuo metu nustatyti kiekvieno tipo prekių muitinį statusą, bendrai saugoti prekes yra leidžiama tik tada, jeigu jos yra ekvivalentiškos.
Ekvivalentiškos prekės yra tokios, kurios klasifikuojamos vienoje Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijoje ir turi tokias pačias kokybines ir technines charakteristikas.
4 poskirsnis
Laikinasis išvežimas
525 straipsnis
1. Prieš laikinai išveždamas prekes iš muitinės sandėlio patalpų suinteresuotas asmuo kiekvienu atveju atskirai raštu kreipiasi į prižiūrinčią įstaigą, prašydamas leidimo tai padaryti.
2. Prašymuose duoti leidimą laikinai išvežti prekes pateikiami visi duomenys, būtini taikant nuostatas, reglamentuojančias muitinio sandėliavimo procedūrą. Jei prašymas yra patenkinamas, prižiūrinti įstaiga išduoda leidimą, patvirtindama prašymą ir uždėdama jame antspaudą.
Tokiu atveju 502 straipsnis yra taikomas mutatis mutandis.
3. Leidimuose steigti muitinės sandėlį gali būti nurodyta, kad prekės gali būti laikinai išvežtos. Tokiu atveju pranešimas prižiūrinčiai įstaigai, jai priimtina tvarka nurodantis, kad prekės turi būti laikinai išvežtos, pakeičia prašymą, nurodytą 1 dalyje.
4. 522 ir 523 straipsniai yra taikomi tais atvejais, kai turi būti atliekamos įprastinės tvarkymo operacijos, kol prekių laikinai nėra muitinės sandėlyje.
5 poskirsnis
Prekių perkėlimas iš vieno muitinės sandėlio į kitą, neužbaigus procedūros
526 straipsnis
1. Norint perkelti prekes iš vieno muitinės sandėlio į kitą, neužbaigus muitinio sandėliavimo procedūros ir taikant procedūrą, aprašytą 71 priede, ir vadovaujantis 205 straipsniu, yra naudojamas tame priede pateikto pavyzdžio blankas.
2. Supaprastinta procedūra, aprašyta 72 priede, yra taikoma:
- jeigu muitinės sandėliui, iš kurio išgabenamos prekės, yra leista taikyti procedūros įforminimą asmens pageidaujamoje vietoje, kaip nurodyta 253 straipsnio 3 dalyje, o muitinės sandėliui, į kurį turi būti padėtos prekės, yra leista taikyti supaprastintą procedūros pradžios įforminimą asmens pageidaujamoje vietoje, kaip nurodyta 272 straipsnyje,
arba
- jeigu tas pats asmuo yra atsakingas už abu sandėlius,
arba
- jeigu prekių apskaita tvarkoma naudojant elektronines priemones.
3. Atsakomybę už prekes, perkeltas iš vieno sandėlio į kitą, perima muitinės sandėlio, į kurį prekės turi būti padėtos, sandėlininkas, kai jis gauna prekes ir įtraukia jas į savo prekių apskaitą.
4. Kai prekėms, kurios turi būti perkeltos, yra atliktos įprastinės tvarkymo operacijos ir taikoma 522 straipsnio 2 dalis, dokumente, nurodytame 1 dalyje, turi būti nurodoma perkeltų prekių rūšis, muitinė vertė ir kiekis, į kurias būtų atsižvelgta skolos muitinei atsiradimo atveju, jei šioms prekėms nebūtų atliktos minėtos tvarkymo operacijos.
Jei reikia, šioms prekėms yra taikoma 522 straipsnio 4, 5 ir 6 dalys.
5. Prekės, kurioms įforminta procedūra, negali būti perkeltos iš vieno muitinės sandėlio į kitą, neužbaigus procedūros, jei sandėlis, iš kurio arba į kurį jos perkeliamos, yra B tipo.
6 poskirsnis
Inventorizavimas
527 straipsnis
Prižiūrinti įstaiga, jeigu ji mano, kad tai būtina norint užtikrinti tinkamą muitinės sandėlio veiklą, reikalauja periodiškai ar kitaip atlikti visų arba kai kurių prekių, kurioms taikoma muitinio sandėliavimo procedūra, inventorizavimą.
5 skirsnis
Procedūros formalumų užbaigimas
528 straipsnis
1. Jeigu ekvivalentiškos prekės yra saugomos bendrai, kaip nurodyta 524 straipsnio 2 dalyje, prekės, deklaruotos muitinės sankcionuotiems veiksmams, gali būti laikomos arba Bendrijos, arba ne Bendrijos prekėmis priklausomai nuo suinteresuoto asmens pasirinkimo.
Taikant pirmąją pastraipą minėtas muitinis statusas jokiu būdu negali būti suteiktas didesniam prekių kiekiui už tą, kuris faktiškai turi tokį statusą ir kuris yra saugomas muitinės sandėlyje, kai prekės, deklaruotos muitinės sankcionuotiems veiksmams, yra išvežamos.
2. Jei prekės buvo visiškai sunaikintos arba negrąžinamai prarastos, prekių, kurioms įforminta procedūros pradžia, dalis, kuri buvo sunaikinta ar prarasta, yra nustatoma, atsižvelgiant į to paties tipo prekių, kurioms taikoma procedūra, dalį, buvusią muitinės sandėlyje tuo metu, kai prekės buvo sunaikintos arba prarastos, išskyrus atvejus, kai sandėlininkas gali įrodyti, koks buvo faktiškas prekių, kurioms taikoma procedūra, kiekis, kuris buvo sunaikintas arba prarastas.
6 skirsnis
Specialios nuostatos dėl Bendrijos žemės ūkio produktų
529 straipsnis
1-5 skirsniai, išskyrus 522 straipsnį ir 524 straipsnį, taikomi prekėms, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra pagal Kodekso 98 straipsnio 1 dalies b punktą.
530 straipsnis
1. Jeigu deklaracija, nurodyta 513 straipsnio 1 dalyje, yra susijusi su prekėmis, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, ji turi būti tokios formos, kaip numatyta 205 straipsnyje.
2. Dokumento, nurodyto 1 dalyje, kopija yra laikoma "mokėjimo deklaracija", numatyta Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 25 straipsnio 1 dalyje.
3. Prie deklaracijos pridedami visi dokumentai, kuriuos pateikti yra būtina, siekiant prekėms, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, įforminti procedūros pradžią, įskaitant eksporto licencijas arba išankstinius sertifikatus, nurodytus Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3719/88 [19].
531 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2 dalies, deklaracija, nurodyta 530 straipsnyje, kuria prekėms, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, įforminama muitinio sandėliavimo procedūra, gali būti priimta tik pateikus garantiją pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 565/80 6 straipsnio ir Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 31 straipsnio 1 ir 2 dalis. Yra taikomas Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2220/85 [20].
2. Muitinė gali leisti pateikti garantiją, nurodytą 1 dalyje, po to, kai buvo priimta procedūros pradžios įforminimo deklaracija, pagal sąlygas, nurodytas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 31 straipsnio 3 dalyje.
532 straipsnis
Nepažeidžiant Komisijos reglamento (EEB) Nr. 815/89 [21] dėl dažytų miežių, prekėms, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, gali būti atliekamos tvarkymo operacijos, numatytos Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 28 straipsnio 4 dalyje; tvarkymo operacijos yra išvardytos 73 priede.
533 straipsnis
1. Muitinio sandėliavimo procedūros formalumai yra baigiami, kai priimama eksporto deklaracija.
2. Priėmus eksporto deklaraciją prekės lieka muitinės prižiūrimos iki tol, kol jos išgabenamos iš Bendrijos muitų teritorijos.
Šiuo laikotarpiu prekės gali būti saugomos muitinės sandėlyje, netaikant joms muitinio sandėliavimo procedūros.
3. Šio straipsnio taikymas, atliekamas prižiūrinčios įstaigos, neatima iš kompetentingų institucijų teisės atlikti patikrinimus vykdant bendrąją žemės ūkio politiką.
534 straipsnis
1. Prekės, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas ir kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, yra deklaruojamos eksportui naudojant 205 straipsnyje numatytą blanką.
2. Prie deklaracijos pridedami visi dokumentai, nurodyti 221 straipsnyje, įskaitant eksporto licenciją arba išankstinį sertifikatą, nurodytą Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3719/88.
3. Data, kai prekės išgabenamos iš Bendrijos muitų teritorijos, yra pažymima dokumento, nurodyto 1 dalyje, kitoje pusėje.
Jei prieš išgabenant iš Bendrijos muitų teritorijos prekes, kurių eksporto deklaracija buvo priimta, jos vežamos tranzitu per tos teritorijos dalį, yra taikomos procedūros, nurodytos Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 6, 6a ir 7 straipsniuose.
4. Prekės, kurioms buvo įforminti muitinės sankcionuoti veiksmai, laikomi lygiaverčiais eksportui, vadovaujantis Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 34 ir 42 straipsniais, yra laikomos išgabentomis iš Bendrijos muitų teritorijos.
7 skirsnis
Muitinės sandėlio naudojimas neįforminant prekėms procedūros
1poskirsnis
Bendrijos prekės
535 straipsnis
Bazinio produkto, kuriam taikomas išankstinis apmokėjimas, perdirbimas muitinės sandėlio patalpose yra atliekamas pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 565/80 4 straipsnį.
536 straipsnis
1. Jeigu muitinė reikalauja, kad Bendrijos prekės, išskyrus nurodytas Kodekso 98 straipsnio 2 dalies b punkte ir 3 dalyje, kurios yra saugomos muitinės sandėlyje, būtų įtrauktos į prekių apskaitą, nurodytą Kodekso 105 straipsnyje, pagal Kodekso 106 straipsnio 3 dalį, įraše turi būti aiškiai nurodytas jų muitinis statusas.
2. Nepažeidžiant 524 straipsnio, prižiūrinti įstaiga gali numatyti konkrečius tokių prekių identifikavimo metodus, ypač, siekiant atskirti jas nuo prekių, kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, saugomų tose pačiose patalpose.
3. Prekėms, nurodytoms 1 dalyje, gali būti taikomos įprastinės tvarkymo operacijos, laikinasis įvežimas perdirbti arba muitinės prižiūrimas perdirbimas.
537 straipsnis
Neįforminant muitinio sandėliavimo procedūros, muitinės sandėlyje galima laikyti:
- prekes, kurias reikalaujama palikti muitinės prižiūrimas pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 3 straipsnio 6 dalį,
- prekes, laikinai esančias Bendrijos muitų teritorijoje, siekiant jas perkrauti vadovaujantis minėto reglamento 6 a straipsniu.
Tokioms prekėms yra taikoma 536 straipsnio 1 ir 2 dalis.
2 poskirsnis
Ne Bendrijos prekės
538 straipsnis
1. Šis poskirsnis yra taikomas laikinojo įvežimo perdirbti operacijoms (sąlyginio neapmokestinimo sistemai) arba muitinės prižiūrimam perdirbimui, atliekamiems A, C ir D tipų muitinės sandėliuose, kuriuose yra leidžiama taikyti procedūros įforminimą asmens pageidaujamoje vietoje, procedūros įforminimo, reeksporto arba išleidimo į laisvą apyvartą atvejais.
2. Jei šiame poskirsnyje nenumatyta kitaip, nuostatos, nurodytos laikinajam įvežimui perdirbti ir muitinės prižiūrimam perdirbimui, yra taikomos:
- laikinojo įvežimo perdirbti operacijoms, taikant drobeko sistemą,
- laikinojo įvežimo perdirbti operacijoms (sąlyginio neapmokestinimo ar drobeko sistemoms) arba muitinės prižiūrimam perdirbimui, atliekamiems B arba F tipo sandėliuose arba vietose, naudojamose saugoti prekes, kurioms taikoma muitinio sandėliavimo procedūra E tipo sandėlyje,
- operacijoms, kurios turi būti atliktos A, C ar D tipo sandėliuose, nevykdant sąlygų, nustatytų 1 dalyje.
539 straipsnis
Muitinė neduoda leidimo taikyti supaprastintas procedūras, nurodytas šiame poskirsnyje, jeigu nepateiktos garantijos, būtinos tinkamam operacijų atlikimui. Muitinė gali nepažeisdama 510 straipsnio neduoti leidimo asmenims, kurie nedažnai atlieka laikinojo įvežimo perdirbti operacijas arba muitinės prižiūrimą perdirbimą.
540 straipsnis
Perdirbimo operacijos, atliktos taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūrą muitinės sandėliuose, nurodytuose 538 straipsnio 1 dalyje, nevyksta tol, kol neišduodamas leidimas, nurodytas 556 arba 651 straipsniuose.
Leidime turi būti nurodytas muitinės sandėlis (nurodant tipą), kuriame bus atliekamos operacijos.
541 straipsnis
1. Siekdamas taikyti procedūras, numatytas šiame poskirsnyje, leidimo turėtojas tvarko, atsižvelgdamas į poreikį, arba laikinojo įvežimo perdirbti apskaitą, arba muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitą, kaip nurodyta 556 straipsnio 3 dalyje ir 651 straipsnio 3 dalyje, kuriose pateikiamos ir leidimo įrašų nuorodos.
2. Norint parengti muitinės formalumų užbaigimo dokumentą, nurodytą 595 straipsnyje arba 664 straipsnyje, 1 dalyje nurodytos įrašų nuorodos pakeičia deklaracijų ir dokumentų, nurodytų 595 straipsnio 3 dalyje arba 664 straipsnio 3 dalyje, nuorodas.
3. Duomenys, esantys laikinojo įvežimo perdirbti apskaitoje arba muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitoje, leidžia muitinei kontroliuoti visų prekių ar gaminių, kuriems taikoma viena iš šių procedūrų, tikslią padėtį bet kuriuo metu.
542 straipsnis
1. Jeigu prekėms yra įforminama laikinojo įvežimo perdirbti procedūra arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra tuo metu, kai jos atgabenamos į muitinės sandėlį, yra taikoma procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, nurodyta 276 straipsnyje.
2. Įtraukimas į laikinojo įvežimo perdirbti apskaitos dokumentus arba muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitos dokumentus remiasi dokumentais, su kuriais prekės buvo gabenamos.
543 straipsnis
1. Jeigu prekėms, jau esančioms muitinės sandėlyje, yra įforminama laikinojo įvežimo perdirbti procedūra arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra, yra taikoma procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, nurodyta 276 straipsnyje.
2. Muitinio sandėliavimo procedūros formalumai yra užbaigiami darant įrašus laikinojo įvežimo perdirbti apskaitoje arba prižiūrimo perdirbimo apskaitoje, atsižvelgiant į aplinkybes. Tokių įrašų nuorodos yra registruojamos muitinės sandėlio prekių apskaitoje.
544 straipsnis
1. Jeigu kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės, kurioms buvo įforminta laikinojo įvežimo perdirbti procedūra muitinės sandėlyje, arba perdirbtieji produktai ar nepakeisto pavidalo prekės, kurioms buvo įforminta muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra muitinės sandėlyje, yra įforminama muitinio sandėliavimo procedūra, yra taikoma procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, nurodyta 272 straipsnyje.
2. Laikinojo įvežimo perdirbti procedūros ir muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros formalumai yra užbaigiami darant įrašus muitinės sandėlio prekių apskaitoje. Tokių įrašų nuorodos yra registruojamos laikinojo įvežimo perdirbti apskaitoje arba muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitoje, atsižvelgiant į aplinkybes.
3. 610 straipsnyje pateiktos nuorodos įtraukiamos į muitinės sandėlio prekių apskaitą.
545 straipsnis
1. Kai laikinojo įvežimo perdirbti procedūros arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros formalumai yra užbaigiami tuo metu, kai kompensaciniai produktai, perdirbtieji produktai arba nepakeisto pavidalo prekės yra išvežami iš muitinės sandėlio patalpų, reeksportuojant tuos produktus ar prekes, taikoma procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, nurodyta 283 straipsnyje.
2. Jeigu laikinojo įvežimo perdirbti procedūros arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros formalumai yra užbaigiami tuo metu, kai kompensaciniai produktai, perdirbtieji produktai ar nepakeisto pavidalo prekės yra išgabenami iš muitinės sandėlio, išleidžiant tuos produktus ar prekes į laisvą apyvartą, taikoma procedūra, įforminama asmens pageidaujamoje vietoje, nurodyta 263-267 straipsniuose.
3. Jeigu laikinojo įvežimo perdirbti procedūros arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros formalumai yra užbaigiami tuo metu, kai kompensaciniai produktai, perdirbtieji produktai ar nepakeisto pavidalo prekės yra išvežami iš muitinės sandėlio, įforminant joms kitokią procedūrą nei išleidimas į laisvą apyvartą ar reeksportas, yra taikoma įprastinė arba supaprastinta procedūra, nustatyta šiuo tikslu.
4. Kompensacinių produktų, perdirbtųjų produktų arba pakeisto pavidalo prekių išvežimo iš muitinės sandėlio nereikia įtraukti į muitinės sandėlio prekių apskaitą.
546 straipsnis
544 straipsnio 2 dalis ir 545 straipsnio 2 ir 4 dalys nepažeidžia Kodekso 122, 135 ir 136 straipsnių dėl privalomųjų mokėjimų taikymo prekėms ar produktams, kuriems įforminta laikinojo įvežimo perdirbti procedūra arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra.
547 straipsnis
1. Jei tai netrukdo tinkamai atlikti operacijas, muitinės leidžia ne Bendrijos prekes, kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, ir importuotas prekes arba kompensacinius produktus, kuriems įforminta laikinojo įvežimo perdirbti procedūra, saugoti kartu tose pačiose saugyklose.
2. Jeigu prekėms suteikiamas prekių, kurioms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, arba kompensacinių produktų ar nepakeisto pavidalo prekių, kurioms įforminta laikinojo įvežimo perdirbti procedūra, statusas, toms prekėms yra taikomos visos nuostatos, reglamentuojančios atitinkamą procedūrą, ypač įskaitant tas, kurios susijusios su privalomaisiais mokėjimais ir kompensacinių palūkanų rinkimu.
3. 524 straipsnio 2 dalis ir 528 straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos mutatis mutandis.
8 skirsnis
Keitimasis informacija
548 straipsnis
Vadovaudamasi šiuo skyriumi, kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie bendras priemones, susijusias su:
- muitinės sprendimu, remiantis 509 straipsniu,
- Kodekso 104 straipsniu,
- Kodekso 106 straipsnio 3 dalimi,
- 513 straipsnio 3 dalimi.
Komisija paskelbia šią informaciją Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
3 SKYRIUS
Laikinasis įvežimas perdirbti
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
549 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) pagrindiniai kompensaciniai produktai - kompensaciniai produktai, kurių gamybai buvo leista taikyti laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą;
b) šalutiniai kompensaciniai produktai - kiti kompensaciniai produktai, bet ne pagrindiniai kompensaciniai produktai, kurie yra neišvengiami perdirbimo operacijos šalutiniai produktai;
c) nuostoliai - importuotų prekių dalis, sunaikinta ir prarasta atliekant perdirbimo operacijas, ypač išgaravusi, išsiskyrusi dujų pavidalu, arba išplauta;
d) kiekybinio skaičiavimo metodas - importuotų prekių dalies, įeinančios į įvairius kompensacinius produktus, apskaičiavimas, atsižvelgiant į importuotų prekių kiekį;
e) vertinio skaičiavimo metodas - importuotų prekių dalies, įeinančios į įvairius kompensacinius produktus, apskaičiavimas, atsižvelgiant į kompensacinių produktų vertę;
f) operatoriai - asmenys, atliekantys visas arba dalį perdirbimo operacijų;
g) ekvivalentiškas kompensavimas - sistema, kuri vadovaujantis Kodekso 115 straipsnio 1 dalies a punktu leidžia gauti kompensacinius produktus iš ekvivalentiškų prekių, kurios turi atitikti sąlygas, nustatytas 569 straipsnio 1 dalyje;
h) išankstinis eksportas - sistema, kuri pagal Kodekso 115 straipsnio 1 dalies b punktą leidžia kompensacinius produktus, gautus iš ekvivalentiškų prekių, eksportuoti iš Bendrijos muitų teritorijos prieš pateikiant importuotas prekes procedūrai, atliekamai taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, įforminti;
i) gabenimas trikampiu - sistema, kurią taikant importuotos prekės yra pateikiamos procedūrai įforminti Bendrijoje kitoje muitinės įstaigoje nei ta, kurioje vyko kompensacinių produktų išankstinis eksportas;
j) reeksporto laikotarpis - laikotarpis, per kurį produktai turi būti pateikti vienam iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 89 straipsnyje, įforminti;
k) mėnesinis apibendrinimas - Kodekso 118 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos taikymas reeksporto laikotarpiams, kurie skaičiuojami nuo nustatyto kalendorinio mėnesio;
l) ketvirtinis apibendrinimas - Kodekso 118 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos taikymas reeksporto laikotarpiams, kurie skaičiuojami nuo nustatyto ketvirčio.
550 straipsnis
Kodekso 114 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytos prekės, kurios gali būti naudojamos kaip gamybos reikmenys, yra išvardytos 74 priede.
2 skirsnis
Leidimas taikyti procedūrą - įprastinė procedūra
551 straipsnis
1. Leidimas taikyti sąlyginio neapmokestinimo sistemą yra išduodamas tik tais atvejais, kai leidimo prašantis asmuo tikrai ketina reeksportuoti pagrindinius kompensacinius produktus iš Bendrijos muitų teritorijos. Tokiu atveju sąlyginio neapmokestinimo sistemą gali būti leista taikyti visoms prekėms, skirtoms perdirbti.
2. Leidimas taikyti drobeko sistemą yra išduodamas tik Kodekso 124 straipsnyje nurodytais atvejais, jeigu yra galimybių eksportuoti pagrindinius kompensacinius produktus iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. Jeigu yra įvykdytos sąlygos, reikalingos abiem sistemoms taikyti, prašymą pateikęs asmuo gali prašyti, kad leidimas būtų skirtas arba sąlyginio neapmokestinimo sistemai, arba drobeko sistemai.
552 straipsnis
1. Kodekso 117 straipsnio c punkte nurodytos ekonominės sąlygos, inter alia, laikomos įvykdytomis, jeigu:
a) perdirbimą sudaro viena iš šių operacijų, nurodytų atitinkamu kodu:
i) operacijos, atliekamos pagal prekių perdirbimo kontraktą, sudarytą su trečiuoju asmeniu, įsteigtu trečiojoje šalyje. "Prekių perdirbimas" reiškia bet kokį importuotų prekių, tiesiogiai ar netiesiogiai pateiktų asmens, turinčio leidimą, dispozicijai, perdirbimą, kuris yra atliekamas pagal specifikacijas ir vykdytojo, įsteigto už muitų teritorijos ribų, vardu, paprastai apmokant tik perdirbimo išlaidas (kodas 6201);
ii) operacijos, susijusios su nekomercinio pobūdžio prekėmis (kodas 6202);
iii) remontas, įskaitant rekonstravimą ir surinkimą (kodas 6301);
iv) įprastinės prekių tvarkymo operacijos, skirtos prekėms saugoti, jų išvaizdai arba kokybei pagerinti arba jas paruošti paskirstymui ar perpardavimui (kodas 6302);
v) operacijos, kuriose kiekvieno rūšies prekių, atsižvelgiant į aštuonių ženklų KN kodą, importuotų pagal leidimą, vertė neviršija 200000 ekiu vienam prašymą pateikusiam asmeniui ir per vienerius kalendorinius metus nepriklausomai nuo operatorių, atliekančių perdirbimo operacijas, skaičiaus.
Tačiau vertės riba prekėms ir produktams, išvardytiems 75 priede, yra 100000 ekiu. Ši vertė yra prekių muitinė vertė, įvertinta remiantis žinomais duomenimis ir dokumentais, pateiktais tuo metu, kai buvo pateiktas prašymas.
Ši pastraipa gali būti netaikoma tam tikroms importuotoms prekėms, jeigu taip nusprendžiama taikant Komiteto procedūrą (kodas 6400);
b) jokios prekės, panašios į perdirbti skirtas prekes, nėra gaminamos Bendrijoje (kodas 6101);
"Palyginamos prekės" reiškia prekes, turinčias tą patį aštuonženklį KN kodą, esančias tos pačios prekinės kokybės ir turinčias tas pačias technines charakteristikas, susijusias su gaunamais kompensaciniais produktais.
c) panašių prekių, apibrėžtų b punkte, Bendrijoje gaminama nepakankamai (kodas 6102);
d) Bendrijoje įsteigti gamintojai negali panašių prekių, apibrėžtų b punkte, prašymą pateikusiam asmeniui pateikti tinkamu laiku. Negalinčiomis būti pateiktomis "tinkamu laiku" laikomos tokios prekės, kurių Bendrijoje įsteigti gamintojai, nepaisant laiku jiems pateikto prašymo, negali laiku pateikti operatoriams numatomai vykdyti komercinei operacijai (kodas 6103);
e) palyginamos prekės, apibrėžtos b punkte, yra pagamintos Bendrijoje, bet negali būti naudojamos dėl vienos iš šių priežasčių:
i) jų kaina pasiūlytą komercinę operaciją padarytų ekonomiškai netikslinga (kodas 6104).
Sprendžiant, ar panašių prekių, pagamintų Bendrijoje, kaina padarytų pasiūlytą komercinę operaciją ekonomiškai netikslinga, inter alia, būtina atsižvelgti į poveikį, kurį Bendrijoje pagamintų prekių naudojimas turėtų kompensacinių produktų savikainai, taigi ir prekių disponavimui trečiosios šalies rinkoje, atsižvelgiant:
- į prekių kainą iki sumokant muitus už jų perdirbimą ir Bendrijoje pagamintų lyginamų prekių kainą be vidaus mokesčių, grąžintų ar grąžintinų eksportuojant, įskaitant bet kurias grąžinamąsias išmokas ar kitas pinigų sumas, mokamas įgyvendinant bendrą žemės ūkio politiką.
Lyginant kainas taip pat reikia atsižvelgti ir į pardavimo sąlygas, ypač į mokėjimo terminus, ir pristatymo sąlygas, siūlomas Bendrijos prekėms,
- į kainą, gautiną už kompensacinius produktus trečiosios šalies rinkoje, kuri nustatoma iš komercinės korespondencijos ar kitos informacijos;
ii) jos neturi kokybės ar charakteristikų, būtinų tam, kad operatorius pagamintų reikalingus kompensacinius produktus (kodas 6105);
iii) jos neatitinka aiškiai išdėstytų trečiosios šalies pirkėjo, perkančio kompensacinius produktus, reikalavimų (kodas 6106);
iv) kompensaciniai produktai turi būti gauti iš importuotų prekių, kad atitiktų nuostatas, susijusias su pramoninės ir komercinės nuosavybės teisių apsauga (kodas 6107);
f) asmuo, prašantis leidimo per nustatytą laikotarpį įforminti procedūrą tam tikros rūšies prekėms:
i) per minėtą laikotarpį tenkina 80 % visų savo poreikių tokioms prekėms, kurios patenka į kompensacinių produktų sudėtį Bendrijos muitų teritorijoje kaip palyginamos prekės apibrėžtos b punkte, kurios pagamintos Bendrijoje. Siekdamas pasinaudoti šia nuostata, prašymą pateikęs asmuo turi pateikti muitinei patvirtinančius dokumentus, kurie leidžia jai įsitikinti, kad numatomas Bendrijos prekių tiekimas gali būti atliktas tinkamai. Tokie patvirtinantys dokumentai, kuriuos reikia pridėti prie prašymo, gali būti, pavyzdžiui, prekybos ar administracinių dokumentų, susijusių su tiekimu anksčiau nurodytu laikotarpiu arba su užsakymais ar numatomu tiekimu svarstomu laikotarpiu, kopijų pavidalo.
Nepažeidžiant Kodekso 87 straipsnio 2 dalies, muitinė, jei reikia, patikrina, kad minėto laikotarpio pabaigoje procentas būtų teisingas (kodas 7001);
ii) bando apsisaugoti nuo realių to tipo prekių tiekimo problemų, įrodytų muitinei priimtinu būdu, o prekių atsargų dalis, pagaminta Bendrijoje, yra mažesnė nei procentas, nurodytas i įtraukoje (kodas 7002);
iii) įtikina muitinę, jog jis imasi būtinų priemonių, kad gautų prekes, reikalingas perdirbti, Bendrijoje, bet nesulaukia jokio atsako iš Bendrijos gamintojų (kodas 7003);
iv) gamina civilinį orlaivį, skirtą oro linijų kompanijoms (kodas 7004);
v) atlieka civilinio orlaivio remontą, modifikavimą ar perdirbimą (kodas 7005).
2. 1 dalies f punkto i įtrauka netaikoma prekėms, išvardytoms Sutarties II priede.
3. Prašymą pateikęs asmuo savo prašyme nurodo priežastis, dėl kurių ekonominės sąlygos yra laikomos įvykdytomis vadovaujantis 1 dalimi.
553 straipsnis
1. Išimtinėmis aplinkybėmis, jeigu prašymą pateikęs asmuo mano, kad ekonominės sąlygos vykdytinos dėl kitų priežasčių nei tos, kurios nurodytos 552 straipsnyje, šias priežastis jis nurodo savo prašyme (kodas 8000).
2. Jeigu muitinė mano, kad ekonominės sąlygos yra įvykdytos kitais atvejais, nei tie, kurie nurodyti 552 straipsnyje, leidimas yra išduodamas ribotam laikotarpiui, kuris negali viršyti devynių mėnesių.
Prašymo duomenys, susiję su ekonominėmis sąlygomis, yra perduodami Komisijai per mėnesį nuo leidimo išdavimo. Komisija informuoja kitas savo valstybes nares.
Leidimą turinčiam asmeniui paprašius, muitinė gali pratęsti jo leidimo galiojimo laiką, jeigu reikiamos nuostatos nebuvo laiku patvirtintos taikant Komiteto procedūrą.
3. Jeigu muitinė mano, kad yra rekomenduotinos konsultacijos Bendrijos lygiu siekiant užtikrinti, kad būtų įvykdytos ekonominės sąlygos, kad būtų galima išduoti leidimą, valstybė narė, kuriai priklauso ta muitinė, praneša apie tokį atvejį Komisijai, kuri informuoja kitas savo valstybes nares.
Jei muitinė nemano, kad yra tikslinga išduoti leidimą anksčiau, nei įvyks konsultacijos Bendrijos lygiu, prašymo duomenis ji perduoda kaip galima greičiau.
Jei muitinė mano, kad leidimas gali būti išduotas iki konsultacijų, 2 dalis gali būti taikoma su reikiamais pakeitimais.
554 straipsnis
Įvertinant ekonomines sąlygas, tai, kas toliau nurodyta, nelaikoma pagrindu leidimui išduoti:
a) faktas, kad panašių prekių, kurios galėtų būti panaudotos perdirbimo operacijoms atlikti, Bendrijoje gamintojas yra įmonė, konkuruojanti su asmeniu, kuris kreipiasi dėl procedūros taikymo;
b) faktas, kad prekes Bendrijoje gamino viena įmonė.
555 straipsnis
1. Prašymas parengiamas vadovaujantis 497 straipsniu ir pagal 67/B priede pateiktą pavyzdį, ir jį pateikia asmuo, kuriam leidimas gali būti išduotas vadovaujantis Kodekso 86, 116 ir 117 straipsniais.
2. a) Prašymas yra pateikiamas muitinei, paskirtai valstybės narės, jeigu turi būti atlikta perdirbimo operacija.
b) Jeigu numatoma, kad tolesnės perdirbimo operacijos bus atliekamos prašymą padavusio asmens arba jo vardu skirtingose valstybėse narėse, gali būti pateikiamas prašymas išduoti bendrą leidimą.
Šiuo atveju prašymas, kuriame nurodomi visi duomenys apie operacijų seką ir tikslias vietas, kuriose jos bus atliktos, yra pateikiamas valstybės narės, kurioje bus atliekama pirmoji tokia operacija, muitinei.
3. Jeigu perdirbimas turi būti atliekamas pagal prekių perdirbimo sutartį tarp dviejų asmenų, įsteigtų Bendrijoje, prašymą pateikia vykdytojas arba jis pateikiamas jo vardu.
4. Kodekso 117 straipsnio a punkto antrame sakinyje "nekomercinio pobūdžio importas" reiškia 1 straipsnio 6 dalyje nurodytą prekių importą.
556 straipsnis
1. Nepažeidžiant 568 straipsnio nuostatų, leidimą išduoda muitinė, kuriai vadovaujantis 555 straipsnio 2 dalimi buvo pateiktas prašymas, jis parengiamas vadovaujantis 500 straipsniu pagal 68/B priede pateiktą pavyzdį.
Nepažeidžiant 500 straipsnio 3 dalies nuostatų ir tam tikrais išimtiniais atvejais muitinė gali išduoti leidimą, galiojantį atgaliniu terminu. Tačiau leidimas negali pradėti galioti anksčiau, negu buvo pateiktas prašymas.
2. Jeigu yra taikomas 555 straipsnio 2 dalies b punktas, leidimas negali būti išduotas be valstybių narių, kuriose yra prašyme nurodytos perdirbimo vietos, muitinės sutikimo. Taikoma tokia procedūra:
a) muitinė, kuriai buvo pateiktas prašymas, įsitikinusi, kad numatomų operacijų atžvilgiu ekonominės sąlygos gali būti laikomos įvykdytomis, perduoda prašymą ir leidimo projektą kitų suinteresuotų valstybių narių muitinėms; minėtame projekte nurodoma bent jau išeigos norma, patvirtinti identifikavimo metodai, muitinės, nurodytos leidimo pavyzdžio, esančio 68/B priede, 11 dalyje, bet kokios supaprastintos procedūros, taikytos pateikiant procedūrai, perkeliant prekes arba užbaigiant procedūrą ir taisyklės, kurių, inter alia, reikia laikytis atsižvelgiant į pranešimą prižiūrinčiai įstaigai;
b) muitinė, gavusi pranešimą, perduoda bet kokius prieštaravimus kaip galima greičiau ir bet kokiu atveju per du mėnesius nuo prašymo ir leidimo projekto pateikimo dienos;
c) muitinė, nurodyta a punkte, po to, kai ėmėsi būtinų priemonių, garantuojančių, kad galinti atsirasti skola muitinei, susijusi su importuotomis prekėmis, bus sumokėta, gali išduoti leidimą, jei per laikotarpį, nurodytą b punkte, ji negauna jokios informacijos apie tai, kad yra prieštaravimų dėl leidimo projekto;
d) leidimą išduodanti valstybė narė siunčia jo kopiją visoms anksčiau nurodytoms valstybėms narėms.
Tokiu būdu išduoti leidimai galioja tik anksčiau nurodytose valstybėse narėse.
Valstybės narės praneša Komisijai muitinių, kurios turi priimti prašymą ir leidimo projektą, pavadinimus ir adresus, nurodytus a punkte. Komisija atitinkamai informuoja kitas valstybes nares.
3. Kad užtikrintų teisingą nuostatų, reglamentuojančių procedūros taikymą, vykdymą muitinė, siekdama palengvinti kontrolę, gali reikalauti, kad leidimą turintis asmuo tvarkytų arba užtikrintų, kad būtų tvarkoma prekių apskaita, toliau vadinama "laikinojo įvežimo perdirbti apskaita", kurioje apskaitomi importuotų prekių, pateiktų procedūrai įforminti, bei gautų kompensacinių produktų kiekiai ir visi duomenys, reikalingi operacijoms reguliuoti ir teisingai apskaičiuoti bet kokius importo muitus, kuriuos gali tekti sumokėti.
Prižiūrinčiai muitinės įstaigai turi būti sudaryta galimybė gauti "laikinojo įvežimo perdirbti apskaitos" dokumentus, siekiant sudaryti jai sąlygas atlikti patikrinimus, būtinus tinkamam procedūros atlikimui. Jeigu perdirbimo operacijos yra atliekamos dviejose ar daugiau įstaigų, apskaitos dokumentai visada atspindi informaciją, susijusią su procedūros atlikimu kiekvienoje įstaigoje.
Jeigu apskaita, kurią komerciniais tikslais tvarko leidimą turintis asmuo, leidžia prižiūrėti procedūrą, ją muitinė pripažįsta tinkama "laikinojo įvežimo perdirbti apskaita", kaip nurodyta ankstesnėje pastraipoje.
557 straipsnis
Jeigu 556 straipsnio 2 dalis netaikoma ir kompensaciniai produktai turi būti gauti iš kompensacinių produktų, gautų pagal jau išduotą leidimą, asmuo, atliekantis tolesnes perdirbimo operacijas arba jas atlikęs, turi pateikti naują prašymą, atitinkantį 67/B priedą, kuriame nurodyti jau išduoto leidimo informaciniai duomenys. Šiuo atveju ekonominės sąlygos yra laikomos įvykdytomis ir nebus tikrinamos dar kartą (kodas 6303).
558 straipsnis
1. Muitinė nustato leidimo galiojimo laikotarpį, atsižvelgdama į ekonomines sąlygas ir konkrečius prašymą pateikusio asmens poreikius.
Jeigu galiojimo laikotarpis viršija dvejus metus, sąlygos, kuriomis remiantis buvo išduotas leidimas, yra periodiškai tikrinamos per leidime nurodytą laikotarpį.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, leidimo taikyti procedūrą produktams, nurodytiems 560 straipsnio 2 dalyje, galiojimo laikas neviršija trijų mėnesių.
559 straipsnis
1. Išduodama leidimą, muitinė nustato laikotarpį, per kurį kompensaciniai produktai turi būti reeksportuoti pagal Kodekso 118 straipsnį, atsižvelgiant į laiką, reikalingą nustatyto prekių kiekio perdirbimo operacijoms, nurodytoms leidime, atlikti, į importuotų prekių, deklaruotų procedūrai įforminti, kiekį ir į laiką, kurio reikia kompensaciniams produktams pateikti muitinės sankcionuotiems veiksmams įforminti.
2. Jeigu leidžia aplinkybės, reeksporto laikotarpis gali būti pratęstas net ir pasibaigus iš pradžių nustatytam laikotarpiui.
560 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2 dalies, Tarybos reglamento (EEB) Nr. 565/80 1 straipsnyje nurodytos rūšies žemės ūkio produktų, kurie turi būti reeksportuoti perdirbtųjų produktų arba pavidalu prekių, nurodytų minėto reglamento 2 straipsnio b arba c punktuose, reeksporto laikotarpis neviršija šešių mėnesių.
2. Produktų, nurodytų Tarybos reglamento (EEB) Nr. 804/68 [22] 1 straipsnyje, kurie yra skirti produktų, nurodytų šiame straipsnyje, gamybai arba prekių, nurodytų minėto reglamento priede, reeksporto laikotarpis neviršija keturių mėnesių.
561 straipsnis
1. Išankstinio eksporto atveju muitinė nustato laikotarpį, nurodytą Kodekso 118 straipsnio 3 dalyje, atsižvelgdama į laiką, reikalingą patiekti ir nuvežti importuotas prekes į Bendriją.
2. Laikotarpis, nurodytas 1 dalyje, neviršija:
- trijų mėnesių prekėms, kurioms taikomas kainų reguliavimo mechanizmas,
- importo licencijų, išduotų vadovaujantis Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2630/81 [23] cukraus žaliavai, kurios KN kodai 170111 arba 170112, laikotarpio,galiojimo
- šešių mėnesių - kitoms prekėms. Tačiau šis laikotarpis gali būti pratęstas, jeigu leidimą turintis asmuo pateikia pagrįstą prašymą, su sąlyga, kad visas laikotarpis neviršija dvylikos mėnesių. Jeigu aplinkybės leidžia, jį pratęsti gali būti leidžiama net ir pasibaigus iš pradžių nustatytam laikotarpiui.
562 straipsnis
1. Laikotarpiai, nurodyti 559 ir 560 straipsniuose, skaičiuojami nuo prekių pateikimo procedūrai deklaracijos arba, taikant drobeko sistemą, nuo išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo dienos.
2. Laikotarpiai, nurodyti 561 straipsnyje, yra skaičiuojami nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos.
563 straipsnis
1. Mėnesinį ar ketvirtinį apibendrinimą leidžia taikyti valstybės narės, kurioje buvo pateiktas prašymas išduoti leidimą, įgaliota muitinė, jeigu numatoma, kad importuotos prekės perdirbimo procedūrai įforminti ir kompensaciniai produktai reeksporto muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti bus pateikiami reguliariai, taigi reeksporto laikotarpis bus daugiau ar mažiau pastovus.
2. Mėnesinio apibendrinimo atveju visi reeksporto laikotarpiai, pradedami skaičiuoti atitinkamą mėnesį, baigiasi paskutinę dieną to kalendorinio mėnesio, kurį baigiasi reeksporto laikotarpis prekėms, kurios buvo paskutinės pateiktos procedūrai įforminti tą mėnesį.
3. Ketvirtinio apibendrinimo atveju visi reeksporto laikotarpiai, pradedami skaičiuoti atitinkamą ketvirtį, baigiasi paskutinę dieną to ketvirčio, kurį baigiasi reeksporto laikotarpis prekėms, kurios buvo paskutinės pateiktos procedūrai įforminti tą ketvirtį.
4. Mėnesinis arba ketvirtinis apibendrinimas taikomas atsižvelgiant į pavyzdžius, pateiktus 76 priede.
564 straipsnis
1. Jeigu mėnesinį apibendrinimą leidžiama taikyti žemės ūkio produktams, nurodytiems 560 straipsnio 1 dalyje, reeksporto laikotarpiai, nurodyti 563 straipsnio 2 dalyje, baigiasi ne vėliau kaip paskutinę penkto kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, per kurį buvo leista taikyti apibendrinimą, dieną.
2. Jeigu mėnesinį apibendrinimą leidžiama taikyti žemės ūkio produktams, nurodytiems 560 straipsnio 1 dalyje, reeksporto laikotarpiai baigiasi ne vėliau nei paskutinę ketvirto mėnesio, einančio po to mėnesio, per kurį buvo leista taikyti apibendrinimą, dieną.
3. Jeigu ketvirtinį apibendrinimą leidžiama taikyti žemės ūkio produktams, nurodytiems 560 straipsnio 1 dalyje, reeksporto laikotarpiai, nurodyti 563 straipsnio 3 dalyje, baigiasi ne vėliau nei paskutinę ketvirčio, einančio po to ketvirčio, per kurį buvo leista taikyti apibendrinimą, dieną.
4. Ketvirtinio apibendrinimo neleidžiama taikyti produktams, nurodytiems 560 straipsnio 2 dalyje.
565 straipsnis
Laikotarpiai, nurodyti 563 ir 564 straipsniuose, yra skaičiuojami nuo deklaracijos, kuria prekėms įforminama procedūra, priėmimo dienos.
566 straipsnis
1. Laikantis 567 straipsnio, išeigos norma, kaip apibrėžta Kodekso 114 straipsnio 2 dalies f punkte, arba tokios normos apskaičiavimo metodas, nurodytas Kodekso 119 straipsnyje, kiek įmanoma, yra nustatomi remiantis pagaminimo duomenimis ir turi būti įtraukiami į operatoriaus įmonės apskaitos registrus.
2. Išeigos norma arba normos apskaičiavimo metodas yra nustatomi vadovaujantis 1 dalimi, ir muitinei atlikus jų retrospektyvų tikrinimą.
567 straipsnis
1. Standartinės išeigos normos, nurodytos 2 dalyje, yra taikomos tik nesugadintoms, ir gerai perkamoms importuotoms prekėms, kurių kokybė atitinka standartinę kokybę, nustatytą Bendrijos teisės aktuose.
2. Standartinės išeigos normos, pateiktos 77 priedo 5 skiltyje, yra taikomos laikinojo įvežimo perdirbti operacijoms, atliekamoms su importuotomis prekėmis, išvardytomis minėto priedo 1 skiltyje, kurias atlikus pagaminami kompensaciniai produktai, išvardyti 3 ir 4 skiltyse.
3 skirsnis
Leidimas taikyti procedūrą - supaprastinta procedūra
568 straipsnis
1. Šis straipsnis yra taikomas, jeigu perdirbimo operacijos turi būti atliekamos vienoje valstybėje narėje, išskyrus atvejus, kai naudojamos ekvivalentiškos prekės.
2. Jeigu netaikomos supaprastintos prekių pateikimo procedūrai įforminti procedūros, nustatytos Kodekso 76 straipsnyje, taip pat ir 552 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytais atvejais, tuomet bet kuri muitinės įstaiga, muitinės įgaliota išduoti leidimus supaprastinta tvarka, leidžia pateikti deklaraciją, kuria įforminama procedūra taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą arba išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją taikant drobeko sistemą kaip prašymą išduoti leidimą.
Šiuo atveju deklaracijos priėmimas muitinėje laikomas tapačiu leidimo suteikimui, o minėtas priėmimas bet kokiu atveju priklauso nuo sąlygų, lemiančių leidimo išdavimą.
3. Prie deklaracijų, pateiktų pagal 2 dalį, yra pridedamas deklaranto parengtas dokumentas, kuriame yra tokia informacija (išskyrus atvejus, kai tokia informacija įrašyta deklaracijos 44 langelyje):
a) jeigu asmuo, prašantis taikyti procedūrą, ir deklarantas yra ne tas pats asmuo, nurodomas leidimo prašančio asmens vardas ir pavardė arba darbovietės pavadinimas ir adresas;
b) jeigu operatorius ir prašymą pateikęs asmuo ar deklarantas yra tas pats asmuo, nurodomas operatoriaus vardas ir pavardė arba darbovietės pavadinimas ir adresas;
c) perdirbimo operacijos pobūdis;
d) kompensacinio produkto prekybinis ir (arba) techninis aprašymas;
e) įvertinta išeigos norma arba, jei reikia, metodas, kuriuo ši norma turi būti apskaičiuota;
f) apskaičiuotas reeksporto laikotarpis;
g) vieta, kurioje ketinama atlikti perdirbimo operaciją.
498 straipsnis yra taikomas mutatis mutandis.
4. 502 straipsnis yra taikomas su mutatis mutandis.
4 skirsnis
Ekvivalentiškas kompensavimas ir išankstinis eksportas
1poskirsnis
Ekvivalentiškas kompensavimas pagal sąlyginio neapmokestinimo sistemą ir drobeko sistemą
569 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2 dalies ir 570 straipsnio 1 dalies, jeigu turi būti taikomas ekvivalentiškas kompensavimas, ekvivalentiškos prekės turi būti klasifikuojamos toje pačioje Kombinuotosios nomenklatūros aštuonženkliu kodu žymimoje subpozicijoje, būti tokios pačios kokybės ir turėti tokias pačias technines charakteristikas kaip ir importuotos prekės.
2. Specialiosios nuostatos, išdėstytos 78 priede, yra taikomos prekėms, nurodytoms tame priede.
3. Ekvivalentiškas kompensavimas yra galimas tik tuomet, jei suinteresuotas asmuo to pageidauja ir tai nurodo savo prašyme ir jeigu leidime yra nurodyti 1 dalyje minėti veiksniai, bendri ekvivalentiškoms prekėms ir importuotoms prekėms, ir būdai, kuriais jie gali būti patikrinti.
4. Jeigu leidime numatytas ekvivalentiško kompensavimo taikymas, jame nurodomos konkrečios priemonės, kurių reikia imtis, siekiant užtikrinti nuostatų, taikomų tai sistemai, laikymąsi.
5. Jeigu leidime nenurodytas ekvivalentiško kompensavimo taikymas, bet leidimą turintis asmuo nori taikyti tą sistemą, minėtasis asmuo kreipiasi, prašydamas pakeisti anksčiau išduotą leidimą. Prašymas parengiamas pagal 497 straipsnį.
570 straipsnis
1. Jeigu aplinkybės leidžia, muitinė gali leisti, kad ekvivalentiškos prekės būtų aukštesnėje gamybos stadijoje nei importuotos prekės su sąlyga, jei pagrindinė perdirbimo, kuris taikomas minėtoms ekvivalentiškoms prekėms, dalis yra atliekama leidimą turinčio asmens įmonėje arba įmonėje, kurioje operacija atliekama jo vardu.
2. Suinteresuotas asmuo gali taikyti ekvivalentiško kompensavimo sistemą tik tada, jei kiekvienu atveju sudaro muitinei galimybę identifikuoti 569 straipsnyje 1 dalyje nurodytus veiksnius.
571 straipsnis
1. Ekvivalentiško kompensavimo be išankstinio eksporto atveju importuotų prekių ir ekvivalentiškų prekių, nurodytų Kodekso 115 straipsnio 3 dalyje, muitinis statusas pasikeičia priimant deklaraciją, užbaigiančią procedūrą. Tačiau tais atvejais, kai leidimą turintis asmuo išleidžia importuotas prekes į Bendrijos apyvartą arba nepakeistu pavidalu, arba kompensacinių produktų pavidalu iki procedūros užbaigimo, importuotų prekių ir ekvivalentiškų prekių muitinis statusas pasikeičia tuo metu, kai prekės išleidžiamos į apyvartą.
2. Muitinio statuso pasikeitimas, nurodytas 1 dalyje, nekeičia eksportuotų prekių kilmės.
3. Jei nepakeisto pavidalo prekės arba kompensaciniai produktai buvo visiškai sunaikinti arba negrąžinamai prarasti, sunaikintų arba prarastų importuotų prekių dalis yra apskaičiuojama, atsižvelgiant į importuotų prekių, saugomų su tos pačios rūšies prekėmis, dalį, kurią leidimą turintis asmuo turėjo tuo metu, kai prekės buvo sunaikintos ar prarastos, išskyrus atvejus, kai jis gali įrodyti, koks buvo faktiškas sunaikintų ar prarastų importuotų prekių kiekis.
2 poskirsnis
Išankstinis eksportas taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą
572 straipsnis
1. Jeigu išankstinis eksportas yra taikomas taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, 569, 570 straipsniai ir 571 straipsnio 2 ir 3 dalys taikoma mutatis mutandis.
2. Išankstinio eksporto atveju muitinio statuso pasikeitimas, nurodytas Kodekso 115 straipsnio 3 dalyje, vyksta:
- atvejais, susijusiais su eksportuotais kompensaciniais produktais - priimant eksporto deklaraciją ir su sąlyga, kad importuotos prekės yra pateiktos muitinės procedūrai įforminti,
- atvejais, susijusiais su importuotomis prekėmis ir ekvivalentiškais produktais - išleidžiant importuotas prekes, deklaruotas muitinės procedūrai įforminti.
5 skirsnis
Nuostatos, taikomos sąlyginio neapmokestinimo sistemai
1poskirsnis
Prekių pateikimas procedūrai įforminti
573 straipsnis
1. Procedūros, turinčios įtakos prekių pateikimui laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai, atliekamai taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, yra taikomos ir importuotoms prekėms pagal ekvivalentiško kompensavimo sistemą su išankstiniu eksportu ar be jo.
2. Nepažeidžiant 570 straipsnio 2 dalies, ekvivalentiškoms prekėms, naudotoms pagal ekvivalentišką kompensavimo sistemą su išankstiniu eksportu ar be jo, netaikoma prekių pateikimo muitinės procedūroms tvarka.
a) Įprastinė procedūra
574 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai yra taikomas 568 straipsnis, deklaracija, kuria importuotos prekės pateikiamos laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai, atliekamai taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, įforminti, yra pateikiama vienai iš leidime nurodytų procedūrą įforminančių įstaigų.
2. Jeigu yra taikomas 568 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, yra pateikiama įgaliotai muitinės įstaigai.
575 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 574 straipsnyje, yra parengiama pagal 198-252 straipsnius.
2. Nepažeidžiant 568 straipsnio taikymo, prekių aprašymas, pateiktas deklaracijoje, nurodytoje 1 dalyje, atitinka leidime nurodytas sąlygas.
Jeigu yra taikoma ekvivalentiško kompensavimo sistema, duomenys, pateikti deklaracijoje, turi būti pakankamai išsamūs, kad būtų galima identifikuoti veiksnius, nurodytus 569 straipsnio 1 dalyje.
3. Kodekso 62 straipsnio 2 dalyje nurodyti dokumentai, pridedami prie deklaracijos, yra numatyti 220 straipsnyje; jeigu prekės gabenamos trikampiu, prie deklaracijos pridedamas dar ir INF 5 lakštas pagal 604 straipsnį, išskyrus atvejus, jeigu yra taikomas 605 straipsnis.
b) Supaprastinta procedūra
576 straipsnis
1. Supaprastinta procedūra, numatyta Kodekso 76 straipsnyje, yra taikoma pagal 275 ir 276 straipsnius.
2. Muitinė neduoda leidimo įforminti procedūrą asmens pageidaujamoje vietoje, kaip numatytą 276 straipsnyje, asmenims, kurių prekių apskaita, kaip nurodyta 556 straipsnio 3 dalyje, negali būti nustatyta.
3. Papildoma deklaracija, nurodyta Kodekso 76 straipsnio 2 dalyje, yra pristatoma per nustatytą laikotarpį ir bet kokiu atveju ne vėliau nei tuo metu, kai pateikiamas muitinės formalumų užbaigimo dokumentas.
2 poskirsnis
Procedūros užbaigimas
577 straipsnis
1. Vadovaujantis Kodekso 89 straipsniu, laikinojo įvežimo perdirbti procedūra, atliekama taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, yra užbaigiama importuotų prekių atžvilgiu, kai kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės yra deklaruojami kitiems muitinės sankcionuotiems veiksmams įforminti ir yra įvykdytos visos kitos procedūros taikymo sąlygos.
Jeigu yra taikomas Kodekso 115 straipsnio 1 dalies b punktas, procedūra yra užbaigiama, kai muitinė priima deklaraciją, susijusią su ne Bendrijos prekėmis.
2. Siekiant užbaigti laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, eksportu iš Bendrijos muitų teritorijos yra laikoma:
a) kompensacinių produktų pristatymas asmenims, kuriems gali būti taikomas neapmokestinimas vadovaujantis arba 1961 m. balandžio 18 d. Vienos konvencija dėl diplomatinių santykių, 1963 m. balandžio 24 d. Vienos konvencija dėl konsulinių santykių ar kitomis konsulinėmis konvencijomis, arba 1969 m. gruodžio 16 d. Niujorko konvencija dėl specialiųjų misijų;
b) kompensacinių produktų pristatymas trečiųjų šalių ginkluotosioms pajėgoms, dislokuotoms valstybės narės teritorijoje, pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 918/83 136 straipsnį;
c) civilinio orlaivio pristatymas oro linijų kompanijoms, įsteigtoms Bendrijos muitų teritorijoje;
d) civilinio orlaivio remontas, modifikavimas arba perdirbimas, atliekamas taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą.
3. Procedūros užbaigimas yra atliekamas arba pagal kompensacinius produktus atitinkančių importuotų prekių kiekius, pateiktus vienam iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų 1 ar 2 dalyje, įforminti arba pagal nepakeisto pavidalo prekių, pateiktų tokiam pačiam muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti, kiekius.
578 straipsnis
Deklaracijoje, skirtoje pateikti kompensacinius produktus arba nepakeisto pavidalo prekes vienam iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodomi visi duomenys, būtini procedūrai užbaigti.
579 straipsnis
1. Kai importuotų prekių pobūdis ir (arba) techninės charakteristikos dėl nenumatytų aplinkybių arba force majeure yra pakeičiami taip, kad pasidaro nebeįmanoma gauti kompensacinius produktus, kuriems buvo išduotas leidimas laikinai įvežti prekes perdirbti taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, leidimą turintis asmuo informuoja prižiūrinčią muitinės įstaigą apie tai, kas atsitiko.
2. 571 straipsnio 3 dalis taikoma mutatis mutandis.
3. Tais atvejais, kai minėtas pasikeitimas gali turėti įtakos leidimo pratęsimui arba leidimo turiniui, 1 ir 2 dalis nepažeidžia Kodekso 9 straipsnio ir 87 straipsnio 2 dalies.
4. Šis straipsnis yra taikomas mutatis mutandis kompensaciniams produktams.
580 straipsnis
1. Nepakeisto pavidalo prekes arba pagrindinius kompensacinius produktus yra leidžiama išleisti į laisvą apyvartą tais atvejais, kai suinteresuotas asmuo negali pateikti tų prekių arba produktų įforminti muitinės sankcionuotam veiksmui, pagal kurį importo muitai nebūtų mokėtini.
2. Muitinė gali leisti prekes išleisti į laisvą apyvartą remdamasi bendru pagrindu. Toks leidimas galimas tik tada, jei jis nepažeidžia kitų Bendrijos nuostatų, susijusių su prekių išleidimu į laisvą apyvartą.
3. Importuotos prekės gali būti išleistos į Bendrijos rinką arba kompensacinių produktų, arba nepakeistu pavidalu, nebaigus prekių išleidimo į laisvą apyvartą formalumų tuo metu, kai jos yra išleidžiamos į rinką.
Taikant 4 dalį, tokiu būdu į rinką išleistos prekės nėra laikomos pateiktomis muitinės sankcionuotiems veiksmams, nurodytiems Kodekso 89 straipsnyje, įforminti.
4. Kompensacinių produktų arba nepakeisto pavidalo importuotos prekės, kurioms yra išduotas bendras leidimas išleisti jas į laisvą apyvartą ir kurios, pasibaigus reeksporto laikotarpiui (atsižvelgiant į 561 straipsnį), nebuvo pateiktos jokiems muitinės sankcionuotiems veiksmams, nurodytiems Kodekso 89 straipsnyje, įforminti, laikomos išleistomis į laisvą apyvartą, o išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija yra laikoma pateikta ir priimta, o teisė išleisti į laisvą apyvartą suteikta pasibaigus minėtam laikotarpiui.
5. Prekės, išleistos į laisvą apyvartą pagal 3 dalį, iš karto laikomos Bendrijos prekėmis.
581 straipsnis
Nepažeidžiant supaprastintų procedūrų taikymo nuostatų, bet kokie kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės, kurios turi būti pateiktos muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti, yra pateikiamos paskirties įstaigai, siekiant atlikti muitinės formalumus, nurodytus minėtam sankcionuotam veiksmui pagal bendrai taikomas taisykles.
Tačiau prižiūrinti įstaiga gali leisti pateikti atitinkamas prekes ar produktus kitoje muitinės įstaigoje nei ta, kuri nurodyta 1 pastraipoje.
a) Įprastinė procedūra
582 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai yra taikomas 568 straipsnis, deklaracija, kuria užbaigiama laikinojo įvežimo perdirbti procedūra, atliekama taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, yra pateikiama vienai iš formalumus užbaigiančių įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu yra taikomas 568 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, yra pateikiama muitinės įstaigai, kuri išdavė leidimą.
3. Tačiau prižiūrinti įstaiga gali leisti pateikti deklaraciją, nurodytą 1 dalyje, kitoje muitinės įstaigoje nei tos, kurios nurodytos 1 ir 2 dalyse.
583 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 582 straipsnyje, yra parengiama pagal nuostatas, nurodytas atitinkamam muitinės sankcionuotam veiksmui.
2. Kompensacinių produktų ar nepakeisto pavidalo prekių aprašymas deklaracijoje, nurodytoje 1 dalyje, atitinka leidime nurodytas sąlygas.
3. Kodekso 62 straipsnio 2 dalyje nurodyti dokumentai, kurie pridedami prie užbaigimo deklaracijos, yra tie, kuriuos pateikti yra būtina prekes pateikiant pageidaujamai muitinės procedūrai įforminti, kaip numatyta 218-221 straipsnyje.
b) Supaprastinta procedūra
584 straipsnis
Supaprastinta procedūra, numatyta Kodekso 76 straipsnyje, yra taikoma pagal 278 straipsnį.
c) Nuostatos, susijusios su privalomųjų mokėjimų taikymu
585 straipsnis
1. Jeigu importuotos prekės yra alyvų aliejus, klasifikuojamas Kombinuotosios nomenklatūros 1509 arba 1510 pozicijose, ir yra duotas leidimas jas išleisti į laisvą apyvartą arba nepakeistu pavidalu, arba kompensacinių produktų, kurių KN kodai 15099000 arba 15100090, pavidalu, taikytinas žemės ūkio mokestis yra:
- žemės ūkio mokestis, nurodytas importo licencijoje, išduotoje taikant konkurso procedūrą, taikomą laikantis 1978 m. gruodžio 28 d. Komisijos reglamento (EEB) 3136/78 [24] 4 straipsnio 2 dalies nuostatomis,
arba
- paskutinis minimalus žemės ūkio mokestis, nustatytas Komisijos iki išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo dienos, kai buvo pateikta licencija, nurodyta minėto reglamento 6 straipsnyje, arba kai prekių kiekis, išleistas į laisvą apyvartą, neviršija 100 kilogramų.
2. Šio straipsnio 1 dalis taikoma ir tais atvejais, kai importuotos prekės yra alyvos, kurių KN kodai 07099039 arba 07112090, ir yra duotas leidimas kompensacinius produktus, kurių KN kodai 15099000 arba 15100090, išleisti į laisvą apyvartą.
586 straipsnis
Jei nepakeisto pavidalo prekės arba kompensaciniai produktai yra išleidžiami į laisvą apyvartą kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje prekės buvo pateiktos procedūrai, minėta valstybė narė surenka importo muitus, kurie yra paminėti 611 straipsnyje nurodytame informaciniame lakšte INF 1, laikantis nurodymų.
587 straipsnis
1. Jeigu kompensaciniai produktai yra išleidžiami į laisvą apyvartą, o skola muitinei vadovaujantis Kodekso 121 straipsniu yra skaičiuojama remiantis apmokestinimo veiksniais, atitinkančiais importuojamas prekes,, deklaracijos 15, 16, 34, 41 ir 42 langeliuose nurodomi duomenys apie nepakeisto pavidalo prekes.
2. Duomenų, nurodytų 1 dalyje, nereikia pateikti tais atvejais, kai prie prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos yra pridedamas lakštas INF 1, nurodytas 611 straipsnyje, ar kitas dokumentas, kuriame yra tie patys duomenys kaip ir INF 1 lakšte.
588 straipsnis
1. Kompensacinių produktų ir perdirbimo operacijų, kurioms taikoma Kodekso 122 straipsnio a punkto pirmoji pastraipa, sąrašas pateikiamas 79 priede.
Šiame straipsnyje kompensacinių produktų, kitų nei tie, kuriems taikoma Kodekso 122 straipsnio a punkto pirmoji pastraipa, sunaikinimas yra laikomas eksportu iš Bendrijos muitų teritorijos.
2. Data, pagal kurią nustatomi kompensacinių produktų, nurodytų 1 dalyje, importo muitai, yra prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo data.
3. Prižiūrinti įstaiga gali leisti taikyti Kodekso 122 straipsnio a punkto pirmąją pastraipą kitoms atliekoms, laužui, skystoms ir kietoms liekanoms bei atraižoms, nei yra sąraše, nurodytame 1 dalyje.
Kiekviena valstybė narė kas šešis mėnesius praneša Komisijai apie atvejus, kai buvo taikoma ši straipsnio dalis.
589 straipsnis
1. Jeigu dėl kompensacinių produktų ir nepakeisto pavidalo prekių atsiranda skola muitinei, už taikomą muitą yra mokamos kompensacinės palūkanos.
2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma:
- jeigu atsiranda skola muitinei pagal Kodekso 216 straipsnį,
- jeigu atliekos ir laužas, atsiradę dėl prekių sunaikinimo pagal Kodekso 182 straipsnį, yra išleidžiami į laisvą apyvartą,
- jeigu šalutiniai kompensaciniai produktai, nurodyti 79 priede, yra išleidžiami į laisvą apyvartą, su sąlyga, kad jie yra proporcingi eksportuojamiems pagrindinių kompensacinių produktų kiekiams,
- jeigu kompensacinės palūkanos, apskaičiuotos vadovaujantis 4 dalimi, neviršija 20 ekiu pagal vieną prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją,
- jeigu leidimą turintis asmuo prašo išleisti prekes į laisvą apyvartą ir pateikia įrodymą, kad dėl ypatingų aplinkybių, kylančių ne dėl kokio nors jo aplaidumo ar apgavystės, yra neįmanoma arba neekonomiška atlikti eksporto procedūrą tomis sąlygomis, kurias jis numatė ir tinkamai tai įrodė, prašydamas leidimo.
3. Prašymas apsvarstyti atvejį pagal 2 dalies penktosios įtraukos sąlygas yra pateikiamas muitinei, nurodytai valstybės narės, kuri išdavė leidimą. Jis priimamas tik tais atvejais, jeigu prie jo pridedami visi patvirtinamieji dokumentai, reikalingi, norint visapusiškai išnagrinėti atvejį.
Jeigu muitinė gauna prašymą, susijusį su 3000 ekiu ar mažesnekompensacinių palūkanų suma vienai muitinės deklaracijai, pateikiamai užbaigiant procedūrą, ir išsiaiškina, kad priežastys, pateisinančios prašymą, susijusios su tokio pobūdžio situacija, kuri numatyta 2 dalies 5 įtraukoje, ji netaiko 1 dalies. Šiuo atveju muitinė trejus metus saugo patvirtinamuosius dokumentus.
Visais kitais atvejais, jeigu ji ketina patenkinti prašymą, minėtą prašymą ji perduoda Komisijai kartu su dokumentų rinkiniu, kuriame yra medžiaga, reikalinga atvejui visapusiškai išnagrinėti. Muitinė gali nuspręsti duoti leidimą išleisti kompensacinius produktus arba nepakeisto pavidalo prekes į laisvą apyvartą tik pateikus garantiją, kurios dydis nustatomas vadovaujantis 4 dalimi.
Gavusi dokumentų rinkinį, Komisija nedelsdama informuoja suinteresuotą valstybę narę. Valstybė narė, kuri nusiunčia prašymą, netaiko 1 dalies, jei Komisija nepraneša jai apie kokius nors prieštaravimus per du mėnesius nuo jo gavimo patvirtinimo datos.
Komisija informuoja valstybes nares apie gautus prašymus ir jų atžvilgiu taikytas priemones.
4. a) Komisija, remdamasi aritmetiniu pavyzdinių trumpalaikių normų kiekvienai valstybei narei vidurkiu per praėjusių metų tokį patį šešių mėnesių laikotarpį, nustato metines palūkanų normas.
Jos yra taikomos visoms skoloms muitinei, atsiradusioms per šešis mėnesius.
Tokia norma yra taikoma tai valstybei narei, kurioje vyko arba turėjo vykti laikinai įvežtų perdirbti prekių perdirbimo operacijos arba pirmoji tokia operacija.
Normos yra skelbiamos Europos Bendrijų oficialiojo leidinio L serijoje bent vieną mėnesį prieš tai, kai jos pradedamos taikyti.
b) Palūkanos yra taikomos už kalendorinį mėnesį laikotarpiui, kuris yra skaičiuojamas nuo pirmosios dienos to mėnesio, kuris eina po mėnesio, per kurį importuotos prekės, kurioms procedūra yra užbaigta, pirmą kartą buvo pateiktos procedūrai įforminti, iki paskutinės dienos to mėnesio, per kurį atsirado skola muitinei.
Siekiant supaprastinti laikotarpio nustatymą, į kurį reikia atsižvelgti siekiant taikyti kompensacines palūkanas, ypač tokių procedūrų atveju, kai dėl importuotų prekių ir (arba) kompensacinių produktų kiekio tampa ekonomiškai netikslinga taikyti įprastines nuostatas, muitinė, suinteresuotam asmeniui paprašius, gali leisti nustatant palūkanų taikymo laikotarpį remtis prekių atsargų, naudotų kompensaciniams produktams gauti, apyvartos laikotarpiais.
Prekių atsargų apyvartos laikotarpiu turi būti laikomas vidutinis laikas nuo to momento, kai prekės, kurios naudojamos kompensaciniams produktams gauti, atvežamos į gamyklą, iki to momento, kai jos išvežamos iš gamyklos. Šis laikotarpis yra nustatomas pagal vidutinių prekių atsargų, būtinų kompensaciniams produktams gauti, vertės savikainos santykį su metine apyvarta.
Gautas skaičius, padaugintas iš 12 ir suapvalintas iki kito sveikojo skaičiaus, sudaro mėnesių, už kuriuos yra taikomos kompensacinės palūkanos, skaičių.
Muitinė gali taikyti anksčiau minėtą supaprastinimą tik su sąlyga, jei galima patikrinti prekių atsargų apyvartos laikotarpį.
Laikotarpis, į kurį reikia atsižvelgti, siekiant taikyti kompensacines palūkanas, yra ne mažesnis kaip vienas mėnuo.
c) Palūkanų suma yra skaičiuojama, remiantis importo muitais, palūkanų norma, anksčiau nurodyta a punkte, ir laikotarpiu, anksčiau nurodytu b punkte.
590 straipsnis
1. Ypatingais atvejais, ypač perdirbimo operacijų, susijusių su dviem ar daugiau valstybių narių, atvejais, suinteresuotiems asmenims prašant, kompensacinių palūkanų apskaičiavimui ir apskaitai gali būti taikomi supaprastinti metodai.
2. Kai suinteresuotos valstybės narės įsitikina, kad pasiūlytos procedūros gali būti įgyvendintos, jos praneša apie jas Komisijai, o Komisija informuoja kitas valstybes nares. Procedūros, apie kurias pranešta Komisijai, gali būti taikomos, jei Komisija per du mėnesius nuo projekto gavimo dienos nepraneša suinteresuotoms valstybėms narėms apie kokius nors prieštaravimus dėl tokio taikymo.
591 straipsnis
1. Importuotų prekių dalis, įeinanti į kompensacinius produktus, jei reikia, yra apskaičiuojama tam, kad galima būtų nustatyti skirtingus importo muitus. Tokie apskaičiavimai neatliekami, kai, inter alia, skolos dydis yra nustatomas vadovaujantis vien tik Kodekso 122 straipsniu.
2. Apskaičiuojama taikant metodus, nurodytus 592-594 straipsniuose, arba bet kuriuo kitu metodu, duodančiu tuos pačius rezultatus.
592 straipsnis
Kiekybinio skaičiavimo metodas (kompensaciniams produktams) yra taikomas tik tais atvejais, kai atlikus laikinai įvežtų prekių perdirbimo operacijas gaunami tik vienos rūšies kompensaciniai produktai. Tokiu atveju importuotų prekių kiekis, atitinkantis kompensacinių produktų, dėl kurių atsirado skola muitinei, kiekį apskaičiuojamas taikant visam minėtų prekių kiekiui koeficientą, kuris atitinka kompensacinių produktų kiekio, dėl kurio atsirado skola muitinei, ir bendro kompensacinio produktų kiekio santykį.
593 straipsnis
1. Kiekybinio skaičiavimo metodas (importuotoms prekėms) yra taikomas, jeigu visos importuotų prekių sudėtinės dalys randamos kiekviename kompensaciniame produkte.
Sprendžiant, ar tikslinga taikyti šį metodą, neatsižvelgiama į nuostolius.
Importuotų prekių kiekis, panaudotas kiekvieno kompensacinio produkto gamybai, yra nustatomas bendram importuotų prekių kiekiui nuosekliai taikant koeficientą, kuris atitinka minėtų prekių kiekio, nustatyto kiekvieno tipo kompensaciniame produkte, ir bendro prekių kiekio, nustatyto kompensaciniuose produktuose, santykį.
Importuotų prekių kiekis, atitinkantis kompensacinių produktų kiekį, dėl kurio atsirado skola muitinei, yra nustatomas taikant koeficientą, gautą 592 straipsnyje nurodytu metodu, importuotų prekių kiekiui, panaudotam minėtų prekių gamybai, apskaičiuotam vadovaujantis šios straipsnio dalies trečiąja pastraipa.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kiekybinio skaičiavimo metodas (importuotoms prekėms) taip pat yra taikomas ir operacijoms, kurių metu kietieji kviečiai perdirbami gaminant couscous miltus, kruopas ir kitus valgius.
594 straipsnis
1. Jeigu netaikomi 592 ir 593 straipsniai, vertinio skaičiavimo metodas yra taikomas visais atvejais. Tačiau, leidimą turinčiam asmeniui sutikus ir siekiant supaprastinimo, muitinė gali taikyti kiekybinio skaičiavimo metodą (importuotoms prekėms) vietoj vertinio skaičiavimo metodo, jeigu abu metodai duotų panašius rezultatus.
2. Siekiant nustatyti importuotų prekių, naudotų kiekvieno tipo kompensacinių produktų gamybai, kiekį, bendram importuotų prekių kiekiui yra taikomas nuoseklus koeficientas, atitinkantis kiekvieno kompensacinio produkto vertės ir bendros tų produktų vertės, apskaičiuotos pagal 3 dalį, santykį.
3. Vadovaujantis Kodekso 36 straipsnio 1 dalimi, kiekvieno skirtingo kompensacinio produkto vertė, naudotina siekiant apskaičiuoti vertę, yra:
- tapačių arba panašių produktų paskutinė pardavimo Bendrijoje kaina su sąlyga, kad jai neturėjo įtakos pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio santykiai arba apie tai nėra žinoma,
- paskutinė gamybos kaina Bendrijoje su sąlyga, kad jai neturėjo įtakos pirkėjo ir pardavėjo tarpusavio santykiai.
Jeigu vertė negali būti nustatyta vadovaujantis šios straipsnio dalies pirmąja pastraipa, ją nustato prižiūrinti muitinės įstaiga, taikydama bet kurį priimtiną metodą.
4. Importuotų prekių kiekis, atitinkantis kompensacinių produktų kiekį, dėl kurio atsirado skola muitinei, yra apskaičiuojamas taikant koeficientą, gautą 592 straipsnyje nurodytu metodu, importuotų prekių kiekiui, panaudotam minėtų produktų gamybai, apskaičiuotam vadovaujantis 2 dalimi.
d) Muitinės formalumus užbaigiantis dokumentas
595 straipsnis
1. Nepažeidžiant 596 straipsnio 3 dalies, leidimą turintis asmuo pateikia prižiūrinčiai įstaigai muitinės formalumus užbaigiantį dokumentą.
2. Muitinės formalumus užbaigiančiame dokumente pateikiami, inter alia, tokie duomenys:
a) leidimo informaciniai duomenys;
b) kiekvienos rūšies importuotų prekių kiekis ir pateikiamos procedūrai deklaracijos informaciniai duomenys;
c) importuotų prekių Kombinuotosios nomenklatūros kodas;
d) importuotų prekių muitinė vertė ir importo muitų, kuriais jos apmokestintos, norma;
e) nustatyta išeiga;
f) kompensacinių produktų pobūdis ir kiekis bei muitinės sankcionuotas veiksmas, kuriam jie yra pateikti, kartu su minėtų produktų pateikimo muitinės sankcionuotam veiksmui deklaracijos informaciniais duomenimis;
g) kompensacinių produktų vertė, jei procedūrai užbaigti taikomas vertinio skaičiavimo metodas;
h) importo muitų suma, kurią reikia sumokėti už importuotų prekių, laikomų išleistinomis į laisvą apyvartą vadovaujantis 580 straipsnio 3 dalimi, kiekį;
i) importuotos prekės, pateiktos procedūrai gabenant prekes trikampiu.
3. Jeigu prekes pateikiant laikinojo įvežimo procedūrai įforminti arba procedūrą užbaigiant taikomos supaprastintos procedūros, atitinkamomis deklaracijomis ir dokumentais yra laikomi tie, kurie numatyti Kodekso 76 straipsnio 3 dalyje. Muitinės formalumus užbaigiančiame dokumente taip pat nurodomas prekių, laikomų išleistinomis į laisvą apyvartą vadovaujantis 580 straipsniu, kiekis.
596 straipsnis
1. Muitinės formalumus užbaigiantis dokumentas yra pateikiamas per 30 dienų, pasibaigus reeksportui skirtam laikotarpiui, apskaičiuotam, jeigu reikia, vadovaujantis 565 straipsniu. Jeigu yra taikomas mėnesinis ar ketvirtinis apibendrinimas, muitinės formalumus užbaigiantis dokumentas turi būti pateikiamas už kiekvieną mėnesį ar ketvirtį.
2. Nepažeidžiant 3 dalies ir 597 straipsnio 4 dalies, jeigu yra taikoma išankstinio eksporto sistema, muitinės formalumus užbaigiantis dokumentas pateikiamas per 30 dienų, pasibaigus laikotarpiui, nustatytam vadovaujantis 561 straipsniu.
3. Prižiūrinti įstaiga pati gali parengti muitinės formalumus užbaigiantį dokumentą, kuriame būtų numatyti tokie patys pateikimo terminai, kaip ir nurodyti 1 ir 2 dalyje. Šis faktas nurodomas leidime.
597 straipsnis
1. Importo muitai už laikinai įvežtas perdirbti prekes, turinčias kompensacinių produktų arba nepakeisto pavidalo prekių pavidalą ir laikomas išleistomis į laisvą apyvartą vadovaujantis 580 straipsnio 3 dalimi, sumokami ne vėliau kaip pateikiant muitinės formalumus užbaigiantį dokumentą, kuris gali būti surašomas remiantis bendrąja deklaracija.
2. Jeigu, siekiant nustatyti importo muitų sumą, būtina nustatyti kitas privalomojo mokėjimo normas, susijusias su importuotomis prekėmis, muitinės formalumus užbaigiančiame dokumente papildomai nurodomos tokios normos ir, jei reikia, importuotų prekių dalis, įeinanti į kompensacinius produktus, nustatyta pagal 592-594 straipsnius.
3. Leidimą turintis asmuo sudaro prižiūrinčiai įstaigai galimybę gauti bet kokį dokumentą, susijusį su prekėmis, laikomomis išleistomis į laisvą apyvartą pagal 580 straipsnio 3 dalį, kurį pateikti yra būtina siekiant tinkamai taikyti nuostatas, reglamentuojančias prekių išleidimą į laisvą apyvartą.
4. Prižiūrinti įstaiga gali sutikti, kad:
a) muitinės formalumus užbaigiantis dokumentas, nurodytas 595 straipsnio 1 dalyje, būtų parengtas kompiuteriu ar bet kuriuo kitu būdu, kurį nustato minėta įstaiga;
b) muitinės formalumus užbaigiantis dokumentas būtų įformintas deklaracija, pateikiant prekes procedūrai įforminti.
598 straipsnis
Prižiūrinti įstaiga anotuoja muitinės formalumus užbaigiantį dokumentą, remdamasi atliktu patikrinimu, apie tikrinimo rezultatus, jei reikia pranešdama leidimą turinčiam asmeniui, ir saugo muitinės formalumus užbaigiantį dokumentą ir su juo susijusius dokumentus mažiausiai trejus kalendorinius metus skaičiuojant nuo tų metų, per kuriuos dokumentas buvo parengtas, pabaigos. Tačiau minėta muitinės įstaiga gali nuspręsti, kad dokumentus, susijusius su muitinės formalumus užbaigiančiu dokumentu, turi saugoti leidimą turintis asmuo. Tokiu atveju minėti dokumentai saugomi tokį patį laikotarpį.
599 straipsnis
1. Jeigu importuotos prekės buvo pateiktos procedūrai įforminti, remiantis bendru leidimu, bet pagal kelias deklaracijas, kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės, pateiktos muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti, yra laikomi gautais iš importuotų prekių, pateiktų procedūrai įforminti pagal anksčiausiai pateiktą deklaraciją.
2. Jeigu leidimą turintis asmuo gali parodyti konkrečias importuotas prekes, iš kurių buvo gauti kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės, nurodyti 1 dalyje, 1 dalis netaikoma.
3 poskirsnis
Gabenimas trikampiu
600 straipsnis
556 straipsnyje nurodyta muitinė,, gali leisti taikyti gabenimą trikampiu tik kaip išankstinio eksporto sistemos dalį.
601 straipsnis
1. Gabenimui trikampiu yra naudojamas informacinis lakštas, vadinamas "informaciniu lakštu INF 5".
2. Informacinis lakštas INF 5 turi būti surašomas 81 priede pateikto pavyzdžio blanke ir laikantis tame priede išdėstytų nurodymų; informacinio lakšto INF 5 originalas ir trys kopijos, turi būti pateikti muitinės įstaigai, kurioje atliekami eksporto formalumai.
Informacinis lakštas INF 5 parengiamas pagal importuotų prekių kiekį, atitinkanti eksportuotų kompensacinių produktų kiekį. Numatant importuoti prekes viena po kitos sekančiomis siuntomis, galima parengti daugiau nei vieną INF 5 lakštą.
3. INF 5 lakšto vagystės, praradimo ar sunaikinimo atveju importuotojas gali paprašyti, kad lakštą patvirtinusi muitinės įstaiga išduotų jo dublikatą. Ši įstaiga patenkina šį prašymą su sąlyga, jei galima įrodyti, kad importuotos prekės, kurioms prašoma dublikato, nebuvo pateiktos procedūrai.
Tokiu atveju informacinio lakšto INF 5 originale ir kopijose yra viena iš šių nuorodų:
- DUPLICADO,
- DUPLIKAT,
- DUPLIKAT,
- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ,
- DUPLICATE,
- DUPLICATA,
- DUPLICATO,
- DUPLICAAT,
- SEGUNDA VIA.
602 straipsnis
1. Kai eksporto formalumus atliekančiai muitinės įstaigai pateikiama kompensacinių produktų eksporto deklaracija, turi būti pateiktas INF 5 lakštas patvirtintas pagal 601 straipsnio 2 dalį.
2. Jeigu kompensaciniai produktai vežami iš Bendrijos muitų teritorijos per muitinės įstaigą, kurioje buvo priimta eksporto deklaracija, ši įstaiga patvirtina INF 5 lakšto 9 ir 10 langelius, pasilieka sau kopiją Nr. 1, deklarantui grąžina originalą ir kitas kopijas.
Jeigu tai nėra prižiūrinti muitinės įstaiga, ji patvirtina 1 kopiją ir nusiunčia ją prižiūrinčiai muitinės įstaigai.
3. Jeigu kompensaciniai produktai vežami iš Bendrijos muitų teritorijos per kitą muitinės įstaigą nei muitinės įstaiga, kurioje buvo priimta eksporto deklaracija, jos iš Bendrijos muitų teritorijos išvežamos pagal išorinio Bendrijos tranzito procedūrą.
Tranzito dokumento langelyje, skirtame prekėms aprašyti, įrašoma viena iš nuorodų, nurodytų 610 straipsnio 1 dalyje, taip pat raidės EX-IM.
Šioje dalyje numatytais atvejais muitinės įstaiga, kurioje buvo priimta eksporto deklaracija, užpildo 9 langelį, įrašydama T1 dokumento duomenis ir ženklą T1. Išvykimo muitinės įstaiga užpildo 10 langelį, nusiunčia 1-ąją kopiją prižiūrinčiai įstaigai, originalą bei kitas kopijas grąžina deklarantui.
4. Kompensaciniai produktai, nurodyti 3 dalyje, negali būti pateikti jokiam kitam muitinės sankcionuotam veiksmui - tik tiesioginiam eksportui į trečiąją šalį.
603 straipsnis
Importuojamos prekės gali būti pateiktos procedūrai kitoje muitinės įstaigoje nei ta, kuri numatyta pradžioje, jeigu tokį pakeitimą leidžia prižiūrinti įstaiga arba muitinės įstaiga, kurioje faktiškai atliekami įvežimo formalumai, kuri tokiu atveju apie įstaigos pakeitimą praneša prižiūrinčiai įstaigai.
604 straipsnis
1. Prie deklaracijos pateikiant importuojamas prekes procedūrai turi būti pridėtas informacinio lakšto INF 5 originalas ir 2-a bei 3-ia kopijos.
2. Muitinės įstaiga, kurioje pateikiama importo deklaracija, informacinio lakšto INF 5 originale ir 2-oje bei 3-ioje kopijose pažymi importuotų prekių, pateiktų procedūrai, kiekį ir deklaracijos priėmimo datą. Ji nedelsdama siunčia 3-ią kopiją prižiūrinčiai įstaigai, originalą grąžina deklarantui, o sau pasilieka 2-ą kopiją.
3. Gavusi 3-ią kopiją, prižiūrinti įstaiga nedelsdama praneša leidimą turinčiam asmeniui apie importuotų prekių, pateiktų procedūrai, kiekį ir pateikimo datą.
605 straipsnis
Jeigu pateikimo procedūrai įstaiga ir įstaiga, kurioje atliekami eksporto formalumai, yra toje pačioje valstybėje narėje, muitinė gali nustatyti kitas procedūras.
4 poskirsnis
Specialios prekybos politikos priemonės
606 straipsnis
Jeigu prašymas išduoti leidimą yra susijęs su prekėmis, kurioms taikomos specialios prekybos politikos priemonės, nurodytos 607 straipsnio 1 dalies a punkte, pateikiant prašymą nėra būtina pateikti kokią nors licenciją, leidimą ar kitą panašų dokumentą.
607 straipsnis
1. Jeigu Bendrijos aktai numato specialias prekybos politikos priemones:
a) prekes išleidžiant į laisvą apyvartą, šios priemonės nėra taikomi pateikiant prekes laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai ir tuo metu, kai joms taikoma ši procedūra;
b) prekėms, įvežtoms į Bendrijos muitų teritoriją, minėtos priemonės taikomos, kai importuotos prekės yra pateikiamos laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai.
2. Ne Bendrijos prekės, net tada, kai jos neapmokestinamos importo muitais, taip pat gali būti pateiktos procedūrai taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą:
a) siekiant atsisakyti specialių prekybos politikos priemonių, taikomų prekes išleidžiant į laisvą apyvartą;
b) siekiant atsisakyti specialių prekybos politikos priemonių, taikomų nepakeisto pavidalo prekių arba kompensacinių produktų eksportui, nepažeidžiant specialių prekybos politikos priemonių, taikomų iš Bendrijos kilusių produktų eksportui.
3. Jeigu yra taikomas 1 dalies a punktas arba 2 dalis, pateikiant procedūrai nebūtina pateikti kokią nors licenciją, leidimą ar kitą panašų dokumentą.
608 straipsnis
Laikantis taikomų nuostatų, procedūrai pateiktų ne Bendrijos prekių reeksportas nėra priežastis taikyti specialias prekybos politikos priemones, nurodytas nepakeisto pavidalo prekių arba kompensacinių produktų eksportui, nepažeidžiant specialių prekybos politikos priemonių, taikomų produktų, kilusių iš Bendrijos, eksportui.
609 straipsnis
1. Išleidžiant į laisvą apyvartą nepakeisto pavidalo prekes arba kompensacinius produktus kitus nei antriniai kompensaciniai produktai, nurodyti 79 priede, muitinė taiko bet kokias specialias prekybos politikos priemones, galiojančias importuotoms prekėms tuo metu, kai buvo priimta išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija.
2. Jeigu pageidaujama išleisti į laisvą apyvartą kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje importuotos prekės buvo pateiktos procedūrai įforminti, išleidimui yra taikomi bet kokios specialios prekybos politikos priemonės, galiojančios toje valstybėje narėje, kurioje prekės buvo pateiktos procedūrai tuo metu, kai buvo priimta prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija.
5 poskirsnis
Administracinis bendradarbiavimas
610 straipsnis
1. Jeigu kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės yra sandėliuojamos laisvojoje zonoje arba laisvajame sandėlyje arba pateikiamos vienai iš sąlyginio neapmokestinimo procedūrų, leidžiant užbaigti laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, langelyje, skirtame prekių aprašymui, esančiame dokumente, kuris naudojamas minėtam muitinės sankcionuotam veiksmui, arba, jeigu yra taikomos supaprastintos procedūros, prekybos dokumente ar naudojamuose apskaitos dokumentuose, papildomai prie informacijos, nurodytos minėtai procedūrai, yra pateikiama viena iš šių nuorodų:
- Mercancías PA/S,
- A. F./S-varer,
- A. V./S-Waren,
- Εμπορεύματα ET/A,
- I. P./S. goods,
- Marchandises PA/S,
- Merci PA/S,
- AV/S-goederen,
- Mercadorias AA/S.
2. Jeigu importuotoms prekėms, pateiktoms procedūrai, atliekamai taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, įforminti, taikomos specialios prekybos politikos priemonės, kurios ir toliau taikomos tuo metu, kai prekės nepakeistu pavidalu arba kompensacinių produktų pavidalu yra pateikiamos muitinės procedūrai įforminti arba įvežamos į laisvąją zoną ar padedamos laisvąjį sandėlį, nuoroda, pateikta 1 dalyje, yra papildoma viena iš šių pastabų:
- Politica comercial,
- Handelspolitik,
- Handelspolitik,
- Εμπορική πολιτική,
- Commercial policy,
- Politique commerciale,
- Politica commerciale,
- Handelspolitiek,
- Política comercial.
3. Muitinės formalumus užbaigianti įstaiga įsitikina, kad nuorodos, pateiktos 1 dalyje ir 2 dalyje, yra tinkamai įrašytos bet kuriuose dokumentuose, išduotuose pakeičiant ar įforminant dokumentus, nurodytus tose dalyse.
611 straipsnis
1. Informacinį lakštą, vadinamą lakštu INF 1, sudaro originalas ir dvi kopijos, surašyti 82 priede pateiktą pavyzdį atitinkančiame blanke ir laikantis tame priede išdėstytų nurodymų.
2. Lakštas INF 1, nurodytas 1 dalyje, yra naudojamas:
a) nustatant garantijos, nurodytos Kodekso 88 priede, dydį;
b) išleidžiant į laisvą apyvartą kompensacinius produktus ar nepakeisto pavidalo prekes ne muitinės formalumus užbaigiančioje, o kitoje muitinės įstaigoje.
612 straipsnis
Jeigu informacinis lakštas yra naudojamas 611 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytu tikslu, jo 2 langelyje turi būti įrašoma atitinkama nuoroda.
613 straipsnis
1. Pagal 611 straipsnio 2 dalies b punktą, jeigu prašoma išleisti į laisvą apyvartą visus ar dalį kompensacinių produktų arba nepakeisto pavidalo prekių, muitinė, atsakinga už deklaracijos priėmimą, naudodama jos patvirtintą INF 1 lakštą, paprašo prižiūrinčios muitinės įstaigos nurodyti:
- langelyje 9 a - importo muitų mokėtinų vadovaujantis Kodekso 121 straipsniu arba 128 straipsnio 4 dalimi, sumą,
- langelyje 9 b - kompensacinių palūkanų sumą, mokėtiną vadovaujantis 589 straipsniu,
- importuotų prekių, naudotų kompensacinių produktų, išleistų į laisvą apyvartą, gamybai, kiekį, KN kodą ir kilmę.
Importo muitų suma taip pat rodo bet kokius skirtumus tarp:
- importo muitų sumos, nustatytos taikant Kodekso 121 straipsnį, arba grąžintos ar atsisakytos išieškoti importo muitų sumos, ir
- jau užregistruotos importo muitų sumos arba tos, kuri turi būti grąžinta ar kurią atsisakyta išieškoti.
2. Jeigu išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija yra susijusi su produktais arba prekėmis, nurodytais 610 straipsnio 2 dalyje, o valstybėje narėje, kurioje buvo leista taikyti procedūrą, turi būti taikomos specialios prekybos politikos priemonės, muitinė, atsakinga už minėtos deklaracijos priėmimą, naudodama savo patvirtintą lakštą INF 1, paprašo prižiūrinčios įstaigos nurodyti, ar specialios prekybos politikos priemonės, galiojančios prekėms, pateiktoms laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai, faktiškai buvo taikomos.
3. INF 1 lakšto originalas ir viena kopija siunčiami prižiūrinčiai įstaigai, o vieną kopiją pasilieka saugoti muitinė, patvirtinusi lakštą.
4. Jeigu INF 1 lakštas yra naudojamas specialioms prekybos politikos priemonėms taikyti, jį gaunanti prižiūrinti įstaiga praneša apie tai leidimą turinčiam asmeniui.
5. Prižiūrinti įstaiga, kuriai yra išsiunčiamas INF 1 lakštas, prašomą informaciją pateikia lakšto 8, 9 ir 10 langeliuose, patvirtina ją, pasilieka kopiją ir grąžina originalą. Tačiau ji neprivalo pateikti šią informaciją, pasibaigus laikotarpiui, per kurį reikalaujama vykdyti apskaitą.
6. Siekiant apskaičiuoti 1 dalyje nurodytą sumą (vien tik tam tikslui), produktai, kuriems užpildytas lakštas INF 1, yra laikomi išleistais į laisvą apyvartą tą dieną, kai buvo patvirtintas 2 langelis.
614 straipsnis
Pateikus prašymą išleisti į laisvą apyvartą tais atvejais, kai lakštas INF 1 buvo parengtas pagal 612 straipsnį, gali būti naudojamas tas pats lakštas INF 1 su sąlyga, jei jame pateikiama:
- 9 a langelyje - importo muitų suma, mokėtina už importo prekes, remiantis Kodekso 121 straipsnio 1 dalimi arba 128 straipsnio 4 dalimi, ir
- 11 langelyje - data, kai atitinkamos importuotos prekės buvo pirmą kartą pateiktos procedūrai.
Jei tokios informacijos nėra, naujas INF 1 lakštas yra patvirtinamas pagal 613 straipsnį.
615 straipsnis
1. Leidimą turintis asmuo gali paprašyti, kad INF 1 lakštas būtų patvirtintas, kai kompensaciniai produktai arba prekės yra perduodami antrajam leidimą turinčiam asmeniui arba antrojo patvirtinto operatoriaus gamyklai.
2. Tokiu atveju prižiūrinti įstaiga pateikia nuorodas, pateiktas 614 straipsnyje.
6 poskirsnis
Prekių perdavimas
616 straipsnis
1. Nepažeidžiant 617-623 straipsnių, jeigu produktai ar prekės turi judėti Bendrijos muitų teritorijoje perduodant leidimą arba pagal bendrą leidimą, atitinkami produktai arba prekės vežami remiantis nuostatomis, susijusiomis su išoriniu tranzitu.
2. Išorinio tranzito dokumente arba dokumente, kuris laikomas išorinio tranzito dokumentu, turi būti nuorodos, pateiktos 610 straipsnyje.
3. Jei leidžiama taikyti perdavimo procedūras, tai turi būti nurodoma leidime. Perdavimo procedūros pakeičia išorinio tranzito procedūras. Jei vienas leidimą turintis asmuo perduoda produktus arba prekes kitam leidimą turinčiam asmeniui, abu šie leidimai nurodo perdavimo procedūras.
Leidimas taikyti minėtą procedūrą gali būti duodamas tik tada, jei leidimą turintis asmuo tvarko arba tvarkė laikinojo įvežimo perdirbti apskaitą, nurodytą 556 straipsnio 3 dalyje.
a) Nuostatos, reglamentuojančios prekių arba produktų perdavimus naudojant bendrą leidimą
617 straipsnis
Muitinė leidžia perduoti kompensacinius produktus arba nepakeisto pavidalo prekes netaikant muitinės formalumų ir nebaigus laikinojo įvežimo perdirbti procedūrų iš vieno operatoriaus gamyklos į kito operatoriaus gamyklą tolesniam perdirbimui su sąlyga, jei perdavimas yra įregistruojamas laikinojo įvežimo perdirbti apskaitos dokumentuose.
618 straipsnis
Leidimą turintis asmuo lieka atsakingas už perduotas prekes arba produktus.
b) Nuostatos, reglamentuojančios prekių ar produktų perdavimus, kai vieną leidimą turintis asmuo juos perduoda asmeniui, turinčiam kitą leidimą
619 straipsnis
Muitinė leidžia leidimą turinčiam asmeniui perduoti kompensacinius produktus arba nepakeisto pavidalo prekes kitam asmeniui, turinčiam kitą leidimą, su sąlyga, jei perdavimas užregistruojamas pirmojo leidimą turinčio asmens laikinojo įvežimo perdirbti apskaitos dokumentuose pagal procedūras, aprašytas 83 priede.
620 straipsnis
1. Atsakomybė už perduotas prekes arba produktus pereina antrąjį leidimą turinčiam asmeniui tuo metu, kai jis priima minėtas prekes arba produktus ir įtraukia jas į savo laikinojo įvežimo perdirbti apskaitos dokumentus.
2. Tokio įtraukimo į laikinojo įvežimo perdirbti apskaitą tikslas yra vėl pateikti prekes arba produktus procedūrai antrąjį leidimą turinčio asmens vardu.
c) Bendrosios nuostatos
621 straipsnis
1. Jei tai netrukdo tinkamai atlikti operacijas, muitinė, remdamasi kitomis jos nustatytomis sąlygomis leidžia:
a) vežti importuotas prekes neatlikus muitinės formalumų iš pateikimo procedūrai įforminti įstaigos į operatoriaus gamyklą ir kompensacinius produktus arba nepakeisto pavidalo prekes iš operatoriaus gamyklos į muitinės formalumus užbaigiančią įstaigą;
b) iš anksto patvirtinti 83 priede pateiktų blankų autentiškumą arba operatoriui pačiam užpildyti 83 priede pateikto pavyzdžio blanką, kuriame jis uždeda specialų metalinį muitinės patvirtintą antspaudą;
c) atlikti formalumus naudojant kompiuterizuotą sistemą su sąlyga, jei ši sistema yra tokia, kuri garantuoja tinkamą šio skyriaus nuostatų įgyvendinimą.
2. Jeigu yra taikomas 1 dalies a punktas, pateikimo procedūrai įstaiga turi informuoti prižiūrinčią įstaigą, kad importuotos prekės yra pateiktos procedūrai, o muitinės formalumus užbaigianti įstaiga - kad kompensaciniai produktai arba nepakeisto pavidalo prekės yra eksportuotos; prižiūrinčiai įstaigai išsiunčiamos papildomos atitinkamų deklaracijų ir pridedamų dokumentų kopijos.
622 straipsnis
Leidimą turintis asmuo yra atsakingas už išankstinio pranešimo apie perdavimus, kurie turi būti atlikti muitinės nustatytu būdu ir tvarka, pateikimą muitinei.
623 straipsnis
1. Jeigu yra taikomos perdavimo procedūros, nurodytos šiame poskirsnyje, 580 straipsnio nuostatos, susijusios su prekėmis, laikomomis išleistomis laisvą apyvartą, gali būti taikomos pateikus muitinės formalumų užbaigimo dokumentą su sąlyga, jei kitos Bendrijos nuostatos, susijusios su išleidimu į laisvą apyvartą, tam netrukdo.
2. Prižiūrinti įstaiga praneša pateikimo procedūrai įstaigai ar įstaigoms apie užbaigtas procedūras, pateikdama savo priimtų deklaracijų, kuriose įforminta pateikimo procedūra, informacinius duomenis.
6 skirsnis
Nuostatos, taikomos drobeko sistemai
1 poskirsnis
624 straipsnis
Procedūros, nurodytos išleidžiant prekes laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą, taikomos importuotoms prekėms, įskaitant importuotas prekes, kurioms taikoma ekvivalentiško kompensavimo sistema be išankstinio eksporto (taikant specialų išleidimą į laisvą apyvartą netaikant importo muitų).
a) Įprastinė procedūra
625 straipsnis
1. Išskyrus 568 straipsnio taikymo atvejus, išleidimo į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą deklaracija turi būti pateikiama vienoje iš pateikimo procedūrai įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu yra taikomas 568 straipsnis, 1 dalyje nurodyta deklaracija pateikiama vienoje iš įgaliotų muitinės įstaigų.
626 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 625 straipsnyje, įforminama vadovaujantis 198 - 252 straipsniais.
2. Taikomos 575 straipsnio 2 ir 3 dalys.
b) Supaprastintos procedūros
627 straipsnis
1. Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje išleidžiant prekes į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą, taikomos vadovaujantis 275 ir 276 straipsniais.
2. Taikoma 576 straipsnio 2 dalis.
3. Papildoma deklaracija, nurodyta Kodekso 76 straipsnio 2 dalyje, turi būti pateikta per nurodytą laikotarpį ir bet kokiu atveju ne vėliau nei tuo laiku, kai pateikiamas reikalavimas grąžinti muitus.
2 poskirsnis
Muitų grąžinimas arba atsisakymas juos išieškoti
628 straipsnis
Atvejis, nurodytas 577 straipsnio 2 dalyje, laikomas ekvivalentiškų kompensacinių produktų eksportui iš Bendrijos.
629 straipsnis
Deklaracijoje ar prašyme įforminti kompensaciniams produktams kuriuos nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, yra pateikiami visi duomenys, būtini pagrįsti reikalavimą grąžinti muitus.
630 straipsnis
Nepanaikinant teisės taikyti supaprastintas procedūras, bet kokie kompensaciniai produktai, kuriems turi būti įforminti kurie nors iš nustatytų muitinės sankcionuotų veiksmų, turi būti pateikiami muitinės formalumus užbaigiančiai įstaigai ir su jais turi būti atlikti muitinės formalumai, privalomi atliekant atitinkamus muitinės sankcionuotus veiksmus vadovaujantis bendrosiomis nuostatomis.
631 straipsnis
1. Išskyrus 568 straipsnio taikymo atvejus, deklaracija, kuria kompensaciniai produktai pateikiami kuriems nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, įforminti, turi būti pateikiama vienoje iš muitinės formalumus užbaigiančių įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu taikomas 568 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, turi būti pateikiama leidimą išdavusioje įstaigoje.
3. Tačiau prižiūrinti įstaiga gali leisti pateikti deklaraciją, nurodytą 1 dalyje, kitai muitinės įstaigai nei tos, kurios nurodytos 1 ir 2 dalyse.
632 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 631 straipsnyje, įforminama pagal nuostatas, nurodytas atitinkamam muitinės sankcionuotam veiksmui.
2. Taikomos 583 straipsnio 2 ir 3 dalys.
633 straipsnis
Kodekso 76 straipsnyje nurodytos supaprastintos procedūros, skirtos procedūrai užbaigti, taikomos pagal 278 straipsnį.
634 straipsnis
1. Importuotų prekių dalis, įeinanti į kompensacinius produktus, yra skaičiuojama, jei tai būtina, siekiant nustatyti importo muitus, kuriuos reikia grąžinti arba atsisakyti išieškoti. Toks apskaičiavimas neatliekamas, kai visiems kompensaciniams produktams yra skiriamas vienas iš sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje.
2. Apskaičiuojama taikant metodus, nurodytus 635-637 straipsniuose, arba bet kurį kitą metodą, duodantį tokius pačius rezultatus.
635 straipsnis
Kiekybinio skaičiavimo metodas (kompensaciniams produktams) yra taikomos, jeigu atliekant laikinojo įvežimo perdirbti operacijas yra gaunama tik viena kompensacinių produktų rūšis. Tokiu atveju importuotų prekių kiekis, atitinkantis kompensacinių produktų kiekį, už kurį gali būti pareikalauta grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, yra apskaičiuojamas visam minėtų prekių kiekiui taikant koeficientą, atitinkantį kompensacinių produktų kiekio, už kurį gali būti reikalaujama grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, ir bendro kompensacinių produktų kiekio santykį.
636 straipsnis
Kiekybinio skaičiavimo metodas (importuotoms prekėms) yra taikomas, jeigu visi prekių, išleistų į laisvą apyvartą, elementai randami kiekviename kompensaciniame produkte.
Sprendžiant, ar tikslinga taikyti šį metodą, neatsižvelgiama į nuostolius.
Importo prekių, kurioms taikoma drobeko sistema, kiekis, naudojamas kiekvieno kompensacinio produkto gamybai, yra nustatomas bendram importo prekių kiekiui nuosekliai taikant koeficientą, atitinkantį minėtų prekių kiekio, rasto kiekvieno tipo kompensaciniame produkte, ir bendro produktų kiekio, rasto kompensaciniuose produktuose, santykį.
Importo prekių, kurioms taikoma drobeko sistema, kiekis atitinkantis kompensacinių produktų kiekį, už kurį gali būti reikalaujama grąžinti mokesčius arba jų neišieškoti, yra nustatomas taikant koeficientą, gautą taikant 635 straipsnyje nurodytą metodą, importo prekių kiekiui, naudotam minėtų produktų gamybai, apskaičiuotam pagal trečiąjį papunktį
637 straipsnis
1. Jeigu negalima taikyti 635 ir 636 straipsnių, taikomas vertinio skaičiavimo metodas. Tačiau, leidimą turinčiam asmeniui sutikus ir siekiant supaprastinimo, muitinė gali taikyti kiekybinio skaičiavimo metodą (importuotoms prekėm) vietoj vertinio skaičiavimo metodo, jeigu abu metodai duoda panašius rezultatus.
2. Siekiant nustatyti importuotų prekių kiekį, naudotą kiekvieno tipo kompensacinių produktų gamybai, bendram importuotų prekių kiekiui yra taikomas nuoseklus koeficientas, atitinkantis santykį tarp kiekvieno kompensacinio produkto lyginamosios vertės, apskaičiuotos pagal 3 dalį.
3. Taikoma 594 straipsnio 3 dalis.
4. Importuotų prekių kiekis, atitinkantis kompensacinių produktų kiekį, už kurį galima reikalauti grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, yra apskaičiuojamas taikant koeficientą, gautą taikant 635 straipsnyje nurodytą metodą, minėtų produktų gamybai naudotam importuotų prekių kiekiui, apskaičiuotam vadovaujantis 2 dalimi.
638 straipsnis
1. Importo muitai grąžinami arba atsisakomi išieškoti, jei leidimą turintis asmuo pateikia prižiūrinčiai įstaigai reikalavimą, toliau vadinamą "reikalavimu grąžinti muitus/IP". Reikalavimas pateikiamas dviem egzemplioriais.
2. Laikantis 4 dalies, jeigu leidimas buvo išduotas vadovaujantis 556 straipsnio 2 dalimi, reikalavimas grąžinti muitus/IP gali būti pateiktas tik valstybės narės prižiūrinčiai įstaigai, išdavusiai leidimą.
3. Taikant 557 straipsnį, grąžinti muitus gali reikalauti tik vienas leidimą turintis asmuo.
4. Ypatingais atvejais, remiantis suinteresuotų asmenų raštišku prašymu, jeigu dvi ar daugiau valstybių narių, dalyvaujančių perdirbimo operacijose, yra pasirengusios leisti pateikti reikalavimą grąžinti muitus/IP ne 2 dalyje nurodytai valstybės narės muitinei, pirmiausia jos perduoda prašymus Komisijai kartu su procedūrų, suplanuotų siekiant užtikrinti, kad reikalavimas, nurodytas 640 straipsnyje, būtų tinkamai parengtas, projektais. Komisija atitinkamai informuoja kitas valstybes nares. Komisijos perduotos procedūros gali būti taikomos, jei per du mėnesius nuo projekto gavimo dienos Komisija nepraneša suinteresuotoms valstybėms narėms, kad yra prieštaravimų tokiam prašymui.
639 straipsnis
1. Kodekso 128 straipsnio 3 dalyje nurodytas laikotarpis, per kurį yra pateikiamas reikalavimas grąžinti muitus/IP, yra daugiausia 6 mėnesiai, skaičiuojant nuo dienos, kai kompensaciniams produktams buvo įforminti kurie nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnio 1 dalyje.
2. Susidarius ypatingoms aplinkybėms, muitinė gali pratęsti laikotarpį, nurodytą 1 dalyje, net jam pasibaigus.
640 straipsnis
1. Reikalavime grąžinti muitus/IP, inter alia, pateikiami tokie duomenys:
a) leidimo informaciniai duomenys;
b) kiekvienos rūšies importuotų prekių kiekis, dėl kurio yra reikalaujama grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti;
c) importuotų prekių KN kodas;
d) importuotų prekių muitinė vertė ir importo muitų, kuriais jos apmokestintos, normos kaip nustatė muitinė išleidimo į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą deklaracijos priėmimo dieną;
e) importuotų prekių išleidimo į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą data;
f) deklaracijų, kuriomis importuotos prekės buvo išleistos į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą, informacija;
g) kompensacinių produktų tipas ir kiekis bei muitinės sankcionuotas veiksmas, kuriam jie turi būti priskirti;
h) kompensacinių produktų vertė, jei muitinės formalumų užbaigimui yra taikomas vertinio skaičiavimo metodas;
i) nustatyta išeiga;
j) deklaracijų, kuriomis kompensaciniai produktai buvo pateikti vienam iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnyje, įforminti informacija;
k) grąžintina arba atsisakytina išieškoti importo muitų suma ir bet kokios surinktos kompensacinės palūkanos, inter alia, atsižvelgiant į importo muitus, taikytinus kitiems kompensaciniams produktams.
2. Jeigu taikytos supaprastintos procedūros, susijusios su išleidimo į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą formalumais ir su eksportu, naudojamos tos deklaracijos ir dokumentai, kurie nurodyti Kodekso 76 straipsnio 3 dalyje.
641 straipsnis
1. Jeigu prižiūrinti įstaiga nusprendžia, kad deklaracijas, nurodytas 640 straipsnio 1 dalies f ir j punktuose, ir kitus dokumentus, minėtos įstaigos nustatytus, turi saugoti leidimą turintis asmuo, tai įstaigai turi būti sudaryta galimybė gauti minėtas deklaracijas ir dokumentus.
2. Tačiau taikant 646 straipsnį, prie reikalavimo pridedami tinkamai patvirtinti INF 7 lakštų originalai.
642 straipsnis
1. Prižiūrinti įstaiga leidžia reikalavimuose nepateikti kai kurių duomenų, nurodytų 640 straipsnio 1 dalyje, jeigu jie neturi įtakos sumos, kurią reikia grąžinti arba atsisakyti išieškoti, apskaičiavimui.
2. Prižiūrinti įstaiga gali leisti reikalavimą grąžinti muitus/IP, nurodytą 640 straipsnio 1 dalyje, parengti kompiuteriu arba kitu minėtos įstaigos nustatytu būdu.
643 straipsnis
Prižiūrinti įstaiga pažymi reikalavimą grąžinti muitus/IP remdamasi atliktu patikrinimu ir informuoja leidimą turintį asmenį apie patikrinimo rezultatus; ji saugo reikalavimą ir su juo susijusius dokumentus ne mažiau kaip trejus kalendorinius metus nuo tų metų pabaigos, per kuriuos ji priima sprendimą dėl reikalavimo.
Tačiau prižiūrinti muitinės įstaiga gali nuspręsti, kad dokumentus, susijusius su reikalavimu, turi saugoti leidimą turintis asmuo. Tokiu atveju minėtas dokumentas yra saugomas tokį patį laikotarpį.
3 poskirsnis
Administracinis bendradarbiavimas
644 straipsnis
1. Jeigu kompensaciniai produktai taikant drobeko sistemą pateikiami kuriems nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų Kodekso 128 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje, įforminti taip sudarant sąlygas grąžinti muitus, dokumento, kuris naudojamas procedūrai įforminti arba laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje, langelyje, skirtame prekių aprašymui, turi būti viena iš šių nuorodų:
- Mercancías PA/S,
- A. F./S-varer,
- A. V./S-Waren,
- Εμπορεύματα ET/A,
- I. P./S. goods,
- Marchandises PA/S,
- Merci PA/S,
- AV/S-goederen,
- Mercadorias AA/S.
2. Muitinės formalumus užbaigianti įstaiga įsitikina, kad nuorodos, pateiktos 1 dalyje, yra įrašytos bet kuriame dokumente, išduotame siekiant pakeisti arba įforminti dokumentus, nurodytus toje dalyje.
645 straipsnis
Jeigu kompensaciniai produktai, gauti atlikus laikinojo įvežimo perdirbti operacijas taikant drobeko sistemą, yra siunčiami kitai prižiūrinčiai įstaigai, esančiai toje pačioje ar kitoje valstybėje narėje, įforminus išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, kuri gali būti prašymą grąžinti muitus pagrindžiančia aplinkybe, ir jie yra naujo laikinojo įvežimo perdirbti taikymo objektas, deramai įgaliota muitinė, atsakinga už naujo leidimo išdavimą, taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą arba drobeko sistemą, naudoja informacinį lakštą INF 1, nurodytą 611 straipsnyje, kad nustatytų bet kokių taikytinų importo muitų sumą arba galinčią atsirasti skolos muitinei sumą.
646 straipsnis
1. Informacinį lakštą, vadinamą INF 7 lakštas, sudaro originalas ir viena kopija, surašyti 84 priede pateikto pavyzdžio blanke ir vadovaujantis tame priede išdėstytais nurodymais.
2. Informacinis lakštas INF 7, nurodytas 1 dalyje, yra naudojamas, jeigu kompensaciniai produktai, gauti atlikus laikinojo įvežimo perdirbti operacijas taikant drobeko sistemą, yra perduodami nepateikus reikalavimo grąžinti prižiūrinčiai įstaigai, tačiau kitai nei ta, kurioje jie buvo išleisti į laisvą apyvartą ir kurioje jiems, nepakeisto pavidalo arba po tolesnio tinkamai patvirtinto perdirbimo, buvo įforminti kurie nors iš muitinės sankcionuotų veiksmų, leidžiančių grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti vadovaujantis Kodekso 128 straipsnio 1 dalimi. Muitinės įstaiga, kurioje produktams arba prekėms buvo įforminti tokie muitinės sankcionuoti veiksmai, jeigu reikia, suinteresuotam asmeniui paprašius, išduoda informacinį lakštą INF 7.
647 straipsnis
1. Suinteresuotas asmuo informacinį lakštą INF 7 pateikia tuo pačiu metu kaip ir muitinės deklaraciją, kuria prekės pateikiamos muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti.
2. Įstaiga, kurioje buvo pateikta deklaracija, nurodyta 1 dalyje, patvirtina informacinį lakštą INF 7, grąžina originalą ir vieną kopiją jų savininkui, o kitą kopiją pasilieka.
1 skirsnis
Pasikeitimas informacija su Komisija
648 straipsnis
1. Valstybė narė perduoda Komisijai:
a) atsižvelgdama į kiekvieną leidimą, jeigu importuotų prekių vertė vienam operatoriui ir per vienerius kalendorinius metus viršija ribas, nustatytas 552 straipsnio 1 dalies a ir v punktuose, duomenis, nurodytus 85 priede; tokių duomenų nereikia perduoti, jeigu laikinojo įvežimo perdirbti leidimas yra išduotas remiantis viena iš ekonominių sąlygų, nurodytų tokiai kodaiss 6106: 6107, 6201, 6202 ,6301, 6302 , 6303, 7004 arba 7005.
Tačiau, prekėms išvardytoms 560 straipsnio 2 dalyje, informacija privalo būti pateikiama pagal kiekvieną išduotą leidimą, nepriklausomai nuo prekių vertės ar prekėms nurodytų ekonominių sąlygų;
b) atsižvelgdama į kiekvieną atmestą prašymą išduoti leidimą, dėl to, kad ekonominės sąlygos nėra laikomos įvykdytomis, duomenis, nurodytus 86 priede;
c) duomenis tais atvejais, kai nėra taikytos 567 straipsnyje nurodytos standartinės išeigos normos, kadangi, nors laikinojo įvežimo perdirbti operacijos yra susijusios su importuotomis prekėmis, išvardytomis 77 priedo 1 skiltyje, toje pačioje gamybos stadijoje gauti kompensaciniai produktai nėra tie, kurie nurodyti 3 ar 4 skiltyse.
2. Duomenys, nurodyti 1 dalies a ir b punktuose, yra perduodami per mėnesį, einantį po to mėnesio, per kurį buvo išduotas leidimas arba atmestas prašymas. Komisija juos išplatina kitoms valstybėms narėms, ir komitetas juos nagrinėja tais atvejais, kai manoma, kad tai būtina.
649 straipsnis
1. Valstybės narės perduoda Komisijai:
a) muitinių, kurioms turi būti pateikiami prašymai, išskyrus pagal 568 straipsnį, išduoti leidimą, sąrašą;
b) muitinės įstaigų, vadovaujantis 568 straipsniu įgaliotų priimti prekių pateikimo procedūrai, atliekamai taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą, įforminti deklaraciją arba išleidimo į laisvą apyvartą taikant drobeko sistemą deklaraciją, sąrašą.
2. Informacija, nurodyta 1 dalyje, perduodama prieš du mėnesius iki šio reglamento taikymo pradžios ir vėliau kaip per mėnesį, einantį po to, per kurį valstybės narės pakeičia muitinės įstaigų jurisdikciją.
3. Atsižvelgdama į verslininkų interesus, Komisija skelbia šią informaciją Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
4 SKYRIUS
Muitinės prižiūrimas perdirbimas
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
650 straipsnis
Vadovaujantis Kodekso 131 straipsniu, muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra gali būti taikoma 87 priedo I skiltyje nurodytoms prekėms, kurios turi būti perdirbtos, kaip nurodyta II skiltyje.
1 poskirsnis
Leidimas - įprastinė procedūra
651 straipsnis
1. Prašymas turi būti parengiamas vadovaujantis 497 straipsniu bei pagal 67/C priede pateiktą pavyzdį ir pateikiamas asmens, kuriam leidimas gali būti išduotas vadovaujantis Kodekso 86, 132 ir 133 straipsniais.
2. a) Prašymas pateikiamas valstybės narės, kurioje numatoma atlikti perdirbimo operacijas, paskirtai muitinei.
b) Jeigu tikimasi, kad perdirbimo operacijos bus atliktos prašymą pateikusio asmens arba jo vardu skirtingose valstybėse narėse, gali būti pateikiamas prašymas išduoti bendrą leidimą.
Tokiu atveju prašymas, kuriame pateikiami duomenys apie operacijų seką ir tikslias vietas, kuriose jos bus atliktos, pateikiamas tos valstybės narės, kurioje atliekama pirmoji tokia operacija, muitinei.
652 straipsnis
1. Nepažeidžiant 656 straipsnio, leidimą, kuris parengiamas vadovaujantis 500 straipsniu ir 68/C priede pateiktu pavyzdžiu, išduoda valdžios institucija, kuriai, vadovaujantis 651 straipsnio 2 dalimi, buvo pateiktas prašymas.
2. Jeigu taikomas 651 straipsnio 2 dalies b punktas, leidimas negali būti išduotas be valstybės narės, kurioje yra prašyme nurodytos vietos, paskirtos muitinės sutikimo. Taikoma ši procedūra:
a) muitinė, kuriai buvo pateiktas prašymas, įsitikinusi, kad ekonominės sąlygos, atsižvelgiant į suplanuotas operacijas, gali būti laikomos įvykdytomis, perduoda prašymą ir leidimo projektą suinteresuotos valstybės narės muitinei; minėtame projekte nurodoma bent jau išeiga, patvirtinti prekių identifikavimo būdai, muitinės įstaigos, minimos leidimo pavyzdžio, pateikto 68/C priede, 9 punkte, bet kokios supaprastintos procedūros, taikomos procedūros pradžios įforminimui, perkėlimui ar formalumų užbaigimui ir taisyklės, kurių reikia laikytis, inter alia, atsižvelgiant į pranešimą, skirtą prižiūrinčiai įstaigai;
b) gavusi pranešimą, muitinė kaip galima greičiau ir ne vėliau kaip per du mėnesius nuo prašymo ir leidimo projekto perdavimo datos praneša apie visus prieštaravimus;
c) a punkte nurodyta muitinė, atlikusi veiksmus, būtinus užtikrinti, kad skola muitinei, kuri gali atsirasti dėl importuotų prekių, bus sumokėta, gali išduoti leidimą, jei per laikotarpį, nurodytą b punkte, ji negauna jokios informacijos apie tai, kad yra prieštaravimų dėl leidimo projekto;
d) valstybė narė, išduodanti leidimą, siunčia jo kopiją visoms pirmiau minėtoms valstybėms narėms.
Tokiu būdu išduoti leidimai galioja tik pirmiau minėtose valstybėse narėse.
Valstybės narės perduoda Komisijai muitinių, paskirtų priimti prašymą ir leidimo projektą, minimus a punkte, pavadinimus ir adresus. Komisija atitinkamai informuoja kitas valstybes nares.
3. Siekiant užtikrinti, kad nuostatos, reglamentuojančios procedūrą, teisingai būtų taikomos, muitinė, kad palengvintų tikrinimo procedūrą, gali reikalauti, jog leidimo turėtojas tvarkytų arba būtų tvarkęs savo prekių apskaitą, kurioje nurodytas importuotų prekių, kurioms įforminta procedūros pradžia ir gautų perdirbtųjų produktų kiekis bei visi duomenys, reikalingi prižiūrėti operacijas ir teisingai apskaičiuoti bet kokius importo muitus, kurie gali būti mokėtini.
Prižiūrinčiai įstaigai turi būti sudaryta galimybė gauti "muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitos dokumentus", siekiant sudaryti jai palankias sąlygas atlikti bet kokius patikrinimus, būtinus tinkamai įgyvendinant procedūrą.
Jeigu prašymą pateikusio asmens apskaitos dokumentai, tvarkomi komerciniais tikslais, leidžia prižiūrėti, kaip vykdoma procedūra, juos muitinė pripažįsta kaip galiojančius "muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitos dokumentus".
653 straipsnis
Muitinė, atsižvelgdama į konkrečius pareiškėjo poreikius, kiekvienu konkrečiu atveju nustato leidimo galiojimo laikotarpį.
Jeigu laikotarpis viršija dvejus metus, sąlygos, pagal kurias buvo išduotas leidimas, turi būti nuolat peržiūrimos leidime nurodytais laiko tarpais.
654 straipsnis
1. Išduodama leidimą muitinė nurodo laikotarpį, per kurį perdirbtiesiems produktams turi būti įformintas muitinės sankcionuotas veiksmas pagal Kodekso 134 straipsnį, atsižvelgiant į laiką, reikalingą perdirbimo operacijoms atlikti, ir laiką, kurio reikia perdirbtiesiems produktams įforminti muitinės sankcionuotą veiksmą.
2. Tam tikromis aplinkybėmis laikotarpis, nurodytas leidime, gali būti pratęstas net ir tuomet, jei pirmiau nustatytas laikotarpis yra pasibaigęs.
655 straipsnis
1. Išeiga arba jos nustatymo būdas, nurodytas Kodekso 134 straipsnyje, kiek įmanoma, turi remtis gamybos duomenimis ir juos turi būti įmanoma nustatyti iš leidimo turėtojo apskaitos registrų.
2. Išeigos norma arba normos apskaičiavimo būdas nustatomi vadovaujantis 1 dalimi, muitinei atlikus retrospektyvų tikrinimą.
2 poskirsnis
Leidimas - supaprastinta procedūra
656 straipsnis
1. Šis straipsnis taikomas, jeigu perdirbimo operacijos turi būti atliekamos vienoje valstybėje narėje.
2. Jeigu supaprastintos procedūros pradžios įforminimo procedūros, nurodytos Kodekso 76 straipsnyje, nėra taikomos, bet kuri muitinės įstaiga, muitinės įgaliota išduoti leidimus taikant supaprastintą procedūrą, leidžia deklaracijos įforminančios prekėms procedūros pradžią pateikimą laikyti prašymu išduoti leidimą. Šiuo atveju tokios deklaracijos priėmimas laikomas leidimu, šiam priėmimui bet kuriuo atveju ir toliau taikant sąlygas, lemiančias leidimo išdavimą.
3. Prie deklaracijų, pateiktų pagal 2 dalį, pridedamas deklaranto parengtas dokumentas, kuriame, jei būtina, pateikiama tokia informacija, išskyrus atvejus, kai ši informacija gali būti įrašyta pačios deklaracijos blanko 44 langelyje:
a) jeigu asmuo, prašantis taikyti procedūrą, ir deklarantas nėra vienas ir tas pats asmuo, nurodomas prašymą pateikusio asmens vardas, pavardė arba įmonės pavadinimas ir adresas;
b) jeigu asmuo, atliekantis perdirbimo operacijas, ir prašymą pateikęs asmuo arba deklarantas nėra vienas ir tas pats asmuo, nurodomas perdirbimo operacijas atliekančio asmens vardas, pavardė arba įmonės pavadinimas ir adresas;
c) perdirbimo operacijų pobūdis;
d) numatomų gauti perdirbtųjų produktų prekybinis ir (arba) techninis aprašymas;
e) išeiga arba, jei reikia, būdas, kuriuo ši išeiga nustatoma;
f) laikas, per kurį importuotoms prekėms turi būti įformintas muitinės sankcionuotas veiksmas;
g) vieta, kurioje ketinama atlikti perdirbimo operacijas.
498 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
4. 502 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
2 poskirsnis
Procedūros pradžios įforminimas prekėms
657 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai taikomas 656 straipsnis, deklaracija, įforminanti muitinės prižiūrimo perdirbimo pradžią, pateikiama vienoje iš procedūros pradžios įforminimo įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu taikomas 656 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, pateikiama deramai įgaliotai muitinės įstaigai.
658 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 657 straipsnyje, surašoma vadovaujantis 198-252 straipsniais.
2. Nepažeidžiant 656 straipsnio taikymo, prekių, išvardytų deklaracijoje, kuri nurodyta 1 dalyje, aprašymas turi atitikti leidime pateiktus aprašymus.
3. Taikant Kodekso 62 straipsnio 2 dalį, kartu su deklaracija pateikiami dokumentai, kurie nurodyti 220 straipsnyje.
659 straipsnis
1. Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje, taikomos vadovaujantis 275 ir 276 straipsniais.
2. Muitinė neduoda leidimo įforminti procedūrą asmens pageidaujamoje vietoje, numatytą 276 straipsnyje, asmenims, kurių prekių apskaitos dokumentai, nurodyti 652 straipsnio 3 dalyje, negali būti patikrinti.
3. Papildoma deklaracija, nurodyta Kodekso 76 straipsnio 2 dalyje, pateikiama per nustatytą laikotarpį ir bet kuriuo atveju ne vėliau nei tuo metu, kai pateikiamas muitinės formalumų užbaigimo dokumentas.
3 skirsnis
Procedūros formalumų užbaigimas
660 straipsnis
1. Procedūros formalumų užbaigimas remiasi arba importuotų prekių, atitinkančių perdirbtuosius produktus taikant išeigą, kiekiu arba nepakeisto pavidalo prekių, kurioms įforminamas muitinės sankcionuotas veiksmas, kiekiu.
2. Jeigu būtina ir vadovaujantis Kodekso 135 straipsniu, taisyklės, išdėstytos 591-594 straipsniuose, susijusios su produktams gaminti sunaudotų importuotų prekių dalimi, taikomos mutatis mutandis.
661 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai taikomas 656 straipsnis, deklaracija, kuria užbaigiami muitinės prižiūrimo prekių perdirbimo procedūros formalumai, pateikiama vienoje iš muitinės formalumų užbaigimo įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu taikomas 656 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, pateikiama muitinės įstaigai, kuri išdavė leidimą.
3. Tačiau prižiūrinti įstaiga gali leisti pateikti deklaraciją, nurodytą 1 dalyje, kitai muitinės įstaigai nei ta, kuri nurodyta 1 ir 2 dalyse.
662 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 661 straipsnyje, surašoma vadovaujantis nuostatomis, taikytinomis atitinkamiems muitinės sankcionuotiems veiksmams.
2. Perdirbtųjų produktų ar importuotų prekių aprašymas deklaracijoje, nurodytoje 1 dalyje, atitinka aprašymus leidime.
3. Taikomos 583 straipsnio 3 dalies nuostatos.
663 straipsnis
Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje ir taikytinos procedūros formalumų užbaigimui, taikomos vadovaujantis 278 straipsnio 1 dalimi.
664 straipsnis
1. Leidimo turėtojas muitinės formalumų užbaigimo dokumentą prižiūrinčiai įstaigai pateikia per trisdešimt dienų nuo formalumų užbaigimui skirto laikotarpio pabaigos.
2. Muitinės formalumų užbaigimo dokumente pateikiami, inter alia, šie duomenys:
a) leidimo informaciniai duomenys;
b) importuotų prekių kiekis pagal rūšis ir procedūros pradžios įforminimo prekėms deklaracijų informaciniai duomenys;
c) importuotų prekių KN kodas;
d) importuotų prekių muitinė vertė;
e) nustatyta išeiga;
f) perdirbtųjų produktų pobūdis bei kiekis ir muitinės sankcionuotas veiksmas, kuris jiems įforminamas, kartu su deklaracijų, kuriomis minėtiems produktams įforminamas muitinės sankcionuotas veiksmas, informaciniais duomenimis;
g) jeigu turi būti taikoma 666 straipsnio ketvirtoji pastraipa, perdirbimo išlaidos;
h) perdirbtųjų produktų KN kodas.
3. Jeigu įforminant procedūros pradžią arba užbaigiant jos formalumus taikoma supaprastinta procedūra, naudojamos atitinkamos deklaracijos arba dokumentai, numatyti Kodekso 76 straipsnio 3 dalyje.
665 straipsnis
1. Prižiūrinti įstaiga gali sutikti, kad:
a) muitinės formalumų užbaigimo dokumentas, nurodytas 664 straipsnio 2 dalyje, būtų parengtas kompiuteriu ar bet kuriuo kitu būdu, kurį nustato minėta įstaiga;
b) muitinės formalumų užbaigimo dokumentas būtų procedūros pradžios įforminimo prekėms deklaracijoje.
2. Taikomos 598 straipsnio nuostatos.
3. Prižiūrinti įstaiga, atsižvelgdama į laiko ribas, nurodytas 664 straipsnio 1 dalyje, gali pati parengti muitinės formalumų užbaigimo dokumentą. Šis faktas nurodomas leidime.
666 straipsnis
Vadovaujantis Kodekso 36 straipsnio 1 dalimi, jeigu perdirbtieji produktai išleidžiami į laisvą apyvartą, jų muitinė vertė yra viena iš toliau pateiktų ir ją, suinteresuotas asmuo pasirenka išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo dieną:
- tapačių arba panašių prekių, pagamintų bet kurioje trečiojoje šalyje, muitinė vertė, nustatyta tuo pačiu arba maždaug tuo pačiu laiku,
- jų pardavimo kaina su sąlyga, jeigu jai neturi įtakos pirkėjo ir pardavėjo santykiai,
- tapačių arba panašių prekių pardavimo kaina Bendrijoje su sąlyga, jeigu jai neturi įtakos pirkėjo ir pardavėjo santykiai,
- importuotų prekių muitinė vertė pridėjus perdirbimo išlaidas.
667 straipsnis
Jeigu prekybos politikos priemonės galioja importuotoms prekėms išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo metu, tokios priemonės nėra taikomos perdirbtiesiems produktams, išskyrus atvejus, kai jos galioja ir produktams, kurie yra tapatūs perdirbtiesiems produktams.
Tokiu atveju priemonės taikomos importuotų prekių kiekiui, faktiškai panaudotam perdirbtųjų produktų, išleistų į laisvą apyvartą, gamybai.
4 skirsnis
Keitimasis informacija su Komisija
668 straipsnis
1. Valstybės narės perduoda Komisijai:
a) atsižvelgdamos į kiekvieną leidimą, jeigu procedūros pradžiai įformintų prekių vertė vienam operatoriui ir per vienerius kalendorinius metus viršija 100000 ekiu - duomenis, nurodytus 88 priede;
b) atsižvelgdamos į kiekvieną leidimo prašymą, atmestą dėl to, kad ekonominės sąlygos, nurodytos Kodekso 133 straipsnio e dalyje, nėra laikomos įvykdytomis - duomenis, nurodytus 89 priede.
2. Duomenys, nurodyti 1 dalyje, perduodami per mėnesį, einantį po mėnesio, per kurį, atsižvelgiant į aplinkybes, buvo išduotas leidimas arba atmestas prašymas. Komisija išplatina juos kitoms valstybėms narėms, ir komitetas juos išnagrinėja tais atvejais, kai manoma, kad tai būtina.
669 straipsnis
1. Valstybės narės perduoda Komisijai:
a) muitinių, kurioms turi būti pateikiamas prašymas išduoti leidimą, išskyrus taikant 656 straipsnį, sąrašą;
b) muitinės įstaigų, įgaliotų priimti procedūros pradžios įforminimo prekėms deklaraciją taikant 656 straipsnį sąrašą.
2. Taikomos 649 straipsnio 2 ir 3 dalies nuostatos.
5 SKYRIUS
Laikinojo įvežimo procedūra
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
670 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) įvežimo įstaiga - muitinės įstaiga, per kurią prekės su ATA knygele, įvežamos į Bendrijos muitų teritoriją;
b) išvežimo įstaiga - muitinės įstaiga, per kurią prekės su ATA knygele išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos;
c) transporto priemonės - bet kokios priemonės, naudojamos keleiviams vežti ar prekėms gabenti. Ši sąvoka apima ir atsargines jų dalis, įprastinius priedus bei įrangą, įskaitant įrenginius, naudojamus prekėms, kurios įvežamos transporto priemonėmis, krauti, saugiai laikyti ar apsaugoti;
d) asmuo, įsteigtas už Bendrijos muitų teritorijos ribų - fizinis asmuo, nuolat gyvenantis už Bendrijos muitų teritorijos ribų, arba juridinis asmuo, turintis įregistruotą buveinę už tos teritorijos ribų;
e) komercinis naudojimas - transporto priemonių naudojimas keleiviams vežti už atlygį arba pramoninis ar komercinis prekių gabenimas už atlygį ar be jo;
f) asmeninis naudojimas -transporto priemonių naudojimas, kai suinteresuoti asmenys naudoja jas išimtinai asmeniniais tikslais, išskyrus komercinį naudojimą;
g) konteineris - transporto įrenginys (kilnojamoji krovinių sekcija, kilnojamoji cisterna, išmontuojamoji sekcija ar kitas panašus įrenginys), kuris:
- turi visai ar iš dalies uždarą talpyklą, skirtą prekėms sukrauti,
- turi nuolat naudojamo įrenginio savybes ir todėl yra pakankamai tvirtas, kad būtų naudojamas daug kartų,
- specialiai sukonstruotas taip, kad juo būtų galima gabenti prekes viena ar keliomis transporto rūšimis, neperkraunant jų,
- sukonstruotas taip, kad būtų patogu krauti, ypač perkeliant iš vienos rūšies transporto priemonės į kitos rūšies transporto priemonę,
- sukonstruotas taip, kad jį būtų galima lengvai pakrauti ir iškrauti, ir yra ne mažesnės kaip vieno kubinio metro vidinės talpos.
Platformų plokštumos laikomos konteineriais.
Konteinerio sąvoka apima ir atitinkamam konteinerio tipui priskiriamus reikmenis ir įrangą, jeigu jie gabenami kartu su konteineriu. Konteinerio sąvoka neapima transporto priemonių, jų atsarginių dalių arba reikmenų, taros arba padėklų.
Nukrypstant nuo paskutiniosios įtraukos, sąvoka konteineris taikoma oro transporte naudojamiems konteineriams, kurių vidinė talpa mažesnė kaip vienas kubinis metras;
h) gabenimas su muitinės plomba - konteinerio naudojimas prekėms, kurios identifikuojamos pagal konteinerio plombą, gabenti;
i) išmontuojamoji sekcija - krovinių sekcija, kuri negali judėti savarankiškai ir yra sukonstruota taip, kad ją galima vežti kelių transporto priemone, kurios važiuoklė ir apatinis kėbulo rėmas yra sukonstruoti specialiai šiam tikslui. Šis apibrėžimas taip pat apima kilnojamas dėžes, kurios sudaro krovinių sekcijas, specialiai sukonstruotas kombinuotajam vežimui;
j) iš dalies uždari konteineriai - įranga, kuria paprastai sudaro pagrindas ir antstatas, sudarančios ertmę kroviniui, prilygstančio uždaro konteinerio ertmei; antstatas paprastai yra padarytas iš metalinių dalių, sudarančių konteinerio rėmą; šio tipo konteineriuose taip pat gali būti viena ar daugiau šoninių ar priekinių sienelių; kai kuriais atvejais yra tik stogas, pritvirtintas prie grindų statramsčiais; šio tipo konteineris yra naudojamas ypač didelių gabaritų kroviniams (pavyzdžiui, automobiliams) gabenti;
k) platformų plokštumos - krovinių platformos be antstato arba tik su daliniu antstatu, tokio paties ilgio ir pločio kaip konteineriai, kurios turi viršutinių ir apatinių kampų reguliavimo rankenas, esančias platformos šone, kad galima būtų naudoti tuos pačius nuleidimo ir kėlimo įrenginius, kaip ir konteineriams;
l) konteinerio reikmenys ir įranga - toliau nurodyti įtaisai, net jeigu jie yra nuimami:
i) įrenginiai, skirti temperatūra tikrinti, keisti ar palaikyti konteinerio viduje;
ii) smulkūs prietaisai, kaip antai temperatūros ar slėgio matavimo prietaisai, skirti aplinkos sąlygų permainoms ir poveikiui nustatyti ar registruoti;
iii) vidinės pertvaros, padėklai, lentynos, atramos, kabliai ir panašūs įtaisai, naudojami prekėms krauti;
m) padėklas - įtaisas, ant kurio paviršiaus sukrovus tam tikrą prekių kiekį, suformuojamas krovinio vienetas, kurį galima transportuoti, kilnoti ar krauti naudojant mechaninius įrenginius. Šis įtaisas gali būti sudarytas iš dviejų paviršių, atskirtų atramomis, arba iš vieno paviršiaus su kojelėmis, arba iš specialaus paviršiaus, sukonstruoto oro pervežimams; jo bendras aukštis neturi viršyti minimalaus aukščio, kad tiktų kilnoti su šakiniais krautuvais arba padėklų platformomis; jis gali turėti antstatą arba jo neturėti;
n) konteinerio ar padėklo operatorius - asmuo, kuris, būdamas arba nebūdamas jo savininku, faktiškai kontroliuoja jo judėjimą;
o) procedūros, atliekamos gabenant prekes su konteineriu ar padėklu, vykdytojas - konteinerio ar padėklo operatorius arba jo atstovas;
p) vidaus vežimas - asmenų ar prekių, įsodintų ar pakrautų Bendrijos muitų teritorijoje, vežimas ar gabenimas vėliau juos išlaipinant ar iškraunant toje teritorijoje esančioje vietoje.
2 skirsnis
Laikinasis prekių, išskyrus transporto priemones, įvežimas
1 poskirsnis
Laikinasis įvežimas visai neapmokestinant importo muitais: taikymo sritis ir sąlygos
a) Profesinė įranga
671 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūrą visai neapmokestinant importo muitais leidžiama taikyti profesinei įrangai.
2. Sąvoka profesinė įranga įvardija:
a) spaudos įrangą arba garso ar televizijos transliavimo aparatūrą, reikalingą spaudos darbuotojams, radijo ar televizijos organizacijų, įsteigtų už Bendrijos muitų teritorijos ribų, atstovams, kurie lankosi toje teritorijoje, reportažams parengti, tam tikrų programų medžiagai įrašyti arba transliuoti;
b) kinematografijos įrangą, reikalingą asmeniui, įsteigtam už Bendrijos muitų teritorijos ribų ir besilankančiam toje teritorijoje tam tikram filmui arba filmams kurti;
c) bet kurią įrangą, reikalingą asmens, įsteigto už Bendrijos muitų teritorijos ribų, kuris lankosi toje teritorijoje, pomėgiams, darbui ar profesinėms reikmėms. Šiai įrangai nepriskiriama prekių pramoninės gamybos arba pakavimo įranga (išskyrus rankų darbui skirtus įrankius), gamtos išteklių eksploatavimo įranga, pastatų statybos, remonto arba priežiūros įranga, žemės darbų ir panašių darbų įranga;
d) šios straipsnio dalies a, b ir c punktuose nurodytos įrangos pagalbinius aparatus ir reikmenis.
Profesinės įrangos pavyzdinis sąrašas pateiktas 90 priede.
3. Laikinojo įvežimo procedūrą, nurodytą 1 dalyje, taikoma su sąlyga, jei profesinė įranga:
a) priklauso asmeniui, įsteigtam už Bendrijos muitų teritorijos ribų;
b) įvežama asmens, įsteigto už minėtos teritorijos ribų;
c) naudojama vien tik asmens, besilankančio minėtoje teritorijoje, arba jam asmeniškai prižiūrint.
Tačiau sąlygos, nurodytos c punkte, netaikomos įvežtai kinematografijos įrangai, kuri pagal bendros gamybos sutartį skirta filmams, televizijos programoms arba audiovizualiniams kūriniams kurti, jeigu šios sutarties šalis yra Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtas asmuo.
Bendrų radijo ar televizijos programų leidybos atvejais profesinė įranga gali būti nuomos ar panašios sutarties objektas, ir Bendrijos muitų teritorijoje, įsteigtas asmuo yra šios sutarties šalis.
672 straipsnis
Vėliau importuotoms atsarginėms dalims, skirtoms laikinai įvežtai profesinei įrangai taisyti, gali būti taikomos laikinojo įvežimo lengvatos tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir pačiai įrangai.
b) Prekės, skirtos demonstruoti arba naudoti parodose, mugėse, susirinkimuose arba panašiuose renginiuose
673 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūrą visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) prekėms, skirtoms eksponuoti ar demonstruoti renginio metu;
b) prekėms, naudojamoms renginio metu įvežtiems gaminiams eksponuoti, įskaitant:
- prekes, reikalingas demonstravimui įvežtiems mechaniniams įrenginiams arba aparatūrai rodyti,
- statybines ir apdailos medžiagas, įskaitant elektros instaliacijos priemones, reikalingas laikiniems asmenų, įsteigtų už Bendrijos muitų teritorijos ribų, stendams įrengti,
- reklamos ir demonstravimo priemones bei kitas priemones, kurios naudojamos išdėstytoms importuotoms prekėms reklamuoti, pavyzdžiui, garso ir vaizdo įrašai, kino juostos ir skaidrės, taip pat šiai medžiagai rodyti skirti aparatai;
c) įrangai, įskaitant žodinio vertimo įrangą, garso ir vaizdo įrašymo aparatams ir švietėjiško, mokslinio ar kultūrinio pobūdžio garso ir vaizdo juostoms, skirtoms naudoti tarptautinių susirinkimų, konferencijų ar kongresų metu;
d) gyviems gyvūnams, skirtiems eksponuoti ar dalyvauti renginyje;
e) prekėms, gautoms renginio metu iš laikinai įvežtų prekių, mechaninių įrenginių, aparatų ar gyvūnų.
2. Sąvoka renginys įvardija:
a) prekybos, pramonės, žemės ūkio arba amatų parodą, mugę ar panašaus pobūdžio rodymo arba demonstravimo renginį;
b) parodą arba susitikimą, surengtą daugiausia labdaros tikslais;
c) parodą ar susitikimą, surengtą daugiausia siekiant paremti bet kurią švietimo, meno, amatų, sporto arba mokslo, techninio lavinimo, kultūrinės, profesinių sąjungų ar turistinės veiklos sritį, skatinti religijos pažinimą arba religines apeigas arba stiprinti tautų draugystę;
d) tarptautinių organizacijų atstovų ar organizacijų tarptautinių grupių atstovų susirinkimą;
e) oficialaus arba minėjimo pobūdžio reprezentacinį susitikimą,
išskyrus privataus pobūdžio parodas, rengiamas parduotuvėse arba verslo patalpose siekiant parduoti importuotas prekes.
c) Mokomosios priemonės ir mokslinė įranga
674 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) mokomosioms priemonėms;
b) tokių priemonių atsarginėms dalims ir reikmenims;
c) įrankiams, specialiai pritaikytiems šioms priemonėms prižiūrėti, tikrinti, derinti ar remontuoti.
2. Mokomąja priemone laikoma bet kokia priemonė, skirta išimtinai švietimo ar profesinio lavinimo reikmėms, ypač modeliai, įrankiai, aparatai ir įrenginiai.
Prekių, laikytinų mokomosiomis priemonėmis, sąrašas pateiktas 91 priede.
3. Laikinojo įvežimo procedūra, nurodyta 1 dalyje, taikoma su sąlyga, jei mokomosios priemonės, atsarginės dalys, reikmenys ar įrankiai:
a) įvežami įgaliotų įstaigų ir naudojami joms prižiūrint ir jų atsakomybe;
b) naudojami ne komerciniais tikslais;
c) įvežami pagrįstais kiekiais, atitinkančiais naudojimo tikslus;
d) viso jų buvimo Bendrijos muitų teritorijoje metu lieka asmens, įsteigto už tos teritorijos ribų, nuosavybe.
4. Laikotarpis, per kurį tokioms mokomosioms priemonėms ar mokslinei įrangai gali būti taikoma laikinojo įvežimo procedūra, yra 12 mėnesių.
675 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) mokslinei įrangai;
b) tokios įrangos atsarginėms dalims ir reikmenims;
c) įrankiams, specialiai pritaikytiems šiai įrangai, Bendrijos muitų teritorijoje naudojamai išimtinai mokslinio tyrimo ar mokymo tikslais, prižiūrėti, tikrinti, derinti ir remontuoti.
2. Moksline įranga laikomi instrumentai, aparatai ir įranga, naudojama mokslinio tyrimo arba mokymo tikslais.
3. Laikinojo įvežimo procedūra, nurodyta 1 dalyje, taikoma su sąlyga, jei mokslinė įranga, atsarginės dalys, reikmenys ar įrankiai:
a) įvežami įgaliotų įstaigų ir naudojami joms prižiūrint ir jų atsakomybe;
b) naudojami ne komerciniais tikslais;
c) įvežami pagrįstais kiekiais, atitinkančiais naudojimo tikslus;
d) viso jų buvimo Bendrijos muitų teritorijoje metu lieka asmens, įsteigto už tos teritorijos ribų, nuosavybe.
4. Laikotarpis, per kurį tokiai mokslinei įrangai gali būti taikoma laikinojo įvežimo procedūra, yra 12 mėnesių.
676 straipsnis
1. Taikant 674 straipsnio 3 dalies a punktą, sąvoka "įgaliotosios įstaigos" įvardija valstybines ar privačias švietimo ar profesinio lavinimo įstaigas, kurios iš esmės nesiekia pelno ir kurias kaip mokymo priemonių, kurioms taikoma laikinojo įvežimo procedūra, gavėjas pripažįsta valstybių narių paskirtos institucijos, išduodančios atitinkamą leidimą.
2. Taikant 675 straipsnio 3 dalies a punktą, sąvoka "įgaliotosios įstaigos" įvardija valstybines ar privačias mokslo ar švietimo įstaigas, kurios iš esmės nesiekia pelno ir kurias kaip mokslinės įrangos, kuriai taikoma laikinojo įvežimo procedūra, gavėjas pripažįsta valstybių narių paskirtos valdžios, išduodančios atitinkamą leidimą.
d) Medicinos, chirurgijos ir laboratorinė įranga
677 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai ar iš dalies neapmokestinant importo muitais taikoma medicinos, chirurgijos ir laboratorinei įrangai, skirtai ligoninėms ir kitoms medicinos įstaigoms.
2. Laikinojo įvežimo procedūra, nurodyta 1 dalyje, taikoma su sąlyga, jei minėtoji įranga:
a) yra neplanuotai išsiųsta, nemokamai paskolinta;
b) skirta diagnostikai ar gydymui.
3. Neplanuotai išsiųsta įranga, vadinama medicinos, chirurgijos ar laboratorinė įranga, išsiųsta ligoninei ar kitai medicinos įstaigai prašant, kuriai susidarius ypatingoms aplinkybėms ji skubiai reikalinga, o joje šios įrangos nepakanka.
e) Pagalbos siuntos
678 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma pagalbos siuntoms, skirtoms nelaimės padariniams likviduoti Bendrijos muitų teritorijoje.
2. Laikinojo įvežimo procedūrą, nurodytą 1 dalyje, leidžiama taikyti su sąlyga, jei tokios siuntos:
- yra įvežamos nemokamai paskolinti,
- yra skirtos valstybinėms institucijoms ar kompetentingų institucijų įgaliotoms organizacijoms.
f) Tara
679 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma tarai.
2. Tara vadinami:
a) talpyklos, kurios naudojamos ar bus naudojamos tokio pavidalo, kokio jos įvežtos, prekėms pakuoti iš vidaus ar iš išorės;
b) atramos, ant kurių prekės yra arba turi būti užvyniojamos arba pritvirtinamos,
bet išskyrus tokias pakavimo medžiagas, kaip šiaudai, popierius, stiklo vata ir drožlės, kurios įvežamos urmu.
3. Laikinojo įvežimo procedūra, nurodyta 1 dalyje, taikoma su sąlyga:
a) jeigu tara įvežama pripildyta, ji turi būti deklaruojama kaip numatoma reeksportuoti tuščia arba pripildyta;
b) jei tara įvežama tuščia, ji yra deklaruojama kaip numatoma reeksportuoti pripildyta.
4. Tara, įvežta taikant laikinojo įvežimo procedūrą, negali net retkarčiais būti naudojama vidaus vežimui, išskyrus atvejį, kai tai daroma išvežant prekes iš Bendrijos muitų teritorijos. Jei tara įvežama pripildyta, šis draudimas taikomas tik nuo to momento, kai ji ištuštinama.
5. Laikotarpis, per kurį tokiai tarai gali būti taikoma laikinojo įvežimo procedūra, yra šeši mėnesiai.
g) Kitos prekės, kurioms gali būti laikinai įvežamos visai neapmokestinant muitais
680 straipsnis
Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) liejimo formoms, štampams, spausdinimo formoms, brėžiniams, eskizams ir kitoms panašioms dirbiniams, skirtiems asmeniui, įsteigtam Bendrijos muitų teritorijoje, jeigu ne mažiau kaip 75 % produkcijos, gautos jas naudojant, eksportuojama iš tos teritorijos;
b) matavimo, tikrinimo ir bandymų instrumentams bei kitoms panašioms dirbiniams, skirtiems asmeniui, įsteigtam Bendrijos muitų teritorijoje, kuris jas naudoja gamybos procese, jeigu ne mažiau kaip 75 % produkcijos, gautos jas naudojant, eksportuojama iš šios teritorijos;
c) specialiems įrankiams ir instrumentams, kuriuos asmuo, įsteigtas Bendrijos muitų teritorijoje, gali naudoti prekių gamybos procese, kai numatoma visas tas prekes eksportuoti, su sąlyga, jeigu šie specialūs įrankiai ir instrumentai lieka asmens, įsteigto už Bendrijos muitų teritorijos ribų, nuosavybe;
d) bet kokios rūšies prekėms, skirtoms bandymams, eksperimentams arba demonstravimui, įskaitant bandymus ir eksperimentus, reikalingus rūšies patvirtinimo procedūrai, bet išskyrus bet kokius bandymus, eksperimentus ar jų demonstravimą, kurie duoda pelną;
e) bet kokios rūšies prekėms, skirtoms bandymams, eksperimentams ar demonstravimui, bet išskyrus bet kokius bandymus, eksperimentus ar demonstravimą, kurie duoda pelną;
f) tam tikros jau pagamintų prekių kategorijos pavyzdžiams, kurie skirti demonstruoti siekiant gauti užsakymų panašioms prekėms.
681 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma gamybos pakaitos priemonėms.
2. Laikotarpis, per kurį gamybos pakaitos priemonėms gali būti taikoma laikinojo įvežimo procedūra, yra šeši mėnesiai.
3. Gamybos pakaitos priemonės įvardija gamybos įrankius, aparatus ir įrangą, kuriuos jų vartotojas laikinai gali gauti iš tiekėjo arba remontuotojo nemokamai naudoti, kol panašios prekės pristatomos arba taisomos.
682 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) naudotoms prekėms, įvežtoms parduoti aukcione;
b) prekėms, įvežtoms pagal pardavimo sutartį, atsižvelgiant į patenkinamus jų priėmimo bandymus;
c) meno kūriniams, įvežtiems eksponuoti parodose, turint galimybę juos parduoti;
d) patvirtintinoms gatavų dirbinių iš kailio, brangakmenių, kilimų arba juvelyrinių dirbinių siuntoms su sąlyga, kad jų dėl tam tikrų šių prekių ypatybių negalima įvežti kaip pavyzdžių.
2. Laikotarpis, per kurį prekėms, nurodytoms 1 dalyje, gali būti taikoma laikinojo įvežimo procedūra, yra šeši mėnesiai a, b bei c punktuose nurodytais atvejais ir keturios savaitės - d punkte nurodytais atvejais.
3. Šiuo tikslu:
- naudotos prekės tai tokios prekės, kurios nėra naujos (naujai pagamintos),
- patvirtintomis siuntomis vadinamos siuntos sudarytos iš prekių, kurias siuntėjas nori parduoti ir kurias gavėjas, prieš tai apžiūrėjęs, gali nuspręsti pirkti.
683 straipsnis
Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) pozityviniams kinematografijos filmams, spausdintoms ir išryškintoms bei kitaip užfiksuotoms vaizdo įrašų laikmenoms, skirtoms peržiūrai prieš naudojant komerciniais tikslais;
b) fotojuostoms ir kino juostoms, įmagnetintoms fotojuostoms ir kino juostoms ir kitoms garso ar vaizdo įrašų laikmenoms, kurios skirtos garso takelių įrašams, dubliavimui arba dauginimui;
c) fotojuostoms ir kino juostoms, kuriose demonstruojami užsieniniai gaminiai ar įrenginių darbas, su sąlyga, jei jie nėra skirti viešiems mokamiems seansams;
d) nemokamai siunčiamoms duomenų laikmenoms, skirtoms automatiniam duomenų apdorojimui.
684 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma asmeninio naudojimo daiktams ir prekėms, įvežtoms sporto tikslais.
2. Šiuo tikslu:
a) "asmeninio naudojimo daiktai" - tai nauji arba naudoti daiktai, pagrįstai reikalingi keleivio asmeniniam naudojimui jo kelionės metu, atsižvelgiant į visas kelionės aplinkybes, tačiau išskyrus bet kokias prekes, importuotas komerciniais tikslais;
b) "prekės, įvežtos sporto tikslais" - tai sporto reikmenys bei kiti daiktai, skirti keleiviams naudoti sporto varžybų, pasirodymų arba treniruočių metu, vykstančių Bendrijos muitų teritorijoje.
3. Tokių prekių pavyzdinis sąrašas pateiktas 92 priede.
685 straipsnis
Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma:
a) bet kurių rūšių gyviems gyvūnams, įvežamiems dresavimo, mokymo ar veisimo tikslais arba veterinariniam gydymui;
b) bet kurių rūšių gyviems gyvūnams, įvežamiems pervarymo ar ganymo tikslais;
c) darbiniams gyvuliams ir įrenginiams, kurie priklauso asmenims, įsteigtiems už Bendrijos muitų teritorijos ribų, tačiau besiribojanti su ja, su sąlyga, kad šie asmenys įveža juos darbams žemės plotuose, kurie yra Bendrijos muitų teritorijos viduje, žemės ūkio ar miško darbams, įskaitant medžių kirtimo ar medienos transportavimo darbus, ar žuvininkystės tikslais.
d) turizmo informacinei medžiagai. Prekių, laikytinų turizmo informacine medžiaga, sąrašas pateikiamas 93 priede.
686 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma jūreivių gerbūvio reikmenims.
2. Šiuo tikslu:
- "gerovės reikmenys" - tai reikmenys, skirti jūreivių jų kultūros, švietimo, poilsio, religijos ar sporto reikmėms tenkinti,
- "jūreiviai" - tai visi laivu plaukiantys asmenys, atsakingi už užduočių, susijusių su laivo valdymu arba aptarnavimu jūroje, vykdymą.
3. Prekių, laikytinų jūreivių gerovės reikmenimis, sąrašas pateiktas 94 priede.
4. Laikinojo įvežimo procedūra, nurodyta 1 dalyje, taikoma su sąlyga, jei šie reikmenys:
a) iškrauti iš laivo, plaukiojančio tarptautiniais jūrų reisais, kad įgula juos laikinai naudotų krante, laikotarpiui, kuris neviršija laivo buvimo uoste laiko;
b) įvežti laikinam naudojimui kultūrinėse ar socialinėse organizacijose dvylikai mėnesių. Kultūrinėmis ir socialinėmis organizacijomis vadinami jūreivių viešbučiai, klubai ar poilsio centrai, pavaldūs valstybinėms organizacijoms, religinėms bendruomenėms ar kitoms pelno nesiekiančioms organizacijoms, ir religinių apeigų vietos, kuriose reguliariai rengiamos pamaldos jūreiviams.
687 straipsnis
Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma įvairiems įrenginiams, naudojamiems bendros reikšmės infrastruktūros, esančios pasienio zonose, statybai, remontui ar priežiūrai, kai šiuos įrenginius prižiūri ir už juos atsako valdžios institucijos.
688 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra visai neapmokestinant importo muitais taikoma prekėms, laikinai įvežtoms į Bendrijos muitų teritoriją, esant ypatingam atvejui ir nedarant ekonominio poveikio.
2. Laikinasis prekių, kurių vertė mažesnė negu 4000 ekiu, įvežimas į Bendrijos muitų teritoriją atsitiktinai ne ilgesniam kaip trijų mėnesių laikotarpiui laikomas ypatingu atveju, nedarančio ekonominio poveikio.
689 straipsnis
1. Bet kuri valstybė narė vietoj Kodekso 142 straipsnyje nurodyto dalinio neapmokestinimo importo muitais gali taikyti visišką neapmokestinimą importo muitais prekėms, įvežtoms į jos teritoriją atsitiktinai ne ilgesniam kaip trijų mėnesių laikotarpiui.
2. Komitetui išnagrinėjus pranešimus, nurodytus 746 straipsnio 1 dalies c punkte, gali būti priimamos nuostatos, numatančios iš 1 dalies taikymo srities pašalinti operacijas, kurios buvo pastebėtos turėjus neigiamo poveikio Bendrijos konkurencijos sąlygoms arba pažeidus joje įsteigtų operatorių interesus.
2 poskirsnis
Specialios nuostatos, susijusios su prekėmis, kurioms taikomas dalinis neapmokestinimas
690 straipsnis
Remiantis Kodekso 142 straipsnio 2 dalimi, prekių, kurių atžvilgiu negali būti taikoma laikinojo įvežimo procedūra iš dalies neapmokestinant importo muitais, sąrašas pateiktas 95 priede.
3 poskirsnis
Leidimas taikyti procedūrą
a) Įprastinė procedūra
691 straipsnis
1. Prašymas parengiamas remiantis 497 straipsniu bei pavyzdžiu, pateiktu 67/D priede, ir jį pateikia asmuo, kuriam leidimas gali būti suteiktas remiantis Kodekso 86 ir 138 straipsniais.
2. a) Prašymas pateikiamas valstybės narės, kurioje bus naudojamos prekės, paskirtai muitinei.
b) Jeigu numatoma, kad prekės bus naudojamos keliose valstybėse narėse, gali būti pateikiamas prašymas išduoti bendrą leidimą. Šis prašymas pateikiamas valstybės narės, kurioje prekės bus naudojamos pirmiausia, paskirtai muitinei.
Tokiu atveju prašyme nurodomi duomenys apie naudojimo seką ir vietas, kuriose numatoma naudoti laikinai įvežtas prekes.
692 straipsnis
1. Nepažeidžiant 695 straipsnio, leidimą išduoda institucija, kuriai vadovaujantis 691 straipsnio 2 dalimi pateiktas prašymas; šis prašymas surašomas vadovaujantis 500 straipsniu pagal 68/D priede pateiktą pavyzdį.
2. Kai taikomas 691 straipsnio 2 dalies b punktas, leidimas negali būti išduotas be valstybės narės, kurioje yra prašyme nurodytos vietos, paskirtos muitinės sutikimo. Taikoma tokia procedūra:
a) muitinė, kuriai buvo pateiktas prašymas, perduoda prašymą ir leidimo projektą kitoms suinteresuotai muitinei; minėtame projekte nurodomos bent naudojimo vietos, prekių komercinis ir (arba) techninis aprašymas, numatomas prekių kiekis ir vertė, straipsnio, kuriuo remiantis pageidaujama gauti leidimą, numeris, siūlomi identifikavimo būdai, muitinė, nurodyta leidimo pavyzdžio, pateikto 68/D priedo 8 punkte, ir, jei reikia, taisyklės, kurių reikia laikytis, inter alia, atsižvelgiant į prižiūrinčios įstaigos nurodymus;
b) kita suinteresuota muitinė kiek įmanydama greičiau ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per du mėnesius nuo prašymo ir leidimo projekto perdavimo dienos praneša apie bet kokius egzistuojančius prieštaravimus;
c) muitinė, nurodyta a punkte, gali išduoti leidimą, jei per laikotarpį, nurodytą b punkte, ji negauna jokios informacijos, kad yra prieštaravimų dėl leidimo projekto;
d) valstybė narė, išduodanti leidimą, siunčia jo kopiją visoms anksčiau nurodytoms valstybėms narėms.
Tokiu būdu išduoti leidimai galioja tik anksčiau nurodytose valstybėse narėse.
Valstybės narės perduoda Komisijai pavadinimus ir adresus tų a punkte minėtų muitinių, kurios paskirtos priimti prašymus ir leidimų projektus. Komisija apie tai atitinkamai informuoja kitas valstybes nares.
693 straipsnis
Leidimo galiojimo laikotarpį kiekvienu konkrečiu atveju nustato muitinė, atsižvelgdama į prašymą pateikusio asmens konkrečius poreikius.
694 straipsnis
1. Išduodant leidimą, paskirtoji muitinė, atsižvelgdama į laikotarpius, nurodytus Kodekso 140 straipsnio 2 dalyje ir 674, 675, 677, 679, 681, 682 ir 688 straipsniuose, taip pat į laiką, reikalingą laikinojo įvežimo tikslui pasiekti, nurodo laikotarpį, per kurį importuotoms prekėms turi būti įforminti leistini muitinės sankcionuoti veiksmai.
2. Taikant Kodekso 140 straipsnio 3 dalį, išskirtinės aplinkybės - tai bet koks įvykis, dėl kurio prekės turi būti naudojamos ilgesnį laikotarpį tam, kad būtų pasiektas laikinojo įvežimo operacijos tikslas.
3. Jeigu laikotarpis pratęsiamas ilgesniam, negu nurodytas, laikui, jis nustatomas, atsižvelgiant į aplinkybes, kurios sutrukdė leidimą turinčiam asmeniui įvykdyti savo įsipareigojimą reeksportuoti prekes per tą laikotarpį.
b) Supaprastintos procedūros
695 straipsnis
1. Šis straipsnis gali būti taikomas, jeigu prekės skirtos vartoti vienoje valstybėje narėje arba keliose valstybėse narėse. Jis taikomas, jeigu neprašoma taikyti Kodekso 142 straipsnio 1 dalies arba 688 ir 689 straipsnių.
2. Jeigu procedūros įforminimui netaikomos supaprastintos procedūros, nurodytos Kodekso 76 straipsnyje, muitinės įstaiga, įgaliota išduoti leidimą taikant supaprastintą procedūrą, deklaracijos procedūrai įforminti pateikimą laiko tapačiu prašymui suteikti leidimą.
Šiuo atveju deklaracijos priėmimas laikomas leidimu, minėtam priėmimui bet kokiu atveju taikant reikalavimus, lemiančius leidimo išdavimą, įskaitant kontroliuojančios įstaigos sprendimą, nurodytą blanko 44 langelyje.
3. Prie deklaracijos, pateiktos vadovaujantis 2 dalimi, pridedamas deklaranto parengtas dokumentas, kuriame pateikiama toliau nurodyta informacija, kadangi ši informacija būtina ir negali būti įrašyta į blanko, naudojamo pačiai deklaracijai surašyti, 44 langelį:
a) jeigu asmuo, prašantis taikyti procedūrą, nėra kartu ir deklarantas, nurodomas pareiškėjo ir, jei reikia, prekių savininko vardas, pavardė ir įstaigos pavadinimas bei adresas;
b) jeigu procedūros vykdytojas ir pareiškėjas arba deklarantas nėra vienas ir tas pats asmuo, nurodomas prekių naudotojo vardas, pavardė ir įstaigos pavadinimas bei adresas;
c) straipsnis, pagal kurį pateikiamas prašymas;
d) laikotarpis, per kurį prekėms planuojama taikyti procedūrą;
e) vieta, kurioje prekės bus naudojamos;
f) ar taikomos procedūros, nurodytos 713 ir 714 straipsniuose.
498 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
4. 502 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
696 straipsnis
1. Atvejai, numatyti 229 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose, taikomi su sąlyga, jei deklarantas, patvirtindamas savo žodinį deklaravimą, pateikia prekių aprašą nurodydamas:
a) savo vardą, pavardę ir adresą;
b) prekių aprašymą;
c) prekių vertę;
d) prekių buvimo atitinkamoje valstybėje narėje numatomą trukmę;
e) tikslią informaciją apie kiekvienos rūšies prekių vienetų skaičių;
f) naudojimo vietą 229 straipsnio 1 dalies a punkto ketvirtojoje įtraukoje nurodytais atvejais.
2. Aprašas, kuriame pareiškėjas nurodo datą ir kurį jis pasirašo, turi būti pateikiamas muitinės įstaigai dviem egzemplioriais; viena kopija patvirtinama muitinės įstaigos ir atiduodama suinteresuotam asmeniui, o kitą kopiją minėta įstaiga pasilieka sau.
Muitinės įstaigos aprašo patvirtinimas tapatus leidimui.
3. Aprašai, susiję su gyvūnais ir įrenginiais, nurodytais 229 straipsnio 1 dalies pirmojoje įtraukoje, vienerius metus gali būti naudojami visiems įvežimams į Bendrijos muitų teritoriją.
Jie turi būti pateikiami kiekvienais metais kompetentingai muitinės įstaigai prieš atliekant pirmąją laikinojo įvežimo operaciją.
697 straipsnis
1. ATA knygelės pateikimas įgaliotai muitinės įstaigai, norint taikyti laikinojo įvežimo procedūrą, yra tapatus prašymo duoti leidimą pateikimui, o knygelės (laikinojo įvežimo lakšto) priėmimas - tapatus leidimui taikyti procedūrą.
2. Prekės, kurios gali būti laikinai įvežtos taikant procedūrą, aprašytą 1 dalyje, išvardytos 96 priede.
3. Muitinės įstaigos priima ATA knygeles tik tuo atveju, jei jos:
a) išduotos šalyje, kuri yra ATA konvencijos susitariančioji šalis, ir jas patvirtina bei už jas laiduoja asociacija, sudaranti tarptautinės garantijų grandinės dalį.
Komisija perduoda valstybėms narėms atitinkamų šalių ir asociacijų sąrašą;
b) turi muitinės patvirtinimą atitinkamoje viršelio pirmojo lapo dalyje ir
c) galioja visoje Bendrijos muitų teritorijoje.
698 straipsnis
Keleivio asmeninio naudojimo daiktams ir prekėms, įvežtoms sporto tikslais, nurodytiems 684 straipsnyje, leidžiama taikyti laikinojo įvežimo procedūrą nepateikus rašytinio prašymo ar leidimo.
Tokiu atveju veiksmas, numatytas 223 straipsnyje, laikomas prašymu leisti laikinai įvežti, o muitinės nesikišimas - leidimu.
4 poskirsnis
Prekių pateikimas procedūrai
699 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai taikomi 695-697 straipsniai, prekių laikinojo įvežimo procedūros pradžios įforminimo deklaracija pateikiama vienai iš leidime nurodytų muitinės įstaigų.
2. Jeigu taikomas 695 arba 696 straipsnis, deklaracija, nurodyta 701 straipsnyje arba aprašas pateikiami įgaliotai muitinės įstaigai.
3. Jeigu taikomas 697 straipsnis, ATA knygelė turi būti pateikiama norint prekėms įforminti laikinojo įvežimo procedūros pradžią šiose muitinės įstaigose:
a) 95 priedo 2-9, 11 ir 20 punktuose nurodytoms prekėms - procedūros pradžią įforminančiai įstaigai, kurios jurisdikcijai priklauso vieta, kurioje bus naudojamos prekės;
b) kitais atvejais - bet kurioje įvežimo įstaigoje, kuri įgaliota veikti kaip procedūros pradžią įforminanti įstaiga. Šiuo atveju įvežimo įstaiga veikia kaip procedūros pradžią įforminanti įstaiga.
Išimtiniais atvejais, kai bet kuri įvežimo įstaiga, įgaliota veikti kaip procedūros pradžią įforminanti įstaiga, negali patikrinti visų sąlygų, kurios taikomos laikinojo įvežimo procedūrai, atliekamai su ATA knygele, įvykdymo, ji leidžia, kad prekės būtų gabenamos į paskirties įstaigą, galinčią atlikti tokius patikrinimus, naudojant knygelę kaip tranzito dokumentą.
4. Valstybių narių muitinės administracijos įgalioja muitinės įstaigas veikti kaip procedūros pradžią įforminančias įstaigas arba įvežimo įstaigas veikti kaip procedūros pradžią įforminančias įstaigas.
700 straipsnis
Taikant Kodekso 88 straipsnį, atvejai, kai prekėms įforminant laikinojo įvežimo procedūros pradžią nereikalaujama garantijos, išvardyti 97 priede.
a) Įprastinė procedūra
701 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 699 straipsnio 1 ir 2 dalyse, surašoma vadovaujantis 198-252 straipsniais.
2. Nepažeidžiant 695 straipsnio taikymo 1 dalyje nurodytoje deklaracijoje pateiktas prekių aprašymas turi atitikti leidimo specifikacijoje pateiktą prekių aprašymą.
3. Jeigu taikoma 699 straipsnio 3 dalis, procedūros pradžią įforminanti įstaiga:
a) patikrina informaciją, nurodytą knygelės importo lakšto A-G langeliuose;
b) užpildo importo lakšto šaknelę ir H langelį; nustato galutinę prekių reeksporto datą, kuri įrašoma H b langelyje ir kuri negali būti vėlesnė nei diena, kai baigiasi knygelės galiojimas, nepažeidžiant specialių terminų, nurodytų Kodekso 140 straipsnio 2 dalyje;
c) reeksporto lakšto H e langelyje įrašo procedūros pradžią įforminusios įstaigos pavadinimą bei adresą ir
d) atplėšia importo lakšto atplėšiamąją dalį.
b) Supaprastintos procedūros
702 straipsnis
Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje, taikomos pagal 275 ir 276 straipsnius.
5 poskirsnis
Procedūros formalumų užbaigimas
a) Bendrosios nuostatos, susijusios su muitinės sankcionuotais veiksmais, numatytais Kodekso 89 straipsnyje
703 straipsnis
Prekėms, kurioms taikoma laikinojo įvežimo procedūra iš dalies neapmokestinant importo muitais, įforminant kitus muitinės sankcionuotus veiksmus turi būti sumokėtos bet kurios pinigų sumos, mokėtinos vadovaujantis Kodekso 143 straipsniu.
704 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūros formalumai laikoma užbaigtais prekėms, importuotoms vadovaujantis 673 straipsniu, kurios renginio metu buvo suvartotos, sunaikintos arba nemokamai išdalintos lankytojams.
Tačiau tokių prekių ir produktų, nurodytų 673 straipsnio 1 dalies e punkte, pobūdis turi atitikti renginio pobūdį, lankytojų skaičių ir eksponentų dalyvavimo renginyje mastą.
2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma alkoholiniams gėrimams, tabako gaminiams ir degalams.
b) Įprastinės procedūros
705 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai taikomi 695-697 straipsniai, deklaracija, skirta laikinojo įvežimo procedūros formalumams užbaigti, turi būti pateikta vienai iš leidime nurodytų formalumus užbaigiančių muitinės įstaigų.
2. Jeigu taikomas 695 straipsnis, tuomet arba 1 dalyje nurodyta deklaracija, arba aprašas, atsižvelgiant į konkretų atvejį, pateikiami muitinės įstaigai, kuri išdavė leidimą.
3. Jeigu taikomas 697 straipsnis, ATA knygelė turi būti pateikiama deramai įgaliotai formalumus užbaigiančiai muitinės įstaigai.
4. Tačiau, jeigu prižiūrinti muitinės įstaiga leidžia deklaraciją, nurodytą 1 ir 2 dalyse, galima pateikti ir kitai muitinės įstaigai, nenurodytai šiose straipsnio dalyse.
706 straipsnis
1. 705 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta deklaracija turi būti parengta vadovaujantis atitinkamų muitinės sankcionuotų veiksmų atlikimo tvarką reglamentuojančiomis nuostatomis.
2. Importuotų prekių aprašymas 1 dalyje nurodytoje deklaracijoje turi atitikti leidimo specifikacijoje nurodytų prekių aprašymą.
3. Jeigu taikoma 705 straipsnio 3 dalis, formalumus užbaigianti įstaiga:
a) užpildo reeksporto lakšto šaknelę ir H langelį;
b) atplėšia reeksporto lakštą ir nedelsdama grąžina jį įstaigai, nurodytai H e langelyje.
c) Supaprastintos procedūros
707 straipsnis
Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje, taikomos remiantis 278 straipsniu.
6 poskirsnis
Nuostatos, susijusios su privalomųjų mokėjimų taikymu
708 straipsnis
Vadovaujantis Kodekso 144 straipsnio 1 dalimi, prekių, nurodytų 673 straipsnyje ir 682 straipsnio 1 dalies a, c ir d punktuose, atveju faktinis laikas, į kurį atsižvelgiama apskaičiuojant skolą muitinei, yra išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo laikas.
709 straipsnis
1. Jeigu importuotos prekės, kurioms anksčiau buvo įforminta laikinojo įvežimo procedūra, išleidžiamos į laisvą apyvartą, kompensacinės palūkanos yra mokamos nuo joms taikomo bendrojo importo muito.
2. Šio straipsnio 1 dalis netaikoma išleidžiant į laisvą apyvartą prekes, kurioms buvo įforminta laikinojo įvežimo procedūra vadovaujantis 673 straipsniu, 678 straipsniu, 682 straipsniu, 684 straipsniu ir 685 straipsnio d punktu.
3. a) Metinės palūkanų normos nustatomos vadovaujantis 589 straipsnio 4 dalies a punktu.
b) Palūkanos mokamos už kiekvieną kalendorinį mėnesį, patenkantį į laikotarpį, kuris skaičiuojamas nuo pirmosios dienos to mėnesio, kuris eina po mėnesio, per kurį importuotoms prekėms taikyta ir užbaigta procedūra buvo įforminta pirmą kartą, iki paskutinės dienos to mėnesio, per kurį jos buvo išleistos į laisvą apyvartą. Faktinis laikotarpis, už kurį mokėtinos kompensacinės palūkanos, turi būti ne trumpesnis, kaip vienas mėnuo.
c) Palūkanų suma apskaičiuojama atsižvelgiant į importo muitus, palūkanų normą, nurodytą a punkte, ir laikotarpį, nurodytą b punkte.
710 straipsnis
Jeigu laikinojo įvežimo su ATA knygele operacijos eigoje arba ryšium su ja buvo padarytas pažeidimas ar nusižengimas, 454 ir 455 bei 458-461 straipsnių nuostatos, susijusios su ATA knygelės, kaip tranzito dokumento, naudojimu, taikomos mutatis mutandis, kad būtų išieškoti mokėtini importo muitai.
7 poskirsnis
Administracinis bendradarbiavimas
711 straipsnis
Jeigu importuotos prekės įvežamos į laisvąją zoną ar padedamos į laisvąjį sandėlį arba joms įforminama viena iš leidžiamų taikyti sąlyginio neapmokestinimo procedūrų, kuria leidžiama užbaigti laikinojo įvežimo procedūros formalumus, langelyje, skirtame prekėms aprašyti tame dokumente, kuris susijęs su minėtu muitinės sankcionuotu veiksmu, arba jeigu taikomos supaprastintos procedūros, verslo dokumentuose ar įrašuose, be informacijos, nurodytos atliekant minėtą procedūrą, turi būti įrašytos tokios nuorodos:
- Mercancías IT,
- MI-varer,
- V. V.-Waren,
- Εμπορεύματα ΠΕ,
- T. A. goods,
- Marchandises AT,
- Merci A. T.,
- TI-goederen,
- Mercadorias I. T.
8 poskirsnis
Prekių perkėlimas
712 straipsnis
1. Nepažeidžiant 713 ir 714 straipsnių, jeigu prekės turi būti gabenamos Bendrijos muitų teritorijoje arba su perkėlimo leidimu arba su bendruoju leidimu, atitinkamos prekės turi būti vežamos vadovaujantis išorinio tranzito tvarkos nuostatomis.
2. Išorinio tranzito dokumente arba dokumente, laikomame išorinio tranzito dokumentu, turi būti nurodyta galutinė reeksporto data ir padarytas vienas iš įrašų, nurodytų 711 straipsnyje.
713 straipsnis
1. Suinteresuotam asmeniui paprašius, prekės, nurodytos 712 straipsnio 1 dalyje, taip pat gali būti vežamos su bendru leidimu taikant perkėlimo procedūras, aprašytas šio straipsnio 3 ir 4 dalyse.
2. Jei duodamas leidimas taikyti tokias perkėlimo procedūras, jos turi būti nurodomos leidime. Tada jos pakeičia gabenimo tvarką, taikomą atliekant išorinio tranzito procedūrą.
3. Muitinė leidžia perkelti prekes iš įstaigos, kurioje įforminama procedūra, į įstaigą, kurioje procedūra užbaigiama, neatliekant muitinės formalumų, išskyrus tuos, kurie numatyti 715 straipsnio 3 dalyje, ir nenutraukiant laikinojo įvežimo procedūros.
4. Leidimą turintis asmuo lieka atsakingas už perkeliamas prekes.
5. Leidimą turintis asmuo pateikia muitinei išankstinį pranešimą apie numatytus atlikti perkėlimus tokia forma ir tokiu būdu, kokius nustato minėta muitinė.
714 straipsnis
1. Jei tai nedaro įtakos operacijų atlikimui, muitinė kitomis jos nustatytomis sąlygomis leidžia vežti importuotas prekes neatliekant muitinės formalumų iš įvežimo įstaigos į naudojimo vietą ir iš naudojimo vietos į formalumų užbaigimo įstaigą.
2. Suinteresuotas asmuo informuoja prižiūrinčią įstaigą apie prekių, įformintų laikinojo įvežimo procedūrai, reeksportą nusiųsdamas jai eksporto deklaracijos kopiją.
715 straipsnis
1. Jeigu, pateikiant prekes išorinio tranzito procedūrai įforminti, taikomas 712 straipsnis, leidimo turėtojui paprašius kompetentinga institucija patvirtina 3 dalyje numatytą informacinį lakštą.
2. Jeigu taikomas 713 straipsnis, 3 dalyje numatytas informacinis lakštas patvirtinamas arba įforminant prekėms procedūrą, arba pradedant perkėlimo operaciją.
3. Informacinį lakštą (toliau - INF 6 lakštas) sudaro originalas ir dvi kopijos. Jis turi būti surašytas blanke, atitinkančiame 98 priede pateiktą pavyzdį.
716 straipsnis
1. INF 6 lakšte turi būti pateikta visa informacija, kurios reikia norint muitinei pranešti:
- datą, kai importuotoms prekėms buvo įforminta laikinojo įvežimo procedūra,
- tą dieną galiojusius apmokestinimo veiksnius,
- bet kokių importo muitų, jau pritaikytų atliekant dalinio neapmokestinimo procedūras, sumą ir su tuo susijusį laikotarpį.
2. INF 6 lakšto originalas ir viena kopija grąžinami suinteresuotam asmeniui; viena kopija lieka muitinės įstaigoje, kuri ją patvirtino; kitą kopiją suinteresuotas asmuo pateikia formalumus užbaigiančiai įstaigai, ir, gavęs jos patvirtinimą, grąžina ją anksčiau atlikusiai patvirtinimą muitinės įstaigai.
3 skirsnis
Transporto priemonių laikinasis įvežimas
1poskirsnis
Laikinojo įvežimo procedūra, visai neapmokestinant importo muitais: taikymo sritis ir sąlygos
717 straipsnis
Nepažeidžiant 718 straipsnio 7 dalies, 719 straipsnio 10 dalies b punkto ir 11 dalies, 721 straipsnio 5 dalies, 722 straipsnio 3 dalies ir 723 straipsnio 3 ir 7 dalių, transporto priemonės, nurodytos toliau išdėstytuose a ir d punktuose, neturi būti skolinamos, nuomojamos, užstatomos, perduodamos ar atiduodamos bet kokio Bendrijoje įsteigto asmens dispozicijon.
a) Kelių transporto priemonės
718 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma kelių transporto priemonėms, skirtoms naudoti komerciniais tikslais.
2. Šiame straipsnyje transporto priemonės - tai visos kelių transporto priemonės ir visos priekabos, kurios gali būti prikabinamos prie tokių transporto priemonių.
3. Nepažeidžiant šio straipsnio 4 dalies, įvežimas taikant laikinojo įvežimo procedūrą, nurodytą 1 dalyje, atliekamas su sąlyga, jei transporto priemonės:
a) įvežamos ne Bendrijos muitų teritorijoje įsteigto asmens, arba jo vardu;
b) naudojamos komerciniais tikslais ne Bendrijos muitų teritorijoje įsteigto asmens arba jo vardu;
c) įregistruotos ne Bendrijos muitų teritorijoje asmens, įsteigto už tos teritorijos ribų, vardu. Tačiau jei transporto priemonės nėra įregistruotos, anksčiau nurodyta sąlyga laikoma įvykdyta, jeigu jos priklauso asmeniui, įsteigtam už Bendrijos muitų teritorijos ribų, ir
d) naudojamos išimtinai vežimui, kuris prasideda ar baigiasi už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
4. Jeigu priekaba prikabinama prie motorinės transporto priemonės, įregistruotos Bendrijos muitų teritorijoje, laikinojo įvežimo procedūra gali būti taikoma ir tuomet, kai netenkinamos 3 dalies a ir b punktuose nustatytos sąlygos.
5. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos transporto priemonės gali likti Bendrijos muitų teritorijoje laikantis 3 dalyje nurodytų sąlygų tiek laiko, kiek reikia norint atlikti operacijas, dėl kurių prašoma jas laikinai įvežti, pvz., vežimą, keleivių paėmimą ir išlaipinimą, prekių pakrovimą ir iškrovimą, transporto priemonės techninį aptarnavimą.
6. Taikant šio straipsnio 3 dalies a ir b punktus, asmenys, veikiantys už Bendrijos muitų teritorijos ribų įsteigto asmens vardu, turi būti deramai to asmens įgalioti.
7. Nukrypstant nuo 3 dalies:
a) laikantis 6 dalies reikalavimų, transporto priemonės, skirtos naudoti komerciniais tikslais, gali būti vairuojamos fizinio asmens, įsteigto Bendrijos muitų teritorijoje;
b) muitinė gali:
- išimtiniais atvejais leisti Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtam asmeniui įvežti ir naudoti transporto priemones, skirtas naudoti komerciniais tikslais įforminus laikinojo įvežimo procedūrą ribotą laikotarpį, nustatytą minėtos muitinės, atsižvelgiant į atitinkamo atvejo aplinkybes,
- leisti fiziniam asmeniui, įsteigtam Bendrijos muitų teritorijoje ir pasamdytam asmens, įsteigto už tos teritorijos ribų, įvežti ir komerciniais tikslais naudoti toje teritorijoje pastarajam priklausančią transporto priemonę. Transporto priemonė, įvežta taikant laikinojo įvežimo procedūrą, taip pat gali būti naudojama asmeniniais tikslais, jeigu toks naudojimas yra atsitiktinis, papildantis komercinį naudojimą ir numatytas darbo sutartyje;
c) transporto priemonės, skirtos naudoti komerciniais tikslais, gali būti naudojamos vidaus vežimams, jeigu tai numato transporto srities nuostatos, ypač tos, kurios susijusios su įvežimu ir operacijomis.
719 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma kelių transporto priemonėms, skirtoms naudoti asmeniniais tikslais.
2. Šiame straipsnyje transporto priemonės - tai visos kelių transporto priemonės, įskaitant furgonus ir priekabas, kurie gali būti prikabinami prie motorinių transporto priemonių.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta laikinojo įvežimo procedūra taikoma su sąlyga, jei transporto priemones:
a) įveža ne Bendrijoje įsteigti asmenys;
b) suinteresuoti asmenys naudoja asmeniniais tikslais;
c) savo vardu už Bendrijos muitų teritorijos ribų yra įregistravę už tos teritorijos ribų įsteigti asmenys. Tačiau jei transporto priemonės nėra įregistruotos, pirmiau nurodyta sąlyga laikoma įvykdyta, jeigu šios transporto priemonės priklauso asmeniui, įsteigtam už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
4. Nukrypstant nuo 3 dalies:
a) procedūrą taip pat leidžiama taikyti ne Bendrijos transporto priemonėms, kurios yra laikinai įregistruotos Bendrijos muitų teritorijoje tam, kad būtų reeksportuotos, ir turi registracijos numerį, išduotą asmeniui, įsteigtam už tos teritorijos ribų;
b) muitinė gali leisti fiziniam asmeniui, įsteigtam Bendrijos muitų teritorijoje ir pasamdytam asmens, įsteigto už tos teritorijos ribų, įvežti ir naudoti pastarajam priklausančią transporto priemonę asmeniniais tikslais arba už atlygį vykdant kitokią veiklą nei ta, kuri apibūdinama kaip komercinis naudojimas, su sąlyga, jei tai numatyta darbo sutartyje.
5. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma ir šiais atvejais:
a) jeigu naudotojas asmenine transporto priemone, įregistruota šalyje, kuri yra įprastinė jo gyvenamoji vieta, nuolat važinėja Bendrijos muitų teritorijoje iš savo gyvenamosios vietos į darbo vietą ir atvirkščiai. Leidimui taikyti procedūrą jokie laiko apribojimai netaikomi;
b) jeigu studentas asmenine transporto priemone, įregistruota šalyje, kuri yra nuolatinė jo gyvenamoji vieta, važinėja Bendrijos muitų teritorijoje, kurioje gyvena, vien tik mokslo reikalais.
6. Nepažeidžiant 5 dalies a punkto, transporto priemonės, nurodytos 1 dalyje, gali likti Bendrijos muitų teritorijoje:
a) nutrūkstamam arba nenutrūkstamam 6 mėnesių laikotarpiui per bet kuriuos 12 mėnesių;
b) laikotarpiui, kol studentas gyvena Bendrijos muitų teritorijoje 5 dalies b punkte nurodytais atvejais.
7. 5 dalies b punktas ir 6 dalies b punktas mutatis mutandis taikomi asmenims, vykdantiems nustatytos trukmės pavedimus.
8. Atsižvelgiant į 3 dalies a ir b punktus, įvežus asmeninio naudojimo transporto priemones, jų negalima nuomoti, paskolinti ar leisti jomis naudotis arba jeigu jas įvežant jos buvo išnuomotos, paskolintos arba leista jomis naudotis, jų negalima dar kartą išnuomoti arba pernuomoti, paskolinti ar leisti naudotis kitam asmeniui Bendrijos muitų teritorijoje jokiam kitam tikslui, išskyrus neatidėliotiną reeksportą.
9. Atsižvelgiant į 8 dalį, asmeninio naudojimo transporto priemonės, priklausančios jas nuomojančiai įmonei, kurios registruota buveinė yra už Bendrijos muitų teritorijos ribų, gali būti dar kartą išnuomojamos fiziniam asmeniui, įsteigtam už tos teritorijos ribų, siekiant jas reeksportuoti per laikotarpį, kurį savo nuožiūra turi nustatyti muitinė, jeigu po nuomos sutarties sudarymo jos yra Bendrijos muitų teritorijoje.
10. Neatsižvelgiant į 8 dalį:
a) fizinio asmens, įsteigto už Bendrijos muitų teritorijos ribų, sutuoktinis ir pirmos eilės giminės, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta yra už tos teritorijos ribų, gali naudotis asmenine transporto priemone, jau įvežta įforminus laikinojo įvežimo procedūrą;
b) transporto priemone, skirta naudoti asmeniniais tikslais, retkarčiais gali pasinaudoti fizinis asmuo, įsteigtas Bendrijos muitų teritorijoje, jeigu jis veikia procedūros vykdytojo, taip pat esančio toje teritorijoje, vardu arba laikydamasis jo nurodymų.
11. Nukrypstant nuo 717 straipsnio:
a) laikinojo įvežimo procedūrą, numatytą 9 dalyje, gali būti taikyti fiziniai asmenys, įsteigti Bendrijos muitų teritorijoje; transporto priemonės taip pat gali būti išvežtos atgal iš Bendrijos muitų teritorijos jas nuomojančios įmonės darbuotojo, nuolat gyvenančio toje teritorijoje;
b) Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtas fizinis asmuo, norėdamas grįžti į valstybę narę, kurioje yra jo gyvenamoji vieta, gali išsinuomoti arba pasiskolinti už tos teritorijos ribų esančią transporto priemonę, skirtą naudoti asmeniniais tikslais, laikydamasis 3 dalies c punkte nurodytų reikalavimų. Muitinė, atsižvelgdama į konkretų atvejį, nustato transporto priemonės reeksporto laikotarpį;
c) muitinė gali leisti taikyti 4 dalyje nurodytą laikinojo įvežimo procedūrą fiziniams asmenims, įsteigtiems Bendrijos muitų teritorijoje, kurie rengiasi pakeisti savo nuolatinę gyvenamąją vietą išsikeldami iš tos teritorijos, šiomis sąlygomis:
- suinteresuotas asmuo pateikia gyvenamosios vietos pakeitimo įrodymus bet kuriuo muitinei priimtinu būdu,
- transporto priemonė turi būti eksportuota per tris mėnesius nuo registracijos dienos.
12. Taikant 6 dalies a punktą, laikinojo įvežimo procedūrą taikantis asmuo, norėdamas pertraukti įforminus minėtą procedūrą įvežtos transporto priemonės buvimo Bendrijos muitų teritorijoje laikotarpį, apie tai informuoja muitinę ir laikosi jos nustatytų reikalavimų, neleidžiančių toliau laikinai naudoti transporto priemonę.
720 straipsnis
1. 719 straipsnis, išskyrus jo 12 dalį, mutatis mutandis taikomas jojimo ar darbiniams gyvuliams ir kinkomojo transporto priemonėms, įvažiuojančioms į Bendrijos muitų teritoriją.
2. Gyvuliai ir kinkomojo transporto priemonės, nurodytos 1 dalyje, gali likti Bendrijos muitų teritorijoje trijų mėnesių laikotarpiui.
b) Geležinkelio transporto priemonės
721 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma geležinkelio transporto priemonėms.
2. Šiame straipsnyje geležinkelio transporto priemonėmis vadinami visi vilkikai (garvežiai), geležinkelio vagonai bei jų sąstatai ir bet kokie geležinkelio riedmenys, naudojami asmenims ar prekėms pervežti.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta laikinojo įvežimo procedūra taikoma su sąlyga, jei geležinkelio transporto priemonės:
a) priklauso ne Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtam asmeniui;
b) yra įregistruotos geležinkelio registre už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
4. Geležinkelio transporto priemonės gali likti Bendrijos muitų teritorijoje 12 mėnesių.
5. Nukrypstant nuo 717 straipsnio:
a) geležinkelio transporto priemonės gali būti atiduotos disponuoti Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtam asmeniui, su sąlyga, jei jos bendrai naudojamos pagal susitarimą, pagal kurį kiekvienas geležinkelių tinklas gali naudoti kitų geležinkelių tinklų geležinkelio riedmenis kaip savo pačių geležinkelio riedmenis;
b) išimtiniais atvejais muitinė gali leisti Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtam asmeniui, įvežti ir naudoti vagonus, skirtus vežti tas prekes, kurioms laikinojo įvežimo procedūra taikoma ribotą laiką, kuri nustatė muitinė, atsižvelgdama į konkrečias aplinkybes.
c) Oro transporto priemonės
722 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma oro transporto priemonėms.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos transporto priemonės gali likti Bendrijos muitų teritorijoje tiek laiko, kiek jo reikia norint atlikti operacijas, dėl kurių prašoma jas laikinai įvežti, pvz., vežimą, keleivių paėmimą ir išlaipinimą, prekių pakrovimą ir iškrovimą, transportavimą ir transporto priemonės techninį aptarnavimą.
3. 718 straipsnio 6, 7 ir 8 dalys mutatis mutandis taikomos orlaiviams, naudojamiems komerciniais tikslais. Muitinė išimtiniais atvejais gali leisti Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtam asmeniui, įvežti ir naudoti orlaivius, kuriems įforminta laikinojo įvežimo procedūra, ribotą laiką, kurį nustatė minėta muitinė, atsižvelgdama į konkrečias aplinkybes.
4. Jeigu 1 dalyje nurodytos oro transporto priemonės naudojamos asmeniniais tikslais, taikomi 719 straipsnio 3 dalyje išdėstyti reikalavimai.
5. Šio straipsnio 4 dalyje nurodytos transporto priemonės gali likti Bendrijos muitų teritorijoje šešių mėnesių laikotarpiui be pertraukos ar su pertrauka per bet kuriuos 12 mėnesių.
6. 719 straipsnio 8-12 dalys mutatis mutandis orlaiviams, naudojamiems asmeniniais tikslais.
d) Jūrų bei vidaus vandenų transporto priemonės
723 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma jūrų ir vidaus vandenų transporto priemonėms.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos transporto priemonės gali likti Bendrijos muitų teritorijoje tiek laiko, kiek jo reikia norint atlikti operacijas, dėl kurių prašoma jas laikinai įvežti, pvz., vežimą, keleivių paėmimą ir išlaipinimą, prekių pakrovimą ir iškrovimą, transportavimą ir transporto priemonės techninį aptarnavimą.
3. 718 straipsnio 6 ir 7 dalys mutatis mutandis taikomos laivams, naudojamiems komerciniais tikslais, plaukiantiems jūrų arba vidaus vandenų keliais. Muitinė išimtiniais atvejais gali leisti Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtam asmeniui įvežti ir naudoti laivus, kuriems įforminta laikino įvežimo procedūra, ribotą laikotarpį, kurį nustatė minėta muitinė, atsižvelgdama į konkrečias aplinkybes.
4. Jeigu 1 dalyje nurodytos jūrų ar vidaus vandenų transporto priemonės naudojamos asmeniniais tikslais, taikomi 719 straipsnio 3 dalyje išdėstyti reikalavimai.
5. Šio straipsnio 4 dalyje nurodytos transporto priemonės gali likti Bendrijos muitų teritorijoje šešių mėnesių laikotarpiui be pertraukos ar su pertrauka per bet kuriuos 12 mėnesių.
6. 719 straipsnio 8-12 dalys mutatis mutandis taikomos jūrų ar vidaus vandenų laivams, naudojamiems asmeniniais tikslais.
7. Nukrypstant nuo 717 straipsnio, išimtiniais atvejais, jeigu ežerų uostų infrastruktūra už Bendrijos muitų teritorijos ribų nėra tinkama vidaus vandenų transporto priemonėms, naudojamoms asmeniniais tikslais, prisišvartuoti, muitinė gali leisti fiziniam asmeniui, įsteigtam Bendrijos muitų teritorijoje, įvežti laivą, kuriam įforminta laikinojo įvežimo procedūra, naudojamą Bendrijai priklausančioje ežero, esančioje ir minėtoje teritorijoje, ir šalyje, kurioje laivas įregistruotas, dalyje. Suinteresuotas asmuo bet kuriuo muitinei priimtinu būdu pateikia įrodymą, kad ežero uosto infrastruktūra yra netinkama.
e) Padėklai
724 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma padėklams.
2. Padėklai, kuriuos įmanoma identifikuoti, gali likti Bendrijos muitų teritorijoje 12 mėnesių laikotarpiui, kuris gali būti sutrumpintas paprašius suinteresuotam asmeniui.
3. Kiti, nei 2 dalyje nurodyti, padėklai gali likti Bendrijos muitų teritorijoje šešių mėnesių laikotarpiui, kuris gali būti sutrumpintas paprašius suinteresuotam asmeniui.
f) Konteineriai
725 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūra taikoma konteineriams, pripažintiems tinkamais prekėms gabenti su muitinės plombomis arba pažymėtiems, jeigu jie įvežami į Bendrijos muitų teritoriją, jų savininkų, jų operatorių arba vienų ar kitų atstovų vardu.
2. Kiti nei 1 dalyje nurodyti konteineriai gali būti įvežami taikant laikinojo įvežimo procedūrą, jeigu tai leidžia valstybės narės, kurioje prašoma įforminti muitinės procedūros pradžią, muitinė.
3. Konteineriai, kuriems taikoma laikinojo įvežimo procedūra, gali likti Bendrijos muitų teritorijoje 12 mėnesių laikotarpiui.
4. Konteineriai, kuriems taikoma laikinojo įvežimo procedūra, gali būti naudojami vidaus vežimams prieš reeksportuojant juos iš Bendrijos muitų teritorijos. Tačiau kiekvieno buvimo valstybėje narėje metu konteineriai gali būti panaudoti tik vieną kartą, t. y. kai gabenant prekes, jos pakraunamos valstybės narės teritorijoje ir iškraunamos tos pačios valstybės narės teritorijoje, jeigu kitu atveju konteineris turėtų būti vežamas toje teritorijoje neiškrautas.
5. Nepažeidžiant 729 straipsnio 1 dalies, konteinerio reikmenys ir įprastinė konteinerio įranga gali būti įvežti kartu su konteineriu, o numatoma reeksportuoti atskirai arba kartu su kitu konteineriu, arba įvežti atskirai, o numatoma reeksportuoti kartu su konteineriu.
726 straipsnis
1. 725 straipsnio 1 dalis taikoma konteineriams, nepriklausomai nuo to, ar jie turi patvirtintą tinkamumą gabenti prekes su muitinės plombomis ar ne, ant kurių tinkamoje ir aiškiai matomoje vietoje patvariai nurodyta ši informacija:
a) savininką ar naudotoją identifikuojantis užrašas;
b) savininko arba naudotojo pateikti konteinerio identifikavimo ženklai ir numeriai;
c) konteinerio taros masė, įskaitant visą jo stacionarią įrangą, ir
d) šalis, kuriai priklauso konteineris.
Tačiau c punkte nurodyti duomenys nerašomi ant išardomų krovininių sekcijų, naudojamų kombinuotiems geležinkelių ir kelių vežimams, o d punkte nurodyti duomenys nerašomi ant konteinerių, skirtų naudoti oro transporte.
2. Šalis, kuriai priklauso konteineris, gali būti pažymėta pilnu jos pavadinimu arba naudojantis ISO dviraidžiu šalies kodu, numatytu tarptautiniame standarte ISO 3166, arba skiriamuoju ženklu, naudojamu tarptautiniame kelių transporte žymint motorinės transporto priemonės registravimo šalį, o jeigu naudojamos išardomos krovininės sekcijos kombinuotiesiems geležinkelių ir autokelių vežimams, žymima skaičiais. Savininkas arba konteinerio naudotojas gali būti identifikuojamas nurodant pilną jo vardą ir pavardę arba nustatytus jo identifikavimo ženklus, išskyrus herbo arba vėliavos pavidalo simbolius.
3. Jeigu konteineris, paženklintas, kaip nurodyta 1 ir 2 dalyse, užrašais, rodančiais, kad jis priklauso valstybei narei, jis laikomas atitinkančiu Sutarties 9 ir 10 straipsniuose nurodytas sąlygas.
Tačiau paprašius tos valstybės narės, kurioje laikomas konteineris, muitinei, procedūros vykdytojas pateikia informaciją apie konteinerio muitinį statusą.
727 straipsnis
1. Konteineriai:
a) ant kurių be 726 straipsnio 1 dalyje nurodytų duomenų tinkamumo patvirtinimo lentelėje vadovaujantis 2 dalyje nurodytomis taisyklėmis nurodyti šie duomenys:
- gamintojo suteiktas eilės numeris (gamintojo numeris) ir,
- jei jie pripažinti tinkamais pagal konstrukcijos tipą, - konstrukcijos tipo identifikavimo numeriai arba raidės;
b) kurie atitinka 2 dalyje nurodytas technines sąlygas ir
c) pripažinti tinkamais valstybės narės arba vienos iš 99 priede išvardytų šalių taikant 2 dalyje nurodytas procedūras,
pripažįstami tinkamais gabenti krovinius su muitinės plombomis.
2. Techninės taisyklės, taikomos konteineriams, kurie gali būti pripažinti tinkamais gabenti krovinius su muitinės plombomis, ir konteinerių tinkamumo patvirtinimo taisyklės turi atitikti prie Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2112/78 [25] pridėtos TIR konvencijos 7 priedo I ir II dalyse atitinkamai išdėstytas technines taisykles ir tvarkas. Bet kokia įsigaliojusi pataisa, susijusi su TIR konvencijos 7 priedu, taip pat taikoma šiam reglamentui.
Šios taisyklės taikomos remiantis minėto 7 priedo III dalies paaiškinimais.
3. Jeigu nustatoma, kad pripažinti tinkamais konteineriai neatitinka techninių taisyklių, nurodytų 2 dalyje, arba jeigu konteineris turi esminį defektą ir todėl nebeatitinka standartų, kuriais remiantis jis buvo pripažintas tinkamu gabenti krovinius su muitinės plombomis, muitinės įstaiga taiko 100 priedo nuostatas.
728 straipsnis
725 straipsnio 4 dalis taikoma remiantis 101 priedo paaiškinimu.
g) Atsarginės dalys, reikmenys ir įprastinė įranga
729 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo procedūrą leidžiama taikyti įprastinėms atsarginėms dalims, reikmenims ir įrangai, įskaitant įrangą, naudojamą prekėms sukrauti, uždaryti arba apsaugoti, kuri įvežama atskirai ar kartu su transporto priemonėmis, kurioms jos skirtos.
2. Atsarginės dalys, įvežtos atskirai ar kartu su transporto priemonėmis, kurioms jos skirtos, naudojamos vien tų transporto priemonių minimaliam remontui ir techniniam aptarnavimui.
3. Transporto priemonėms atliekamos techninio aptarnavimo operacijos ir remontas, kurie buvo būtini kelionės į Bendrijos muitų teritoriją ar joje metu, nėra laikomi prekės pakeitimu, numatytu Kodekso 137 straipsnyje, ir gali būti atliekami per laikinojo įvežimo laikotarpį.
2 poskirsnis
Leidimas taikyti procedūras
a) Bendrosios nuostatos
730 straipsnis
Išskyrus atvejus, kai taikoma 724 straipsnio 3 dalis ir 725 straipsnio 2 dalis, ir nepažeidžiant 728 straipsnio, transporto priemonių įvežimas taikant procedūrą leidžiamas be raštiško prašymo arba leidimo.
Tokiu atveju veiksmas, numatytas 233 straipsnyje, yra laikomas prašymu taikyti laikinojo įvežimo procedūrą, o muitinės sutikimas - leidimu.
731 straipsnis
Procedūrą gali būti leidžiama taikyti padėklams, nurodytiems 724 straipsnio 2 dalyje, ir konteineriams, nurodytiems 725 straipsnio 1 dalyje, remiantis 730 straipsnyje nurodyta procedūra su sąlyga, jei procedūros vykdytojas:
a) yra atstovaujamas Bendrijos muitų teritorijoje ir pateikia kiekvienos valstybės narės, kurioje turi būti naudojami padėklai arba konteineriai, įgaliotai muitinei duomenis, leidžiančius identifikuoti jo atstovą ir to asmens įgaliojimų apimtį;
b) paprašius valstybės narės, kurioje naudojami padėklai arba konteineriai, įgaliotai muitinei, pateikia padėklų ir konteinerių įvežimo į Bendrijos muitų teritoriją vietą ir datą, jų išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos vietą ir datą bei duomenis, susijusius su padėklų ar konteinerių gabenimu toje teritorijoje.
b) Ypatingi atvejai
732 straipsnis
1. Tais atvejais, kai taikoma 724 straipsnio 3 dalis ir 725 straipsnio 2 dalis, operatorius arba jo atstovas, norintis taikyti laikinojo įvežimo procedūrą, kreipiasi į valstybės narės, kurioje į Bendrijos muitų teritoriją įvežamiems konteineriams arba padėklams bus įforminta muitinės procedūra, kompetentingą muitinės įstaigą.
2. Prašymas turi būti pateikiamas raštu bet kuriuo muitinei priimtinu būdu. Jame turi būti pateikiama tokia informacija:
a) operatoriaus arba jo atstovo vardas, pavardė, pavadinimas ir adresas;
b) įsipareigojimas laikytis 731 straipsnio b punkte nurodytų prievolių;
c) jeigu taikoma 724 straipsnio 3 dalis - padėklų numeriai ir aprašymai.
3. Prašymai gali būti bendro pobūdžio ir apimti daugiau nei vieną laikinojo įvežimo procedūrą.
4. Taikant vieną laikinojo įvežimo procedūrą, vietoj prašymo galima pateikti 736 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą sąrašą.
733 straipsnis
1. Muitinės įstaiga, kuriai pateikiamas prašymas, nedelsdama priima sprendimą ir, jei reikia, išduoda laikinojo įvežimo leidimą (toliau - leidimas).
2. Leidimas išduodamas tik konteineriams, kuriuos įmanoma identifikuoti reeksporto metu.
3. Leidimą pasirašo kompetentinga muitinės įstaiga, kuri pasilieka kopiją. Jame, inter alia, turi būti nurodytas būdas, kuriuo operatorius pateikia informaciją, numatytą 731 straipsnio b punkte.
4. Leidimas gali būti bendro pobūdžio ir apimti daugiau nei vieną laikinojo įvežimo procedūrą.
5. Taikant vieną laikinojo įvežimo procedūrą, 736 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyto sąrašo priėmimas muitinėje atitinka leidimo išdavimą.
c) Laikotarpiai, nurodyti Kodekso 140 straipsnyje
734 straipsnis
Taikant Kodekso 140 straipsnio 3 dalį, transporto priemonėms taikoma 694 straipsnio 2 dalis. Jeigu procedūros vykdytojas gali įrodyti, kad padėklai, nurodyti 724 straipsnio 3 ir 4 dalyse, arba konteineriai, nurodyti 725 straipsnio 1 ir 2 dalyse, nebuvo naudoti tam tikrą laiką, toks nenaudojimas laikomas išimtinėmis aplinkybėmis, pateisinančiomis laikotarpio pratęsimą.
3 poskirsnis
Procedūros įforminimas prekėms
735 straipsnis
1. Transporto priemonės pateikiamos laikinojo įvežimo procedūrai įforminti, kaip numatyta 232 straipsnio 1 dalyje.
2. Remiantis Kodekso 88 straipsniu, įforminant laikinojo įvežimo procedūros pradžią nedeklaruotoms transporto priemonėms nereikia pateikti garantijos.
736 straipsnis
1. Nukrypstant nuo 735 straipsnio 1 dalies, jeigu prižiūrinti muitinės įstaiga pateikimo įforminti procedūros pradžią metu arba atlikdama tikrinimą nusprendžia, jog yra rizikos, kad bus nesilaikoma įsipareigojimo reeksportuoti transporto priemonę, laikinojo įvežimo procedūra turi būti taikoma pateikiant:
a) deklaraciją, parengtą vadovaujantis 205 straipsnio 1 dalimi, arba pagal dokumentą, numatytą tarptautinėje konvencijoje, kaip nurodyta 205 straipsnio 3 dalyje;
b) konteinerių atveju - žodinę deklaraciją, kaip nurodyta 229 straipsnio 1 dalyje, prie kurios pridedamas sąrašas.
Sąraše nurodoma:
i) operatoriaus arba jo atstovo vardas, pavardė, įstaigos pavadinimas ir adresas;
ii) konteinerių identifikavimo būdai;
iii) konteinerių skaičius bei įprastinių atsarginių dalių, reikmenų ir įrangos kiekis ir tipas.
2. Nukrypstant nuo 735 straipsnio 1 dalies, 729 straipsnio 1 dalyje nurodytoms prekėms, kurios importuojamos atskirai nuo transporto priemonių, kurioms jos skirtos, taikomi 1 dalies a punkte nurodyti formalumai, netrukdant taikyti ir didesnių lengvatų, numatytų galiojančiose sutartyse.
3. Nukrypstant nuo 735 straipsnio 2 dalies, jeigu prižiūrinti muitinės įstaiga nusprendžia, kad taikoma 1 dalis ir kad negalima garantuoti, jog bus sumokėta galinti atsirasti skola muitinei, reikalaujama pateikti garantiją.
737 straipsnis
1. Transporto priemonės, kurioms įforminta laikinojo įvežimo procedūra, užbaigus laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, laikomos transporto priemonėmis, kurios yra įvežtos į Bendrijos muitų teritoriją.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms transporto priemonėms taikomos laikinojo įvežimo procedūros įforminimo data laikoma ta diena, kai jos pirmą kartą buvo panaudotos taikant šią procedūrą.
3. Surašant muitinės formalumų užbaigimo dokumentą, numatytą taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, laikinojo įvežimo procedūros vykdytojas asmeniui, turinčiam laikinojo įvežimo perdirbti leidimą, išduoda sertifikatą, pakeičiantį dokumentus, numatytus 595 straipsnio 3 dalyje.
4 poskirsnis
Muitinės formalumų užbaigimas
738 straipsnis
Dalims, pakeistoms remonto ar techninio aptarnavimo metu, ir naujoms atsarginėms dalims, kurios yra sulaužytos ar sugadintos, turi būti įforminti muitinės sankcionuoti veiksmai, kuriuos leidžiama taikyti importuotoms prekėms.
739 straipsnis
Tais atvejais, kai geležinkelio transporto priemonės, nurodytos 721 straipsnyje, ir padėklai, nurodyti 724 straipsnyje, bendrai naudojami pagal susitarimą, procedūros formalumai taip pat užbaigiami, kai vietoj geležinkelio transporto priemonių arba padėklų, kuriais disponavo Bendrijos muitų teritorijoje įsteigtas asmuo, muitinės sankcionuoti veiksmai įforminami to paties tipo geležinkelio transporto priemonėms arba to paties tipo arba vertės padėklams.
740 straipsnis
1. Jeigu transporto priemonėms yra įforminta laikinojo įvežimo procedūros pradžia, kaip numatyta 735 straipsnyje, procedūros formalumai užbaigiami:
a) reeksporto atveju - 232 straipsnio 2 dalyje nurodytu būdu;
b) deklaracijos bet kuriam kitam muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti atveju - tokiu būdu, koks taikomas deklaracijoms, susijusioms su atitinkamu veiksmu.
2. Jeigu buvo taikytas 736 straipsnis, atitinkamoms transporto priemonėms laikinojo įvežimo procedūros formalumai užbaigiami pateikiant transporto priemones leistiniems muitinės sankcionuotiems veiksmams įforminti kartu su deklaracija ar dokumentu, nurodytu 736 straipsnyje, iki termino, kurį nustato muitinės įstaiga, kurioje buvo surašytas minėtas dokumentas arba pateikta deklaracija.
5 poskirsnis
Baigiamosios nuostatos
741 straipsnis
Šis skirsnis neturi įtakos nuostatoms, galiojančioms transporto srityje, ypač toms, kurios reglamentuoja patikrinimo galimybes ir veikimą.
742 straipsnis
Muitinė gali atšaukti transporto priemonių laikinojo įvežimo leidimą, jeigu, nepažeidžiant šiame skyriuje numatytų didesnių lengvatų, numatytų galiojančiose sutartyse, ji įsitikina, inter alia, kad:
- kelių transporto priemonės, naudojamos komerciniais tikslais, buvo naudotos vidaus vežimams,
- transporto priemonės, naudojamos asmeniniais tikslais, buvo naudotos vidaus vežimams komerciniais tikslais,
- transporto priemonės buvo išnuomotos, paskolintos ar leista jomis naudotis jas įvežus arba po to, kai transporto priemonės buvo išnuomotos, paskolintos arba leista jomis naudotis įvežant jas, jos buvo dar kartą išnuomotos, pernuomotos, paskolintos arba leista jomis naudotis kitam asmeniui Bendrijos muitų teritorijoje bet kuriam kitam tikslui negu neatidėliotinas reeksportas.
4 skirsnis
Specialiosios muitinės formalumų užbaigimo priemonės
743 straipsnis
Taikant šį skyrių, visada įmanoma muitinei sutikus išimtiniais pagrįstais atvejais neatlygintinai perduoti prekes valstybės nuosavybėn.
5 skirsnis
Prekybos politikos priemonės
744 straipsnis
Jeigu Bendrijos teisės aktuose numatytos prekybos politikos priemonės, susijusios su:
a) prekių išleidimu į laisvą apyvartą, šios prekybos politikos priemonės netaikomos įforminant prekėms laikinojo įvežimo procedūrą, nei tam laikui, kai joms taikoma procedūra;
b) prekėmis, įvežtomis į Bendrijos muitų teritoriją, minėtos priemonės taikomos, kai prekėms įforminama laikinojo įvežimo procedūra;
c) eksportu, minėtos priemonės netaikomos, kai ne Bendrijos prekės reeksportuojamos iš Bendrijos muitų teritorijos po to, kai joms buvo įforminta laikinojo įvežimo procedūra.
745 straipsnis
Importuotas prekes išleidžiant į laisvą apyvartą muitinės taiko bet kokias prekybos politikos priemones, nustatytas toms prekėms tuo metu, kai buvo priimta išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija.
6 skirsnis
Keitimasis informacija
746 straipsnis
1. Valstybė narė praneša Komisijai:
a) apie atvejus, kai taikomas 696 straipsnis vadovaujantis 229 straipsnio 1 dalies c punktu;
b) 102 priede nurodytą informaciją apie kiekvieną leidimą, jeigu importuotų prekių vertė viršija 4000 ekiu, o laikinojo įvežimo procedūrą buvo leista taikyti vadovaujantis 688 straipsniu;
c) 103 priede nurodytą informaciją apie kiekvieną leidimą, jeigu laikinojo įvežimo procedūrą buvo leista taikyti vadovaujantis 689 straipsniu.
2. Šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytą informaciją apie leidimus, išduotus per ankstesnius šešis mėnesius, kuri perduodama kiekvienais metais iki kovo 15 d. ir rugsėjo 17 d. Komisija išplatina ją kitoms valstybėms narėms ir, jei būtina, ją išnagrinėja komitetas.
747 straipsnis
1. Valstybės narės praneša Komisijai:
a) kitų muitinių nei tos, kurioms prašymai turi būti pateikti pagal 695, 696 ir 697 straipsnius, sąrašą;
b) muitinės įstaigų, įgaliotų priimti deklaracijas procedūrai remiantis 695, 696 ir 697 straipsniais, sąrašą.
2. Taikomos 649 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos.
6 SKYRIUS
Laikinasis išvežimas perdirbti
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
748 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) pagrindiniai kompensaciniai produktai - kompensaciniai produktai, kurių gamybai buvo leista taikyti laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą;
b) šalutiniai kompensaciniai produktai - kiti kompensaciniai produktai nei tie, kuriems buvo leista taikyti procedūrą, kurie būtinai gaunami atlikus laikinojo išvežimo perdirbti operaciją;
c) nuostoliai - perdirbimo operacijos metu sunaikinta ir prarasta laikinai išvežtų prekių dalis, ypač išgaravusi, išdžiūvusi, išsiskyrusi dujų pavidalu ar išplauta;
d) kiekybinio skaičiavimo metodas - laikinai išvežtų prekių dalies, įeinančios į įvairius kompensacinius produktus, apskaičiavimas, atsižvelgiant į tokių prekių kiekį;
e) vertinio skaičiavimo metodas - laikinai išvežtų prekių dalies, įeinančios į įvairius kompensacinius produktus, apskaičiavimas, atsižvelgiant į tokių kompensacinių produktų vertę;
f) išankstinis importas - sistema, numatyta Kodekso 154 straipsnio 4 dalyje;
g) gabenimas trikampiu - sistema, kurią taikant kompensacinius produktus išleidžia į laisvą apyvartą visai arba iš dalies neapmokestinant importo muitais kita muitinės administracija nei ta, kuri įformino prekių laikinąjį išvežimą;
h) pinigų suma, kuri turi būti atimama - importo muitai, kurie būtų taikomi laikinai išvežtoms prekėms, jeigu jos būtų importuotos į Bendrijos muitų teritoriją iš šalies, kurioje buvo atlikta jų perdirbimo operacija arba paskutinioji jų perdirbimo operacija;
i) krovimo, vežimo ir draudimo išlaidos - visos išlaidos, atsiradusios prekių krovimo, vežimo ir draudimo metu, įskaitant:
- komisinius ir apmokėjimą tarpininkams, išskyrus pirkimo komisinius,
- talpyklų, kurios nėra sudėtinė laikinai išvežtų prekių dalis, kainą,
- pakavimo išlaidas, įskaitant apmokėjimą už darbą ir pakavimo medžiagų kainą,
- tvarkymo išlaidas, atsiradusias vežant prekes.
1 poskirsnis
Leidimas taikyti procedūrą - įprastinė procedūra
749 straipsnis
1. Taikant Kodekso 148 straipsnio b punktą, muitinė įsitikina, kad įmanoma nustatyti, jog kompensaciniai produktai pagaminti iš laikinai išvežtų prekių, ypač taikydama šias priemones:
a) specialių ženklų arba gamintojų numerių nurodymą arba aprašymą;
b) plombų, antspaudų, pritvirtinamųjų ar kitų skiriamųjų ženklų uždėjimą;
c) pavyzdžių ėmimą, iliustracijas ar techninius aprašymus;
d) analizių atlikimą;
e) tikrinimą patvirtinamųjų dokumentų, susijusių su atitinkamu sandoriu (tokių kaip sutartys, korespondencija ar sąskaitos faktūros), kurie aiškiai įrodo, kad kompensaciniai produktai turi būti pagaminti iš laikinai išvežtų prekių.
Muitinė taip pat gali naudoti "informacinį dokumentą, skirtą prekių laikinajam išvežimui palengvinti, kai prekės iš vienos šalies gamybos, perdirbimo ir remonto tikslais siunčiamos į kitą šalį", numatytą 1963 m. gruodžio 3 d. Muitinių bendradarbiavimo tarybos rekomendacijoje ir pateiktą 104 priede.
2. Jeigu prašoma leisti taikyti procedūrą prekių remontui, taikant arba netaikant standartinio prekių pakeitimo sistemą, muitinė įsitikina, kad laikinai išvežtas prekes galima suremontuoti. Jei muitinė mano, kad ši sąlyga neįvykdoma, ji atsisako išduoti leidimą.
3. Jeigu prašoma taikyti standartinio prekių pakeitimo sistemą, muitinė, inter alia, taiko tikrinimo būdus, išvardytus 1 dalies a, c, d arba e punktuose. Taikant 1 dalies e punktą, patvirtinamieji dokumentai aiškiai rodo, kad atitinkamas remontas bus atliekamas pristatant pakaitos produktą, atitinkantį sąlygas, išdėstytas Kodekso 155 straipsnio 1 dalyje.
4. Taikant 3 dalį, muitinė ypač įsitikina, kad procedūros taikymas, siekiant atlikti pakeitimą, kaip numatyta Kodekso 154 straipsnio 1 dalyje, nėra leidžiamas kaip prekių techninių charakteristikų pagerinimo priemonė.
Tuo tikslu ji patikrina:
- sutartis ir kitus patvirtinamuosius dokumentus, susijusius su remontu, ir
- pardavimo arba nuomos sutartis ir (arba) sąskaitas faktūras, susijusias su laikinai išvežtomis prekėmis arba prekėmis, į kurias įeina laikinai išvežtos prekės, ypač jose išdėstytas sąlygas.
5. Jeigu neįmanoma nustatyti, ar kompensaciniai produktai bus pagaminti iš laikinai išvežtų prekių, ir muitinei pateiktas prašymas dėl nukrypimo taikymo pagal Kodekso 148 straipsnio b punktą, muitinė pateikia prašymą Komisijai.
750 straipsnis
1. Prašymas surašomas vadovaujantis 497 straipsniu pagal 67/E priede pateiktą pavyzdį ir turi būti pateiktas asmens, kuriam leidimas gali būti išduodamas vadovaujantis Kodekso 86, 147 ir 148 straipsniais.
2. a) Prašymas pateikiamas valstybės narės, kurioje yra prekės, numatomos laikinai išvežti, paskirtai muitinei.
b) Jeigu numatoma, kad prekės bus eksportuotos iš kelių valstybių narių, gali būti pateiktas prašymas išduoti bendrą leidimą. Šis prašymas pateikiamas valstybės narės, kurioje yra dalis prekių, paskirtai muitinei.
Tokiu atveju prašyme pateikiami duomenys apie operacijų seką ir numatomas laikinojo išvežimo vietas.
751 straipsnis
1. Nepažeidžiant 760 ir 761 straipsnių, leidimus išduoda muitinė, kuriai prašymas buvo pateiktas vadovaujantis 750 straipsnio 2 dalimi; šie leidimai surašomi, atsižvelgiant į 500 straipsnį pagal 68/E priede pateiktą pavyzdį.
Nukrypstant nuo 500 straipsnio 3 dalies ir tinkamai pagrįstais išimtiniais atvejais muitinė gali išduoti leidimą atgaliniu terminu. Atgalinis tokio leidimo galiojimas negali siekti tolesnio laiko praeityje nei tas, kai buvo pateiktas prašymas. Šis nukrypimas netaikomas standartiniam prekių pakeitimui su išankstiniu importu.
2. Jeigu taikomas 750 straipsnio 2 dalies b punktas, leidimas negali būti išduotas be valstybės narės, kurioje yra prašyme nurodytos vietos, paskirtos muitinės sutikimo. Taikoma tokia procedūra:
a) muitinė, kuriai buvo pateiktas prašymas, įsitikinusi, kad ekonominės sąlygos suplanuotų operacijų atžvilgiu gali būti laikomos įvykdytomis, perduoda prašymą ir leidimo projektą kitai suinteresuotai muitinei; minėtame projekte nurodoma bent jau išeiga, patvirtinti identifikavimo metodai, muitinės įstaigos, minimos leidimo pavyzdžio, esančio 68/E priedo 11 punkte, jei reikia, muitinės įstaiga, atsakinga už procedūras ("prižiūrinti įstaiga") ir bet kokios supaprastintos procedūros, naudojamos procedūros pradžios įforminimui arba išleidimui į laisvą apyvartą taikant šią procedūrą, taip pat taisyklės, kurių reikia laikytis, inter alia, atsižvelgiant į pranešimą prižiūrinčiai įstaigai;
b) kitas suinteresuota muitinė kaip galima greičiau ir bet kokiu atveju ne vėliau kaip per du mėnesius nuo prašymo ir leidimo projekto perdavimo dienos praneša apie bet kokius egzistuojančius prieštaravimus;
c) muitinė, nurodyta a punkte, gali išduoti leidimą, jei per laikotarpį, nurodytą b punkte, ji negavo jokios informacijos apie egzistuojančius prieštaravimus;
d) valstybė narė, išduodanti leidimą, nusiunčia jo kopiją visoms pirmiau minėtoms valstybėms narėms.
Tokiu būdu išduoti leidimai galioja tik pirmiau minėtose valstybėse narėse.
Valstybės narės perduoda Komisijai muitinės, paskirtos priimti a punkte minėtus prašymą ir leidimo projektą, pavadinimus ir adresus. Komisija atitinkamai informuoja kitas valstybes nares.
752 straipsnis
1. Leidimas taikyti standartinio prekių pakeitimo sistemą be išankstinio importo gali būti naudojamas ir kompensacinių produktų reimportui vietoj pakaitos produktų, jei įvykdytos visos sąlygos.
2. Tam tikromis aplinkybės ir jei visos sąlygos, reikalingos tam, kad būtų galima taikyti standartinio prekių pakeitimo sistemą be išankstinio importo, yra įvykdytos, muitinė gali leisti leidimo, kuris nenumato šios sistemos taikymo, turėtojui, importuoti pakaitos produktus.
Suinteresuoti asmenys pateikia tuo tikslu prašymą ne vėliau kaip tuo metu, kai produktai importuojami.
753 straipsnis
Leidimo galiojimo laikotarpį nustato muitinė, atsižvelgdama į ekonomines sąlygas ir konkrečius pareiškėjo poreikius.
Jeigu galiojimo laikotarpis viršija dvejus metus, ekonominės sąlygos, į kurias atsižvelgiant buvo išduotas leidimas, reguliariai peržiūrimos jame nurodytais laiko tarpais.
754 straipsnis
1. Laikotarpis, per kurį kompensaciniai produktai turi būti reimportuoti į Bendrijos muitų teritoriją, nustatomas atsižvelgiant į laiką, reikalingą perdirbimo operacijoms užbaigti ir laikinai išvežtoms prekėms bei kompensaciniams produktams pervežti. Šis laikotarpis skaičiuojamas nuo deklaracijos, kuria įforminama procedūros pradžia, priėmimo dienos.
2. Pagal standartinio prekių pakeitimo sistemą be išankstinio importo laikotarpis, per kurį pakaitos produktai turi būti importuoti į Bendrijos muitų teritoriją, nustatomas, atsižvelgiant į laiką, reikalingą laikinai išvežtoms prekėms pakeisti ir laikinai išvežtoms prekėms bei pakaitos produktams pervežti. Šis laikotarpis skaičiuojamas nuo deklaracijos, kuria įforminama procedūros pradžia, priėmimo dienos.
3. Kompensacinių produktų reimportas, nurodytas 1 dalyje, ir pakaitos produktų importas, nurodytas 2 dalyje, laikomas baigtu, kai produktai (-ams):
- išleidžiami į laisvą apyvartą arba
- įvežami į laisvąsias zonas arba padedami į laisvuosius sandėlius arba jiems įforminamos muitinio sandėliavimo arba laikinojo įvežimo perdirbti procedūros,
- įforminama išorinio Bendrijos tranzito procedūra.
4. Data, į kurią reikia atsižvelgti taikant šį straipsnį, yra deklaracijos išleidimo į laisvą apyvartą procedūrai įforminti arba deklaracijos, kuria produktams įforminamas vienas iš muitinės sankcionuotų veiksmų, nurodytų 3 dalyje, priėmimo diena arba įvežimo į laisvąją zoną arba padėjimo į laisvąjį sandėlį diena.
755 straipsnis
Tam tikromis aplinkybėmis, laikotarpis, nurodytas 754 straipsnyje, gali būti pratęstas, net jei pradinis laikotarpis jau baigėsi.
756 straipsnis
1. Tam tikromis aplinkybėmis, laikotarpis, nurodytas Kodekso 157 straipsnyje, gali būti pratęstas, net jei pradinis laikotarpis jau baigėsi.
2. Taikant Kodekso 157 straipsnio 1 dalį, prekių įvežimas į laisvąją zoną arba padėjimas į laisvąjį sandėlį arba muitinio sandėliavimo procedūros įforminimas ketinant vėliau jas eksportuoti, laikomas eksportu.
757 straipsnis
Nepažeidžiant 758 straipsnio, išeiga, nurodyta Kodekso 149 straipsnio 2 dalyje, nustatoma ne vėliau kaip tuo metu, kai prekėms įforminta procedūros pradžia, atsižvelgiant į techninius duomenis, susijusius su atliktina operacija arba operacijomis, jei juos galima gauti, arba, jei negalima, į duomenis, kuriuos galima gauti Bendrijoje ir kurie susiję su to paties tipo operacijomis.
758 straipsnis
Tam tikromis aplinkybėmis, muitinė gali nustatyti išeigą, kai prekėms jau įforminta procedūros pradžia, bet ne vėliau kaip tuo metu, kai priimama kompensacinių produktų išleidimo į laisvą apyvartą i deklaracija.
759 straipsnis
1. Taikant Kodekso 147 straipsnio 2 dalį, leidimas, nurodytas 751 straipsnyje, išduodamas paprašius asmeniui, eksportuojančiam laikinai išvežamas prekes, netgi tais atvejais, kur jis nėra asmuo, atliekantis perdirbimo operacijas. Šio nukrypimo prašoma pateikiant prašymą valstybės narės, kurioje įsteigtas prašymą pateikęs asmuo, muitinei. Šis nukrypimas taikomas ir gabenimo trikampiu atveju.
Leidimas išduodamas prašymą pateikusiam asmeniui.
Nukrypimas leidžia kitam nei leidimo turėtojas asmeniui deklaruoti kompensacinius produktus išleidimui į laisvą apyvartą ir būti įgaliotam taikyti procedūrą.
2. Prie prašymo turi būti pridėti visi patvirtinamieji dokumentai, reikalingi jam išnagrinėti. Šiuose dokumentuose visų pirma turi būti nurodyti:
- pranašumai, kurie atsirastų dėl Kodekso 147 straipsnio 2 dalies taikymo, atsižvelgiant į eksportuojamų prekių pardavimo padidėjimą, palyginti su pardavimu, atliekamu normaliomis sąlygomis,
- įrodymai, kad prašomas nukrypimas nepakenks esminiams Bendrijos gamintojų, kurie gamina reimportuotiniems kompensaciniams produktams tapačius ar panašius produktus, interesams.
3. Jeigu muitinė turi visą būtiną informaciją, ji perduoda prašymą Komisijai kartu pareikšdama savo nuomonę.
Gavusi prašymą, Komisija perduoda informaciją valstybei narei.
Komisija, taikydama Komiteto procedūrą, sprendžia, ar galima ir kokiomis sąlygomis galima išduoti leidimą, ir ypač nurodo kontrolės priemones, reikalingas užtikrinant Kodekso 151 straipsnyje nurodyto neapmokestinimo taikymą tik kompensaciniams produktams, į kuriuos faktiškai įeina laikinai išvežtos prekės.
2 poskirsnis
Leidimas taikyti procedūrą - supaprastintos procedūros
760 straipsnis
1. Jeigu nėra taikomos supaprastintos procedūros pradžios įforminimo procedūros, nurodytos Kodekso 76 straipsnyje, ir perdirbimo operacijos susijusios su prekių remontu, muitinės įstaiga, muitinės įgaliota išduoti leidimus taikant supaprastintą procedūrą, leidžia procedūros pradžios įforminimo deklaracijos pateikimą laikyti prašymu išduoti leidimą.
Šiuo atveju deklaracijos priėmimas laikomas leidimu, ir šiam priėmimui taikomos sąlygos, lemiančios leidimo išdavimą.
2. Prie deklaracijų, pateiktų pagal 1 dalį, pridedamas deklaranto parengtas dokumentas, kuriame, pateikiama toliau nurodyta privalomoji informacija, išskyrus atvejus, kai tokie duomenys gali būti įrašyti į pačios deklaracijos blanko 44 langelį:
a) jeigu asmuo, kuris prašo taikyti procedūrą, ir deklarantas nėra vienas ir tas pats asmuo, nurodomas pareiškėjo vardas, pavardė arba įmonės pavadinimas ir adresas;
b) kompensacinių produktų prekybinis ir (arba) techninis aprašymas;
c) perdirbimo operacijų pobūdis;
d) laikas, reikalingas kompensaciniams produktams reimportuoti;
e) išeiga arba, jei reikia, išeigos nustatymo būdas;
f) identifikavimo priemonės.
498 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
3. 502 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
761 straipsnis
1. Jeigu perdirbimo operacijos susijusios su nekomercinio pobūdžio remontu, atliekamu už atlygį ar nemokamai, muitinės paskirta muitinės įstaiga, prašant deklarantui, leidžia išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją laikyti prašymu išduoti leidimą. Šiais atvejais deklaracijos priėmimas laikomas leidimu, o šiam priėmimui taikomos sąlygos, lemiančios leidimo išdavimą.
2. 1 dalyje "nekomercinio pobūdžio remontas" - tai prekių remontas, įskaitant jų atnaujinimą į pradinę būklę ir pataisymą, kuris:
- atliekamas ne nuolat ir
- susijęs išimtinai su importuotojo arba jo šeimos asmeninio naudojimo prekėmis, kurios savo pobūdžiu ar kiekiu neatspindi jokių komercinių interesų.
3. Pareiškėjas turi įrodyti nekomercinį prekių pobūdį. Muitinės įstaiga nesuteikia lengvatų, numatytų 1 dalyje, jei nėra įvykdytos visos sąlygos.
2 skirsnis
Procedūros pradžios įforminimas prekėms
762 straipsnis
Taisyklės, reglamentuojančios laikinojo išvežimo perdirbti procedūros pradžios įforminimą prekėms, taikomos laikinai išvežamoms prekėms, įskaitant laikinai išvežamas prekes, naudojamas taikant standartinio prekių pakeitimo sistemą su išankstiniu importu ar be jo.
1 poskirsnis
Įprastinė procedūra
763 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai taikomi 760 ir 761 straipsniai, deklaracija (eksporto deklaracija), kuria laikinai išvežamoms prekėms įforminama laikinojo išvežimo perdirbti procedūros pradžia pateikiama vienoje iš procedūros pradžios įforminimo įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu taikomas 760 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, pateikiama deramai įgaliotai muitinės įstaigai.
764 straipsnis
1. 763 straipsnyje nurodyta deklaracija parengiama laikantis eksportavimo nuostatų.
2. Nepažeidžiant 761 straipsnio, prekių aprašymas deklaracijoje, nurodytoje 1 dalyje, atitinka aprašymus leidime.
3. Taikomos 658 straipsnio 3 dalies nuostatos.
2 poskirsnis
Supaprastintos procedūros
765 straipsnis
Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje, taikomos pagal 277 straipsnį.
3 skirsnis
Neapmokestinimo teisė taikant procedūrą
766 straipsnis
Nepažeidžiant 754 straipsnio (per laikotarpį, numatytą Kodekso 149 straipsnio 1 dalyje), neapmokestinimo teisė taikant laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą suteikiama pateikus išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją.
767 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kai taikomi 760 ir 761 straipsniai, išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija pateikiama vienoje iš formalumų užbaigimo įstaigų, nurodytų leidime.
2. Jeigu taikomas 760 straipsnis, deklaracija, nurodyta 1 dalyje, pateikiama muitinės įstaigai, kuri išdavė leidimą.
3. Jeigu taikomas 761 straipsnis, išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija pateikiama muitinės deramai įgaliotai muitinės įstaigai.
4. Tačiau prižiūrinti įstaiga gali leisti pateikti deklaraciją, nurodytą 1 dalyje, kitai muitinės įstaigai nei ta, kuri nurodyta 1 ir 2 dalyse.
768 straipsnis
1. Deklaracija, nurodyta 767 straipsnyje, parengiama, kaip nurodyta 198-252 straipsniuose.
2. Nepažeidžiant 761 straipsnio taikymo, kompensacinių produktų arba pakaitos produktų aprašymas deklaracijoje, nurodytoje 1 dalyje, atitinka aprašymus leidime.
3. Taikant Kodekso 62 straipsnio 2 dalį, dokumentai, kurie pateikiami kartu su deklaracija, yra tie, kuriuos pateikti būtina prekes išleidžiant į laisvą apyvartą, kaip numatyta 218-221 straipsniuose, ir:
- procedūros pradžios įforminimo deklaracijos kopija arba gabenimo trikampiu atveju INF 2 blankas, kaip numatyta 781 straipsnyje, ir
- jeigu išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija pateikiama pasibaigus laikotarpiams, nustatytiems pagal Kodekso 149 straipsnio 1 dalį, ir taikoma 754 straipsnio 3 dalis, bet kokie patvirtinamieji dokumentai, leidžiantys patikrinti, ar kompensaciniams arba pakaitos produktams buvo įforminti muitinės sankcionuoti veiksmai per minėtą laikotarpį.
769 straipsnis
Supaprastintos procedūros, numatytos Kodekso 76 straipsnyje, taikomos prekes išleidžiant į laisvą apyvartą laikantis 254-267 ir 278 straipsniuose nustatytos tvarkos.
4 skirsnis
Nuostatos, susijusios su privalomųjų mokėjimų taikymu
770 straipsnis
Skaičiuojant atimamą pinigų sumą, nurodytą Kodekso 151 straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje, neatsižvelgiama į:
a) privalomuosius mokėjimus, numatytus:
- Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2727/75 dėl prekybos javais [26] 14 straipsnio 2 dalyje,
- Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2759/75 dėl prekybos kiauliena [27] 13 straipsnio 1 dalyje,
- Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2771/75 dėl prekybos kiaušiniais [28] 8 straipsnio 1 dalyje,
- Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2777/75 dėl prekybos kalakutiena [29] 8 straipsnio 1 dalyje,
- Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1035/72 dėl vaisių ir daržovių sektoriaus [30] 25 ir 25a straipsniuose,
- Tarybos reglamento (EEB) Nr. 822/87 dėl prekybos vynu [31] 53 straipsnio 3 dalyje;
b) antidempingo muitus ir kompensacinius muitus,
kurie būtų taikomi laikinai išvežtoms prekėms, jei jos būtų buvę importuojamos į atitinkamą valstybę narę iš šalies, kurioje buvo atlikta jų perdirbimo operacija arba paskutinė tokia operacija.
771 straipsnis
1. Jeigu taikoma Kodekso 151 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa, laikinai išvežtų prekių krovimo, vežimo ir draudimo išlaidos iki vietos, kurioje atlikta perdirbimo operacija ar paskutinė tokia operacija, neįskaitomos į:
- laikinai išvežtų prekių vertę, į kurią atsižvelgiama nustatant kompensacinių produktų muitinę vertę vadovaujantis Kodekso 32 straipsnio 1 dalies b punkto i papunkčiu,
- perdirbimo išlaidas, jeigu laikinai išvežtų prekių vertė negali būti nustatyta taikant 32 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktį, nurodytą pirmojoje įtraukoje.
2. Į 1 dalyje nurodytas perdirbimo išlaidas įskaitomos kompensacinių produktų krovimo, vežimo ir draudimo išlaidos nuo vietos, kurioje atlikta perdirbimo operacija arba paskutinė perdirbimo operacija, iki vietos, kurioje jie buvo įvežti į Bendrijos muitų teritoriją.
3. Remonto išlaidas, nurodytas Kodekso 153 straipsnyje, sudaro visas apmokėjimas, kurį atlieka ar turi atlikti leidimo turėtojas remontą atliekančiam asmeniui arba jo naudai už atliktą remontą, ir į šias išlaidas įskaitomi visi mokėjimai, kuriuos kaip laikinai išvežtų prekių remonto sąlygas atlieka ar privalo atlikti leidimo turėtojas remontą atliekančiam asmeniui arba leidimo turėtojas tai atlieka siekdamas įvykdyti įsipareigojimą remontą atliekančiam asmeniui.
Toks mokėjimas nebūtinai turi būti atliekamas pervedant pinigus. Jis gali būti atliekamas tiesiogiai ar netiesiogiai, naudojant akredityvus ar kitas suderintas priemones.
143 straipsnis taikomas leidimo turėtojo ir operatoriaus santykiams įvertinti.
772 straipsnis
1. Laikinai išvežtų prekių, įeinančių į kompensacinių produktų sudėtį dalis, apskaičiuojama vienu iš metodų, nurodytų 773-775 straipsniuose, jeigu visi kompensaciniai produktai, kiti nei šalutiniai kompensaciniai produktai, nurodyti 774 straipsnio 3 dalyje, gauti atlikus atitinkamą perdirbimo operaciją, nėra išleidžiami į laisvą apyvartą tuo pačiu metu.
2. Apskaičiavimai, nurodyti 773-775 straipsniuose, atliekami remiantis pavyzdžiais, pateiktais 105 priede, arba bet kokiu kitu metodu, duodančiu tuos pačius rezultatus.
773 straipsnis
1. Jeigu taikant laikinojo išvežimo perdirbti operacijas iš vienos ar daugiau laikinai išvežtų prekių rūšių gaunama tik viena kompensacinių produktų rūšis, taikomas kiekybinio skaičiavimo metodas (kompensacinių produktų) pinigų sumai, kuri turi būti atimama kompensacinius produktus išleidžiant į laisvą apyvartą, nustatyti.
2. Taikant 1 dalį, kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių kiekis, atitinkantis išleistų į laisvą apyvartą kompensacinių produktų kiekį, į kurį reikia atsižvelgti siekiant nustatyti pinigų sumą, kuri turi būti atimama, apskaičiuojamas taikant bendram kiekvienos rūšies minėtų prekių kiekiui koeficientą, atitinkantį išleistų į laisvą apyvartą kompensacinių produktų kiekio santykį su bendru kompensacinių produktų kiekiu.
774 straipsnis
1. Jeigu taikant laikinojo išvežimo perdirbti operacijas iš vienos ar daugiau laikinai išvežtų prekių rūšių gaunamos kelios kompensacinių produktų rūšys, ir visi minėtų prekių elementai randami kiekvienoje iš skirtingų kompensacinių produktų rūšių, kiekybinio skaičiavimo metodas (laikinai išvežtos prekės) taikomas, pinigų sumai, kuri turi būtu atimama kompensacinius produktus išleidžiant į laisvą apyvartą, nustatyti.
2. Sprendžiant, ar tinka metodas, nurodytas 1 dalyje, į nuostolius neatsižvelgiama.
3. Nustatant laikinai išvežtų prekių dalį, šalutiniai kompensaciniai produktai, kuriuos sudaro atliekos, laužas, nuosėdos, nuopjovos ir kitos liekanos, laikomi nuostoliais.
4. Jeigu taikoma 1 dalis, kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių kiekis, naudotas kiekvienos rūšies kompensacinių produktų gamyboje, nustatomas nuosekliai taikant bendram kiekvienos laikinai išvežtų prekių rūšies kiekiui koeficientą, atitinkantį minėto prekių kiekio, esančio kiekvienoje kompensacinių produktų rūšyje, santykį su bendru minėtų prekių kiekiu, esančiu kompensaciniuose produktuose.
5. Kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių kiekis, atitinkantis kiekvienos rūšies kompensacinių produktų, išleistų į laisvą apyvartą, kiekį, į kurį reikia atsižvelgti nustatant pinigų sumą, kuri turi būti atimama, apskaičiuojamas taikant koeficientą, gautą naudojant 773 straipsnio 2 dalyje nurodytą metodą kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių kiekiui, panaudotam kiekvienos rūšies minėtų produktų gamyboje ir apskaičiuotam pagal 4 dalį.
775 straipsnis
1. Tais atvejais, kai netaikomi 773 ir 774 straipsniai, taikomas vertinio skaičiavimo metodas.
Tačiau, leidimo turėtojui sutikus ir siekiant supaprastinimo, muitinė gali taikyti kiekybinio skaičiavimo metodą (laikinai išvežtos prekės) vietoj vertinio skaičiavimo metodo, jeigu abu metodai duotų panašius rezultatus.
2. Siekiant nustatyti kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių, naudojamų kiekvienos rūšies kompensacinių produktų gamyboje, kiekį, bendram laikinai išvežtų prekių kiekiui taikomi nuoseklūs koeficientai, atitinkantys kiekvieno kompensacinio produkto muitinės vertės santykį su bendra tų produktų muitine verte.
3. Jeigu viena kompensacinių produktų rūšis nereimportuojama, tokių produktų vertė vertės nustatymo tikslams apskaičiuojama kaip tapačių ar panašių produktų paskutinė pardavimo kaina Bendrijoje su sąlyga, jei tokiai kainai neturi įtakos santykis tarp pirkėjo ir pardavėjo.
143 straipsnis taikomas santykiams tarp pirkėjo ir pardavėjo įvertinti.
Jei vertė negali būti nustatyta taikant anksčiau nurodytas nuostatas, ją muitinė nustato bet kokiu priimtinu metodu.
4. Kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių kiekis, atitinkantis kiekvienos rūšies kompensacinių produktų, išleistų į laisvą apyvartą, kiekį, į kurį reikia atsižvelgti siekiant nustatyti pinigų sumą, kuri turi būti atimama, apskaičiuojamas taikant koeficientą, gautą naudojant 773 straipsnio 2 dalyje nurodytą metodą, kiekvienos rūšies laikinai išvežtų prekių kiekiui, naudotam tų produktų gamyboje ir apskaičiuotam pagal 2 dalį.
776 straipsnis
1. Jeigu išduodamas laikinojo išvežimo perdirbti leidimas, kuriame nenumatomas remontas, ir muitinė gali, sutikus leidimo turėtojui, nustatyti apytikslę muitų sumą, mokėtiną vadovaujantis dalinio neapmokestinimo importo muitais nuostatomis, minėta institucija gali nustatyti vidutinę normą, taikytiną visoms perdirbimo operacijoms, kurios turi būti atliktos pagal tą leidimą (bendrasis formalumų užbaigimas), jeigu įmonės dažnai atlieka laikinojo išvežimo perdirbti operacijas.
2. Šios straipsnio 1 dalyje nurodyta norma nustatoma kiekvienam laikotarpiui, kurio trukmė neviršija šešių mėnesių, remiantis:
- išankstiniu apytikslės už tą laikotarpį mokėtinos pinigų sumos įvertinimu arba
- patirtimi, susijusia su pinigų sumos, sumokėtos, atsižvelgiant į ankstesnį atitinkamą laikotarpį, surinkimu.
Norma atitinkamai padidinama, siekiant užtikrinti, kad į apskaitą įtraukta importo muitų suma būtų ne mažesnė negu teisiškai privaloma sumokėti pinigų suma.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta norma laikinai taikoma perdirbimo privalomuosius mokėjimus už kompensacinius produktus, išleistus į laisvą apyvartą nustatytam laikotarpiui, tapačiam tam, kuris naudojamas apskaičiavimams, nurodytiems 2 dalyje, ir nėra būtina tiksliai apskaičiuoti importo muitų, mokėtinų kiekvieną kartą, kai prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą, sumą.
4. Importo muito suma, gauta taikant šį straipsnį, įtraukiama į apskaitą, atsižvelgiant į sąlygas ir laikotarpius, numatytus Kodekso 217-232 straipsniuose.
5. Kiekvieno nustatyto laikotarpio pabaigoje muitinė atlieka bendrąjį procedūros formalumų užbaigimą ir atlieka galutinius apskaičiavimus pagal nuostatas, susijusias su daliniu neapmokestinimu importo muitais.
6. Jei galutiniais apskaičiavimais nustatoma, kad importo muitų suma, kuri įtraukta į apskaitą, yra per didelė arba kad, nepaisant padidinimo, atlikto pagal 2 dalį, įtraukta į apskaitą importo muitų suma yra mažesnė nei teisiškai privaloma sumokėti suma, atliekamas patikslinimas.
5 skirsnis
Gabenimas trikampiu
777 straipsnis
1. Muitinė nurodyta 751 straipsnyje, leidžia taikyti gabenimo trikampiu sistemą:
a) tais atvejais, kai taikomas leidimas, nurodytas Kodekso 147 straipsnyje arba 152 straipsnyje arba
b) tais atvejais, kai leidimo turėtojas po leidimo išdavimo, bet prieš kompensacinių arba pakaitos produktų išleidimą į laisvą apyvartą pateikia specialų prašymą.
2. Gabenimo trikampiu sistemos neleidžiama taikyti, kai taikoma standartinio prekių pakeitimo sistema su išankstiniu importu.
778 straipsnis
1. Nepažeidžiant 783 straipsnio, tais atvejais, kai taikoma gabenimo trikampiu sistema, naudojamas informacinis lakštas INF 2.
2. Informacinį lakštą INF 2, atitinkantį 106 priede pateiktą pavyzdį ir nuostatas, sudaro vienas originalas ir viena kopija, kurie kartu pateikiami procedūros pradžios įforminimo įstaigai.
Informacinis lakštas INF 2 surašomas prekių, kurioms įforminama procedūros pradžia, kiekiui. Jeigu tikimasi, kad kompensaciniai arba pakaitos produktai bus reimportuoti daugiau nei vienoje siuntoje skirtingose muitinės įstaigose, procedūros pradžios įforminimo įstaiga, leidimo turėtojui paprašius, išduoda reikiamą skaičių INF 2 lakštų, parengtų prekių, kurioms įforminama procedūros pradžia, kiekiui.
3. Informacinio lakšto INF 2 vagystės, praradimo arba sunaikinimo atveju laikinojo išvežimo perdirbti leidimo turėtojas gali paprašyti muitinės įstaigos, kuri jį patvirtino, išduoti dublikatą. Minėta įstaiga patenkina šį prašymą su sąlyga, jei galima įrodyti, kad laikinai išvežtos prekės, kurioms prašomas dublikatas, nėra reimportuotos.
Taip išduotame dublikate turi būti viena iš šių nuorodų:
- DUPLICADO,
- DUPLIKAT,
- DUPLIKAT,
- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ,
- DUPLICATE,
- DUPLICATA,
- DUPLICATO,
- DUPLICAAT,
- SEGUNDA VIA.
4. Prašymas išduoti informacinį lakštą INF 2 laikomas leidimo turėtojo sutikimu, nurodytu Kodekso 150 straipsnio 1 dalies b punkte.
779 straipsnis
1. Procedūros pradžios įforminimo įstaiga patvirtina informacinio lakšto INF 2 originalą ir kopiją. Kopiją ji pasilieka ir grąžina originalą deklarantui.
2. Jeigu procedūros pradžios įforminimo įstaiga mano, kad muitinės įstaigai, kurioje bus pateikta išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija, bus reikalingi tam tikri leidimo duomenys, kurių nėra informaciniame lakšte, ji įrašo tokius duomenis į informacinį lakštą.
3. Informacinio lakšto INF 2 originalas pateikiamas muitinės įstaigai, per kurią prekės išgabenamos iš Bendrijos muitų teritorijos. Ta įstaiga originale įrašo patvirtinimą, kad prekės buvo išvežtos iš minėtos teritorijos, ir jį grąžina jį pateikusiam asmeniui.
780 straipsnis
1. Jeigu prašoma, kad procedūros pradžios įforminimo įstaiga patvirtintų informacinį lakštą INF 2, 16 langelyje ji nurodo priemones, taikomas laikinai išvežamoms prekėms identifikuoti.
2. Jeigu imami pavyzdžiai arba naudojamos iliustracijos arba techninis aprašymas, 1 dalyje nurodyta įstaiga patvirtina tokių pavyzdžių, iliustracijų arba techninių aprašymų autentiškumą uždėdama muitinės plombą arba ant prekių, jeigu jų pobūdis tai leidžia, arba ant įpakavimo tokiu būdu, kad negalima būtų jos pažeisti.
Etiketė su įstaigos antspaudu ir eksporto deklaracijos informaciniais duomenimis pridedama prie pavyzdžių, iliustracijų ar techninių aprašymų tokiu būdu, kad negalima būtų jos pakeisti.
3. Pavyzdžiai, iliustracijos ar techniniai aprašymai, kurių tikrumas patvirtintas ir kurie užplombuoti vadovaujantis 2 dalimi, grąžinami eksportuotojui, kuris turi pateikti juos su nepažeista plomba, kai kompensaciniai arba pakaitos produktai reimportuojami.
4. Jeigu reikalinga analizė ir jos rezultatai muitinės įstaigai pažymint informacinį lakštą INF 2 dar nėra žinomi dokumentas, kuriame yra analizės rezultatai, pateikiamas eksportuotojui užantspauduotame, apsaugotame nuo pažeidimų voke.
781 straipsnis
1. Kompensacinių ar pakaitos produktų importuotojas pateikia informacinio lakšto INF 2 originalą ir, jei reikia, 780 straipsnio 3 ir 4 dalyje nurodytas identifikavimo priemones formalumų užbaigimo įstaigai tuo metu, kai jis pateikia išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją.
2. Jeigu kompensaciniai ar pakaitos produktai išleidžiami į laisvą apyvartą vienoje siuntoje arba daugiau siuntų, bet toje pačioje muitinės įstaigoje, ta įstaiga informacinio lakšto INF 2 originale pažymi laikinai išvežtų prekių kiekius, atitinkančius kompensacinių ar pakaitos produktų kiekius, išleistus į laisvą apyvartą. Kai užbaigiamas informacinio lakšto INF 2 muitinis įforminimas, jis pridedamas prie atitinkamos deklaracijos. Jei to nepadaroma, jis grąžinamas deklarantui, ir šis faktas pažymimas IM blanko, numatyto 205 straipsnyje, 44 langelyje.
3. Jeigu kompensaciniai ar pakaitos produktai išleidžiami į laisvą apyvartą daugiau nei vienoje siuntoje daugiau nei vienoje muitinės įstaigoje ir jeigu nebuvo taikyta 778 straipsnio 2 dalis, muitinės įstaiga, kurioje buvo pateikta pirmoji išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija, deklarantui prašant pirmąjį informacinį lakštą INF 2 pakeičia kitais INF 2 lakštais, surašytais laikinai išvežtų prekių kiekiui, dar neišleistam į laisvą apyvartą. Muitinės įstaiga pakeistame informaciniame lakšte arba lakštuose nurodo pirmojo informacinio lakšto numerį ir jį išdavusią muitinės įstaigą. Kiekiai, įrašyti pakeistame informaciniame lakšte arba lakštuose, atimami iš kiekių, įrašytų pirmajame informaciniame lakšte INF 2, kuris, užbaigus formalumus tokiu būdu, pridedamas prie pirmosios išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos. Kai užbaigiamas kiekvieno pakeisto informacinio lakšto muitinis įforminimas, jis pridedamas prie išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos, su kuria jis susijęs.
782 straipsnis
Formalumų užbaigimo įstaiga įgaliojama paprašyti muitinės įstaigos, kuri patvirtino informacinį lakštą INF 2, po muitinio įforminimo atlikti informacinio lakšto tikrumo, jame pateiktų duomenų bei bet kokios jame įrašytos papildomos informacijos teisingumo patikrinimą.
Pastaroji muitinės įstaiga įvykdo šį prašymą kiek įmanoma greičiau.
783 straipsnis
Tam tikriems gabenimo trikampiu srautams gali būti taikomos supaprastintos informavimo ir kontrolės procedūros.
Suinteresuotos valstybės narės iš anksto nusiunčia Komisijai procedūrų, pasiūlytų atitinkamam srautui, projektus. Komisija informuoja kitas valstybes nares.
Supaprastintos procedūros, apie kurias pranešta Komisijai, gali būti įgyvendinamos, jei Komisija per du mėnesius nuo projekto gavimo dienos nepraneša suinteresuotoms valstybėms narėms, kad prieštarauja procedūrų įgyvendinimui.
6 skirsnis
Prekybos politikos priemonės
784 straipsnis
1. Prekybos politikos priemonės eksportui taikomos priimant procedūros pradžios įforminimo deklaraciją.
2. Šio straipsnio 1 dalis neturi įtakos sprendimams, leidžiantiems vario ir vario lydinių pelenus ir liekanas kurių KN kodas 2620, bei vario ir vario lydinių atliekas, kurių KN kodas 740400, neapmokestinti taikant eksporto kvotas.
785 straipsnis
1. Kai kompensaciniai produktai, nurodyti Kodekso 145 straipsnio 1 dalyje, išleidžiami į laisvą apyvartą, specialiosios prekybos politikos priemonės, galiojančios tokiems produktams tuo metu, kai priimama išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija, taikomos tik tais atvejais, kai tokie produktai nėra kilę iš Bendrijos kaip apibrėžta Kodekso 23 ir 24 straipsniuose.
2. Prekybos politikos priemonės importui netaikomos, kai taikoma standartinio prekių pakeitimo sistema taip pat remonto atveju arba papildomo perdirbimo operacijų, kurios turi būti atliktos vadovaujantis Kodekso 123 straipsniu, atveju.
7 skirsnis
Administracijų bendradarbiavimas
786 straipsnis
1. Valstybės narės siunčia Komisijai 107 priede numatytą informaciją apie kiekvieną prašymą išduoti leidimą, kuris buvo atmestas todėl, kad ekonominės sąlygos nėra laikomos įvykdytomis.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija išsiunčiama per mėnesį, einantį po mėnesio, per kurį prašymas buvo atmestas. Komisija išplatina tokią informaciją kitoms valstybėms narėms ir, jeigu laikoma, kad tai būtina, Komitetas ją išnagrinėja.
787 straipsnis
1. Valstybės narės perduoda Komisijai:
a) muitinės, kuriai turi būti pateikiami prašymai išduoti leidimą, išskyrus 760 ir 761 straipsniuose nurodytus atvejus, sąrašą;
b) muitinės įstaigų, įgaliotų išduoti leidimus vadovaujantis 760 ir 761 straipsniais, sąrašą.
2. Taikomos 649 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
ĮGYVENDINIMO NUOSTATOS, SUSIJUSIOS SU EKSPORTU
1 SKYRIUS
Negrąžinamasis eksportas
788 straipsnis
1. Eksportuotoju, vadovaujantis Kodekso 161 straipsnio 5 dalimi, laikomas asmuo, kurio vardu eksporto deklaracija pateikiama ir kuris yra prekių savininkas arba turi panašią teisę disponuoti jomis tuo metu, kai priimama deklaracija.
2. Jeigu prekių savininkas arba asmuo, turintis teisę disponuoti jomis, įsteigtas ne Bendrijos teritorijoje, eksportuotoju laikomas asmuo, įsteigtas Bendrijos teritorijoje, sudaręs sutartį, kurią vykdant prekės eksportuojamos.
789 straipsnis
Subkontraktavimo atvejais eksporto deklaracija gali būti pateikta ir muitinės įstaigai, kurios veiklos zonoje yra subkontraktoriaus buveinė.
790 straipsnis
Jeigu dėl administracinių priežasčių negali būti taikomas Kodekso 161 straipsnio 5 dalies pirmasis sakinys, deklaracija gali būti pateikta bet kuriai suinteresuotoje valstybėje narėje įsteigtai muitinės įstaigai, atsakingai už atitinkamą operaciją.
791 straipsnis
1. Dėl svarbių pateisinamų priežasčių eksporto deklaracija gali būti priimta:
- kitoje nei nurodytoje Kodekso 161 straipsnio 5 dalies pirmajame sakinyje muitinės įstaigoje,
arba
- kitoje nei nurodytoje 790 straipsnyje muitinės įstaigoje.
Šiuo atveju atliekant draudimų ir apribojimų taikymo kontrolę, atsižvelgiama į situacijos specifiką.
2. Jeigu 1 dalyje nurodytais atvejais eksporto formalumai nėra užbaigti eksportuotojo valstybėje narėje, muitinės įstaiga, kuriai pateikta eksporto deklaracija, siunčia bendrojo administracinio dokumento egzempliorių eksportuotojo valstybėje narėje paskirtai įstaigai.
792 straipsnis
Nepažeidžiant 207 straipsnio, tais atvejais, kai eksporto deklaracija surašoma bendrojo administracinio dokumento blanke, naudojami 1, 2 ir 3 egzemplioriai. Muitinės įstaiga, kuriai pateikta eksporto deklaracija (eksporto muitinės įstaiga uždeda antspaudą A langelyje ir, jei reikia, užpildo D langelį. Jeigu priimamas sprendimas išleisti prekes, jai paliekamas 1 egzempliorius, 2 egzempliorius siunčiamas valstybės narės, kuriai priklauso eksporto įstaiga, statistikos reikmėms, o 3 egzempliorius grąžinamas suinteresuotam asmeniui.
793 straipsnis
1. Bendrojo administracinio dokumento rinkinio 3 egzempliorius ir prekės, kurioms įforminta eksporto procedūra, pateikiamos išvežimo muitinės įstaigai.
2. Išvežimo muitinės įstaiga:
a) eksportuojant prekes geležinkelių, oro ar jūrų transportu, paštu - muitinės įstaiga, prižiūrinti vietą, kurioje geležinkelio kompanijos, pašto tarnybos, oro linijų ar vežimo kompanijos priima prekes pagal atskirą vežimo sutartį gabenimui į trečiąją šalį;
b) eksportuojant prekes vamzdynų transportu ir eksportuojant elektros energiją -valstybės narės paskirta įstaiga, kurios veiklos zonoje yra eksportuotojo buveinė;
c) eksportuojant prekes kitomis transporto priemonėmis arba aplinkybėmis, kurios nenumatytos a ir b punktuose, - paskutinioji muitinės įstaiga, kuriai prekės pateikiamos prieš išvežant jas iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. Išvykimo muitinės įstaiga įsitikina, kad jai pateiktos prekės atitinka deklaruotąsias ir prižiūri, kaip jos fiziškai išvežamos tai patvirtindama žyma 3 egzemplioriaus kitoje pusėje. Patvirtinimui naudojamas antspaudas su įstaigos pavadinimu ir data. Išvežimo muitinės įstaiga grąžina 3 egzempliorių ją pateikusiam asmeniui, kad šis egzempliorius būtų grąžintas deklarantui.
Eksportuojant prekes atskiromis siuntų dalimis, patvirtinimas duodamas tik tai daliai prekių, kuri tuo metu faktiškai eksportuojama. Jeigu eksportuojamos atskiromis siuntų dalimis prekės deklaruojamos skirtingose muitinės įstaigose, išvežimo muitinės įstaiga, kuriai buvo pateiktas 3-io egzemplioriaus originalas, gavusi motyvuotą prašymą, patvirtina 3-io egzemplioriaus, įforminto kiekvienai minėtai prekių daliai, kopiją tikslu pateikti ją kitai atitinkamai išvežimo įstaigai. 3-io egzemplioriaus originalas atitinkamai pažymimas.
Kai visa operacija atliekama vienos valstybės narės teritorijoje, ta valstybė narė gali numatyti galimybę nežymėti 3-io egzemplioriaus ir tokiu atveju šis egzempliorius negrąžinamas.
4. Jeigu išvežimo muitinės įstaiga nustato, kad prekių trūksta, tai pažymi jai pateiktos deklaracijos egzemplioriuje ir atitinkamai informuoja eksporto muitinės įstaigą.
Jeigu išvežimo muitinės įstaiga nustato prekių perteklių, šių prekių neišleidžia, kol nebus užbaigti eksporto formalumai.
Jeigu išvežimo muitinės įstaiga nustato neatitikimus, susijusius su prekių pobūdžiu, tų prekių neišleidžia, kol nebus baigti eksporto formalumai, ir taip pat atitinkamai informuoja eksporto muitinės įstaigą.
5. Šio straipsnio 2 dalies a punkte nurodytais atvejais išvežimo muitinės įstaiga pažymi eksporto deklaracijos 3-ią egzempliorių, kaip nurodyta 3 dalyje, transporto dokumente raudonu rašalu pažymi "Eksportas" ir uždeda antspaudą. Jeigu reguliarių pervežimo linijų arba tiesioginio pervežimo ar skrydžių į trečiąją paskirties šalį atveju operacijas atliekantis asmuo gali garantuoti operacijų reguliarumą kitomis priemonėmis, įrašo "Eksportas" nereikia.
6. Jeigu prekės siunčiamos į trečiąją šalį arba išvežimo muitinės įstaigą taikant tranzito procedūrą, išvykimo įstaiga 3 dalyje nurodytu būdu pažymi 3-ią egzempliorių ir grąžina jį deklarantui raudonu rašalu pažymėjusi "Eksportas" visose tranzito dokumento ar bet kokio kito jį pakeičiančio dokumento kopijose. Išvežimo muitinės įstaiga prižiūri, kaip prekės fiziškai išvežamos.
Pirmoji pastraipa netaikoma, jeigu galima atsisakyti prekes pateikti išvykimo įstaigai, kaip nurodyta 419 straipsnio 4 ir 7 dalyse bei 434 straipsnio 6 ir 9 dalyse.
7. Eksporto muitinės įstaiga turi teisę pareikalauti, kad eksportuotojas pateiktų įrodymus, jog prekės buvo išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos.
794 straipsnis
1. Prekės, kurioms netaikomi draudimai ar apribojimai, ir vieno deklaranto pateiktos vienos siuntos vertė neviršija 3000 ekiu, gali būti deklaruojamos išvežimo muitinės įstaigoje.
Valstybės narės gali numatyti, kad ši nuostata nebūtų taikoma, kai asmuo, užpildęs eksporto deklaraciją, veikia kaip profesionalus muitinės agentas kitų vardu.
2. Žodinės deklaracijos gali būti pateikiamos tik išvežimo muitinės įstaigoje.
795 straipsnis
Jeigu prekės buvo išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos neįforminus eksporto deklaracijos, eksportuotojas tokią deklaraciją atgaliniu terminu pateikia muitinės įstaigai, kurios veiklos zonoje yra eksportuotojo buveinė Tokiomis aplinkybėmis taikomos 790 straipsnio nuostatos.
Ši deklaracija priimama eksportuotojui pateikus atitinkamai muitinės įstaigai priimtinus įrodymus, susijusius su minėtų prekių rūšimi ir kiekiu bei su aplinkybėmis, kuriomis jos buvo išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos. Ta įstaiga pažymi ir Bendrojo administracinio dokumento rinkinio 3-ią egzempliorių.
Deklaracijos priėmimas atgaliniu terminu netrukdo taikyti galiojančias baudas ir nepašalina pasekmių, kurios gali atsirasti dėl bendros žemės ūkio politikos.
796 straipsnis
1. Jeigu prekės, kurioms buvo įforminta eksporto procedūra, neišvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos, eksportuotojas nedelsdamas apie tai informuoja eksporto muitinės įstaigą. Atitinkamos deklaracijos 3-ias egzempliorius grąžinamas tai įstaigai.
2. Jeigu 793 straipsnio 5 ar 6 dalyje nurodytais atvejais dėl vežimo sutarties nutraukimo vežimo operacija, kuri turėjo būti užbaigta už Bendrijos muitų teritorijos ribų, baigiasi jos teritorijos viduje, atitinkamos įmonės arba institucijos gali vykdyti pataisytą sutartį tik sutikus muitinės įstaigai, nurodytai 793 straipsnio 2 dalies a punkte, arba, jei vykdoma tranzito operacija, - išvykimo įstaigai. Šiuo atveju 3-ias egzempliorius turi būti grąžintas.
2 SKYRIUS
Laikinasis išvežimas, naudojant ATA knygelę
797 straipsnis
1. ATA knygelė gali būti naudojama įforminant eksporto procedūrą, jeigu įvykdytos šios sąlygos:
a) ATA knygelė išduota Bendrijos valstybėje narėje, o ją patvirtino ir už ją garantavo asociacija, įsteigta Bendrijoje ir sudaranti tarptautinės garantijų grandinės dalį.
Komisija skelbia tokių asociacijų sąrašą;
b) ATA knygelė taikoma tik Bendrijos prekėms:
- kurias eksportuojant iš Bendrijos muitų teritorijos nebuvo taikomi muitinės eksporto formalumai siekiant išmokėti kompensaciją ar kitas eksporto sumas pagal bendrą žemės ūkio politiką,
- kurių atžvilgiu pagal bendrą žemės ūkio politiką nebuvo suteikta jokia kita finansinė parama, kuriai taikomas įsipareigojimas eksportuoti minėtas prekes,
- kurių atžvilgiu nebuvo pateiktas joks prašymas grąžinti muitus;
c) turi būti pateikti dokumentai, nurodyti 221 straipsnyje. Muitinė gali reikalauti pateikti transporto dokumentą;
d) prekės turi būti skirtos reimportui.
2. Jeigu prekės, kurioms įforminta ATA knygelė, laikinai išvežamos, eksporto muitinės įstaiga atlieka šiuos formalumus:
a) patikrina informaciją, pateiktą eksporto lakšto A-G langeliuose, prekėms, įformintoms knygele;
b) užpildo, jeigu reikia, langelį "Muitinės liudijimas", esantį knygelės viršelyje;
c) užpildo eksporto lakšto šaknelę ir H langelį;
d) įrašo savo pavadinimą reimporto lakšto H b langelyje;
e) pasilieka eksporto lakštą.
3. Jei eksporto muitinės įstaiga nėra išvežimo įstaiga, eksporto muitinės įstaiga atlieka formalumus, nurodytus 2 dalyje, bet ji nepildo eksporto šaknelės 7 langelio, kurį turi užpildyti išvežimo muitinės įstaiga.
4. Reimporto terminai, nustatyti prekėms, kurias eksporto lakšto H b langelyje nurodo muitinė, negali viršyti knygelės galiojimo termino.
798 straipsnis
Jeigu prekių, kurios buvo išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos su ATA knygele, nebenumatoma reimportuoti, eksporto deklaracija, kurioje pateikti duomenys, nurodyti 37 priede, pateikiama eksporto muitinės įstaigai.
Pateikus atitinkamą knygelę, pastaroji atitinkamai pažymi eksporto deklaracijos 3-ią egzempliorių ir pripažįsta negaliojančiais reimporto lakštą ir šaknelę.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
KITI MUITINĖS SANKCIONUOTI VEIKSMAI
1 SKYRIUS
Laisvosios zonos ir laisvieji sandėliai
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
799 straipsnis
1. Šiame skyriuje operatoriumi vadinamas bet kuris asmuo, užsiimantis veikla, susijusia su prekių saugojimu, gaminimu, apdorojimu, pardavimu ar pirkimu laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje.
2. 503 straipsnyje nurodyti sąvokų apibrėžimai vartojami ir šiame skyriuje.
800 straipsnis
Jeigu Bendrijos teisės aktuose numatyta, kad prekybos politikos priemonės turi būti taikomos:
a) prekes išleidžiant į laisvąją apyvartą, tokios priemonės netaikomos, kai prekės įvežamos į laisvąją zoną arba padedamos į laisvąjį sandėlį arba tuo metu, kai jos ten saugomos;
b) įvežant prekes į Bendrijos muitų teritoriją, tokios priemonės taikomos, kai ne Bendrijos prekės įvežamos į laisvąją zoną arba padedamos į laisvąjį sandėlį;
c) prekes eksportuojant, tokios priemonės taikomos, kai Bendrijos prekės, esančios laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje, eksportuojamos iš Bendrijos muitų teritorijos. Tokioms prekėms taikoma muitinės priežiūra.
801 straipsnis
Bet kuris asmuo gali kreiptis dėl Bendrijos muitų teritorijos dalies skyrimo laisvajai zonai ar laisvajam sandėliui įsteigti.
Bendrijoje veikiančios laisvosios zonos išvardytos 108 priede.
802 straipsnis
Laisvųjų zonų ir laisvųjų sandėlių išorinės ribos turi leisti vykdyti muitinės priežiūrą už laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio teritorijos ribų ir užkirsti kelią neteisėtam prekių išvežimui iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio.
Teritorija, esanti arčiausiai už minėtų išorinių ribų, turi būti tokia, kad leistų taikyti tinkamą muitinės priežiūrą. Patekti į šią teritoriją galima tik gavus muitinės leidimą.
803 straipsnis
1. Prašymas vykdyti statybas laisvojoje zonoje pateikiamas raštu.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytame prašyme nurodoma veikla, kuriai bus naudojami pastatai, ir visa kita informacija, kuri būtų pagrindas muitinei išduoti leidimą.
3. Muitinė leidimus išduoda tais atvejais, kai tai nekliudo muitų teisės aktų taikymui.
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys taikomos ir tais atvejais, kai pastatas, esantis laisvojoje zonoje, arba pastatas, kuriame yra laisvasis sandėlis, perstatomas.
804 straipsnis
Nepažeidžiant Kodekso 168 straipsnio 1 dalyje numatytos priežiūros nuostatų, muitinė atlieka Kodekso 168 straipsnio 2 ir 4 dalyse numatytus patikrinimus tik atsitiktine tvarka arba jei turi pagrįstų įtarimų, kad nesilaikoma taikytinų teisės aktų.
2 skirsnis
Veikla laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje ir prekių apskaitos patvirtinimas
805 straipsnis
Kodekso 176 straipsnio 1 dalyje numatytais atvejais 172 straipsnio 1 dalyje nurodytas informavimas atliekamas pateikiant prašymą patvirtinti prekių apskaitą, kaip nurodyta 808 straipsnyje.
806 straipsnis
Operatorius imasi visų būtinų atsargumo priemonių, užtikrinančių, kad asmenys, kuriuos jis pasamdo jo veiklai vykdyti, laikytųsi muitų teisės aktų.
807 straipsnis
1. Prieš pradėdamas veiklą laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje, operatorius turi gauti muitinės patvirtinimą prekių apskaitai, nurodytai Kodekso 176 straipsnyje.
2. Patvirtinimas, nurodytas 1 dalyje, suteikiamas tik asmenims, pateikiantiems visas būtinas garantijas, susijusias su laisvųjų zonų ir laisvųjų sandėlių veiklą reglamentuojančių nuostatų taikymu.
808 straipsnis
1. 807 straipsnyje nurodytas prašymas patvirtinti prekių apskaitą (toliau - prašymas) pateikiamas raštu valstybės narės, kurioje yra laisvoji zona ar laisvasis sandėlis, paskirtai muitinei.
2. Prašyme turi būti nurodyta Kodekso 176 straipsnio 1 dalyje nurodyta viena iš veiklos rūšių. Jame turi būti detalus prekių, kurios saugomos ar bus saugomos, aprašymas, prekių, su kuriomis susijusios tos veiklos rūšys, pobūdis ir muitinis statusas, muitinės procedūra, kuri, jei reikia, turės būti taikoma tai veiklai, ir bet kuri kita informacija, reikalinga muitinei siekiant užtikrinti tinkamą laisvųjų zonų ir laisvųjų sandėlių veiklą reguliuojančių nuostatų taikymą.
3. Muitinė saugo prašymus ir su jais susijusius dokumentus ne mažiau kaip trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais operatorius nutraukia savo veiklą laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje, pabaigos.
809 straipsnis
Prekių apskaitos patvirtinimas išduodamas raštu nurodant jo išdavimo datą ir pasirašant jį.
Pareiškėjui pranešama apie patvirtinimą.
Kopija laikoma 803 straipsnio 3 dalyje nurodytą laiką.
810 straipsnis
1. Muitinė pataiso ar pripažįsta negaliojančiu patvirtinimą, jeigu ji uždraudžia asmeniui, kuriam išdavė patvirtinimą, tęsti veiklą laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje vadovaujantis Kodekso 172 straipsnio 2 ar 3 dalimi.
2. Muitinė pripažįsta negaliojančiu patvirtinimą, jeigu pakartotinai aptinka prekių trūkumus, dėl kurių negauna įtikinamo paaiškinimo.
3. Jei patvirtinimas pripažįstamas negaliojančiu, veikla, su kuria susijusi prekių apskaita, toliau negali būti vykdoma laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje.
3 skirsnis
Prekių įvežimas į laisvąją zoną ar padėjimas į laisvąjį sandėlį
811 straipsnis
Nepažeidžiant 812 ir 813 straipsnių, prekių įvežimo į laisvąją zoną ar padėjimo į laisvąjį sandėlį atvejais jų nereikia pateikti muitinei ir joms nereikalinga muitinės deklaracija.
Apie bet kurių prekių atvežimą į tam tikrai veiklai skirtas vietas nedelsiant pažymima prekių apskaitoje, nurodytoje 807 straipsnyje.
812 straipsnis
Kodekso 168 straipsnyje 4 dalyje nurodyti transporto dokumentai - tai bet kurie su vežimu susiję dokumentai, pavyzdžiui, važtaraštis, pristatymo pranešimas, krovinio deklaracija ar išsiuntimo pranešimas, su sąlyga, kad jame būtų visa informacija, būtina prekėms identifikuoti.
813 straipsnis
1. Nepažeidžiant bet kurios supaprastintos procedūros, kuri nustatyta muitinės procedūros formalumams užbaigti, kai prekes, kurioms taikoma muitinės procedūra, reikia pateikti muitinei pagal Kodekso 170 straipsnio 2 dalies a punktą, atitinkamas dokumentas turi būti pateikiamas kartu su prekėmis.
2. Kai laikinojo įvežimo perdirbti procedūros ar laikinojo įvežimo procedūros formalumai užbaigiami kompensaciniams produktams ar importo prekėms taikant išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, kurią atlikus prekės įvežamos į laisvąją zoną ar padedamos į laisvąjį sandėlį numatant jas vėliau išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, muitinė atlieka patikrinimą atsitiktine tvarka, kad įsitikintų, jog į prekių apskaitą įtrauktos visos 817 straipsnio 3 dalies f punkte numatytos nuorodos.
Muitinė taip pat prižiūri, kad, jei laisvojoje zonoje vienas operatorius perduoda prekes kitam operatoriui, gautos prekės būtų įtrauktos į prekes gavusio operatoriaus prekių apskaitą.
814 straipsnis
Kai sprendimas grąžinti importo muitus ar atsisakyti juos išieškoti įpareigoja įvežti prekes į laisvąją zoną ar padėti į laisvąjį sandėlį, muitinė išduoda sertifikatą, nurodytą 887 straipsnio 5 dalyje.
815 straipsnis
Nepažeidžiant 823 straipsnio, eksporto muitais apmokestinamų ar kitomis eksporto nuostatomis reguliuojamų prekių, kurios vadovaujantis Kodekso 170 straipsnio 3 dalimi turi būti pateikiamos muitinės įstaigai, įvežimas į laisvąją zoną ar padėjimas į laisvąjį sandėlį nėra priežastis reikalauti pateikti įvežimo ar padėjimo dokumentą ar atlikti sistemingą ir bendrą visų įvežamų ar padedamų prekių tikrinimą.
816 straipsnis
Jeigu muitinė patvirtina prekių Bendrijos ar ne Bendrijos statusą vadovaudamasi Kodekso 170 straipsnio 4 dalimi, ji naudoja blanką, atitinkantį 109 priede pateiktą pavyzdį ir vadovaujasi to priedo nuostatomis.
4 skirsnis
Laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio veikla
817 straipsnis
1. Operatorius, tvarkantis patvirtintą prekių apskaitą remdamasis 807 straipsniu, įtraukia į ją visus duomenis, kurie būtini, norint patikrinti, ar tinkamai laikomasi muitų teisės aktų.
2. Jei operatorius sužino, kad prekių netenkama ne dėl natūralių priežasčių, jis apie tai informuoja muitinę.
3. Nepažeidžiant 824 straipsnio, prekių apskaitoje turi būti registruojama:
a) duomenys apie ženklus, identifikavimo numeriai, paketų skaičius ir rūšis, prekių kiekis ir įprastinis komercinis prekių aprašymas bei, kai tai svarbu, konteinerio identifikavimo numeriai;
b) informacija, reikalinga prekių priežiūrai ir ypač duomenys apie jų buvimo vietą;
c) duomenys apie transporto dokumentą, naudojamą įvežant ir išgabenant prekes;
d) muitinis statusas ir, jei tai svarbu, duomenys apie sertifikatą, nurodantį šį statusą, minimą 816 straipsnyje;
e) duomenys apie įprastines tvarkymo operacijas;
f) jeigu prekių įvežimu į laisvąją zoną ar padėjimu į laisvąjį sandėlį užbaigiami laikinojo įvežimo perdirbti procedūros, ar laikinojo įvežimo procedūros, ar muitinio sandėliavimo procedūros formalumai, ar išorinio Bendrijos tranzito procedūros, kurią įforminus užbaigta viena iš pirmiau minėtų procedūrų, formalumai - nuorodos, kurios pateiktos:
- 522 straipsnio 4 dalyje,
- 610 straipsnio 1 dalyje ir 644 straipsnio 1 dalyje,
- 711 straipsnyje;
g) nuoroda, pateikta 818 straipsnio 4 dalyje, jeigu prekėms išorinio Bendrijos tranzito procedūra įforminama po to, kai jos išgabenamos iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio, ir tos procedūros formalumai užbaigiami įvežant jas į laisvąją zoną ar padedant į laisvąjį sandėlį;
h) duomenys, susiję su prekėmis, kurioms, išleidus jas į laisvą apyvartą ar taikant laikinąjį įvežimą, nebūtų taikomi importo muitai ar prekybos politikos priemonės ir kurių paskirtis ar paskirties vieta turi būti patikrintos.
4. Kai apskaita tvarkoma muitinės procedūros atlikimo tikslams, informacija, esanti šioje apskaitoje, neprivalo figūruoti prekių apskaitoje, nurodytoje 1 dalyje.
818 straipsnis
1. Kodekso 173 straipsnio b punkte nurodytos įprastinių tvarkymo operacijų formos yra tos, kurios apibrėžtos 69 priede.
2. Jeigu dėl tvarkymo operacijų galėtų susidaryti sąlygos palankesniems importo muitams, taikomiems ne Bendrijos prekėms po jų tvarkymo operacijų, palyginti su tais, kurie buvo taikomi prieš tvarkymo operacijas, jos gali būti atliekamos tik su sąlyga, jei Kodekso 178 straipsnio 2 dalyje nurodytas prašymas pateikiamas tuo pat metu, kaip ir prašymas išduoti leidimą vadovaujantis 523 straipsnio 1 ir 2 dalimis.
3. Jeigu dėl tvarkymo operacijų prekėms gali būti taikomi didesni importo muitai, negu tie, kurie taikomi prekėms prieš jų tvarkymo operacijas, jos atliekamos be leidimo, o suinteresuotas asmuo gali nepateikti prašymo, nurodyto Kodekso 178 straipsnio 2 dalyje.
4. Kai į laisvąją zoną įvežtos ar laisvąjį sandėlį padėtos prekės deklaruojamos kitam muitinės sankcionuotam veiksmui nei išleidimas į laisvą apyvartą ar reeksportas įforminti, ar kai prekės padėtos laikinajam saugojimui ir taikoma 2 dalis, į 31-ąjį deklaracijos, pagal kurią prekėms įforminamas tas sankcionuotas veiksmas, langelį ar į prekių aprašymui skirtą langelį dokumente, kuris naudojamas laikinajam prekių saugojimui, įrašoma viena iš šių nuorodų:
- Mercancías MU,
- SB-varer,
- UB-Waren,
- Εμπορεύματα ΣΕ,
- UFH goods,
- Marchandises MU,
- Merci MU,
- GB-goederen,
- Mercadorias MU.
5. Jeigu prekės, kurioms taikoma 2 dalis ir kurioms buvo taikoma viena muitinės procedūra, išleidžiamos į laisvą apyvartą ar joms taikoma kita muitinės procedūra, dėl kurios gali atsirasti skola muitinei, naudojamas informacinis lakštas INF 8, nurodytas 70 priede.
Muitinė, kuriai prekės pateikiamos įforminti išleidimo į laisvą apyvartą procedūrą ar kurią nors kitą procedūrą, dėl kurios gali atsirasti skola muitinei, naudoja informacinį lakštą INF 8, kurį ji patvirtina prašydama muitinė, atsakinga už laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio, kuriame atliktos įprastinės tvarkymo operacijos, priežiūrą, nurodyti deklaruotų prekių rūšį, muitinę vertę ir kiekį, į kurias būtų atsižvelgiama, jei su šiomis prekėmis nebūtų atliktos tokios tvarkymo operacijos.
INF 8 blanko originalas siunčiamas muitinei, atsakingai už laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio priežiūrą; kopija lieka muitinėje, pažymėjusioje to blanko 14 langelį.
Muitinė, atsakinga už laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio priežiūrą, pateikia informaciją, kurios prašoma 11, 12 ir 13 langeliuose, patvirtina 15 langelį ir siunčia INF 8 blanko originalą atgal į muitinės įstaigą, nurodytą 4 langelyje.
6. Deklarantas gali prašyti įforminti INF 8 blanką tuo metu, kai prekės išgabenamos iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio taikant joms kitą nei išleidimo į laisvą apyvartą ar reeksporto muitinės procedūrą.
Šiuo atveju muitinė, atsakinga už laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio priežiūrą, pateikia informaciją, nurodytą 11, 12 ir 13 langeliuose, pažymi 15 langelį ir grąžina INF 8 blanko originalą deklarantui.
819 straipsnis
1. Nepažeidžiant Kodekso 175 straipsnio 2 dalies, jeigu ne Bendrijos prekės išleidžiamos į laisvą apyvartą laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje, 253 straipsnio 3 dalyje numatyta procedūra taikoma be ankstesnio muitinės leidimo. Šiuo atveju 809 straipsnyje nurodytas prekių apskaitos patvirtinimas taip pat apima ir minėtos prekių apskaitos naudojimą tikrinant supaprastintas prekių išleidimo į laisvą apyvartą procedūras.
2. Prekių, išleistų į laisvą apyvartą vadovaujantis 1 dalimi, turimas Bendrijos prekių statusas patvirtinamas 109 priede nurodytu dokumentu, kurį turi išduoti operatorius.
5 skirsnis
Prekių išvežimas iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio
820 straipsnis
Duomenys apie prekių išvežimą iš veiklai naudojamų vietų nedelsiant įrašomi į prekių apskaitą, nurodytą 807 straipsnyje, kad būtų suteiktas pagrindas atlikti muitinės patikrinimą, nurodytą 822 straipsnyje.
821 straipsnis
Nepažeidžiant procedūrų, kurios taikomos tais atvejais, kai eksportui taikomi eksporto muitai ar prekybos politikos priemonės arba 6 skirsnio nuostatos, jeigu prekės tiesiogiai išgabenamos iš Bendrijos muitų teritorijos, nereikalaujama pateikti nei prekių, nei muitinės deklaracijos.
822 straipsnis
Nepažeidžiant 827 straipsnio, siekdamos įsitikinti, kad buvo laikytasi eksporto, reeksporto ar išsiuntimo nuostatų, taikomų prekėms, išgabentoms iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio, muitinės atsitiktine tvarka atlieka operatoriaus prekių apskaitos patikrinimus.
6 skirsnis
Specialios nuostatos, susijusios su Bendrijos žemės ūkio prekėmis
823 straipsnis
1. Prekės, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, įvežtos į laisvąją zoną ar padėtos į laisvąjį sandėlį, pateikiamos vadovaujantis Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 565/80, kartu su muitinės deklaracija.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta deklaracija surašoma kaip nurodyta 530 straipsnyje.
824 straipsnis
Į prekių apskaitą, nurodytą 807 straipsnyje, be 817 straipsnyje nurodytų duomenų, įrašoma data, kada prekės, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, buvo įvežtos į laisvąją zoną ar padėtos į laisvąjį sandėlį, ir nuorodos į duomenis apie įvežimo ar padėjimo deklaraciją.
825 straipsnis
532 straipsnis taikomas prekių kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, tvarkymo operacijoms atlikti.
826 straipsnis
Bazinių produktų, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, perdirbimas laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje atliekamas pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 565/80 4 straipsnį.
827 straipsnis
1. Prekės, kurioms taikomas išankstinis apmokėjimas, deklaruojamos eksportui ir išgabenamos iš Bendrijos muitų teritorijos per laiko tarpą, nurodytą Bendrijos žemės ūkio srities teisės aktuose.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta deklaracija surašoma vadovaujantis 534 straipsniu.
3. Nepažeidžiant Tarybos reglamento (EEB) Nr. 386/90 [32], muitinės atlieka patikrinimus atsitiktine tvarka remdamosi prekių apskaita, kad užtikrintų 1 dalyje nurodyto termino laikymąsi.
828 straipsnis
Maisto produktų sandėlis gali būti įsteigtas laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje vadovaujantis Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87 [33] 38 straipsniu.
7 skirsnis
Procedūros, kurios taikomos, kai laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje taikoma laikinojo įvežimo perdirbti procedūra (sąlyginio neapmokestinimo procedūra) ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra
829 straipsnis
Perdirbimo procedūros, atliekamos taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą (sąlyginio neapmokestinimo procedūrą) arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūrą, laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje nevykdomos, kol neišduodamas 556 ar 652 straipsnyje nurodytas leidimas.
Leidime nurodoma laisvoji zona ar laisvasis sandėlis, kuriame turi būti atliekamos operacijos.
830 straipsnis
Muitinė neišduoda leidimo taikyti supaprastintas procedūras, nurodytas šiame skirsnyje, jeigu nepateikiamos garantijos, būtinos, kad operacijos būtų tinkamai atliktos.
Muitinė gali neišduoti leidimo asmenims, kurie nedažnai atlieka laikinojo įvežimo perdirbti operacijas ar muitinės prižiūrimą perdirbimą.
831 straipsnis
1. Leidimo turėtojas turi tvarkyti, kaip nurodyta atitinkamai 556 straipsnio 3 dalyje ir 652 straipsnio 3 dalyje, laikinojo įvežimo perdirbti apskaitą ar muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitą, kurioje taip pat turi būti nuoroda į leidimą.
2. Sudarant muitinės formalumų užbaigimo dokumentą, nurodytą 595 ar 664 straipsnyje, 1 dalyje minima nuoroda į apskaitą įrašoma vietoj nuorodos į deklaracijas ir dokumentus, nurodytus 595 straipsnio 3 dalyje ar 664 straipsnio 3 dalyje.
832 straipsnis
1. Jeigu įvežamoms į laisvąją zoną ar padedamoms į laisvąjį sandėlį prekėms tuo metu taikoma laikinojo įvežimo perdirbti procedūra ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra, taikomas 276 straipsnyje nurodytas procedūros įforminimas asmens pageidaujamoje vietoje.
2. Tačiau operatorius gali pareikalauti naudoti įprastinę procedūrą prekių laikinojo įvežimo perdirbti procedūros ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros taikymui.
3. Kai procedūros įforminimas asmens pageidaujamoje vietoje taikomas pagal 276 straipsnį, įrašai į laikinojo įvežimo perdirbti prekių apskaitą ar muitinės prižiūrimo perdirbimo prekių apskaitą pakeičia laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio prekių apskaitos įrašus.
4. Įrašas laikinojo įvežimo perdirbti apskaitoje ar muitinės prižiūrimo perdirbimo apskaitoje nurodo dokumentą, su kuriuo buvo gabenamos prekės.
833 straipsnis
1. Jeigu prekės, jau įvežtos į laisvąją zoną ar padėtos į laisvąjį sandėlį, pateikiamos laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūrai, taikomas procedūros įforminimas asmens pageidaujamoje vietoje, nurodytas 276 straipsnyje.
2. Nuorodos į laikinojo įvežimo perdirbti procedūros apskaitą ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros apskaitą įrašomos į laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio prekių apskaitą.
834 straipsnis
1. Laikinojo įvežimo perdirbti procedūra ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra kompensaciniams produktams, perdirbtiesiems produktams ar nepakeisto pavidalo prekėms laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje užbaigiama darant įrašą laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio prekių apskaitoje. Nuorodos į tokio įrašymo duomenis įrašomos į laikinojo įvežimo perdirbti procedūros apskaitą ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros apskaitą.
2. 610 straipsnyje minimos nuorodos įrašomos į laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio prekių apskaitą.
835 straipsnis
1. Kai laikinojo įvežimo perdirbti procedūros, atsižvelgiant į kompensacinius produktus ar nepakeisto pavidalo prekes, ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros, atsižvelgiant į perdirbtuosius produktus ar nepakeisto pavidalo prekes, formalumai užbaigiami išgabenimo iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio metu reeksportuojant šiuos produktus ar prekes, taikomas 283 straipsnyje nurodytas procedūros įforminimas asmens pageidaujamoje vietoje.
Nepažeidžiant procedūrų, taikomų tais atvejais, kai eksportui taikomi eksporto muitai ar prekybos politikos priemonės, jeigu produktai ar prekės tiesiogiai išgabenami iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio Bendrijos muitų teritorijoje, eksporto deklaracijos nereikalaujama.
2. Jeigu laikinojo įvežimo perdirbti procedūros, atsižvelgiant į kompensacinius produktus ar nepakeisto pavidalo prekes, arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros, atsižvelgiant į perdirbtuosius produktus ar nepakeisto pavidalo prekes, formalumai užbaigiami išgabenimo iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio metu išleidžiant šiuos produktus ar prekes į laisvą apyvartą, taikomas 263-267 straipsniuose nurodytas procedūros įforminimas asmens pageidaujamoje vietoje.
3. Jeigu laikinojo įvežimo perdirbti procedūros arba muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros formalumai užbaigiami tuo metu, kai kompensaciniai produktai, perdirbtieji produktai ar nepakeisto pavidalo prekės išgabenamos iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio siekiant įforminti joms kitą nei išleidimo į laisvą apyvartą ar eksporto procedūrą, taikoma įprastinė ar supaprastinta procedūra, nustatyta tam tikslui.
4. 832 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos mutatis mutandis.
5. Jeigu taikomos 1 ir 2 dalys, kompensacinių produktų, perdirbtųjų produktų ar nepakeisto pavidalo prekių išgabenimo iš laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio faktas neturi būti įrašomas į laisvosios zonos ar laisvojo sandėlio prekių apskaitą.
836 straipsnis
835 straipsnio 2 ir 5 dalys taikomos nepažeidžiant Kodekso 122, 135 ir 136 straipsnių, susijusių su prekių ar produktų, kuriems įforminta laikinojo įvežimo perdirbti procedūra ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūra, apmokestinimu.
837 straipsnis
Pasibaigus ketvirčiui, iki kito ketvirčio pirmo mėnesio pabaigos, Vokietijos Federacinės Respublikos muitinė siunčia Komisijai 85 priede nurodytą informaciją, susijusią su laikinojo įvežimo perdirbti leidimais, išduotais ar pakeistais senajame Hamburgo laisvajame uoste per ankstesnį ketvirtį, netaikant tiems leidimams ekonominių sąlygų, nurodytų laikinojo įvežimo perdirbti procedūrai.
838 straipsnis
Kompensacinių ar perdirbtųjų produktų ar nepakeisto pavidalo prekių, išleistų į laisvą apyvartą laisvojoje zonoje ar laisvajame sandėlyje ar išgabenamų iš ten, Bendrijos statusas patvirtinamas dokumentu, kuris nurodytas 109 priede ir kurį išduoda operatorius.
Pirmoji pastraipa taikoma ir kompensaciniams produktams ar nepakeisto pavidalo prekėms, išleidžiamoms į Bendrijos rinką vadovaujantis 580 straipsnio 3 dalimi.
839 straipsnis
Įrašai laikinojo įvežimo perdirbti prekių apskaitoje ar muitinės prižiūrimo perdirbimo prekių apskaitoje turi sudaryti muitinei galimybę bet kuriuo metu patikrinti tikslią visų prekių ar produktų, kuriems taikoma viena iš minimų procedūrų arba įvežtų į laisvąją zoną ar padėtų į laisvąjį sandėlį, buvimo vietą.
8 skirsnis
Informacijos perdavimas
840 straipsnis
1. V alstybių narių muitinės privalo perduoti Komisijai informaciją apie:
a) laisvąsias zonas, kurias jos paskiria ar kurios pradeda veikti jas jau paskyrus, ir apie laisvuosius sandėlius, kuriuos įsteigti ir kuriuose vykdyti veiklą jos yra išdavusios leidimus, nepriklausomai nuo to, kaip šios zonos ar sandėliai gali būti apibūdinami;
b) nurodytas muitines, kurioms turi būti pateiktas 808 straipsnyje nurodytas prašymas;
c) laikinojo įvežimo perdirbti procedūros ar muitinės prižiūrimo perdirbimo procedūros kontrolės tvarkos pakeitimus, padarytus vadovaujantis Kodekso 173 straipsniu.
2. Komisija paskelbia informaciją, nurodytą 1 dalies a ir b punktuose, Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.
2 SKYRIUS
Reeksportas, sunaikinimas ir perdavimas valstybės nuosavybėn
841 straipsnis
Jeigu reeksportuojant prekes pateikiama muitinės deklaracija, 788-796 straipsnių nuostatos taikomos mutatis mutandis nepažeidžiant tam tikrų nuostatų, kurios gali būti taikomos, kai užbaigiama ankstesnė ekonominio poveikio turinti muitinės procedūra.
842 straipsnis
1. Taikant Kodekso 182 straipsnio 3 dalį, pranešimas apie prekių sunaikinimą turi būti pateikiamas raštu ir būti pasirašytas su tuo susijusio asmens. Pranešimas turi būti pateikiamas iš anksto, kad muitinė galėtų prižiūrėti sunaikinimą.
2. Jeigu muitinė jau yra priėmusi deklaraciją, kuria deklaruotos naikintinos prekės, joje turi būti padaromas įrašas apie sunaikinimą ir deklaracija pripažįstama negaliojančia vadovaujantis Kodekso 66 straipsniu.
Muitinė, dalyvavusi sunaikinant prekes, dokumento blanke ar deklaracijoje turi nurodyti bet kokių atliekų ar laužo, atsiradusių po sunaikinimo, rūšį ir kiekį, kad būtų įmanoma nustatyti, kokie apmokestinimo veiksniai jiems taikytini ir šiais duomenimis būtų galima pasinaudoti įforminant atliekoms ar laužui kitus muitinės sankcionuotus veiksmus.
3. Šio straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos nuostatos mutatis mutandis taikomos prekėms, neatlygintinai perduotoms valstybės nuosavybėn.
VI DALIS
IŠ BENDRIJOS MUITŲ TERITORIJOS IŠVEŽAMOS PREKĖS
843 straipsnis
1. Jeigu prekės, kurioms netaikoma muitinės procedūra ir kurių eksportas iš Bendrijos draudžiamas arba kurių eksportui taikomi apribojimai, eksporto muitai ar kiti privalomieji mokėjimai, išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos ketinant jas įvežti į kitą tos teritorijos dalį, jas išvežant reikia įforminti kontrolinį egzempliorių T5 vadovaujantis taisyklėmis, nurodytomis 472-495 straipsniuose.
2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos vežimui, kurį vykdo aviakompanijos arba laivybos kompanijos, su sąlyga, kad vežimas jūra vykdomas tiesioginiu maršrutu ir reguliariomis laivybos linijomis nesustojant už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
3. Kontrolinį egzempliorių T5 gali surašyti bet kuri muitinė, kuriai pateikiamos minėtos prekės, jis turi būti pateikiamas kartu su atitinkamomis prekėmis išvežimo įstaigoje.
4. Minėtame kontroliniame egzemplioriuje nurodoma:
- atitinkamai 31 ir 33 langeliuose - prekių aprašymas ir atitinkamas Kombinuotosios nomenklatūros kodas,
- 38 langelyje - prekių neto masė,
- 104 langelyje - paukščiukas langelyje
"Kiti (nurodyti)"
ir didžiosiomis spausdintinėmis raidėmis vienas iš šių įrašų:
"Išvežimui iš Bendrijos taikomi apribojimai - prekes numatoma grąžinti atgal į Bendrijos teritoriją",
"Išvežimui iš Bendrijos taikomi muitai - prekes numatoma grąžinti atgal į Bendrijos teritoriją".
5. Kontrolinio egzemplioriaus T5 originalas pateikiamas kartu su prekėmis muitinės įstaigai, kuriai priklauso vieta, per kurią prekės grąžinamos atgal į Bendrijos muitų teritoriją.
6. Šio straipsnio 5 dalyje nurodyta muitinės įstaiga nedelsdama grąžina kontrolinį egzempliorių T5 jį įforminusiai muitinės įstaigai po to, kai pažymi langelį "J: Naudojimo ir (arba) paskirties kontrolė" įrašydama kryželį į pirmą langelį ir nurodydama datą, kada prekės buvo įvežtos atgal į Bendrijos muitų teritoriją.
Esant neatitikimams langelyje "Pastabos" įrašoma atitinkama pastaba.
III DALIS
GRĄŽINTOS PREKĖS
844 straipsnis
1. Vadovaujantis Kodekso 185 straipsnio 2 dalies b punktu, importo muitais neapmokestinamos:
- anksčiau iš Bendrijos muitų teritorijos eksportuotos prekės, kurioms buvo užbaigti eksporto muitinės formalumai, kai buvo siekiama gauti grąžinamąsias išmokas ar kitas išmokas, mokamas eksporto atvejais įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką,
arba
- prekės, kurioms įgyvendinant bendrosios žemės ūkio politikos priemones, įpareigojančias šias prekes eksportuoti, buvo pritaikytos ne minėtos grąžinamosios išmokos ar kitos išmokos, o kitos finansinės lengvatos,
su sąlyga, kad pripažįstama, jog grąžinamosios išmokos ar kitos sumokėtos išmokos yra grąžintos arba kad kompetentingos institucijos ėmėsi priemonių sulaikyti šių išmokų mokėjimą, arba kad kitos suteiktos finansinės lengvatos atšauktos ir kad prekės:
i) negalėjo būti įvežtos vidaus vartojimui į šalį, į kurią jos buvo atsiųstos, dėl toje šalyje galiojančių įstatymų;
ii) buvo gavėjo grąžintos dėl defektų arba dėl to, kad neatitiko sutartyje, su kuria jos susijusios, numatytų sąlygų;
iii) buvo reimportuotos į Bendrijos muitų teritoriją, nes negalėjo būti panaudotos numatytiems tikslams dėl nuo eksportuotojo nepriklausančių aplinkybių;
2. Prie aplinkybių, nurodytų 1 dalies iii punkte, priskiriami atvejai, kai:
a) prekės buvo grąžintos į Bendrijos muitų teritoriją po to, kai atsirado prekių arba transporto priemonių, kuriomis jos buvo vežtos, gedimų, prieš pristatant jas gavėjui;
b) prekės, iš pradžių eksportuotos vartojimui ar pardavimui prekybos mugėje ar kitomis panašiomis aplinkybėmis, nebuvo taip suvartotos ar parduotos;
c) prekės negalėjo būti pristatytos gavėjui dėl jo fizinio ar teisinio nesugebėjimo laikytis sutarties, kuria vadovaujantis buvo eksportuotos prekės;
d) prekės dėl gamtinių, politinių ar socialinių trukdymų negalėjo būti pristatytos jų gavėjui arba pasiekė jį praėjus nustatytam pristatymo terminui, numatytam sutartyje, pagal kurią buvo eksportuotos prekės;
e) vaisių ir daržovių rinkai priskirtini produktai buvo eksportuoti ir išsiųsti konsignaciniam pardavimui, bet nebuvo parduoti trečiosios paskirties šalies rinkoje.
3. Prekės, eksportuotos įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką su eksporto licencija arba sertifikatu su iš anksto nustatyta kompensacija, neatleidžiamos nuo importo muitų, tol, kol nenustatoma, kad buvo laikytasi atitinkamų Bendrijos nuostatų.
4. Prekės, nurodytos 1 dalyje, negali būti atleistos nuo importo muitų, jei jos neišleidžiamos į laisvą apyvartą Bendrijos muitų teritorijoje per dvylika mėnesių nuo muitinės formalumų, susijusių su jų eksportu, užbaigimo dienos.
845 straipsnis
Grąžintos prekės atleidžiamos nuo importo muitų netgi tais atvejais, kai jos sudaro tik dalį anksčiau iš Bendrijos muitų teritorijos eksportuotų prekių.
Tas pats taikoma tais atvejais, kai prekes sudaro dalys ar reikmenys, priklausantys mašinoms, instrumentams, prietaisams ar kitiems gaminiams, anksčiau eksportuotiems iš Bendrijos muitų teritorijos.
846 straipsnis
1. Nukrypstant nuo Kodekso 186 straipsnio, grąžintos prekės importo muitais neapmokestinamos esant vienai iš toliau nurodytų situacijų:
a) kai su prekėmis, eksportuotomis iš Bendrijos muitų teritorijos, nebuvo atlikti jokie veiksmai, išskyrus tuos, kurie būtini, norint išlaikyti jas tinkamoje būklėje, arba tuos, kuriais pakeičiama tik jų išvaizda;
b) kai su prekėmis, eksportuotomis iš Bendrijos muitų teritorijos, buvo atlikti veiksmai, kitokie nei tie, kurie būtini, norint išlaikyti jas tinkamos būklės, ir buvo atliktas tvarkymas, kitoks nei tas, kuriuo pakeičiama jų išvaizda, tačiau prekės vis dėlto turėjo defektų ar buvo netinkamos vartoti pagal paskirtį, su sąlyga, jei laikytasi vienos iš šių sąlygų:
- tokie veiksmai ar tvarkymas buvo taikomi prekėms tik norint jas pataisyti arba atkurti gerą jų būklę,
- jų netinkamumas vartoti pagal paskirtį tapo akivaizdus pradėjus jas apdoroti ar tvarkyti.
2. Tais atvejais, kai grąžintoms prekėms buvo taikyti veiksmai ar tvarkymas, leidžiami pagal 1 dalies b punktą, ir tokie veiksmai būtų nulėmę jų apmokestinimą importo muitais, jeigu joms būtų taikytos laikinojo išvežimo perdirbti priemonės, tuomet taikomos taisyklės, galiojančios apmokestinant muitais pagal minėtas priemones.
Tačiau jei prekėms buvo atlikta operacija, kurią sudaro remontas arba geros būklės atkūrimas, kurią atlikti buvo būtina dėl nenumatytų aplinkybių, susidariusių už Bendrijos muitų teritorijos ribų, ir tai buvo įrodyta muitinei priimtinu būdu, tuomet atleidžiama nuo importo muitų su sąlyga, jei grąžintų prekių vertė dėl tokios operacijos nėra didesnė už jų vertę eksporto iš Bendrijos muitų teritorijos metu.
3. Šio straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje:
a) remontas arba geros būklės atkūrimas, kurie buvo būtini, - tai bet kokia operacija, kuria siekiama pašalinti defektus arba pataisyti esminį gedimą, atsiradusius prekėms esant už Bendrijos muitų teritorijos ribų, jei neatlikus šios operacijos prekės daugiau nebegalėtų būti naudojamos įprastiniu būdu tiems tikslams, kuriems jos buvo skirtos;
b) grąžintų prekių vertė po to, kai su jomis buvo atliktos operacijos, laikoma ne didesne už jų vertę eksporto iš Bendrijos muitų teritorijos metu, jeigu operacija nėra sudėtingesnė už tokią, kuri būtinai reikalinga, kad jas būtų galima ir toliau naudoti tokiu pačiu būdu, kaip ir eksporto metu.
Jeigu remontuojant prekes ar atkuriant jų gerą būklę, būtinos atsarginės dalys, jas naudojant turi būti apsiribojama tomis dalimis, kurios būtinai reikalingos, kad prekes būtų galima naudoti tokiu pačiu būdu, kaip ir jų eksporto metu.
847 straipsnis
Užbaigdama eksporto muitinės formalumus, muitinė, paprašius suinteresuotam asmeniui, išduoda dokumentą, kuriame yra informacija, būtina prekėms identifikuoti tuo atveju, jei jos būtų grąžintos į Bendrijos muitų teritoriją.
848 straipsnis
1. Grąžintomis prekėmis pripažįstamos šios prekės:
- prekės, kurias deklaruojant kartu su išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija pateikiami toliau nurodyti dokumentai:
a) eksporto deklaracijos egzempliorius, kurį eksportuotojui grąžina muitinė, arba šio egzemplioriaus kopija, kurios autentiškumą patvirtinta minėtoji muitinė; arba
b) informacinis lakštas, nurodytas 850 straipsnyje.
Kai reimporto muitinės įstaigos turimi įrodymai arba įrodymai, kuriuos ji gali patikrinti padedant suinteresuotam asmeniui, rodo, kad prekės, deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, buvo iš pradžių eksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos ir tuo laiku atitiko grąžinamoms prekėms keliamus reikalavimus, tuomet dokumentų, nurodytų a ir b punktuose, nereikalaujama,
- prekės, nurodytos ATA knygelėje, kuri išduota Bendrijoje.
Šios prekės gali būti pripažintos grąžintomis prekėmis laikantis Kodekso 185 straipsnyje nurodytų terminų, netgi jeigu yra pasibaigęs ATA knygelės galiojimo laikas.
Visais atvejais atliekami formalumai, nurodyti 290 straipsnio 2 dalyje.
2. Šio straipsnio 1 dalies pirmoji įtrauka netaikoma tarptautinių gabenimų atvejais, kai gabenamos pakavimo medžiagos, transporto priemonės ar tam tikros prekės, kurioms taikomi specialieji tarifų režimai, kurių autonominės arba konvencinės nuostatos leidžia nereikalauti muitinės dokumentų minėtomis sąlygomis.
Ji taip pat netaikoma tais atvejais, kai prekės gali būti deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą žodžiu arba kokiu nors kitu veiksmu.
3. Jei muitinė mano, kad tai būtina, reimporto muitinės įstaigoje ji gali paprašyti, kad suinteresuotas asmuo pateiktų papildomus įrodymus, ypač reikalingus grąžintoms prekėms identifikuoti.
849 straipsnis
1. Prekių išleidimo į laisvą apyvartą deklaracija, pateikta grąžinant prekes, kurių eksportas galėjo lemti eksporto muitinės formalumų atlikimą siekiant gauti grąžinamąsias išmokas ar kitas įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką eksporto atvejais mokamas išmokas, papildoma ne tik dokumentais, nurodytais 848 straipsnyje, bet ir sertifikatu, kurį išduoda institucija, atsakinga už tokių kompensacijų ar išmokų mokėjimą valstybėse narėse eksportuotojose. Tokiame sertifikate pateikiami duomenys, būtini tam, kad muitinės įstaiga, kurioje atitinkamos prekės buvo deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, galėtų patvirtinti, kad jis susijęs su minėtomis prekėmis.
2. Jei prekių eksportas nelėmė eksporto muitinės formalumų atlikimo siekiant gauti įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką eksporto atvejais mokamas grąžinamąsias išmokas ar kitas išmokas, sertifikate pateikiama viena iš šių nuorodų:
- Sin concesión de restituciones u otras cantidades a la exportación;
- Ingen restitutioner eller andre beløb ydet ved udførslen;
- Keine Ausfuhrerstattungen oder sonstige Ausfuhrvergünstigungen;
- Δεν έτυχαν επιδοτήσεων ή άλλων χορηγήσεων κατά την εξαγωγή;
- No refunds or other amounts granted on exportation;
- Sans octroi de restitutions ou autres montants à l'exportation;
- Senza concessione di restituzioni o altri importi all'esportazione;
- Geen restituties of andere bij de uitvoer verleende bedragen;
- Sem concessão de restituicões ou outros montantes na exportação.
3. Jei prekių eksportas vis dėlto lėmė eksporto muitinės formalumų atlikimą siekiant gauti įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką eksporto atvejais mokamas grąžinamąsias išmokas ar kitas išmokas, sertifikate pateikiama viena iš šių nuorodų:
- Restituciones y otras cantidades a la exportación reintegradas por … (cantidad);
- De ved udførslen ydede restitutioner eller andre beløb er tilbagebetalt for … (mængde);
- Ausfuhrerstattungen und sonstige Ausfuhrvergünstigungen für … (Menge) zurückbezahlt;
- Επιδοτήσεις και άλλες χορηγήσεις κατά την εξαγωγή επεστράφησαν για … (ποσότης);
- Refunds and other amounts on exportation repaid for … (quantity);
- Restitutions et autres montants à l'exportation remboursés pour … (quantité);
- Restituzioni e altri importi all'esportazione rimborsati per … (quantità);
- Restituties en andere bedragen bij de uitvoer voor … (hoeveelheid) terugbetaald;
- Restituições e outros montantes na exportação reembolsados para … (quantidade);
või
- Titulo de pago de restituciones u otras cantidades a la exportación anulado por … (cantidad);
- Ret til udbetaling af restitutioner eller andre beløb ved udførslen er annullerei for … (mængde);
- Auszahlungsanordnung über die Ausfuhrerstattungen und sonstigen Ausfuhrvergünstigungen für … (Menge) ungültig gemacht;
- Αποδεικτικό πληρωμής επιδοτήσεων ή άλλων χορηγήσεων κατά την εξαγωγή ακυρωμένο για … (ποσότης),
- Entitlement to payment of refunds or other amounts on exportation cancelled for … (quantity);
- Titre de paiement des restitutions ou autres montants à l'exportation annulé pour … (quantité);
- Titolo di pagamento delle restituzioni o di altri importi all'esportazione annullato per … (quantità);
- Aanspraak op restituties of andere bedragen bij uitvoer vervallen voor … (hoeveelheid);
- Titulo de pagamento de restituições ou outros montantes na exportação anulado para … (quantidade);
priklausomai nuo to, ar kompetentinga institucija jau išmokėjo, ar dar neišmokėjo grąžinamąją išmoką arba kitą eksporto atvejais mokamą išmoką.
4. 848 straipsnio 1 dalies pirmosios įtraukos b punkte nurodytu atveju sertifikatas, nurodytas 1 dalyje, surašomas informaciniame lakšte INF 3, nurodytame 850 straipsnyje.
5. Kai muitinė muitinės įstaigoje, kurioje prekės deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, turi galimybę įsitikinti, kad jokia grąžinamoji išmoka ar kita įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką eksporto atvejais mokama išmoka nebuvo išmokėta ir negali būti išmokėta vėliau, sertifikato, nurodyto 1 dalyje, nereikalaujama.
850 straipsnis
Informacinis lakštas INF 3 surašomas vienu originalo ir dviem kopijų egzemplioriais 110 priede pateiktus pavyzdžius atitinkančiuose blankuose.
851 straipsnis
1. Atsižvelgiant į 3 dalį, informacinį lakštą INF 3 eksportuotojo prašymu išduoda muitinė eksporto muitinės įstaigoje atliekant eksporto formalumus atitinkamoms prekėms, jei eksportuotojas deklaruoja, kad šios prekės tikriausiai bus grąžintos ne per eksporto muitinės įstaigą.
2. Muitinė eksportuotojo prašymu gali išduoti informacinį lakštą INF 3 eksporto muitinės įstaigoje jau atlikus muitinės formalumus atitinkamoms prekėms su sąlyga, jei ši institucija gali, remdamasi turima informacija, nustatyti, kad duomenys, nurodyti eksportuotojo prašyme, susiję su eksportuotomis prekėmis.
3. 849 straipsnio 1 dalyje nurodytų prekių atveju informacinis lakštas INF 3 gali būti išduotas tik užbaigus būtinus eksporto muitinės formalumus ir laikantis 2 dalies nuostatų.
Be to, jis gali būti išduotas tik su sąlyga, jei:
a) muitinė B langelį užpildo ir pažymi iš anksto; ir
b) muitinė A langelį užpildo ir pažymi iš anksto tais atvejais, kai reikalaujama pateikti jame esančią informaciją.
852 straipsnis
1. Informaciniame lakšte INF 3 turi būti pateikiama visa muitinės reikalaujama informacija, kurios reikia eksportuojamoms prekėms identifikuoti.
2. Jeigu tikimasi, kad eksportuojamos prekės bus grąžintos į Bendrijos muitų teritoriją ne per eksporto muitinės įstaigą, o per kelias kitas muitinės įstaigas, eksportuotojas gali prašyti išduoti kelis informacinius lakštus INF 3, norėdamas, kad jie būtų surašyti visam eksportuojamų prekių kiekiui.
Panašiai eksportuotojas gali prašyti muitinės, kuri išdavė informacinį lakštą INF 3, pakeisti jį keliais informaciniais lakštais INF 3, surašytais visam prekių kiekiui, nurodytam pradžioje išduotame informaciniame lakšte INF 3.
Be to, eksportuotojas gali prašyti išduoti informacinį lakštą INF 3 tik daliai eksportuojamų prekių.
853 straipsnis
Informacinio lakšto INF 3 originalas ir vienas kopijos egzempliorius grąžinami eksportuotojui, kad juos būtų galima pateikti reimporto muitinės įstaigai. Antrasis kopijos egzempliorius saugomas muitinės, kuri ją išdavė, bylose.
854 straipsnis
Reimporto muitinės įstaiga informacinio lakšto INF 3 originalo ir kopijos egzemplioriuose registruoja grąžintų prekių, atleistų nuo importo muitų, kiekį, pasilikdama sau originalo egzempliorių ir išsiųsdama jį išdavusiai muitinei kopijos egzempliorių kuriame nurodyta išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos numeris ir data.
Minėta muitinė palygina šį kopijos egzempliorių su savo turimu kopijos egzemplioriumi ir pasilieka jį savo bylose.
855 straipsnis
Informacinio lakšto INF 3 originalo egzemplioriaus vagystės, praradimo ar sunaikinimo atveju suinteresuotas asmuo gali prašyti, kad jį išdavusi muitinė išduotų dublikatą. Jei aplinkybės leidžia, ji patenkina šį prašymą. Taip išduotame dublikate turi būti viena iš šių nuorodų:
- DUPLICADO,
- DUPLIKAT,
- DUPLIKAT,
- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ,
- DUPLICATE,
- DUPLICATA,
- DUPLICATO,
- DUPLICAAT,
- SEGUNDA VIA.
Muitinė jos turimame informacinio lakšto INF 3 kopijos egzemplioriuje pažymi, kad buvo išduotas dublikatas.
856 straipsnis
1. Reimporto muitinės įstaigos prašymu eksporto muitinės įstaiga perduoda pirmajai visą savo žinioje turimą informaciją, kuri padėtų jai nustatyti, ar prekės atitinka sąlygas, reikalingas siekiant gauti lengvatas, kurias numato šios dalies nuostatos.
2. Informacinis lakštas INF 3 gali būti naudojamas prašant ir perduodant informaciją, nurodytą 1 dalyje.
IV DALIS
SKOLA MUITINEI
I ANTRAŠTINĖ DALIS
GARANTIJA
857 straipsnis
1. Garantijų rūšys, išskyrus piniginius užstatus arba garantų pateiktas garantijas, kaip apibrėžta Kodekso 193, 194 ir 195 straipsniuose, taip pat piniginis užstatas ar garantijų pateikimas, kurį gali pasirinkti valstybės narės, netgi jei jie neatitinka sąlygų, nurodytų Kodekso 194 straipsnio 1 dalyje, yra tokios:
a) hipotekos, žemės įkeitimo, nekilnojamojo turto įkeitimo ar kitų teisių, laikomų atitinkančių teises, susijusias su nekilnojamuoju turtu, sukūrimas;
b) ieškinio perdavimas, prekių, vertybinių popierių ar teisių arba tam tikros taupomojo banko knygelės užstatymas, atsisakant arba neatsisakant teisių į juos, arba įtraukimas į nacionalinių skolų registrą;
c) bendras sutartinis įsipareigojimas, kurį už visą skolos sumą prisiima trečioji šalis, tuo tikslu patvirtintas muitinės, ir tam tikro vekselio, kurio apmokėjimą garantuoja ši trečioji šalis, pateikimas;
d) piniginis užstatas arba jį atitinkanti garantija, pateikiama kita valiuta, negu naudojama toje valstybėje narėje, kurioje išduota garantija;
e) dalyvavimas sumokant įmoką bendroje garantijų schemoje, kurią administruoja muitinė.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytų garantijų rūšių priėmimo aplinkybes ir sąlygas nustato muitinė.
858 straipsnis
Jeigu garantija pateikiama sumokant piniginį užstatą, muitinė už ją palūkanų nemoka.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
SKOLOS MUITINEI ATSIRADIMAS
1 SKYRIUS
Pažeidimai, neturintys esminės įtakos laikinojo prekių saugojimo arba atitinkamos muitinės procedūros taikymui
859 straipsnis
Toliau nurodyti pažeidimai laikomi neturinčiais esminės įtakos tinkamam laikinojo prekių saugojimo arba atitinkamos muitinės procedūros taikymui, kaip apibrėžta Kodekso 204 straipsnio 1 dalyje, jei:
- jie nėra susiję su bandymu neteisėtai paimti prekes iš muitinės priežiūros,
- jie nėra atsiradę dėl akivaizdaus atitinkamo asmens aplaidumo ir
- visi formalumai, būtini su prekėmis susijusiai situacijai sureguliuoti, vėliau atliekami:
1) viršijamas nustatytas laikotarpis, per kurį prekės turėjo būti pateiktos vienam iš muitinės sankcionuotų veiksmų, numatytų taikant laikinąjį saugojimą arba tam tikrą muitinės procedūrą, įforminti, jei terminas būtų pratęstas, jeigu prašymas dėl jo pratęsimo būtų pateiktas laiku;
2) tais atvejais, kai prekėms įforminta tranzito procedūra, viršijamas nustatytas laikotarpis, per kurį prekės turi būti pateiktos paskirties įstaigai, jeigu jos pateikiamos vėliau;
3) tais atvejais, kai prekėms taikomas laikinasis saugojimas arba joms įforminta muitinio sandėliavimo procedūra, atliekamas prekių tvarkymas, kuriam neduotas išankstinis muitinės sutikimas, su sąlyga, kad atlikti tokį tvarkymą būtų leista, jei to būtų paprašyta;
4) tais atvejais, kai prekėms įforminta laikinojo įvežimo procedūra, prekės naudojamos leidime nenurodytu būdu, su sąlyga, kad taip jas naudoti taikant šią procedūrą būtų leista, jei to būtų paprašyta;
5) tais atvejais, kai prekėms taikomas laikinasis saugojimas arba joms įforminta muitinės procedūra, prekių gabenamos negavus atitinkamo leidimo, su sąlyga, kad muitinei paprašius prekės gali būti jai pateiktos;
6) tais atvejais, kai prekėms taikomas laikinasis saugojimas arba joms įforminta muitinės procedūra, prekės išvežamos iš Bendrijos muitų teritorijos arba įvežamos į laisvąją zoną ar padedamos į laisvąjį sandėlį neatlikus būtinų formalumų;
7) tais atvejais, kai prekėms dėl jų galutinio vartojimo taikomas palankus muitų režimas, prekės, dar nepradėjus jų naudoti pagal numatytą paskirtį, perduodamos apie tai neinformavus muitinės, jei:
a) perdavimas įregistruotas prekes perdavusio asmens apskaitos registruose; ir
b) asmuo, kuriam perduotos prekės, turi leidimą atitinkamai jomis disponuoti.
860 straipsnis
Muitinė, vadovaudamasi Kodekso 204 straipsnio 1 dalimi, laiko, kad atsirado skola muitinei, nebent asmuo, kuris galėjo būti skolininkas, įrodo, kad įvykdytos 859 straipsnyje nurodytos sąlygos.
861 straipsnis
Tai, kad 859 straipsnyje nurodyti pažeidimai nenulemia skolos muitinei atsiradimo, nekliudo taikyti galiojančių baudžiamojo pobūdžio nuostatų arba nuostatų, leidžiančių pripažinti negaliojančiais arba atšaukti leidimus taikyti atitinkamą muitinės procedūrą.
2 SKYRIUS
Įprastiniai nuostoliai
862 straipsnis
1. Taikant Kodekso 206 straipsnį, muitinė suinteresuoto asmens prašymu atsižvelgia į trūkstamus prekių kiekius, jeigu įmanoma įrodyti, kad nustatyti nuostoliai susiję tik su prekių pobūdžiu, bet ne su to asmens aplaidumu ar atliktais veiksmais.
2. Aplaidumas ar veiksmai su prekėmis reiškia bet kurį muitinės nustatytų arba įprastinę praktiką atitinkančių taisyklių, taikytinų atitinkamų prekių vežimui, saugojimui, tvarkymui, apdorojimui ar perdirbimui, pažeidimą.
863 straipsnis
Muitinė gali nereikalauti iš suinteresuoto asmens įrodymų, kad prekės buvo negrąžinamai prarastos dėl priežasčių, susijusių su jų pobūdžiu, jeigu yra įsitikinusi, kad nėra kito jų praradimo paaiškinimo.
864 straipsnis
Valstybėse narėse galiojančios nacionalinės nuostatos, reglamentuojančios standartines negrąžinamo prekių praradimo dėl jų pobūdžio normas, taikomos tais atvejais, jei suinteresuotas asmuo neįrodo, kad realus nuostolis viršija tą, kuris apskaičiuotas taikant standartinę prekių praradimo normą.
3 SKYRIUS
Prekių muitinės statusas tam tikromis reikalavimų neatitinkančiomis situacijomis
865 straipsnis
Atitinkamų prekių muitinės deklaracijos pateikimas arba bet koks kitą tokią pačią teisinę galią turintis veiksmas ir dokumento pateikimas kompetentingai institucijai patvirtinti laikomas prekių paėmimu vengiant muitinės priežiūros, atsižvelgiant į Kodekso 203 straipsnio 1 dalį, jeigu šie veiksmai nulemia neteisingo Bendrijos prekių muitinės statuso suteikimą šioms prekėms.
866 straipsnis
Nepažeidžiant draudimus ar apribojimus nustatančių nuostatų, kurios gali būti taikomos atitinkamoms prekėms tais atvejais, kai skola muitinei atsiranda vadovaujantis Kodekso 202, 203, 204 arba 205 straipsniais ir kai sumokami importo muitai, šios prekės laikomos Bendrijos prekėmis nereikalaujant pateikti išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos.
867 straipsnis
Prekių konfiskavimas vadovaujantis Kodekso 233 straipsnio c ir d punktais neturi įtakos atitinkamų prekių muitiniam statusui.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
ĮTRAUKIMAS Į APSKAITĄ IR IŠIEŠKOJIMAS IŠLEIDUS PREKES
868 straipsnis
Valstybės narės neįtraukia į apskaitą muitų sumų, kurios mažesnės negu 10 ekiu.
Jeigu viena išieškoma suma yra mažesnė negu 10 ekiu, importo ar eksporto muitų išieškojimas išleidus prekes netaikomas.
869 straipsnis
Muitinė priima sprendimą neįtraukti nesumokėtų muitų į apskaitą:
a) tais atvejais, kai taikomas lengvatinis muitų režimas, atsižvelgiant į tarifines kvotas, viršutines tarifų ribas ar kitas priemones, jeigu teisė taikyti šį režimą pasibaigia muitinės deklaracijos priėmimo metu nepaskelbus apie šį faktą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje iki minėtų prekių išleidimo į laisvą apyvartą arba jeigu toks faktas nepaskelbtas, tačiau apie jį tinkamu būdu pranešta valstybei narei, o asmuo, atsakingas už atitinkamos pinigų sumos sumokėjimą, elgėsi sąžiningai ir laikėsi visų galiojančių nuostatų, susijusių su prekių deklaravimu muitinei;
b) tais atvejais, kai muitinė yra tos nuomonės, kad sąlygos, nurodytos Kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punkte, įvykdytos, su sąlyga, jei pinigų suma, kurios operatorius nesumokėjo dėl vienos ar daugiau importo ar eksporto operacijų, bet dėl vienos klaidos, - yra mažesnė negu 2000 ekiu;
c) tais atvejais, kai valstybė narė, kuriai pavaldi minėta institucija, įgaliota taip elgtis pagal 875 straipsnį.
870 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė siunčia Komisijai sąrašą, kuriame nurodyti atvejai, kai buvo pritaikytos 869 straipsnio a, b arba c punktų nuostatos, bei pateikia trumpą kiekvieno atvejo apibendrinimą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas sąrašas siunčiamas kiekvienų metų pirmąjį ir trečiąjį ketvirtį nurodant visus atvejus, kai buvo nuspręsta neįtraukti į apskaitą per praėjusį pusmetį nesumokėtų muitų.
3. Komisija išplatina sąrašus visoms kitoms valstybėms narėms.
4. Komitetas periodiškai išnagrinėja sąrašus.
871 straipsnis
Kitais nei 869 straipsnyje nurodytais atvejais, kai muitinė yra tos nuomonės, kad Kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos sąlygos yra įvykdytos, arba kai ji abejoja, ar konkrečiam atvejui tiksliai buvo taikyti šios nuostatos kriterijai, tokį atvejį ji perduoda svarstyti Komisijai, kad būtų galima priimti sprendimą taikant procedūrą, nurodytą 872-876 straipsniuose. Perduodant Komisijai bylą, nurodomi visi visapusiškam patikrinimui reikalingi duomenys.
Gavusi informaciją, Komisija nedelsdama atitinkamai informuoja suinteresuotas valstybes nares.
Nustačius, kad valstybės narės pateiktos informacijos nepakanka, kad būtų įmanoma priimti sprendimą dėl atitinkamo atvejo remiantis visais tyrimais, Komisija gali prašyti pateikti papildomą informaciją.
872 straipsnis
Komisija, gavusi bylą, nurodytą 871 straipsnio pirmojoje pastraipoje, per 15 dienų jos kopiją išsiunčia valstybėms narėms.
Minėtos bylos svarstymas kiek įmanoma greičiau įtraukiamas į Komiteto posėdžio, numatyto Kodekso 247 straipsnyje, darbotvarkę.
873 straipsnis
Pasitarusi su ekspertų grupe, sudaryta iš visų valstybių narių atstovų, kurie susitinka Komitete, kad aptartų atitinkamą bylą, Komisija nusprendžia, ar aptariamomis aplinkybėmis reikia, ar nereikia atitinkamus muitus įtraukti į apskaitą.
Toks sprendimas turi būti priimtas per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai Komisija gauna 871 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytą bylą. Jeigu Komisija nusprendžia, kad būtina prašyti valstybės narės pateikti papildomą informaciją, kad būtų įmanoma priimti sprendimą, šeši mėnesiai pratęsiami laikotarpiu, kuris skaičiuojamas nuo tos dienos, kai Komisija nusiuntė prašymą pateikti papildomą informaciją, iki tos dienos, kada ji tą informaciją gavo.
874 straipsnis
Suinteresuotai valstybei narei kiek įmanoma greičiau pranešama apie sprendimą, nurodytą 873 straipsnyje, tačiau bet kokiu atveju per 30 dienų nuo tame straipsnyje nurodyto laikotarpio pabaigos.
Sprendimo kopija nusiunčiama kitoms valstybėms narėms.
875 straipsnis
Jeigu, priimant 873 straipsnyje nurodytą sprendimą, nustatoma, kad aptariamomis aplinkybėmis nereikia atitinkamų muitų įtraukti į apskaitą, Komisija gali, laikydamasi jos pačios nustatytų sąlygų, leisti vienai ar daugiau valstybių narių susilaikyti nuo atitinkamų pinigų sumų įtraukimo į apskaitą išleidus prekes tokiais atvejais, kai nustatomas faktų ir teisės normų atitikimas.
Tokiu atveju 873 straipsnyje nurodytas sprendimas pateikiamas ir kiekvienai valstybei narei, kuriai duotas atitinkamas leidimas.
876 straipsnis
Jei Komisija nepriima sprendimo per laikotarpį, nurodytą 873 straipsnyje, arba nepraneša apie sprendimą suinteresuotai valstybei narei per laikotarpį, nurodytą 874 straipsnyje, tos valstybės narės muitinė atitinkamų muitų į apskaitą neįtraukia.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
IMPORTO ARBA EKSPORTO MUITŲ GRĄŽINIMAS ARBA ATSISAKYMAS JUOS IŠIEŠKOTI
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
877 straipsnis
1. Šioje antraštinėje dalyje:
a) įtraukimo į apskaitą muitinės įstaiga reiškia muitinės įstaigą, kurioje į apskaitą įtraukti importo ar eksporto muitai, kuriuos prašoma grąžinti arba atsisakyti išieškoti;
b) sprendimą priimanti muitinė reiškia muitinę, kurios kompetencijai priklauso priimti sprendimą dėl prašymo grąžinti importo ar eksporto muitus arba atsisakyti juos išieškoti valstybėje narėje, kurioje atitinkami muitai buvo įtraukti į apskaitą;
c) prižiūrinčioji muitinės įstaiga reiškia muitinės įstaigą, kurios jurisdikcijai priklauso prekės, lėmusios importo ar eksporto muitų, kuriuos prašoma grąžinti ar atsisakyti išieškoti, įtraukimą į apskaitą, atliekančią tam tikrus patikrinimus, reikalingus prašymui įvertinti;
d) įgyvendinančioji muitinės įstaiga reiškia muitinės įstaigą, kuri taiko priemones, užtikrinančias, kad sprendimas grąžinti importo ar eksporto muitus arba atsisakyti juos išieškoti būtų tinkamai įgyvendintas.
2. Visas ar dalį įtraukimo į apskaitą įstaigos, sprendimą priimančios muitinės, prižiūrinčiosios muitinės įstaigos ir įgyvendinančiosios muitinės įstaigos funkcijų gali atlikti ta pati muitinės įstaiga.
2 SKYRIUS
Įgyvendinimo nuostatos, susijusios su Kodekso 236-239 straipsniais
1 skirsnis
Prašymas
878 straipsnis
1. Prašymą grąžinti importo ar eksporto muitus arba atsisakyti juos išieškoti (toliau - prašymas grąžinti arba atsisakyti išieškoti) pateikia asmuo, kuris sumokėjo ar turi sumokėti tuos muitus, arba asmenys, kurie perėmė jo teises ir pareigas.
Prašymą grąžinti arba atsisakyti išieškoti gali pateikti ir asmens arba asmenų, nurodytų pirmojoje pastraipoje, atstovas.
2. Nepažeidžiant 882 straipsnio, prašymas grąžinti arba atsisakyti išieškoti pateikiamas vienu originalo ir vienu kopijos egzemplioriumi, surašytas blanke, atitinkančiame 111 priede pateiktą pavyzdį ir laikantis ten išdėstytų nuostatų.
Tačiau 1 dalyje nurodyto asmens ar asmenų prašymu prašymas grąžinti arba atsisakyti išieškoti gali būti surašytas ir laisva forma paprastame popieriuje, jei jame pateikta minėtame priede nurodyta informacija.
879 straipsnis
1. Prašymai grąžinti arba atsisakyti išieškoti, prie kurių pridedami dokumentai, nurodyti Kodekso 6 straipsnio 1 dalyje, privalo būti pateikti įtraukimo į apskaitą muitinės įstaigai, išskyrus atvejus, kai muitinė tam tikslui paskiria kitą įstaigą; priėmusi prašymą, minėta įstaiga nedelsdama perduoda jį sprendimą priimančiai muitinei, jei ji pati nėra atsakinga už sprendimo priėmimą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta muitinės įstaiga prašymo originale ir kopijoje įrašo gavimo datą. Kopiją ji grąžina prašymą pateikusiam asmeniui.
Kai taikoma 878 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa, minėta muitinės įstaiga prašymą pateikusiam asmeniui raštiškai patvirtina prašymo gavimą.
880 straipsnis
Nepažeidžiant atitinkamų įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką priimtų nuostatų, prie prašymo, susijusio su prekėmis, nurodytomis pateiktoje importo ar eksporto licencijoje arba sertifikate su iš anksto nustatyta kompensacija, pateikus atitinkamą muitinės deklaraciją, turi būti pridedamas ir pažymėjimas, kurį išduoda institucija, atsakinga už minėtų licencijos arba sertifikato išdavimą. Pažymėjime turi būti patvirtinta, kad buvo imtasi priemonių, būtinų tam, kad būtų panaikintos minėtų licencijos arba sertifikato išdavimo pasekmės.
Tačiau tokio patvirtinimo nereikia:
- jeigu muitinė, kuriai buvo pateiktas prašymas, pati išdavė minėtą licenciją arba sertifikatą,
- jeigu prašymo pagrindas iš esmės klaidingas, neturintis įtakos minėtos licencijos arba sertifikato priskyrimui.
881 straipsnis
1. 879 straipsnyje nurodyta muitinės įstaiga gali priimti prašymą, kuriame nėra pateikta visa informacija, numatyta 878 straipsnio 2 dalyje nurodytame blanke. Tačiau prašyme turi būti bent jau informacija, įrašoma į to blanko 1-3 ir 7 langelius.
2. Tais atvejais, kai taikoma 1 dalis, minėta muitinės įstaiga nustato terminą, per kurį turi būti pateikti bet kurie trūkstami duomenys ir (arba) dokumentai.
3. Jeigu nesilaikoma muitinės įstaigos vadovaujantis 2 dalimi nustatyto termino, prašymas laikomas nepateiktu.
Prašymą pateikęs asmuo nedelsiant apie tai informuojamas.
882 straipsnis
1. Eksporto muitai, sumokėti už grąžintas prekes jų eksporto iš Bendrijos muitų teritorijos metu, grąžinami arba atsisakoma juos išieškoti pateikus muitinei prašymą, prie kurio pridedami:
a) dokumentas, išduotas sumokėjimui patvirtinti, jeigu atitinkamos pinigų sumos jau sumokėtos;
b) išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos, įformintos grąžintoms prekėms, originalas arba kopija, patvirtinta reimporto muitinės įstaigos.
Šiame dokumente reimporto muitinės įstaigą padaro vieną iš šių įrašų:
- Mercancías de retorno en aplicación de la letra b) del apartado 2 del artículo 185 del Código
- Returvarer i henhold til kodeksens artikel 185, stk. 2, litra b)
- Rückwaren gemäß Artikel 185 Absatz 2 Buchstabe b) des Zollkodex
- Εμπορεύματα επανεισαγόμενα κατ' εφαρμογή του άρθρου 185 παράγραφος 2 στοιχείο β) του κώδικα
- Goods admitted as returned goods under Article 185 (2) (b) of the Code
- Marchandises en retour en application de l'article 185 paragraphe 2 point b) du code
- Merci in reintroduzione in applicazione dell'arti-colo 185, parágrafo 2, lettera b) del códice
- Goederen die met toepassing van artikel 185, lid 2, onder b), van het Wetboek kunnen worden toegelaten als terugkerende goederen
- Mercadorias de retorno por aplicação da alínea b) do n.o 2 do artigo 185.o do código;
c) eksporto deklaracijos, grąžintos eksportuotojui atlikus prekių eksporto formalumus, egzempliorius arba jo kopija, patvirtinta eksporto muitinės įstaigos.
Jeigu sprendimą priimanti muitinė jau turi duomenis, pateiktus vienoje ar daugiau deklaracijų, anksčiau nurodytų a, b arba c punktuose, šios deklaracijos arba deklaracijų pateikti nereikia.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas prašymas turi būti pateiktas 879 straipsnyje nurodytai muitinės įstaigai per 12 mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos.
2 skirsnis
Leidimo grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti suteikimo procedūra
883 straipsnis
Sprendimą priimanti muitinė, prieš priimdama spendimą dėl muitų grąžinimo arba atsisakymo juos išieškoti, gali leisti atlikti muitinės formalumus, kurie gali būti taikomi bet kurio muitų grąžinimo arba atsisakymo juos išieškoti atveju. Šis leidimas niekaip neapriboja jos teisių priimti sprendimą dėl pateikto prašymo.
884 straipsnis
Nepažeidžiant 883 straipsnio, kol nepriimtas sprendimas dėl prašymo grąžinti arba atsisakyti išieškoti, prekės, už kurias sumokėtus ar mokėtinus muitus prašoma grąžinti arba atsisakyti išieškoti, negali būti perkeltos į kitą vietą nei ta, kuri nurodyta minėtame prašyme, išskyrus atvejus, kai pareiškėjas apie tai iš anksto praneša 879 straipsnyje nurodytai muitinės įstaigai, kuri savo ruožtu apie tai informuoja sprendimą priimančią muitinę.
885 straipsnis
1. Jeigu prašymas grąžinti arba atsisakyti išieškoti susijęs su atveju, kai būtina gauti papildomą informaciją arba kai prekės turi būti patikrintos siekiant užtikrinti, kad būtų įvykdytos sąlygos, reikalingos muitams grąžinant arba atsisakyti juos išieškoti, nurodytos Kodekse ir šioje antraštinėje dalyje, sprendimą priimanti muitinė imasi reikiamų priemonių prašydama, jei reikia, prižiūrinčiosios muitinės įstaigos pagalbos ir nurodydama informacijos, kurią reikia gauti, arba patikrinimų, kuriuos reikia atlikti, pobūdį.
Prižiūrinčioji muitinės įstaiga nedelsdama įvykdo šį prašymą ir perduoda gautą informaciją ir atliktų patikrinimų rezultatus sprendimą priimančiai muitinei.
2. Jeigu prašymas susijęs su prekėmis, kurios yra kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje importo ar eksporto muitai įtraukti į apskaitą, taikomos šios antraštinės dalies 4 skyriaus nuostatos.
886 straipsnis
1. Jeigu sprendimą priimanti muitinė turi visus reikalingus duomenis, savo sprendimą dėl prašymo grąžinti ar atsisakyti išieškoti ji pateikia raštu vadovaudamasi Kodekso 6 straipsnio 2 ir 3 dalimis.
2. Jeigu prašymas patenkinamas, sprendime nurodomi visi duomenys, reikalingi jam įgyvendinti.
Atsižvelgiant į aplinkybes, sprendime pateikiami kai kurie arba visi toliau nurodyti duomenys:
a) informacija, reikalinga prekėms, kurioms taikomas šis sprendimas, identifikuoti;
b) importo ar eksporto muitų grąžinimo ar atsisakymo juos išieškoti priežastys ir nuoroda į atitinkamą Kodekso straipsnį ir, jeigu reikia, šios antraštinės dalies atitinkamą straipsnį;
c) prekių paskirtis, kuri gali būti numatyta, arba jų paskirties vieta, į kurią jos gali būti išsiųstos priklausomai nuo kiekvieno konkretaus atvejo, atsižvelgiant į Kodeksą ir, jei reikia, remiantis konkrečiu sprendimą priimančios muitinės leidimu;
d) terminas formalumams, kurie gali būti taikomi muitų grąžinimui arba atsisakymui juos išieškoti, atlikti;
e) pranešimas, kad importo ar eksporto muitai nebus grąžinti arba nebus atsisakyta juos išieškoti, kol įgyvendinančioji muitinės įstaiga neinformuos sprendimą priimančios muitinės apie formalumų, reikalingų grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, atlikimą;
f) duomenys apie bet kokius reikalavimus, kurie toliau taikomi prekėms, kol įgyvendinamas sprendimas;
g) pranešimas gavėjui, kad pateikdamas prekes savo pasirinktai įgyvendinančiajai muitinės įstaigai jis turi pateikti sprendimo originalą.
887 straipsnis
1. Įgyvendinančioji muitinės įstaiga imasi priemonių, skirtų užtikrinti:
- kad, jeigu reikia, būtų įvykdyti, reikalavimai, nurodyti 886 straipsnio 2 dalies f punkte,
- kad visais atvejais prekės būtų faktiškai naudojamos tokiu būdu arba nusiųstos į tokią paskirties vietą, kuri nurodyta sprendime dėl importo ar eksporto muitų grąžinimo arba atsisakymo juos išieškoti.
2. Tais atvejais, kai sprendime nurodyta, kad prekės gali būti padėtos į muitinės sandėlį, įvežtos laisvąją zoną arba padėtos į laisvąjį sandėlį, ir gavėjas šia galimybe pasinaudoja, būtini formalumai turi būti atlikti įgyvendinančiojoje muitinės įstaigoje.
3. Jeigu sprendime grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti nurodoma numatoma prekių paskirtis ar jų paskirties vieta ne toje valstybėje narėje, kurioje yra įgyvendinančioji muitinės įstaiga, reikalavimų laikymasis įrodomas pateikiant kontrolinį egzempliorių T 5, išduodamą ir naudojamą vadovaujantis 471-495 straipsnių ir šio straipsnio nuostatomis.
Kontroliniame egzemplioriuje T 5 turi būti nurodyti šie duomenys:
a) 33 langelyje nurodomas Kombinuotosios nomenklatūros kodas;
b) 103 langelyje žodžiais nurodoma prekių Neto masė;
c) 104 langelyje atitinkamai įrašomi žodžiai "išvežimas iš Bendrijos muitų teritorijos" arba "kitose pastabose" vienas iš šių įrašų:
- Nemokamas pristatymas šiai labdaros organizacijai…,
- Muitinės prižiūrimas sunaikinimas,
- Pateikimas nurodytai muitinės procedūrai … įforminti,
- Įvežimas į laisvąją zoną arba padėjimas į laisvąjį sandėlį;
d) 106 langelyje pateikiama nuoroda į sprendimą, leidžiantį grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti;
e) 107 langelyje įrašomi žodžiai "Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 877-912 straipsniai".
4. Prižiūrinčioji muitinės įstaiga, kuri užtikrina arba kuri privalo užtikrinti, kad prekės būtų naudojamos pagal nurodytą paskirtį arba būtų nuvežtos į nurodytą paskirties vietą, užpildo kontrolinio dokumento langelį, pavadintą "Naudojimo ir (arba) paskirties vietos kontrolė", kryžiuku pažymėdama sakinį: "pateikta pagal paskirtį ir (arba) paskirties vietą, kurie nurodyti kitoje lapo pusėje", ir nurodydama atitinkamą datą.
5. Kai įgyvendinančioji muitinės įstaiga įsitikina, kad 1 dalyje nurodytos sąlygos įvykdytos, ji nusiunčia tai patvirtinantį sertifikatą sprendimą priimančiai muitinei.
888 straipsnis
Sprendimą priimanti muitinė, patenkinusi prašymą grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, grąžina tokį muitą arba atsisako jį išieškoti tik gavusi 887 straipsnio 5 dalyje nurodytą sertifikatą.
889 straipsnis
1. Kai prašymas grąžinti arba atsisakyti išieškoti pagrįstas tuo, kad tuo metu, kai buvo priimta išleidimo į laisvą apyvartą deklaraciją, prekėms galėjo būti pritaikytas sumažintas arba nulinis importo tarifas, pagal tarifinę kvotą, tarifinę viršutinę ribą arba kitą lengvatinį tarifų režimą, muitai grąžinami arba atsisakoma juos išieškoti tik tada, jei prašymo grąžinti arba atsisakyti išieškoti ir kitų būtinų dokumentų pateikimo metu:
- tarifinė kvota, tais atvejais, kai ji taikoma, buvo neišnaudota;
- kitais atvejais, - nebuvo sugrąžinta įprastinė muito norma.
Jei ankstesnėje pastraipoje nurodytos sąlygos neįvykdomos, nepaisant to, leidimas grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti suteikiamas, jeigu sumažintas arba nulinis tarifas prekėms nebuvo pritaikytas dėl pačios muitinės klaidos, o išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijoje buvo nurodyti visi duomenys ir prie jos buvo pridėti visi dokumentai, būtini sumažinto arba nulinio tarifo taikymui.
2. Kiekviena valstybė narė siunčia Komisijai atvejų, kai buvo pritaikytos 1 dalies antrosios pastraipos nuostatos, sąrašą pateikdama trumpą kiekvieno atvejo aprašymą.
Taikomos 870 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
890 straipsnis
Kai, papildant prašymą grąžinti arba atsisakyti išieškoti, pateikiamas prekių kilmės sertifikatas, judėjimo sertifikatas, vidinio Bendrijos tranzito dokumentas ar kitas atitinkamas dokumentas, liudijantis, kad išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo metu prekėms buvo galima taikyti Bendrijos režimą arba lengvatinį tarifų režimą, sprendimą priimanti muitinė patenkina tokį prašymą tik tada, jei deramai įrodoma:
- kad tokiu būdu pateiktas dokumentas yra konkrečiai susijęs su atitinkamomis prekėmis ir kad įvykdyti visi minėto dokumento priimtinumo reikalavimai,
- kad įvykdytos visos kitos sąlygos, reikalingos, kad būtų galima taikyti lengvatinį tarifų režimą.
Muitai grąžinami arba atsisakoma juos išieškoti pateikus prekes. Jeigu prekės negali būti pateiktos įgyvendinančiajai muitinės įstaigai, ji suteikia leidimą grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti tik tuo atveju, jei turi faktinės informacijos, kad sertifikatas ar dokumentas, pateiktas išleidus prekes, taikytinas minėtoms prekėms.
891 straipsnis
Leidimas grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti nesuteikiamas, jeigu kartu su prašymu pateikiami sertifikatai su iš anksto nustatytais mokesčiais.
892 straipsnis
Importo muitai negrąžinami ir neatsisakoma juos išieškoti vadovaujantis Kodekso 238 straipsniu tuo atveju, jeigu:
- nustatant sutarties sąlygas, o ypač kainą, kuri buvo nurodyta pateikiant prekes muitinės procedūrai, susijusiai su prievole sumokėti importo muitus įforminti, buvo atsižvelgta į prekių turimus defektus,
- importuotojas parduoda prekes tada, kai nustatoma, kad jos turi defektų arba neatitinka sutarties sąlygų.
893 straipsnis
1. Nepažeidžiant 900 straipsnio 1 dalies c punkto, sprendimą priimanti muitinė nustato terminą, per kurį turi būti atlikti muitinės formalumai, taikomi muitų grąžinimo arba atsisakymo juos išieškoti atvejais, kuris turi būti ne ilgesnis kaip du mėnesiai nuo tos dienos, kai pranešama apie sprendimą grąžinti importo ar eksporto muitus arba atsisakyti juos išieškoti.
2. Jei nesilaikoma 1 dalyje nustatyto termino, prarandama teisė į muitų grąžinimą arba atsisakymą juo išieškoti, išskyrus atvejus, kai sprendimu suinteresuotas asmuo įrodo, kad laikytis šio termino jam sutrukdė nenumatytos aplinkybės arba force majeure.
894 straipsnis
Jeigu dėl sprendimą priimančios muitinės sankcionuoto prekių sunaikinimo atsiranda atliekų arba laužo, tokios atliekos ar laužas laikomos ne Bendrijos prekėmis, jei jau priimtas sprendimas patenkinti prašymą grąžinti arba atsisakyti išieškoti.
895 straipsnis
Jeigu suteikiamas leidimas, nurodytas Kodekso 238 straipsnio 2 dalies b punkto antrojoje pastraipoje, muitinė imasi visų būtinų priemonių siekdama užtikrinti, kad prekės, padėtos į muitinės sandėlį, įvežtos į laisvąją zoną arba padėtos į laisvąjį sandėlį, vėliau galėtų būti pripažintos ne Bendrijos prekėmis.
896 straipsnis
1. Prekėms, kurios įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką pateikiamos muitinės procedūrai, susijusiai su prievole mokėti importo muitus, turint importo licenciją arba sertifikatą su iš anksto nustatyta kompensacija, Kodekso 237, 238 ir 239 straipsniai taikomi tik tais atvejais, kai 879 straipsnyje nurodyta muitinės įstaiga įsitikina, kad kompetentinga valstybės institucija ėmėsi būtinų priemonių, reikalingų tam, kad būtų panaikintos sertifikato, su kuriuo vykdytas importas, išdavimo pasekmės.
2. Šio straipsnio 1 dalis taip pat taikoma prekių reeksporto atvejais, padedant jas į muitinės sandėlį, įvežant į laisvąją zoną ar padedant į laisvąjį sandėlį arba sunaikinant.
897 straipsnis
Jeigu eksportuojama, reeksportuojama, sunaikinama ar pateikiama kitam muitinės sankcionuotam veiksmui įforminti ne visa prekė, bet viena ar daugiau tos prekės dalių ar komponentų, pinigų suma, kuri turi būti grąžinta arba kurios leidžiama nesumokėti, sudaro skirtumą tarp importo muitų sumos, mokėtinos už visą prekę, ir importo muitų sumos, mokėtinos už likusią prekės dalį, jei pastaroji nepakitusios būklės būtų pateikta muitinės procedūrai, dėl kurios atsiranda prievolė sumokėti šiuos muitus, tą dieną, kai tokiu būdu buvo pateikta visa prekė.
898 straipsnis
Čia Kodekso 240 straipsnyje nurodyta suma sudaro 10 ekiu.
3 SKYRIUS
Specialiosios nuostatos, susijusios su Kodekso 239 straipsnio taikymu
1 skirsnis
Sprendimai, kuriuos turi priimti valstybių narių muitinės
899 straipsnis
Nepažeidžiant kitų sąlygų, kurios turi būti aptartos kiekviena atskirai 905-909 straipsniuose nustatyta tvarka, jeigu sprendimą priimanti muitinė nustato, kad prašymas grąžinti arba atsisakyti išieškoti, jai pateiktas vadovaujantis Kodekso 239 straipsnio 2 dalimi:
- remiasi priežastimis, atitinkančiomis vieną iš aplinkybių, nurodytų 900-903 straipsniuose, kai tos aplinkybės nėra apgaulės ar akivaizdaus suinteresuoto asmens aplaidumo rezultatas, ji grąžina importo muitų sumą arba atsisako ją išieškoti.
"Suinteresuotas asmuo" reiškia asmenį ar asmenis, nurodytus 878 straipsnio 1 dalyje, arba jų atstovus ir bet kurį kitą asmenį, kuris dalyvavo atliekant muitinės formalumus su atitinkamomis prekėmis arba davė nurodymus, būtinus šiems formalumams atlikti,
- remiasi priežastimis, atitinkančiomis vienas iš aplinkybių, nurodytų 904 straipsnyje, ji negrąžina šios importo muitų sumos arba neatsisako jos išieškoti.
900 straipsnis
1. Importo muitai grąžinami arba atsisakoma juos išieškoti, jeigu:
a) ne Bendrijos prekės, kurioms įforminta muitinės procedūra, kurią taikant jos visai ar iš dalies neapmokestinamos importo muitais, arba prekės, kurios buvo išleistos į laisvą apyvartą taikant palankų tarifų režimą dėl jų galutinio vartojimo, pavagiamos, tačiau greitai surandamos ir to paties pavidalo sugrąžinamos į, muitinės požiūriu, tą pačią padėtį, kokioje buvo tuo metu, kai buvo pavogtos;
b) ne Bendrijos prekės neplanuotai paimamos joms tebetaikant muitinės procedūrą, kuriai įforminti jos buvo pateiktos ir dėl kurios taikymo jos visai arba iš dalies nebuvo apmokestintos minėtais muitais, su sąlyga, kad iš karto išaiškėjus klaidai jos grąžinamos į, muitinės požiūriu, tą pačią padėtį, kokioje buvo tuo metu, kai buvo paimtos;
c) neįmanoma panaudoti mechanizmo, skirto transporto priemonėms, kuriose laikomos anksčiau į laisvą apyvartą išleistos prekės, atidaryti, ir todėl nėra galimybių jų iškrauti atvežus į paskirties vietą su sąlyga, jei jos nedelsiant reeksportuojamos;
d) iš pradžių į laisvą apyvartą išleistos prekės vėliau grąžinamos jas tiekusiam ne Bendrijos asmeniui taikant laikinojo išvežimo perdirbti procedūrą, kad jis galėtų nemokamai pašalinti išleidimui skirtų prekių defektus (net jei jie aptikti jau prekes išleidus) arba suderinti jas su sutarties, pagal kurią jos buvo išleistos į laisvą apyvartą, nuostatomis, ir minėtas tiekėjas nusprendžia pasilikti prekes dėl to, kad negali pašalinti defektų, arba dėl to, kad tai daryti būtų neekonomiška;
e) nustatoma, kad minėtos prekės tais atvejais, kai muitinė nusprendžia po prekių išleidimo įtraukti į apskaitą importo muitus, faktiškai mokėtinus už prekes, išleistas į laisvą apyvartą visai neapmokestinant tokiais muitais, reeksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos be muitinės priežiūros su sąlyga, jei nustatoma, kad reeksporto metu būtų įvykdytos pagrindinės Kodekso sąlygos, reglamentuojančios šių importo muitų grąžinimą arba atsisakymą juos išieškoti, jei muitų suma būtų išieškota tuo metu, kai prekės buvo išleistos į laisvą apyvartą ;
f) teisminė institucija uždraudė pardavinėti prekes, kurioms buvo įforminta muitinės procedūra, įprastinėmis sąlygomis įpareigojanti suinteresuotą asmenį sumokėti importo muitus, ir minėtos prekės reeksportuojamos iš Bendrijos muitų teritorijos arba sunaikinamos muitinei prižiūrint, jei įrodoma, kad minėtos prekės faktiškai nebuvo naudotos Bendrijoje;
g) prekėms buvo įforminta muitinės procedūra, įpareigojanti deklarantą, turintį atitinkamus įgaliojimus, sumokėti šiuos muitus savo iniciatyva, tačiau ne dėl deklaranto kaltės nebuvo įmanoma šių prekių pristatyti gavėjui;
h) siuntėjas nurodė klaidingą gavėjo adresą;
i) nustatyta, kad prekės buvo netinkamos vartoti pagal gavėjo numatytą paskirtį dėl akivaizdžios faktinės klaidos jo užsakyme;
j) nustatyta, kad prekės, joms įforminus muitinės procedūrą, dėl kurios atsiranda prievolė sumokėti importo muitus, neatitiko tuo metu, kai jos buvo išleistos į laisvą apyvartą, galiojančių taisyklių, susijusių su jų paskirtimi arba pardavimu, ir todėl negali būti naudojamos pagal gavėjo numatytą paskirtį;
k) prekių naudoti pagal gavėjo numatytą paskirtį neįmanoma arba jų naudojimas iš esmės riboja valstybės institucijos ar kitos atitinkamus sprendimo įgaliojimus turinčios institucijos taikomos bendro pobūdžio priemonės, pradėtos įgyvendinti po to, kai prekėms buvo įforminta muitinės procedūra, dėl kurios atsiranda prievolė sumokėti importo muitus;
l) muitinė ne dėl suinteresuoto asmens kaltės negali jo visai arba iš dalies atleisti nuo apmokestinimo importo muitais, kuris taikomas suinteresuotam asmeniui, atsižvelgiant į egzistuojančias nuostatas, ir ji atitinkamai įtraukia į apskaitą mokėtinus importo muitus;
m) prekės pasiekė gavėją pasibaigus pristatymo terminui, nustatytam sutartyje, pagal kurią joms buvo įforminta muitinės procedūra, dėl kurios atsirado prievolė sumokėti importo muitus;
n) prekių nebuvo įmanoma parduoti Bendrijos muitų teritorijoje ir jos nemokamai perduotos labdaros organizacijoms:
- vykdančioms savo veiklą trečiojoje šalyje su sąlyga, kad joms atstovaujama Bendrijoje,
arba
- vykdančioms savo veiklą Bendrijos muitų teritorijoje su sąlyga, kad joms taikomas atleidimas nuo muitų tais atvejais, kai panašios prekės importuojamos išleidimui į laisvą apyvartai iš trečiųjų šalių.
2. Nepažeidžiant 3 dalies, importo muitų grąžinimas arba atsisakymas juos išieškoti 1 dalies c, f-n punktuose nurodytais atvejais, išskyrus atvejus, kai prekės sunaikinamos valstybės institucijos sprendimu arba nemokamai perduodamos labdaros organizacijoms, vykdančioms savo veiklą Bendrijoje, taikomas su sąlyga, kad prekės bus reeksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos muitinei prižiūrint.
Jeigu pateikiamas prašymas, sprendimą priimanti įstaiga leidžia pakeisti prekių reeksportą jų sunaikinimu arba jų pateikimu, numatant jas reeksportuoti, išorinio Bendrijos tranzito procedūrai įforminti, muitinio sandėliavimo procedūros įforminimu arba įvežimu į laisvąją zoną ar padėjimu į laisvąjį sandėlį.
Prekės, kurioms įforminamas vienas iš šių muitinės sankcionuotų veiksmų, laikomos ne Bendrijos prekėmis.
Šiuo atveju muitinė imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų vėlesnį prekių, padėtų į muitinės sandėlį, įvežtų laisvąją zoną arba padėtų į laisvąjį sandėlį, pripažinimą ne Bendrijos prekėmis.
3. Šio straipsnio 1 dalies h ir i punktuose nurodytais atvejais importo muitai grąžinami arba atsisakoma juos išieškoti su sąlyga, kad prekės bus reeksportuotos pirmajam tiekėjui arba kitu jo nurodytu adresu.
4. Be to, prižiūrinčioji muitinės įstaiga turi įsitikinti, kad prekės iki jų reeksporto nebūtų nei naudojamos, nei parduodamos.
901 straipsnis
1. Importo muitai grąžinami arba atsisakoma juos išieškoti tais atvejais, kai:
a) prekės, kurioms per klaidą buvo įforminta muitinės procedūra, dėl kurios atsirado prievolė sumokėti importo muitus, buvo reeksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos prieš tai joms neįforminus muitinės procedūros, kuri joms turėjo būti įforminta, jei būtų įvykdytos kitos Kodekso 237 straipsnyje nurodytos sąlygos;
b) prekės buvo reeksportuotos arba sunaikintos vadovaujantis Kodekso 238 straipsnio 2 dalies b punktu be muitinės priežiūros, su sąlyga, kad buvo įvykdytos kitos šiame straipsnyje nurodytos sąlygos;
c) prekės buvo reeksportuotos arba sunaikintos be muitinės priežiūros vadovaujantis 900 straipsnio 1 dalies c ir f-n punktais su sąlyga, kad buvo įvykdytos kitos 900 straipsnio 2 ir 4 dalyse nurodytos sąlygos.
2. Importo muitų grąžinimas arba atsisakymas juos išieškoti 1 dalyje nurodytomis aplinkybėmis taikomas:
a) pateikus visus įrodymus, reikalingus tam, kad sprendimą priimanti muitinė įsitikintų, jog prekės, už kurias sumokėtus arba mokėtinus muitus prašoma grąžinti arba atsisakyti juos išieškoti:
- faktiškai yra reeksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos arba
- sunaikintos prižiūrint valstybės institucijoms arba asmenims, įgaliotiems oficialiai patvirtinti tokį sunaikinimą;
b) grąžinus sprendimą priimančiai muitinei bet kokius dokumentus, kurie patvirtina atitinkamų prekių turimą Bendrijos prekių statusą ir su kuriais minėtos prekės galėjo būti išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos, arba pateikus bet kokį kitą įrodymą, kurį minėta įstaiga mano esant pakankamu, norint įsitikinti, kad šie dokumentai negali būti vėliau panaudoti jokiam prekių įvežimui į Bendriją.
902 straipsnis
1. Taikant 901 straipsnio 2 dalį:
a) įrodymus, reikalingus, kad sprendimą priimanti muitinė įsitikintų, jog prekės, už kurias sumokėtus arba mokėtinus muitus prašoma grąžinti arba atsisakyti juos išieškoti, faktiškai yra reeksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos, sudaro šie pareiškėjo pateikti dokumentai:
- prekių eksporto iš Bendrijos muitų teritorijos deklaracijos originalas arba patvirtinta jos kopija
ir
- muitinės įstaigos, per kurią prekės faktiškai buvo išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos, sertifikatas.
Jeigu šios pažymos pateikti neįmanoma, kad prekės buvo išvežtos iš Bendrijos muitų teritorijos galima įrodyti pateikiant:
- muitinės įstaigos, veikiančios paskirties trečiojoje šalyje, pažymą, liudijančią, kad prekės buvo atgabentos į tą šalį, arba
- prekių muitinės deklaracijos, surašytos paskirties trečiojoje šalyje, originalą arba patvirtintą jos kopiją.
Prie šių dokumentų turi būti pridėti administraciniai ir verslo dokumentai, leidžiantys sprendimą priimančiai muitinei patikrinti, ar prekės, eksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos, yra tos pačios, kaip ir tos, kurios buvo deklaruotos muitinės procedūrai, dėl kurios atsirado prievolė sumokėti importo muitus, įforminti, o būtent:
- deklaracijos minėtai procedūrai įforminti originalas arba patvirtinta jos kopija
ir
- jeigu sprendimą priimanti muitinė laiko, kad tai būtina, verslo arba administraciniai dokumentai (pavyzdžiui, sąskaitos faktūros, duomenys apie prekių išsiuntimą, tranzito dokumentai arba sveikatos sertifikatai) su išsamiu prekių aprašymu (pateikiant prekyboje vartojamą aprašymą, informaciją apie kiekius, ženklus ir kitus identifikavimo duomenis), kurie buvo pateikti kartu su deklaracija minėtai procedūrai įforminti, arba kartu su deklaracija eksportui iš Bendrijos muitų teritorijos, arba kartu su muitinės deklaracija, surašyta toms prekėms paskirties trečiojoje šalyje, atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį;
b) įrodymus, reikalingus tam, kad sprendimą priimanti muitinė galėtų įsitikinti, kad prekės, už kurias sumokėtus muitus prašoma grąžinti arba atsisakyti išieškoti, faktiškai buvo sunaikintos prižiūrint valstybės institucijoms arba asmenims, įgaliotiems oficialiai patvirtinti tokį sunaikinimą, sudaro šie pareiškėjo pateikti dokumentai:
- sunaikinimo protokolas arba deklaracija, surašyta valstybės institucijos, kuriai prižiūrint prekės buvo sunaikintos, ar šios institucijos patvirtinta kopija, arba
- sunaikinimą patvirtinantis įgalioto asmens surašytas sertifikatas kartu su jo įgaliojimus patvirtinančiais dokumentais.
Šiuose dokumentuose turi būti pateiktas pakankamai išsamus sunaikintų prekių aprašymas (prekyboje vartojamas aprašymas, informacija apie kiekius, ženklus ir kitus identifikavimo duomenis), leidžiantis muitinei įsitikinti, lyginant duomenis, nurodytus deklaracijoje, pateiktoje įforminant muitinės procedūrą, dėl kurios atsirado prievolė sumokėti importo muitus, su duomenimis, ir kartu su ja pateiktuose verslo dokumentuose (sąskaitose faktūrose, duomenyse apie prekių išsiuntimą ir t. t.), kad sunaikintos prekės yra tos, kurios buvo deklaruotos minėtai procedūrai įforminti.
2. Jeigu 1 dalyje nurodytų įrodymų nepakanka tam, kad sprendimus priimanti muitinė galėtų priimti sprendimus dėl jos nagrinėjamo atvejo, žinant visus faktus, arba jeigu tokių įrodymų gauti neįmanoma, turimi įrodymai gali būti papildyti arba pakeisti bet kuriais kitais dokumentais, kurie, minėtos įstaigos nuomone, būtini.
903 straipsnis
1. Grąžintų prekių, už kurias buvo sumokėtas eksporto muitas, kai jos buvo eksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos, išleidimas į laisvą apyvartą suteikia teisę susigrąžinti sumokėtas sumas.
2. Šio straipsnio 1 dalis taikoma tik prekėms, esančioms vienoje iš situacijų, nurodytų 844 straipsnyje.
Muitinės įstaigai, kurioje prekės deklaruotos išleidimui į laisvą apyvartą, priimtinu būdu turi būti įrodyta, kad prekės yra vienoje iš situacijų, nurodytų Kodekso 185 straipsnio 2 dalies b punkte.
3. Šio straipsnio 1 dalis taikoma net ir tais atvejais, kai grąžintos prekės sudaro tik dalį anksčiau iš Bendrijos muitų teritorijos eksportuotų prekių.
904 straipsnis
Importo muitai negrąžinami ir neatsisakoma juos išieškoti, jeigu vienintelė priežastis, dėl kurios prašoma grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, yra:
a) prekių, kurioms anksčiau buvo įforminta muitinės procedūra, dėl kurios atsirado prievolė sumokėti importo muitus, reeksportas iš Bendrijos muitų teritorijos dėl kitų priežasčių nei tos, kurios nurodytos Kodekso 237 ar 238 straipsniuose arba 900 ar 901 straipsniuose, veikiausiai dėl to, kad jos nebuvo parduotos;
b) prekių, kurioms buvo įforminta muitinės procedūra, dėl kurios atsirado prievolė sumokėti importo muitus, sunaikinimas dėl bet kokių priežasčių muitinei tas prekes išleidus, išskyrus atvejus, konkrečiai nurodytus Bendrijos teisės aktuose;
c) dokumentų pateikimas, siekiant, kad deklaruotoms išleidimui į laisvą apyvartą prekėms būtų taikomas lengvatinis tarifų režimas, jeigu vėliau nustatoma, kad šie dokumentai buvo padirbti, suklastoti arba netinkami tam tikslui, net jei šie dokumentai buvo pateikti nežinant apie jų padirbimą, suklastojimą arba netinkamumą.
2 skirsnis
Komisijos priimami sprendimai
905 straipsnis
1. Jeigu sprendimą priimanti muitinė, kuriai pateiktas prašymas grąžinti arba atsisakyti juos išieškoti vadovaujantis Kodekso 239 straipsnio 2 dalimi, negali priimti sprendimo vadovaudamasi 899 straipsniu, bet prašymas paremtas įrodymais, dėl kurių gali susidaryti ypatinga situacija esant aplinkybėms, kuriomis suinteresuoto asmens negalima apkaltinti apgavyste ar akivaizdžiu aplaidumu, valstybė narė, kuriai priklauso ši muitinė, perduoda medžiagą apie šį atvejį Komisijai, kad ji galėtų tokį klausimą išspręsti taikydama 906-909 straipsniuose nustatytą procedūrą.
Sąvoka "suinteresuotas asmuo" suprantama taip pat kaip ir 899 straipsnyje.
Visais kitais atvejais sprendimą priimanti muitinė prašymą atmeta.
2. Siunčiant Komisijai medžiagą apie atvejį, turi būti pateikiami visi duomenys, būtini, kad pateiktas atvejis galėtų būti visapusiškai išnagrinėtas.
Gavusi medžiagą apie atvejį, Komisija nedelsdama apie tai atitinkamai informuoja suinteresuotą valstybę narę.
Nustačiusi, kad valstybės narės pateiktos informacijos nepakanka sprendimui dėl atitinkamo atvejo priimti atsižvelgiant į visus faktus, Komisija gali paprašyti pateikti papildomos informacijos.
3. Nelaukdama procedūros, nurodytos 906-909 straipsniuose, pabaigos, sprendimą priimanti muitinė paprašyta gali leisti atlikti muitinės formalumus, susijusius su prekių reeksportu arba sunaikinimu, prieš Komisijai priimant sprendimą dėl minėto prašymo. Toks leidimas niekaip neapriboja teisių priimti galutinį sprendimą dėl atitinkamo prašymo.
906 straipsnis
Per 15 dienų nuo medžiagos apie 905 straipsnio 2 dalyje nurodytą atvejį gavimo Komisija perduoda jos kopiją valstybėms narėms.
Minėto atvejo svarstymas kiek įmanoma greičiau įtraukiamas į Komiteto posėdžio, numatyto Kodekso 247 straipsnyje, darbotvarkę.
907 straipsnis
Pasikonsultavusi su ekspertų grupe, sudaryta iš visų valstybių narių atstovų, atvykusių į Komiteto posėdį svarstyti konkretaus atvejo, Komisija nusprendžia, ar apsvarstyta ypatinga situacija sudaro pakankamą pagrindą grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti.
Šis sprendimas priimamas per 6 mėnesius nuo tos dienos, kai Komisija gauna medžiagą apie atvejį, nurodytą 905 straipsnio 2 dalyje. Jeigu Komisija nusprendžia prašyti valstybės narės pateikti papildomą informaciją, kad būtų įmanoma priimti sprendimą, šešių mėnesių terminas pratęsiamas laikotarpiui, kuris skaičiuojamas nuo tos dienos, kai Komisija išsiuntė prašymą pateikti papildomą informaciją, iki tos dienos, kada ji tą informaciją gavo.
908 straipsnis
1. Suinteresuotai valstybei narei kiek įmanoma greičiau pranešama apie sprendimą, nurodytą 907 straipsnyje, ir bet kokiu atveju per 30 dienų nuo 907 straipsnyje nurodyto termino pabaigos.
Sprendimo kopija nusiunčiama kitoms valstybėms narėms.
2. Sprendimą priimanti institucija nusprendžia patenkinti arba atmesti jai pateiktą prašymą remdamasi Komisijos sprendimu, apie kurį ji informuojama, kaip nurodyta 1 dalyje.
3. Jeigu priimant 907 straipsnyje nurodytą sprendimą nustatoma, kad aptariamos aplinkybės yra pakankamas pagrindas grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, Komisija gali laikydamasi savo nustatytų sąlygų įgalioti vieną ar daugiau valstybių narių grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti pagal faktines aplinkybes ir teisės normas analogiškais atvejais.
Tokiu atveju informacija apie sprendimą, nurodytą 907 straipsnyje, taip pat perduodama kiekvienai atitinkamai įgaliotai valstybei narei.
909 straipsnis
Jei Komisija nepriima sprendimo per laikotarpį, nurodytą 907 straipsnyje, arba nepraneša apie sprendimą atitinkamai valstybei narei per laikotarpį, nurodytą 908 straipsnyje, sprendimą priimanti muitinė patenkina prašymą.
4 SKYRIUS
Valstybių narių muitinių administracinė tarpusavio pagalba
910 straipsnis
885 straipsnio 2 dalyje nurodytais atvejais sprendimą priimanti muitinė prižiūrinčiajai muitinės įstaigai išsiunčia du savo prašymo egzempliorius, kuriuos ji surašo raštu 112 priede pateiktą pavyzdį atitinkančiame blanke. Prie šio prašymo pridedami prašymo grąžinti arba atsisakyti išieškoti ir visų dokumentų, būtinų, kad prižiūrinčioji muitinės įstaiga turėtų reikiamą informaciją arba galėtų atlikti prašomus patikrinimus, originalai arba kopijos.
911 straipsnis
1. Per dvi savaites nuo prašymo gavimo dienos prižiūrinčioji muitinės įstaiga surenka informaciją arba atlieka patikrinimus, kuriuos atlikti prašo sprendimą priimanti muitinė. Gautus rezultatus ji įrašo į tam skirtą 910 straipsnyje nurodyto dokumento originalo dalį ir grąžina minėtą dokumentą sprendimą priimančiai muitinei kartu su visais jai perduotais dokumentais.
2. Jeigu ji negali gauti prašomos informacijos arba atlikti prašomų patikrinimų per dviejų savaičių laikotarpį, nurodytą 1 dalyje, prižiūrinčioji muitinės įstaiga per tą laikotarpį patvirtina, kad gavo jai pateiktą prašymą, sprendimą priimančiai muitinei grąžindama atitinkamai pažymėtą dokumento, nurodyto 910 straipsnyje, kopiją.
912 straipsnis
Įgyvendinančioji muitinės įstaiga nusiunčia sprendimą priimančiai muitinei 887 straipsnio 5 dalyje nurodytą sertifikatą, surašytą blanke, atitinkančiame 113 priede pateiktą pavyzdį.
V DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
913 straipsnis
Pripažįstami negaliojančiais šie reglamentai ir direktyvos:
- 1970 m. sausio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 37/70 dėl pagrindinių atsarginių dalių, skirtų naudoti su bet kokia iš anksto išsiųsta įranga, mašinomis, aparatais ar transporto priemonėmis, kilmės nustatymo [34],
- 1970 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2632/70 dėl radijo ir televizijos imtuvų kilmės nustatymo [35],
- 1971 m. vasario 12 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 315/71 dėl bazinių vynų, skirtų vermuto gamybai, kilmės ir vermuto kilmės nustatymo [36],
- 1971 m. balandžio 27 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 861/71 dėl magnetofonų kilmės nustatymo [37],
- 1973 m. lapkričio 14 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3103/73 dėl prekių kilmės sertifikatų ir tokių sertifikatų išdavimo paraiškų [38],
- 1976 m. lapkričio 26 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2945/76, nustatantis sąlygas skirtas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 754/76 dėl muitų režimo, taikomo prekėms, grąžintoms į Bendrijos muitų teritoriją [39], paskutinį kartą pakeistas Ispanijos ir Portugalijos stojimo aktu, įgyvendinimui,
- 1978 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 137/79 dėl specialaus administracinio bendradarbiavimo metodo, skirto taikyti Bendrijos vidaus režimą valstybių narių [40] laivų žvejybos laimikiams, paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3399/91 [41], nustatymo,
- 1980 m. birželio 11 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1494/80 dėl išaiškinimų ir visuotinai pripažintų apskaitos principų, taikomų prekių muitiniam įvertinimui [42],
- 1980 m. birželio 11 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1495/80, įgyvendinantis tam tikras Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1495/80 dėl prekių muitinio įvertinimo [43], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 558/91, nuostatas [44],
- 1980 m. birželio 11 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1496/80 dėl duomenų, susijusių su muitine verte, deklaravimo ir dėl dokumentų, kuriuos reikia pateikti [45], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 979/93 [46],
- 1980 m. birželio 20 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1574/80, nustatantis sąlygas skirtas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1430/79 dėl importo ar eksporto muitų grąžinimo ar atsisakymo juos išieškoti 16 ir 17 straipsnių įgyvendinimui [47],
- 1980 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3177/80 dėl įvežimo vietos, į kurią reikia atsižvelgti taikant Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1224/80 dėl prekių muitinio įvertinimo [48] 14 straipsnio 2 dalį, paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 2779/90 [49],
- 1980 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3179/80 dėl pašto rinkliavų, į kurias reikia atsižvelgti nustatant prekių, siunčiamų paštu, muitinę vertę [50], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 1264/90 [51],
- 1981 m. vasario 12 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 553/81 dėl prekių kilmės sertifikatų ir prašymų išduoti tokius sertifikatus [52],
- 1981 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1577/81, nustatantis supaprastintų procedūrų, taikomų tam tikrų greitai gendančių produktų muitinei vertei nustatyti, sistemą [53], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3334/90 [54],
- 1981 m. gruodžio 17 d. Komisijos direktyva 82/57/EEB, nustatanti tam tikras Tarybos direktyvos 79/695/EEB dėl procedūrų, skirtų prekių išleidimui į laisvą apyvartą, sude rinimo, įgyvendinimo sąlygas [55], paskutinį kartą pakeista Direktyva 83/371/EEB [56],
- 1982 m. balandžio 23 d. Komisijos direktyva 82/347/EEB, nustatanti tam tikras Tarybos direktyvos 81/177/EEB dėl Bendrijos prekių eksporto procedūrų suderinimo, įgyvendinimo sąlygas [57],
- 1983 m. spalio 28 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3040/83, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1430/79 dėl importo ar eksporto muitų grąžinimo ar atsisakymo juos išieškoti 2 ir 14 straipsnių taikymo sąlygas [58],
- 1983 m. lapkričio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3158/83 dėl honorarų ir licencijų mokesčių dydžio muitinėje vertėje [59],
- 1984 m. birželio 13 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1751/84, nustatantis tam tikras Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3599/82, [60] paskutinį kartą pakeisto Reglamentu (EEB) Nr. 3693/92 [61], taikymo sąlygas,
- 1984 m. gruodžio 17 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3548/84, nustatantis tam tikras Reglamento (EEB) Nr. 2763/83 dėl priemonių, leidžiančių perdirbti prekes muitinei prižiūrint prieš išleidžiant jas į laisvą apyvartą [62], paskutinį kartą pakeisto Reglamentu (EEB) Nr. 2361/87 [63], taikymo sąlygas,
- 1985 m. birželio 27 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1766/85 dėl valiutos kursų, naudojamų nustatant muitinę vertę [64], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 593/91 [65],
- 1986 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3787/86 dėl leidimų, išduotų taikyti tam tikras ekonominio poveikio turinčias muitinės procedūras, pripažinimo negaliojančiais arba atšaukimo [66],
- 1986 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3799/86, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1430/79 dėl importo ar eksporto muitų grąžinimo ar atsisakymo juos išieškoti įgyvendinimo sąlygas [67],
- 1987 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2458/87, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2473/86 dėl laikinojo išvežimo perdirbti neapmokestinant importo muitais ir privalomaisiais mokėjimais procedūrų ir standartinio prekių pakeitimo sistemos [68], paskutinį kartą pakeisto Reglamentu (EEB) Nr. 3692/92 [69], įgyvendinimo sąlygas,
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4128/87, nustatantis Virginia tipo, vytinto dūmuose, šviesaus Burley tipo (įskaitant jo hibridus), vytinto ore, šviesaus Maryland tipo, vytinto ore ir vytinto ant liepsnos tabako, klasifikuojamo Kombinuotosios nomenklatūros 24011010 -24011049 ir24011049 bei 24012010 , 24012049 subpozici joseįvežimo sąlygas [70],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4129/87, apibrėžiantis tam tikrų veislių gyvų galvijų ir jų mėsos įtraukimo į Kombinuotąją nomenklatūrą sąlygas, išvardytas Europos ekonominės bendrijos ir Jugoslavijos susitarimo C priede [71],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4130/87, nustatantis šviežių Emperor veislės (Vitis vinifera cv) stalo vynuogių, klasifikuojamų Kombinuotosios nomenklatūros 08061011 subpozicijoje, įvežimo sąlygas [72],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4131/87, nustatantis portveino, maderos, chereso, muskatelio Setubal ir tokajaus (Aszu ir Szamorodni) vynų, klasifikuojamų Kombinuotosios nomenklatūros 22042141, 22042151, 22042941, 22042945;22042951 ir 22042955 subpozicijose įvežimo sąlygas [73], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 2490/91 [74],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4132/87, nustatantis bourbon viskio, klasifikuojamo Kombinuotosios nomenklatūros 22083011 ir22083019 subpozicijose įvežimo sąlygas [75],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4133/87, nustatantis degtinės, klasifikuojamos Kombinuotosiosios nomenklatūros 22089031 ir 22083059 subpozicijose ir importuojamos į Bendriją, įvežimo sąlygas pagal tarifų taikymo sąlygas, numatytas Europos ekonominės bendrijos ir Suomijos Respublikos susitarime dėl tarpusavio prekybos vynais ir alkoholiniais gėrimais [76],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4134/87, nustatantis ruošinių, vadinamų sūriu fondues, įtrauktinų į Kombinuotosios nomenklatūros 21069010 subpoziciją, įvežimo sąlygas [77],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4135/87, nustatantis gamtinio natrio nitrato ir gamtinio kalio natrio nitrato, klasifikuojamų atitinkamai Kombinuotosios nomenklatūros 31025010 ir 31059110 esubpozicijos, įvežimo sąlygas [78],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4136/87, nustatantis skerstinų arklių, nurodytų Kombinuotosios nomenklatūros 01011910 ;subpozicijoje įvežimo sąlygas [79],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4137/87, nustatantis prekių, nurodytų Kombinuotosios nomenklatūros 04081190 ,04089190, 04089990;11062010, 25010051, 35021010 ir 35029010 subpozicijose, įvežimo sąlygas [80],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4138/87, nustatantis sąlygas, kuriomis sėklinėms bulvėms, saldiesiems kukurūzams, javams, alyvų sėkloms ir aliejiniams vaisiams dėl jų galutinio vartojimo importuojant gali būti taikomas palankus tarifų režimas [81],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4139/87, nustatantis sąlygas, kuriomis tam tikriems naftos produktams dėl jų galutinio vartojimo importuojant gali būti taikomas palankus tarifų režimas [82],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4140/87, nustatantis neišbaigtų sietinių audeklų, nurodytų Kombinuotosios nomenklatūros 59112000 subpozicijoje, įvežimo sąlygas [83],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4141/87, nustatantis sąlygas, kurioms prekėms, skirtoms tam tikroms orlaivių ir laivų kategorijoms, dėl jų galutinio vartojimo importuojant gali būti taikomas palankus tarifų režimas [84], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 1418/81 [85],
- 1987 m. gruodžio 9 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4142/87, nustatantis sąlygas, kuriomis tam tikroms prekėms dėl jų galutinio vartojimo importuojant gali būti taikomas palankus tarifų režimas [86], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3803/92 [87],
- 1988 m. kovo 4 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 693/88 dėl gaminių, kurių kilmė nustatyta, sąvokos apibrėžimo siekiant taikyti tarifų lengvatas, kurias Europos ekonominė bendrija teikia tam tikriems besivystančių šalių produktams [88], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3660/92 [89],
- 1988 m. kovo 14 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 809/88 dėl "gaminių kurių kilmė nustatyta", sąvokos apibrėžimo ir administracinio bendradarbiavimo metodų, taikomų prekes, kilusias iš Okupuotųjų teritorijų, importuojant į Bendriją [90], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 2774/88 [91],
- 1988 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4027/88, nustatantis laikinojo konteinerių įvežimo sąlygas [92], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3348/89 [93],
- 1989 m. vasario 3 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 288/89 dėl integrinių grandynų kilmės nustatymo [94],
- 1989 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 597/89, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2144/87 dėl skolos muitinei įgyvendinimo sąlygas [95],
- 1989 m. liepos 11 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2071/89 dėl kopijavimo aparatų, į kurių sudėtį įeina optinės arba kontrakto tipo sistemos, kilmės nustatymo [96],
- 1989 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3850/89, nustatantis 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 802/68 dėl bendro prekių kilmės sąvokos apibrėžimo, taikomo tam tikriems žemės ūkio produktams, kuriems taikomos specialios importo priemonės, įgyvendinimo sąlygas [97],
- 1990 m. liepos 30 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2561/90, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2503/88 dėl muitinės sandėlių [98], paskutinį kartą pakeisto Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 3001/92 [99], įgyvendinimo sąlygas,
- 1990 m. liepos 30 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2562/90, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2504/88 dėl laisvųjų zonų ir laisvųjų sandėlių [100], paskutinį kartą pakeisto Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2485/91 [101], įgyvendinimo sąlygas,
- 1990 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2883/90 dėl vynuogių sulčių kilmės nustatymo [102],
- 1990 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2884/90 dėl tam tikrų prekių, pagamintų iš kiaušinių, kilmės nustatymo [103],
- 1990 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3561/90 dėl tam tikrų keramikos gaminių kilmės nustatymo [104],
- 1990 m. gruodžio 14 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3620/90 dėl tam tikrų naminių gyvūnų mėsos ir subproduktų, šviežių, atšaldytų ar sušaldytų, kilmės nustatymo [105],
- 1990 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3672/90 dėl rutulių, velenų ir adatinių ritininių guolių kilmės nustatymo [106],
- 1990 m. gruodžio 19 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3716/90, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4046/89 dėl garantijos, pateiktinos siekiant užtikrinti skolos muitinei sumokėjimą, įgyvendinimo sąlygas [107],
- 1990 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3796/90, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1714/90 dėl valstybių narių muitinių teikiamos informacijos apie prekių klasifikavimą muitinės naudojamoje nomenklatūroje [108], paskutinį kartą pakeisto Reglamentu (EEB) Nr. 2674/92 [109], įgyvendinimo sąlygas,
- 1991 m. gegužės 24 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1364/91 dėl tekstilės ir tekstilės dirbinių, klasifikuojamų Kombinuotosios nomenklatūros XI skyriuje, kilmės nustatymo [110],
- 1991 m. gegužės 24 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1365/91 dėl medvilnės lintersų, impregnuoto veltinio ir neaustinių medžiagų, odinių drabužių, avalynės gaminių, laikrodžių apyrankių iš tekstilės kilmės nustatymo [111],
- 1991 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1593/91, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 719/91 dėl TIR knygelių ir ATA knygelių naudojimo Bendrijoje kaip tranzito dokumentų įgyvendinimo sąlygas [112],
- 1991 m. birželio 13 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1656/91, nustatantis specialias sąlygas, taikomas tam tikram laikinojo įvežimo perdirbti operacijų tipui arba muitinės prižiūrimam perdirbimui [113],
- 1991 m. liepos 23 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2164/91, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1697/79 dėl importo muitų ar eksporto muitų, kurių nebuvo reikalaujama iš asmens, turinčio sumokėti juos už prekes, pateiktas muitinės procedūrai, numatančiai įpareigojimą sumokėti tokius muitus, išieškojimo po muitinio įforminimo 5 straipsnio 2 dalies įgyvendinimo sąlygas [114],
- 1991 m. birželio 26 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2228/91, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 1999/85 dėl laikinojo įvežimo perdirbti procedūros, kurią atliekant taikomas neapmokestinimas importo muitais ir privalomaisiais mokėjimais [115], paskutinį kartą pakeisto Reglamentu (EEB) Nr. 3709/92, įgyvendinimo sąlygas [116],
- 1991 m. liepos 25 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2249/91, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1855/89 dėl laikinojo transporto priemonių įvežimo įgyvendinimo sąlygas [117],
- 1991 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2365/91, nustatantis ATA knygelės naudojimo laikinajam prekių įvežimui į Bendrijos muitų teritoriją arba jų laikinajam išvežimui iš tos teritorijos sąlygas [118],
- 1991 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3717/91, nustatantis sąrašą prekių, kurioms gali būti taikomos priemonės, leidžiančios jas perdirbti muitinei prižiūrint prieš išleidžiant jas į laisvą apyvartą [119], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 209/93 [120],
- 1992 m. sausio 22 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 343/92 dėl gaminių, kurių kilmė nustatyta, savokos ir administracinių bendradarbiavimo metodų, taikomų prekėms, kilusioms iš Kroatijos ir Slovėnijos bei Jugoslavijos Bosnijos ir Hercegovinos bei Makedonijos Respublikų, importuoti į Bendriją, apibrėžimo [], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3660/92 [],
- 1992 m. balandžio 12 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1214/92 dėl Bendrijos tranzito procedūros taikymo ir tam tikrų tos procedūros supaprastinimų sąlygų [], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 3712/92 [],
- 1992 m. liepos 3 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1823/92, nustatantis detalias Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3925/91, reglamentuojančio kontrolės ir formalumų, kurie taikomi lėktuvu Bendrijoje keliaujančių asmenų registruotam ir rankiniam bagažui bei jūra Bendrijoje keliaujančių asmenų bagažui, panaikinimą [], taikymo taisykles,
- 1992 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2453/92, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 717/91 dėl Bendrojo administracinio dokumento [], paskutinį kartą pakeistas Reglamentu (EEB) Nr. 607/93 [],
- 1992 m. rugsėjo 15 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2674/92, papildantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1715/90 dėl valstybių narių muitinių teikiamos informacijos apie prekių klasifikavimą muitinės naudojamoje nomenklatūroje, įgyvendinimo sąlygas [],
- 1992 m. rugsėjo 17 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2713/92 dėl prekių gabenimo tarp tam tikrų Bendrijos muitų teritorijos dalių [],
- 1992 m. lapkričio 10 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3269/92, nustatantis tam tikras Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 161, 182 ir 183 straipsnių įgyvendinimo sąlygas [], susijusias su eksporto ir reeksporto procedūromis ir su prekėmis, išvežamomis iš Bendrijos muitų teritorijos,
- 1992 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3566/92 dėl dokumentų, kurie turi būti naudojami siekiant įgyvendinti Bendrijos priemones, lemiančias prekių paskirtį ir (arba) paskirties vietos patikrinimą [],
- 1992 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3689/92, nustatantis detalias Tarybos reglamento (EEB) Nr. 719/91 dėl TIR knygelių ir ATA knygelių naudojimo Bendrijoje kaip tranzito dokumentų ir Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3599/82 dėl laikinojo įvežimo priemonių taikymo taisykles [],
- 1992 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3691/92, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 719/91 dėl TIR knygelių ir ATA knygelių naudojimo Bendrijoje kaip tranzito dokumentų ir Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3599/82 dėl laikinojo įvežimo priemonių įgyvendinimo sąlygas [],
- 1992 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3710/92, nustatantis procedūras, taikomas prekių arba gaminių, kuriems įformintos laikinojo įvežimo perdirbti (sąlyginio neapmokestinimo sistemos) procedūros, perdavimui [],
- 1992 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3903/92 dėl oro transporto išlaidų [].
914 straipsnis
Nuorodos į pripažintas negaliojančiomis nuostatas suprantamos kaip nuorodos į šį reglamentą.
915 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečiąją dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 1994 m. sausio 1 d.
791 straipsnio 2 dalis nuo 1995 m. sausio 1 d. nebetaikoma.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1993 m. liepos 2 d.