Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1677/98
1998 m. liepos 29 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 82/97 [2], ypač į jo 249 straipsnį,
kadangi Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 75/98 [4], nuostatos dėl muitinės vertės deklaranto, turėtų būti suderintos su nuostatomis, taikomomis muitinės deklarantui, kad ir vienos, ir kitos nuostatos būtų nuosekliau taikomos;
kadangi Bendrijos teisės aktai dėl laikino išvežimo perdirbti numato atvejus, kai leidimai suteikiami Komisijos sprendimu; kadangi tvarkos taikymas turėtų būti supaprastintas iš dalies keičiant tvarką, pagal kurią leidimai suteikiami visiems asmenims, išskyrus tuos, kurie rengiasi laikino išvežimo perdirbti įforminimo operacijoms, atliekamoms pagal Komiteto nustatytą tvarką;
kadangi norint gauti naudos iš grąžintų prekių apdorojimo, žemės ūkio produktai turi būti reimportuoti per 12 mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo, ir šis laikotarpis jokiu būdu negali būti pratęstas; kadangi, remiantis įgyta patirtimi, muitinei turėtų būti leidžiama šį laikotarpį pratęsti, esant tinkamai pagrįstoms, išskirtinėms aplinkybėms; kadangi bylų duomenys turėtų būti perduoti Komisijai, kad būtų užtikrintas vienodas grąžinamųjų išmokų pagal bendrąją žemės ūkio politiką sureguliavimas;
kadangi pasitaiko atvejų, ypač oro transportu pervežamų krovinių sektoriuje, kai dideli prekių kiekiai turi būti skubiai vežami; kadangi dėl to žymint prekių statusą gali atsirasti klaidų, kurios turi būti ištaisytos suinteresuoto asmens iniciatyva arba jo vardu, kai tik prekės atvežamos į paskirties vietą; kadangi tais atvejais, kai prekių kontrolė atliekama tik po muitinės įforminimo, jos gali būti laikomos neatleistomis nuo muitinės priežiūros, jeigu tik klaida ištaisoma nepakenkiant finansiniams interesams; kadangi tokia galimybe neturėtų būti piktnaudžiaujama;
kadangi tikslinga racionalizuoti procedūras, kurios turi būti įgyvendintos Bendrijos lygiu ir yra susijusios, viena vertus, su aplinkybėmis, kurios nereikalauja atitinkamo įrašo importo ar eksporto muitų apskaitoje ir, kita vertus, prašymų dėl importo ar eksporto muitų grąžinimo ar neišmokėjimo;
kadangi patartina padidinti egzistuojančią ribą, žemiau kurios valstybės narės pačios gali nutarti, jei neiškyla abejonių, nedaryti įrašo neapmokestinto muito apskaitoje, jei jos mano, kad visos sąlygos, minėtos Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (toliau - kodeksas) 220 straipsnio 2 dalies b punkte, tenkinamos; kadangi, be viso to, patartina nustatyti ribą ekiu, žemiau kurios valstybės narės gali pačios nustatyti, jei neiškyla abejonių, skirti grąžinimą ar neišmokėjimą, jei jos mano, kad tenkinamos kodekso 239 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos;
kadangi reikėtų apsaugoti asmenų, kuriems turi įtakos sprendimai dėl į importo ar eksporto muitų įrašymo į apskaitą po muitinio įforminimo, ir pareiškėjų, kuriems turi būti grąžinti importo ar eksporto muitai ar kuriuos turi būti atsisakyta iš jų išieškoti, teisę būti išklausytiems; kadangi todėl šioms suinteresuotoms šalims turėtų būti suteikta galimybė raštu išdėstyti savo pastabas dėl visų prieštaravimų, kuriuos Komisija numato padaryti savo sprendimais; kadangi ši aplinkybė reikalauja pakoreguoti laikotarpį, per kurį šie Komisijos sprendimai turi būti priimti;
kadangi 1998 m. gegužės 3 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 974/98 dėl euro įvedimo [5] numato, kad nuo 1999 m. sausio 1 d. euras taps dalyvaujančių valstybių narių valiuta; kadangi iki 2001 m. gruodžio 31 d. euras yra išreiškiamas nacionalinėmis valiutomis pagal perskaičiavimo kursus; kadangi todėl euras ir nacionaliniai piniginiai vienetai teisiniu požiūriu yra lygiaverčiai; kadangi pereinamuoju laikotarpiu sutartys, nacionaliniai įstatymai ir kiti teisiniai dokumentai gali būti teisėtai priimami tiek nurodant eurą, tiek nacionalinį piniginį vienetą;
kadangi paaiškėjo, kad dėl to būtina priimti priemones, kad būtų pakoreguotos taisyklės dėl bendrojo administracinio dokumento, siekiant, kad būtų galima naudoti eurą; kadangi todėl būtina iš dalies pakeisti 37 priedą;
kadangi 1998 m. vasario 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 374/98, iš dalies pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 1172/95 dėl statistinių duomenų apie Bendrijos ir jos valstybių narių prekybą su šalimis, kurios nėra narės [6], 6 ir 9 straipsnius, numato nuo 1999 m. sausio 1 d. pakeisti šiuo metu statistikai naudojamą šalies nomenklatūrą, susijusią su prekyba, abėcėline nomenklatūra, pagrįsta ISO alpha-2 kodu;
kadangi todėl būtina pakoreguoti bendrojo administracinio dokumento naudojimo taisykles, kad būtų atsižvelgta į šį pakeitimą; kadangi 38 priedą taip pat reikėtų atitinkamai pakoreguoti; kadangi vis dėlto pageidautina, kad valstybėms narėms būtų leista toliau naudoti esamus kodus, kol 37 ir 38 priedai nebus pakeisti;
kadangi po to, kai bus priimtas Susitarimas dėl informacijos technologijų, dėl ekonominių priežasčių pageidautina, kad būtų papildytas 87 priedo tam tikrų elektroninių komponentų ir panašių prekių sąrašas;
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 iš dalies keičiamas taip:
1. 178 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
"2. 1 dalyje nurodytą vertės deklaraciją pateikia tik Bendrijoje įsisteigęs asmuo, kuris disponuoja esminiais faktais.
Kodekso 64 straipsnio 2 dalies b punkto antroji įtrauka ir kodekso 64 straipsnio 3 dalis taikomos mutatis mutandis".
2. 759 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
"3. Jei eksporto operacijas vykdo daugiau nei viena valstybė narė ir pateikiama paraiška suteikti vieną leidimą, taikoma 751 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
Jei yra prieštaravimų dėl leidimo projekto, Komisija pagal Komiteto nustatytą tvarką gali nuspręsti, ar galima išduoti leidimą ir kokiomis sąlygomis tai gali būti padaryta."
3. 844 straipsnio 4 dalis papildoma šia pastraipa:
"Tačiau kai prekės deklaruojamos išleidimui į laisvą apyvartą, pasibaigus pirmojoje pastraipoje nurodytam laikotarpiui, reimporto valstybės narės muitinė gali leisti jį pratęsti, jei tai pateisinama išskirtinėmis aplinkybėmis. Jei muitinės leidžia šį laikotarpį pratęsti, jos turi apie tai informuoti Komisiją".
4. 865 straipsnis papildomas šia dalimi:
"Tačiau jei oro transporto įmonės, turinčios leidimą taikyti supaprastiną tranzito procedūrą, naudoja elektroninę deklaraciją, nelaikoma, kad prekės yra nebeprižiūrimos muitinės, jei suinteresuotojo asmens iniciatyva arba jo vardu jos yra vertinamos kaip ne Bendrijos prekės tol, kol muitinė nustato esant nenormalią padėtį, ir jeigu suinteresuoto asmens veikla neturi nesąžiningų sandorių požymių".
5. 869 straipsnio b punkte terminas "2000 ECU" keičiamas terminu "50000 ECU".
6. Įterpiamas 872a straipsnis:
"872a straipsnis
Jeigu vykdydama procedūrą, numatytą 872 ir 873 straipsniuose, Komisija ketina priimti sprendimą, nepalankų asmeniui, suinteresuotam pateikta byla, ji perduoda savo prieštaravimus jam (jai) raštu kartu su visais juos grindžiančiais dokumentais. Komisijai pateikta byla suinteresuotas asmuo raštu pateikia savo požiūrį per mėnesį nuo tokių prieštaravimų išsiuntimo dienos. To nepadarius, laikoma, kad jis atsisakė teisės pareikšti savo požiūrį."
7. 873 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a) pirmajame ir antrajame antrosios dalies sakiniuose žodžiai "šeši mėnesiai" pakeičiami žodžiais "devyni mėnesiai";
b) pridedama ši pastraipa:
"Komisijai perdavus savo prieštaravimus pateikta byla suinteresuotam asmeniui, pagal 872a straipsnį devynių mėnesių terminas pratęsiamas tiek, kiek laiko praėjo nuo Komisijos prieštaravimų išsiuntimo iki dienos, kai ji gavo suinteresuoto asmens atsakymą arba, jei jo nėra, iki dienos, kai baigėsi terminas, jam nustatytas savo požiūriui pateikti".
8. 905 straipsnio 1 dalyje įterpiama antroji pastraipa:
"Tačiau, išskyrus tuos atvejus, kai sprendimą priimanti muitinė abejoja, ji pati gali nuspręsti grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti tuomet, kai ji mano, kad Kodekso 239 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos yra vykdomos, jeigu tik atitinkama suma, tenkanti vienam ūkio subjektui vienos ar daugiau importo arba eksporto operacijų atžvilgiu, bet susidaranti esant vienoms ir toms pačioms ypatingoms aplinkybėms, yra mažesnė nei 50000 ECU".
9. Įterpiamas 906a straipsnis:
"906a straipsnis
Kai bet kuriuo metu, vykstant 906 ir 907 straipsniuose numatytai procedūrai, Komisija ketina priimti nepalankų sprendimą pareiškėjui, pateikusiam prašymą grąžinti muitus arba atsisakyti juo išieškoti, ji pateikia jam savo prieštaravimus raštu kartu su visais juos grindžiančiais dokumentais. Prašymą grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti pateikęs pareiškėjas raštu pateikia savo požiūrį per mėnesį nuo minėtų prieštaravimų išsiuntimo dienos. To nepadarius per minėtą laikotarpį, laikoma, kad jis atsisakė teisės pareikšti savo požiūrį."
10. 907 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a) Antrosios pastraipos pirmajame ir antrajame sakiniuose žodžiai "šeši mėnesiai" pakeičiami žodžiais "devyni mėnesiai";
b) pridedama ši pastraipa:
"Komisijai perdavus savo prieštaravimus pareiškėjui, pateikusiam prašymą grąžinti muitus arba atsisakyti juos išieškoti, pagal 906a straipsnį devynių mėnesių terminas pratęsiamas tiek, kiek laiko praėjo nuo Komisijos prieštaravimų išsiuntimo iki dienos, kai ji gavo suinteresuotos šalies atsakymą arba, jei jo nėra, iki dienos, kai baigėsi terminas, duotas jo/jos požiūriui pateikti".
11. 37 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento I priedą.
12. 38 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento II priedą.
13. 87 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento III priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
1 straipsnio 11 ir 12 punktai taikomi nuo 1999 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1998 m. liepos 29 d.