Tarybos direktyva
1991 m. sausio 28 d.
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių akvakultūros gyvūnų ir jų produktų teikimą į rinką
(91/67/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi akvakultūros gyvūnai ir produktai yra nurodyti Sutarties II priedo sąraše;
kadangi akvakultūros gyvūnų veisimas ir auginimas bei akvakultūros gyvūnų ir produktų teikimas į rinką yra asmenų, dirbančių žuvininkystės sektoriuje, pajamų šaltinis;
kadangi norint užtikrinti racionalų šio sektoriaus vystymąsi ir padidinti jo produktyvumą, sveikatos taisyklės šiam sektoriui turi būti nustatytos Bendrijos lygiu;
kadangi šiomis sąlygomis būtina prisidėti, kad būtų sukurta vidaus rinka, stengiantis išvengti infekcinių arba užkrečiamųjų ligų;
kadangi akvakultūros gyvūnų sveikatos padėtis visoje Bendrijos teritorijoje nėra vienoda; kadangi dėl tos priežasties turi būti remiamasi zonų koncepcija, kai atsižvelgiama į suinteresuotos teritorijos dalis;
kadangi turėtų būti numatyti tokių teritorijų patvirtinimo suteikimo, išsaugojimo, sustabdymo, atkūrimo ir panaikinimo kriterijai ir tvarka;
kadangi taip pat turėtų būti remiamasi ūkių, turinčių ypatingą gyvūnų sveikatos priežiūros statusą, koncepcija;
kadangi turėtų būti numatyti patvirtinimo tokiems ūkiams suteikimo, išsaugojimo, sustabdymo, atkūrimo ir panaikinimo kriterijai ir tvarka;
kadangi yra būtina nustatyti Bendrijos reikalavimus, taikomus akvakultūros gyvūnų ir produktų importui iš trečiųjų šalių; kadangi šiuose reikalavimuose turi būti numatytos tinkamos apsaugos priemonės;
kadangi turėtų būti sukurta Bendrijos kontrolės sistema, kad būtų tikrinama, kaip laikomasi šios direktyvos reikalavimų;
kadangi turėtų būti vykdomi moksliniai tyrimai, kad ateityje būtų galima papildyti šioje direktyvoje nustatytas taisykles;
kadangi turėtų būti numatyta glaudaus ir veiksmingo Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimo Veterinarijos nuolatiniame komitete tvarka,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Ši direktyva apibrėžia gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius akvakultūros gyvūnų ir produktų teikimą į rinką.
Ši direktyva yra taikoma nepažeidžiant Bendrijos arba nacionalinių nuostatų dėl rūšių išsaugojimo.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje:
1) "akvakultūros gyvūnai" - gyvos žuvys, vėžiagyviai arba moliuskai, užauginti ūkiuose, taip pat sugauti natūralioje aplinkoje;
2) "akvakultūros produktai" - produktai, pagaminti iš akvakultūros gyvūnų, skirti ūkininkavimui, pavyzdžiui, kiaušiniai ir lytinės ląstelės, arba žmogui vartoti;
3) "žuvys, vėžiagyviai arba moliuskai" - bet kurio išsivystymo laipsnio žuvys, vėžiagyviai arba moliuskai;
4) "ūkis" - kiekvienas veiklos vienetas arba kiekvienas geografiškai bendrąja prasme apibrėžtas įrenginys, kuriame yra auginami arba laikomi akvakultūros gyvūnai, siekiant juos teikti į rinką;
5) "patvirtintas ūkis" - ūkis, atitinkantis, atsižvelgiant į aplinkybes, C priedo I, II arba III dalies reikalavimus, ir patvirtintas pagal 6 straipsnį;
6) "patvirtinta zona" - zona, atitinkanti, atsižvelgiant į aplinkybes, B priedo I, II arba III dalies reikalavimus ir patvirtinta pagal 5 straipsnį;
7) "patvirtinta laboratorija" - laboratorija, esanti valstybės narės teritorijoje, kurią kompetentinga institucija paskyrė savo iniciatyva atlikti šioje direktyvoje numatytus diagnostinius tyrimus;
8) "oficiali tarnyba" - veterinarijos tarnyba arba bet kuri kita lygiaverčio lygmens tarnyba, kurią paskiria valstybės narės arba trečiosios šalies kompetentinga institucija ir kuri atsako už šioje direktyvoje numatytos kontrolės vykdymą;
9) "sveikatos patikrinimas" - oficialios tarnybos arba tarnybų apsilankymas, kurio tikslas - patikrinti ūkyje arba teritorijoje sveikatos apsaugą;
10) "teikimas į rinką" - nuosavybės turėjimas arba pateikimas pardavimui, siūlymas parduoti, pardavimas, pristatymas, perkėlimas arba kitoks Bendrijoje teikimas į rinką, išskyrus mažmeninę prekybą.
2 SKYRIUS
Bendrijos akvakultūros gyvūnų ir produktų teikimas į rinką
3 straipsnis
1. Akvakultūros gyvūnų teikimą į rinką reglamentuoja tokie bendrieji reikalavimai:
a) gyvūnų pakrovimo dieną jie neturi turėti jokių klinikinių ligos požymių;
b) jie neturi būti skirti sunaikinti arba skersti pagal ligų, išvardytų A priedo sąraše, likvidavimo schemą;
c) jie neturi būti iš ūkio, kuriam taikomas draudimas dėl gyvūnų sveikatos būklės, ir neturi turėti sąlyčio su tokiame ūkyje auginamais gyvūnais.
2. Akvakultūros produktai, teikiami į rinką veisimo tikslais (kiaušiniai ir lytinės ląstelės), turi būti gaunami iš gyvūnų, kurie atitinka 1 dalies reikalavimus.
3. Akvakultūros produktai, teikiami į rinką žmogui vartoti, turi būti gaunami iš gyvūnų, atitinkančių 1 dalies a punkto reikalavimus.
4 straipsnis
Akvakultūros gyvūnai turi būti išsiunčiami į paskirties vietą per kuo trumpesnį laiką transporto priemonėmis, kurios yra išvalytos ir, jei būtina, iš anksto dezinfekuotos bet kuria dezinfekcijos priemone, kuri yra oficialiai patvirtinta siunčiančioje valstybėje narėje.
Jei sausumos transporto priemonėje yra naudojamas vanduo, tos transporto priemonės yra sukonstruotos taip, kad vežimo metu iš transporto priemonės negalėtų ištekėti vanduo. Gyvūnai yra vežami taip, kad jų sveikata būtų veiksmingai apsaugota, visų pirma keičiant vandenį. Vanduo turi būti keičiamas D priedo reikalavimus atitinkančiose vietose. Kiekviena valstybė narė tokių vietų sąrašą ir bet kuriuos paskesnius jų pataisymus turi nurodyti Komisijai, kuri išsiunčia tą informaciją kitoms valstybėms narėms.
5 straipsnis
1. Valstybės narės, siekdamos patvirtintos zonos statuso dėl vienos arba kelių A priedo I ir II sąrašų 1 skiltyje nurodytų ligų, Komisijai pateikia:
- visus pagrįstus įrodymus dėl nustatytų, atitinkamai, B priedo I B, II B arba III B dalyse reikalavimų,
- nacionalines taisykles, užtikrinančias, kad laikomasi, atitinkamai, B priedo I C, II C arba III C dalyse numatytų reikalavimų.
2. Komisija kruopščiai ištiria 1 dalyje minimą informaciją. Komisija 26 straipsnyje nustatyta tvarka gali patvirtinti arba atkurti zonų patvirtinimą, atsižvelgdama į minėtą informaciją.
Jei pagal B priedo I D dalies 5 punktą, II D dalį arba III D dalies 5 punktą oficiali tarnyba panaikina zonos patvirtinimą, Komisija panaikina sprendimą dėl patvirtinimo.
3. Komisija sudaro patvirtintų zonų sąrašą. Ji iš dalies keičia šį sąrašą atsižvelgdama į naujus patvirtinimus arba patvirtinimų panaikinimus. Tokį sąrašą ir jo pakeitimus Komisija siunčia valstybėms narėms.
6 straipsnis
1. Valstybės narės, siekdamos patvirtinto ūkio nepatvirtintoje zonoje statuso dėl vienos arba kelių A priedo I ir II sąrašų 1 skiltyje nurodytų ligų, Komisijai pateikia:
- visus pagrįstus įrodymus dėl nustatytų, atitinkamai, C priedo I A, II A arba III A dalyse reikalavimų,
- nacionalines taisykles, užtikrinančias, kad laikomasi, atitinkamai, C priedo I B, II B arba III B dalyse numatytų sąlygų.
2. Komisija, gavusi dokumentus, susijusius su prašymu patvirtinti arba pakartotinai patvirtinti ūkį nepatvirtintoje zonoje, per mėnesį turi išnagrinėti tokius dokumentus. Nagrinėjama atsižvelgiant į 1 dalyje minėtą informaciją ir, prireikus, į patikrinimus, kurie atliekami vietoje pagal 17 straipsnyje nustatytas nuostatas.
Jei patikrinimų išvados yra patenkinamos, Komisija pateikia tokias išvadas valstybėms narėms. Valstybės narės per dvi savaites turi pateikti savo pastabas.
Jei praėjus šiam laikui pastabų nepateikiama arba valstybių narių pastabos neprieštarauja Komisijos išvadoms, Komisija patvirtina arba pakartotinai patvirtina ūkį.
Jei Komisijos nuomonė ir valstybių narių pastabos labai skiriasi arba jeigu Komisija, išnagrinėjusi dokumentus, mano, kad patvirtinimas arba pakartotinas patvirtinimas neturėtų būti suteikiamas, Komisija per du mėnesius turi perduoti klausimą nagrinėti Veterinarijos nuolatiniam komitetui ir gauti jo nuomonę. Tokiu atveju patvirtinimas arba pakartotinas patvirtinimas suteikiamas 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
Jei pagal C priedo I C, II C arba III C dalis oficiali tarnyba panaikina ūkio patvirtinimą, Komisija panaikina sprendimą dėl patvirtinimo.
3. Komisija sudaro patvirtintų ūkių sąrašą. Šį sąrašą ji iš dalies keičia, kad būtų atsižvelgiama į naujus patvirtinimus arba panaikintus patvirtinimus. Šį sąrašą ir jo pakeitimus Komisija siunčia valstybėms narėms.
7 straipsnis
1. Gyvų žuvų, priskiriamų A priedo I ir II sąrašų 2 skiltyje nurodytoms jautrioms rūšims, jų kiaušinių ir lytinių ląstelių teikimą į rinką reglamentuoja šios garantijos:
a) jei jos turi būti vežamos į patvirtintą zoną - pagal 11 straipsnį jas turi lydėti dokumentas, atitinkantis E priedo 1 arba 2 skyriuje pateiktą pavyzdį, patvirtinantis, kad jos yra iš patvirtintos zonos arba patvirtinto ūkio. Laukiant 28 straipsnyje nustatyto patikrinimo rezultatų, papildomos garantijos, kurios turi būti pateiktos vežant į patvirtintą zoną žuvis iš patvirtinto ūkio, esančio nepatvirtintoje zonoje, yra nustatomos 26 straipsnyje nustatyta tvarka. Laukiant tokio sprendimo, toliau taikomos nacionalinės taisyklės, laikantis bendrųjų Sutarties nuostatų;
b) jei jos turi būti vežamos į ūkį, kuris nors ir nėra patvirtintoje zonoje, bet atitinka C priedo I dalyje nustatytas sąlygas - pagal 11 straipsnį jas turi lydėti dokumentas, atitinkantis E priedo 1 arba 2 skyriuje pateiktą pavyzdį, patvirtinantis, kad jos yra atitinkamai iš patvirtintos zonos arba ūkio, kurio sveikatos būklės statusas toks pat, kaip ir paskirties ūkio.
2. Komisija gali 26 straipsnyje nustatyta tvarka pritaikyti arba panaikinti 1 dalyje minimas papildomas garantijas, atsižvelgdama į gyvūnų sveikatos būklės Bendrijoje raidą, visų pirma siekdama atsižvelgti į ligų, minimų A priedo I sąrašo 1 skiltyje, likvidavimo priemonių rezultatus.
8 straipsnis
1. Gyvų moliuskų, minimų A priedo I ir II sąrašų 2 skiltyje, teikimą į rinką reglamentuoja šios papildomos garantijos:
a) jei jie turi būti perduodami į patvirtintą pakrantės zoną - pagal 11 straipsnį juos turi lydėti dokumentas, atitinkantis E priedo 3 arba 4 skyriuje nustatytą pavyzdį, patvirtinantį, kad jie yra iš patvirtintos pakrantės zonos arba, atskirais atvejais, iš patvirtinto ūkio, esančio nepatvirtintoje pakrantės zonoje;
b) jei jie turi būti perduodami į ūkį, kuris nors ir nėra patvirtintoje pakrantės zonoje, bet atitinka C priedo III dalyje nustatytas sąlygas - pagal 11 straipsnį juos turi lydėti dokumentas, atitinkantis E priedo 3 arba 4 skyriuje pateiktą pavyzdį, patvirtinantis, kad jie yra atitinkamai iš patvirtintos pakrantės zonos arba iš ūkio, kurio sveikatos būklės statusas yra toks pat, kaip ir paskirties ūkio.
2. Komisija gali 26 straipsnyje nustatyta tvarka pritaikyti arba panaikinti 1 dalyje minimas papildomas garantijas, atsižvelgdama į gyvūnų sveikatos būklę Bendrijoje.
9 straipsnis
Akvakultūros gyvūnų ir produktų iš nepatvirtintos zonos teikimą į patvirtintos zonos rinką žmonėms vartoti reglamentuoja šie reikalavimai:
1. Žuvys, jautrios A priedo I ir II sąrašų 1 skiltyje minimoms ligoms, prieš jas išsiunčiant turi būti išdarinėjamos.
Tačiau kol nėra 28 straipsnyje numatytų patikrinimo rezultatų, nereikalaujama vykdyti įpareigojimo žuvį išdoroti, jei ji vežama iš nepatvirtintoje zonoje įsikūrusio patvirtinto ūkio. Nukrypti nuo šio principo leidžiančios nuostatos tvirtinamos 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
Kol tokio sprendimo nėra, taikomos nacionalinės taisyklės pagal bendrąsias Sutarties nuostatas.
2. Gyvi moliuskai, jautrūs A priedo I ir II sąrašų 1 skiltyje minimoms ligoms, turi būti pristatomi arba iš karto žmonėms vartoti, arba konservavimo pramonės įmonėms ir neperduodami, išskyrus atvejus, jei:
- jie yra iš nepatvirtintoje pakrantės zonoje įsikūrusio patvirtinto ūkio arba
- jie laikinai panardinami į vandens rezervuarus arba valymo centrus, tam tikslui specialiai įrengtus ir patvirtintus kompetentingos institucijos ir turinčius, visų pirma, įrengtą nuotekų apdorojimo ir dezinfekavimo sistemą. Tokio patvirtinimo sąlygas Komisija nustatys 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
3. Komisija 26 straipsnyje nustatyta tvarka prireikus imasi atitinkamų priemonių užtikrinti, kad būtų vienodai laikomasi šio straipsnio.
10 straipsnis
1. Jei valstybė narė parengia arba yra parengusi programą, kurios paskirtis - leisti jai vėliau inicijuoti 5 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje numatytas procedūras, savo programą ji pateikia Komisijai, visų pirma nurodydama:
- geografinę zoną ir atitinkamą ūkį arba ūkius,
- priemones, kurių turi imtis oficialios tarnybos užtikrinti šios programos įgyvendinimą,
- patvirtintų laboratorijų darbo tvarką, jų skaičių ir vietą,
- ligos arba ligų, kurių sąrašas pateiktas A priedo I ir II sąrašų 1 skiltyje, paplitimą,
- priemones, numatytas kovai su šiomis ligomis, jei jos nustatomos.
2. Komisija kruopščiai ištiria valstybių narių pateiktas programas. Programos yra tvirtinamos 26 straipsnyje nustatyta tvarka. Priėmus šias programas, akvakultūros gyvūnai ir produktai yra įvežami į zonas arba ūkius, nurodytus tose programose, laikantis 7 ir 8 straipsnyje nustatytų taisyklių.
3. Valstybių narių pateiktos programos gali būti keičiamos ir papildomos 26 straipsnyje nustatyta tvarka. Komisija ta pačia tvarka gali patvirtinti programos arba garantijų pakeitimus arba papildymus, numatytus šio straipsnio 2 dalyje minimose taisyklėse.
11 straipsnis
1. Kilmės vietoje oficiali tarnyba per 48 valandas prieš pakrovimą oficialiąja paskirties vietos kalba arba kalbomis užpildo 7 ir 8 straipsniuose nurodytus dokumentus. Jie turi būti vieno lapo, skirti vienam gavėjui. Jie galioja 10 dienų.
2. Kiekviena akvakultūros gyvūnų ir produktų siunta turi būti aiškiai paženklinta, kad būtų galima atsekti jos kilmės ūkį ir atitinkamais atvejais patikrinti, ar šie gyvūnai arba produktai atitinka lydimajame dokumente nurodytą informaciją. Ši informacija gali būti pateikta tiesiai ant talpyklos arba ant jos pritvirtintos kortelės arba nurodyta lydimajame dokumente.
12 straipsnis
1. Jei valstybė narė vienai iš A priedo III sąrašo 1 skiltyje minimų ligų sudaro arba yra sudariusi neprivalomą arba privalomą kontrolės programą, tą programą ji pateikia Komisijai, visų pirma pabrėždama:
- ligos paplitimą toje valstybėje narėje,
- programos pagrįstumą, atsižvelgdama į ligos pavojingumą ir galimą programos veiksmingumą jos išlaidų atžvilgiu,
- geografinę sritį, kurioje ta programa bus įgyvendinama,
- ūkių statusą, kurį reikia įsteigti, ir standartus, kuriuos turi atitikti kiekvienos kategorijos ūkiai, taip pat tyrimų procedūras,
- taisykles, taikomas įvežant į ūkį blogesnės sveikatos būklės gyvūnus,
- veiksmus, kurių reikia imtis, jei dėl kokių nors priežasčių ūkis netenka savo statuso,
- tvarką, pagal kurią atliekamas programos monitoringas.
2. Komisija kruopščiai ištiria valstybių narių pateiktas programas. Šios programos gali būti tvirtinamos 26 straipsnyje nustatyta tvarka. Papildomos garantijos, bendrosios arba ypatingosios, kurių gali būti reikalaujama į oficialiai patikrintas zonas arba ūkius įvežant akvakultūros gyvūnus ir produktus, yra apibrėžiamos ta pačia tvarka.
3. Valstybių narių įteiktos programos gali būti keičiamos arba papildomos 26 straipsnyje nustatyta tvarka. Komisija ta pačia tvarka gali patvirtinti jau patvirtintos programos arba garantijų, kurios apibrėžtos pagal 2 dalį, pakeitimą arba papildymą.
13 straipsnis
1. Jei valstybė narė mano, kad jos teritorija arba teritorijos dalis nėra apimta kurios nors iš A priedo III sąrašo 1 skiltyje išvardytos ligos, ji pateikia Komisijai atitinkamus pagrindimus, visų pirma nurodydama:
- ligos pavadinimą ir jos ankstesnio paplitimo toje valstybėje narėje istoriją,
- priežiūros tyrimų, paremtų serologiniais, virusologiniais, mikrobiologiniais arba patologiniais duomenimis, rezultatus ir atsižvelgdama į tai, kad apie tą ligą yra privaloma pranešti kompetentingoms institucijoms,
- laikotarpį, kurį buvo vykdoma priežiūra,
- kontrolės priemones patikrinti, ar atitinkama teritorija nėra apimta konkrečios ligos.
2. Komisija nagrinėja šiuos pagrindimus. Papildomos garantijos, bendrosios ar ypatingosios, kurios gali būti reikalingos į tam tikras sritis arba ūkius įvežant akvakultūros gyvūnus ir produktus, yra apibrėžiamos 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
3. Atitinkama valstybė narė praneša Komisijai apie 1 dalyje apibrėžtos informacijos pakeitimus, kurie yra susiję su konkrečia liga. Garantijos, apibrėžtos taip, kaip nurodyta 2 dalyje, remiantis tokiu pranešimu gali būti keičiamos arba panaikinamos 27 straipsnyje nustatyta tvarka.
14 straipsnis
1. Nepažeidžiant reikalavimų kilus A priedo III sąrašo 1 skiltyje nurodytoms ligoms, kurie nustatyti 12 ir 13 straipsniuose nustatyta tvarka, gyvų ūkyje išaugintų žuvų (moliuskų arba vėžiagyvių), nepriskiriamų jautrioms rūšims, minimoms A priedo I ir II sąrašų 2 skiltyje, taip pat jų kiaušinių ir lytinių ląstelių teikimą į rinką reglamentuoja šie papildomi reikalavimai:
a) jei jie turi būti įvežami į patvirtintą zoną - pagal 11 straipsnį juos turi lydėti dokumentas, atitinkantis pavyzdį, kuris turi būti nustatytas 26 straipsnyje nustatyta tvarka, patvirtinantis, kad jie yra iš tokios pat sveikatos būklės zonos, iš patvirtinto ūkio, esančio nepatvirtintoje zonoje, arba ūkio, kuris gali būti nepatvirtintoje zonoje tik tuo atveju, jeigu tokiame ūkyje nėra žuvų, moliuskų arba vėžiagyvių, priskiriamų A priedo I ir II sąrašų 2 skiltyje minimoms jautrioms rūšims, ir jei jis nėra sujungtas su kokiu nors vandens telkiniu arba pakrantės ar upės žiočių vandenimis.
Tačiau valstybės narės, kol nėra 28 straipsnyje numatyto patikrinimo rezultatų, gali prašyti 26 straipsnyje nustatyta tvarka leisti nukrypti nuo ankstesnės straipsnio dalies reikalavimų, visų pirma dėl to, kad iš patvirtinto ūkio, esančio nepatvirtintoje zonoje, arba iš ūkio, kuris gali būti įsikūręs nepatvirtintoje zonoje, į patvirtintą zoną būtų uždrausta įvežti šioje straipsnio dalyje nurodytą žuvį, moliuskus arba vėžiagyvius, bet tik tuo atveju, jeigu šiame ūkyje nėra žuvų, moliuskų arba vėžiagyvių, priskiriamų A priedo I ir II sąrašų 2 skiltyje minimoms jautrioms rūšims, ir jei tas ūkis nėra sujungtas su kokiu nors vandens telkiniu arba pakrantės ar upės žiočių vandenimis. Siekiant užtikrinti, kad būtų vienodai laikomasi šios nuostatos, konkrečios sąlygos ir priemonės yra nustatomos ta pačia tvarka. Kol nėra tokių sprendimų, taikomos nacionalinės taisyklės pagal bendrąsias Sutarties nuostatas;
b) jei jie turi būti įvežami į ūkį, kuris, nors ir yra nepatvirtintoje zonoje, atitinka C priedo sąlygas - pagal 11 straipsnį juos turi lydėti dokumentas, atitinkantis pavyzdį, kuris turi būti nustatytas 26 straipsnyje nustatyta tvarka, patvirtinantis, kad jie yra iš patvirtintos zonos, iš tokį pat sveikatos būklės statusą turinčio ūkio, arba iš ūkio, kuris gali būti nepatvirtintoje zonoje, bet tik tuo atveju, jeigu tokiame ūkyje nėra žuvų, moliuskų arba vėžiagyvių, priskiriamų A priedo I ir II sąrašų 2 skiltyje minimoms jautrioms rūšims, ir tas ūkis nėra sujungtas su vandens telkiniu arba pakrantės ar upės žiočių vandenimis.
2. Nepažeidžiant A priedo III sąrašo 1 skiltyje nurodytoms ligoms taikomų reikalavimų, kurie nustatyti 12 ir 13 straipsniuose nustatyta tvarka, natūralioje aplinkoje augančių žuvų, moliuskų arba vėžiagyvių, jų kiaušinių arba lytinių ląstelių teikimą į rinką reglamentuoja šie papildomi reikalavimai:
a) jei jie turi būti įvežami į patvirtintą teritoriją - pagal 11 straipsnį juos turi lydėti dokumentas, atitinkantis pavyzdį, kuris turi būti nustatytas 26 straipsnyje nustatyta tvarka, patvirtinantis, kad jie yra iš zonos, turinčios tokį patį sveikatos būklės statusą;
b) jei jie turi būti įvežami į ūkį, kuris, nors ir yra nepatvirtintoje zonoje, atitinka C priedo sąlygas - pagal 11 straipsnį juos turi lydėti dokumentas, atitinkantis pavyzdį, kuris turi būti nustatytas 26 straipsnyje nustatyta tvarka, patvirtinantis, kad jie yra įvežami iš patvirtintos zonos.
15 straipsnis
Mėginių ėmimo planai ir diagnostikos metodai, kurie turi būti taikomi A priedo 1 skiltyje nurodytoms ligoms aptikti ir patvirtinti, yra nustatomi 26 straipsnyje nustatyta tvarka. Šiuose mėginių ėmimo planuose turi būti atsižvelgiama į tai, ar akvatorijoje yra natūralioje aplinkoje augančių žuvų, vėžiagyvių ir moliuskų.
16 straipsnis
1. Taikomos taisyklės, nustatytos 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvoje 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus rinkoje, siekiant sukurti vidaus rinką [4], susijusios su žmonėms vartoti skirtais akvakultūros produktais, ir 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekybos tam tikrais gyvūnais ir produktais veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, atliekamų siekiant sukurti vidaus rinką [5], susijusios su į rinkai teikiamais akvakultūros gyvūnais ir produktais, visų pirma susijusios su patikrinimų, kuriuos turi atlikti paskirties valstybė narė, organizavimu ir veiksmais, kurių turi būti imamasi po tokių patikrinimų, ir su apsaugos priemonėmis, kurios turi būti įgyvendinamos.
2. Direktyva 89/662/EEB yra keičiama taip:
a) A priedas papildomas tokia įtrauka:
"- 1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/67/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių akvakultūros gyvūnų ir jų produktų teikimą rinką (OL L 46, 1991 2 19, p. 1)";
b) B priede panaikinama tokia įtrauka:
"- akvakultūros produktai, skirti žmogui vartoti".
3. Direktyvos 90/425/EEB A priedo 1 punktas papildomas tokia nuoroda:
"1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/67/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių akvakultūros gyvūnų ir jų produktų teikimą į rinką (OL L 46, 1991 2 19, p. 1)"
.
17 straipsnis
1. Komisijos veterinarijos ekspertai tais atvejais, kai yra būtina vienodai taikyti šią direktyvą, gali vykdyti patikrinimus vietoje kartu su kompetentingomis institucijomis. Valstybė narė, kurios teritorijoje yra vykdomas patikrinimas, suteikia ekspertams visą tos užduoties vykdymui reikalingą pagalbą. Komisija praneša valstybėms narėms apie tokių patikrinimų rezultatus.
2. Bendrosios šio straipsnio taikymo nuostatos yra priimamos 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
Taisyklės, kurių turi būti laikomasi atliekant šiame straipsnyje numatytus patikrinimus, yra rengiamos ta pačia tvarka.
3 SKYRIUS
Importą iš trečiųjų šalių reglamentuojančios taisyklės
18 straipsnis
Į Bendriją įvežami akvakultūros gyvūnai ir produktai atitinka 19, 20 ir 21 straipsniuose nustatytas sąlygas.
19 straipsnis
1. Iš trečiųjų šalių ir jų dalių, nurodytų Komisijos sudarytame sąraše, akvakultūros gyvūnai ir produktai turi būti įvežami laikantis 26 straipsnyje nustatytos tvarkos. Šis sąrašas gali būti keičiamas arba papildomas tokia pačia tvarka.
2. Priimant sprendimą dėl trečiosios šalies arba jos dalies galimo įtraukimo į 1 dalyje nurodytą sąrašą, visų pirma atsižvelgiama į:
a) akvakultūros gyvūnų sveikatos būklę, ypatingą dėmesį skiriant egzotinėms ligoms ir į aplinkos sveikatos būklę trečiojoje šalyje, kuri valstybių narių gyvulių sveikatai gali kelti pavojų;
b) informacijos, kurią teikia šalis apie jos teritorijoje esančias akvakultūros gyvūnų infekcines arba užkrečiamąsias ligas, visų pirma minimas Tarptautinio epizootijų biuro B sąraše, teikimo reguliarumą ir skubumą;
c) trečiųjų šalių akvakultūros gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės taisykles;
d) trečiųjų šalių oficialių tarnybų struktūrą ir jų įgaliojimus;
e) akvakultūros gyvūnų infekcinių ir užkrečiamųjų ligų apsaugos ir kontrolės priemonių organizavimą ir įgyvendinimą;
f) garantijas, kurias gali suteikti trečioji šalis šioje direktyvoje nustatytų taisyklių atžvilgiu.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas sąrašas ir visi jo pakeitimai skelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
20 straipsnis
1. Kiekvienos trečiosios šalies akvakultūros gyvūnai ir produktai atitinka sveikatos sąlygas, tvirtinamas 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
2. Atsižvelgiant į gyvūnų sveikatos būklę atitinkamoje trečiojoje šalyje, 1 dalyje minimas sąlygas visų pirma sudaro:
- importo iš trečiosios šalies dalies apribojimas,
- tam tikrų rūšių bet kuriame jų vystymosi etape apribojimas,
- tam tikro apdorojimo, pvz., kiaušinių dezinfekavimas, taikymas,
- tam tikro vartojimo būdo, kuriam šie gyvūnai arba produktai yra numatyti, taikymas,
- priemonės, kurios turi būti taikomos po importo, pavyzdžiui, karantinas arba kiaušinių dezinfekavimas.
21 straipsnis
1. Akvakultūros gyvūnai ir produktai yra vežami su sertifikatais, kuriuos parengia eksportuojančios trečiosios šalies oficialios tarnybos. Šis sertifikatas:
a) turi būti išduotas siuntos, siunčiamos į paskirties valstybę narę, pakrovimo dieną;
b) turi būti originalas, lydintis siuntą;
c) turi patvirtinti, kad akvakultūros gyvūnai ir tam tikri žuvininkystės produktai atitinka šios direktyvos reikalavimus ir importo iš trečiosios šalies reikalavimus, nustatytus pagal šią direktyvą;
d) turi galioti 10 dienų;
e) turi būti vieno lapo;
f) turi būti skirtas vienam gavėjui.
2. 1 dalyje minimas sertifikatas turi atitikti pavyzdį, nustatytą 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
22 straipsnis
Patikrinimus vietoje atlieka valstybių narių ir Komisijos veterinarijos ekspertai, kad būtų patikrinama, ar šios direktyvos nuostatos ir ypač jos 19 ir 20 straipsniai yra taikomi praktikoje.
Komisija, remdamasi valstybių narių pasiūlymu, skiria tų šalių ekspertus, kuriems pavedama vykdyti šiuos tikrinimus.
Šie tikrinimai vykdomi Bendrijos vardu, kuri padengia su tuo susijusias išlaidas.
Šių tikrinimų dažnumas ir tvarka nustatomi 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
23 straipsnis
1. Tikrinimų metu iš trečiųjų šalių importuojamiems akvakultūros produktams taikomos bendrosios taisyklės ir principai, nustatyti 1990 m. gruodžio 10 d. Tarybos direktyvoje 90/675/EEB, nustatančioje principus, reglamentuojančius produktų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų organizavimą [6].
2. Tikrinimų metu iš trečiųjų šalių importuojamiems gyviems akvakultūros produktams taikomos bendrosios taisyklės ir principai, nustatyti Direktyvos 90/425/EEB 7 straipsnyje.
24 straipsnis
Jei trečiojoje šalyje kyla arba išplinta akvakultūros gyvūnų infekcinė arba užkrečiamoji liga, galinti kelti pavojų valstybės narės gyvuliams, arba yra kitos gyvūno sveikatos būklę pateisinančios priežastys, taikomos Direktyvos 90/425/EEB 17 straipsnyje nustatytos taisyklės, tvarka ir priemonės.
4 SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
25 straipsnis
C ir E priedai gali būti keičiami 26 straipsnyje nustatyta tvarka.
A, B ir C priedus keičia tik Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma, visų pirma atsižvelgdama į jų pritaikymą prie technologinės pažangos.
26 straipsnis
1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje numatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdamas klausimą perduoda Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau - Komitetas), įkurtam Sprendimu 68/361/EEB [7].
2. a) Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pateikia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į reikalo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
Komisija patvirtina numatytas priemones, jei jos atitinka Komiteto nuomonę.
b) Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jei nuo tos dienos, kai klausimas buvo perduotas Tarybai, ji per tris mėnesius nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsdama įgyvendina Komisija, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma yra balsavusi prieš tokias priemones.
27 straipsnis
1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje numatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu nedelsdamas klausimą perduoda Komitetui.
2. a) Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pateikia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į reikalo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
Komisija patvirtina numatytas priemones, jei jos atitinka Komiteto nuomonę.
b) Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jei nuo tos dienos, kai klausimas buvo perduotas Tarybai, ji per 15 dienų nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsdama įgyvendina Komisija, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma yra balsavusi prieš tokias priemones.
28 straipsnis
Taryba iki 1992 m. liepos 1 d. peržiūri šios direktyvos nuostatas dėl A priede išvardytų ligų ir iki 1997 m. sausio 1 d. - dėl sveikatos būklės ūkiuose, esančiuose nepatvirtintoje zonoje, remdamasi iš Komisijos gauta įgytos patirties ataskaita, parengta atsižvelgus į Veterinarijos mokslinio komiteto nuomonę ir pasiūlymus, dėl kurių sprendimas priimamas kvalifikuota dauguma, visų pirma tas nuostatas, kurios susijusios su prekyba gyva žuvimi iš nepatvirtintose zonose esančių patvirtintų ūkių.
29 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą.
2. Valstybės narės, tvirtindamos 1 dalyje minimas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
30 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1991 m. sausio 28 d.