Europos Parlamento ir tarybos Reglamentas (EB) Nr. 2037/2000
2000 m. birželio 29 d.
dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3] ir atsižvelgdami į 2000 m. gegužės 5 d. Taikinimo komiteto patvirtintą bendrą tekstą,
kadangi:
(1) Nustatyta, jog nuolatinės dabartinių lygių ozono sluoksnį ardančių medžiagų emisijos ir toliau daro didelę žalą ozono sluoksniui. 1998 m. pietiniame pusrutulyje nepaprastai suplonėjo ozono sluoksnis. Per tris iš keturių pastarųjų pavasarių ozono sluoksnis Arkties regione labai smarkiai suplonėjo. Dėl suplonėjusio ozono sluoksnio padidėjęs ultravioletinis spinduliavimas kelia didelį pavojų sveikatai ir aplinkai. Todėl būtina imtis tolesnių veiksmingų priemonių žmonių sveikatai ir aplinkai apsaugoti nuo neigiamo tokių emisijų poveikio.
(2) Atsižvelgdama į savo pareigas aplinkos ir prekybos srityse, vadovaudamasi Sprendimu 88/540/EEB [4] Bendrija tapo Vienos konvencijos dėl ozono sluoksnio apsaugos ir Monrealio protokolo dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų su pataisomis, priimtomis per protokolo šalių antrąjį susitikimą Londone ir ketvirtąjį susitikimą Kopenhagoje, šalimi.
(3) Per 1995 m. gruodžio mėn. Vienoje vykusį septintąjį susitikimą ir 1997 m. Monrealyje vykusį devintąjį susitikimą, kuriame dalyvavo Bendrija, Monrealio protokolo šalys nustatė papildomas priemones ozono sluoksniui saugoti.
(4) Būtina imtis veiksmų Bendrijoje tam, kad būtų vykdomi Vienos konvencijoje ir Monrealio protokolo paskutiniuose papildymuose bei pataisose nustatyti Bendrijos įsipareigojimai, visų pirma kad Bendrijoje būtų palaipsniui nutraukta metilbromido gamyba bei jo pateikimas į rinką ir kad būtų sukurta ozono sluoksnį ardančių medžiagų ne tik importo bet ir eksporto licencijavimo sistema.
(5) Atsižvelgiant į tai, kad anksčiau nei numatyta buvo sukurtos ozono sluoksnį ardančių medžiagų pakeitimo technologijos, būtų tikslinga tam tikrais atvejais nustatyti griežtesnes, nei nurodytas 1994 m. gruodžio 15 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 3039/94 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų [5] ir Monrealio protokole, kontrolės priemones.
(6) Reglamentą (EB) Nr. 3093/94 reikia iš esmės pakeisti. Siekiant teisinio aiškumo ir skaidrumo būtina peržiūrėti visą minėtą reglamentą.
(7) Pagal Reglamentą (EB) Nr. 3093/94 buvo palaipsniui nutraukta chlorfluorangliavandenilių, kitų visiškai halogenintų chlorfluorangliavandenilių, halonų, tetrachlormetano, 1,1,1-trichloretano ir hidrobromfluorangliavandenilių gamyba. Todėl draudžiama gaminti šias kontroliuojamas medžiagas, išskyrus tuos atvejus, kai galima daryti išlygas svarbiausioms reikmėms ir tenkinant pagal Monrealio protokolo 5 straipsnį veikiančių šalių pagrindines vidaus reikmes. Dabar taip pat būtų tikslinga palaipsniui uždrausti pateikti minėtas medžiagas bei tokių medžiagų turinčius produktus ir įrenginius į rinką bei juos naudoti.
(8) Net palaipsniui uždraudus kontroliuojamas medžiagas Komisija tam tikromis aplinkybėmis gali padaryti išimtį ir leisti naudoti jas svarbiausioms reikmėms.
(9) Didėjantį metilbromido alternatyvų pasirinkimą turėtų atspindėti, lyginant su Monrealio protokolu, iš esmės mažinama jo gamyba ir naudojimas. Metilbromido gamyba ir naudojimas turėtų būti visiškai nutraukti, išskyrus tuos atvejus, kai galima numatyti leidžiančias nukrypti nuostatas, kurios apibrėžiamos Bendrijos lygiu pagal Monrealio protokole nustatytus kriterijus. Reikėtų taip pat kontroliuoti metilbromido naudojimą karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš transportavimą. Toks naudojimas neturėtų viršyti dabartinių lygių ir galų gale jis turėtų būti sumažintas atsižvelgiant į technikos plėtrą ir Monrealio protokolo raidą.
(10) Reglamente (EB) Nr. 3093/94 numatyta kontroliuoti visų kitų ozono sluoksnį ardančių medžiagų gamybą, tačiau nenumatyta hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos kontrolė. Tikslinga priimti tokią nuostatą, kuri užtikrintų, kad esant alternatyvioms ozono sluoksnio neardančioms medžiagoms būtų nustota toliau naudoti hidrochlorfluorangliavandenilius. Visos Monrealio protokolo šalys turėtų imtis priemonių hidrochlorfluorangliavandenilių gamybai kontroliuoti. Tokios kontrolės poreikį ir Bendrijos apsisprendimą imtis vadovaujančio vaidmens šioje srityje atspindėtų hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos įšaldymas. Pagamintas kiekis turėtų būti derinamas prie numatyto hidrochlorfluorangliavandenilių teikimo į Bendrijos rinką mažinimo ir prie visame pasaulyje mažėjančios paklausos dėl Monrealio protokole reikalaujamo hidrochlorfluorangliavandenilių naudojimo mažinimo.
(11) Monrealio protokolo 2F straipsnio 7 dalyje reikalaujama, kad šalys stengtųsi užtikrinti hidrochlorfluorangliavandenilių naudojimą tik tada, kai neturima labiau aplinkai tinkamų alternatyvių medžiagų ar technologijų. Atsižvelgus į esamas alternatyvias ir pakaitines technologijas galima toliau riboti hidrochlorfluorangliavandenilių ir hidrochlorfluorangliavandenilių turinčių produktų pateikimą į rinką ir jų naudojimą. Per Monrealio protokolo šalių susitikimą priimtame Sprendime VI/13 numatyta, kad vertinant hidrochlorfluorangliavandenilių alternatyvas reikėtų atsižvelgti į tokius veiksnius, kaip ozoną ardantį potencialą, energijos efektyvumą, potencialų degumą, toksiškumą, globalinį atšilimą bei galimą poveikį veiksmingam chlorfluorangliavandenilių ir halonų naudojimui bei laipsniškam jo nutraukimui. Reikėtų iš esmės sugriežtinti Monrealio protokole numatytą hidrochlorfluorangliavandenilių kontrolę, kad būtų saugomas ozono sluoksnis ir atspindėtos esamos alternatyvos.
(12) Kontroliuojamų medžiagų išleidimo į laisvą apyvartą Bendrijoje kvotos turėtų būti nustatomos tik ribotam kontroliuojamų medžiagų naudojimui. Iš valstybių, kurios nėra Monrealio protokolo šalys, neturėtų būti importuojamos kontroliuojamos medžiagos ir kontroliuojamų medžiagų turintys produktai.
(13) Kontroliuojamų medžiagų licencijavimo sistemą reikėtų išplėsti taip, kad būtų įtrauktas leidimų eksportuoti kontroliuojamas medžiagas išdavimas siekiant kontroliuoti prekybą ozono sluoksnį ardančiomis medžiagomis ir sudaryti sąlygas šalims keistis informacija.
(14) Reikėtų priimti nuostatas dėl panaudotų kontroliuojamų medžiagų utilizavimo, taip pat nuostatas, kurios leistų išvengti kontroliuojamų medžiagų nuotėkio.
(15) Monrealio protokole reikalaujama pateikti ataskaitas apie prekybą ozono sluoksnį ardančiomis medžiagomis, todėl kasmetines ataskaitas turėtų pateikti kontroliuojamų medžiagų gamintojai, importuotojai ir eksportuotojai.
(16) Šiam reglamentui įgyvendinti reikalingų priemonių reikėtų imtis pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį tvarką, pagal kurią Komisija naudojasi jai suteiktomis įgyvendinimo galiomis [6].
(17) Per Monrealio protokolo šalių dešimtąjį susitikimą priimtame Sprendime X/8 šalys raginamos prireikus aktyviai imtis priemonių, skirtų užkirsti kelią naujų ozono sluoksnį ardančių medžiagų, ypač bromchlormetano, gamybai ir prekiavimui jomis rinkoje, todėl reikėtų nustatyti tvarką, kuri leistų šį reglamentą taikyti naujoms medžiagoms. Reikėtų uždrausti bromchlormetano gamybą, importą, jo pateikimą į rinką ir naudojimą.
(18) Pereinant prie naujų technologijų ar alternatyvių produktų dėl to, kad kontroliuojamų medžiagų gamyba ir naudojimas turi būti palaipsniui nutraukti, visų pirma gali kilti problemų mažoms ir vidutinėms įmonėms. Todėl valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybes teikti tinkamų formų konkrečią pagalbą mažoms ir vidutinėms įmonėms, kad jos galėtų persitvarkyti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
ĮŽANGINĖS NUOSTATOS
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šis reglamentas taikomas chlorfluorangliavandenilių, kitų visiškai halogenintų chlorfluorangliavandenilių, halonų, tetrachlormetano, 1,1,1-trichloretano, metilbromido, hidrobromfluorangliavandenilių ir hidrochlorfluorangliavandenilių gamybai, importui, eksportui, pateikimui į rinką, naudojimui, utilizavimui, recirkuliacijai, regeneracijai ir sunaikinimui, taip pat informacijos apie šias medžiagas pateikimui ir tokių medžiagų turinčių produktų bei įrenginių importui, eksportui, pateikimui į rinką ir naudojimui.
Šis reglamentas taip pat taikomas II priede išvardytų medžiagų gamybai, importui, pateikimui į rinką ir naudojimui.
2 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame reglamente:
- "Protokolas" - tai 1987 m. Monrealio protokolas dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų su paskutiniais papildymais ir pataisomis,
- "šalis" - tai bet kuri Protokolo šalis,
- "valstybė, nesanti Protokolo šalimi" - konkrečios kontroliuojamos medžiagos atžvilgiu yra bet kuri valstybė ar ekonominės integracijos regioninė organizacija, neįsipareigojusi vykdyti tai medžiagai taikytinų Protokolo nuostatų,
- "kontroliuojamos medžiagos" - tai pavieniai arba mišiniuose esantys gryni, utilizuoti, recirkuliuoti ar regeneruoti chlorfluorangliavandeniliai, kiti visiškai halogeninti chlorfluorangliavandeniliai, halonai, tetrachlormetanas, 1,1,1-trichloretanas, metilbromidas, hidrobromfluorangliavandeniliai ir hidrochlorfluorangliavandeniliai. Šis apibrėžimas netaikomas kontroliuojamai medžiagai, kurios yra pagamintame produkte, išskyrus konteinerį, naudojamą minėtai medžiagai gabenti ar laikyti, arba nedideliems kontroliuojamos medžiagos kiekiams, netyčia ar atsitiktinai susidariusiems gamybos proceso metu arba nesureagavus žaliavoms, arba naudojant tokią medžiagą kaip technologijos agentą, esantį cheminėse medžiagose kaip priemaišos, arba kuri išsiskiria produkto gamybos ar jo tvarkymo metu,
- "chlorfluorangliavandeniliai" (CFC) - tai I priedo I grupėje išvardytos kontroliuojamos medžiagos, įskaitant jų izomerus,
- "kiti visiškai halogeninti chlorfluorangliavandeniliai" - tai I priedo II grupėje išvardytos kontroliuojamos medžiagos, įskaitant jų izomerus,
- "halonai" - tai I priedo III grupėje išvardytos kontroliuojamos medžiagos, įskaitant jų izomerus,
- "tetrachlormetanas" - tai I priedo IV grupėje nurodyta kontroliuojama medžiaga,
- "1,1,1-trichloretanas" - tai I priedo V grupėje nurodyta kontroliuojama medžiaga,
- "metilbromidas" - tai I priedo VI grupėje nurodyta kontroliuojama medžiaga,
- "hidrobromfluorangliavandeniliai" - tai I priedo VII grupėje išvardytos kontroliuojamos medžiagos, įskaitant jų izomerus,
- "hidrochlorfluorangliavandeniliai" (HCFC) - tai I priedo VIII grupėje išvardytos kontroliuojamos medžiagos, įskaitant jų izomerus,
- "naujos medžiagos" - tai II priede išvardytos medžiagos. Šis apibrėžimas taikomas pavienėms arba mišiniuose esančioms grynoms, utilizuotoms, recirkuliuotoms ar regeneruotoms medžiagoms. Šis apibrėžiamas netaikomas tai medžiagai, kurios yra pagamintame produkte, išskyrus konteinerį, naudojamą minėtai medžiagai gabenti ar laikyti, arba nedideliems naujos medžiagos kiekiams, netyčia ar atsitiktinai susidariusiems gamybos proceso metu arba nesureagavus žaliavoms,
- "žaliavos" - tai bet kuri kontroliuojama ar nauja medžiaga, kuri proceso metu chemiškai transformuojasi, visiškai pakeisdama savo pradinę sudėtį, ir kurios emisijos yra nedidelės,
- "technologijos agentas" - tai kontroliuojamos medžiagos, kurios VI priede išvardytų procesų metu ir 1997 m. rugsėjo 1 d. veikusiuose įrenginiuose naudojamos kaip cheminiai technologijos agentai ir kurių emisijos yra nedidelės. Komisija, atsižvelgusi į tuos kriterijus ir laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, sudaro įmonių, kurioms kaip technologijos agentus leidžiama naudoti kontroliuojamas medžiagas, sąrašą ir kiekvienai konkrečiai įmonei nustato didžiausius leistinus emisijų lygius. Laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos ir atsižvelgdama į informacijos ar technikos raidą, įskaitant per Protokolo šalių susitikimą priimtame Sprendime X/14 numatytą peržiūrą, ji gali iš dalies pakeisti VI priedą ir minėtą įmonių sąrašą,
- "gamintojas" - tai fizinis ar juridinis asmuo, Bendrijoje gaminantis kontroliuojamas medžiagas,
- "produkcija" - tai pagamintų kontroliuojamų medžiagų kiekis, gautas atmetus šalių patvirtintomis technologijomis sunaikintą kiekį ir atmetus kiekį, gaminant kitas chemines medžiagas naudotą tik kaip žaliava arba kaip technologijos agentas. Utilizuotas, recirkuliuotas ar regeneruotas kiekis produkcijai nepriskiriamas,
- "ozoną ardantis potencialas" - tai I priedo trečioje skiltyje nurodytas skaičius, rodantis kiekvienos kontroliuojamos medžiagos galimą poveikį ozono sluoksniui,
- "apskaičiuotasis lygis" - tai kiekis, gautas padauginus kiekvienos kontroliuojamos medžiagos kiekį iš jos ozoną ardančio potencialo ir kartu sudėjus kiekvienai I priede nurodytų kontroliuojamų medžiagų grupei atskirai gautus skaičius,
- "gamybos racionalizavimas" - tai vieno gamintojo produkcijos viso apskaičiuotojo lygio arba jo dalies perdavimas kitam gamintojui tarp šalių arba valstybėje narėje siekiant optimizuoti ekonominį efektyvumą arba reaguoti į numatomą tiekimo stygių dėl įmonių uždarymo,
- "pateikimas į rinką" - tai kontroliuojamų medžiagų ar kontroliuojamų medžiagų turinčių produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, tiekimas arba teikimas tretiesiems asmenims už užmokestį arba nemokamai,
- "naudojimas" - tai kontroliuojamų medžiagų panaudojimas produktų gamybos ar įrenginių eksploatavimo metu, visų pirma pakartotinai juos pripildant, arba kitų procesų metu, išskyrus jų naudojimą kaip žaliavos arba technologijos agento,
- "grįžtamasis oro kondicionavimas/šilumos siurbimo sistema" - tai tarpusavyje sujungtos šaltnešio turinčios dalys, sudarančios vieną uždarą šaldymo ciklą, kuriame šaltnešis cirkuliuoja tam, kad paimtų arba atiduotų šilumą (pvz., aušinimas, šildymas), procesai, kurie yra grįžtamieji, kadangi garintuvų ir kondensatorių suprojektavimas leidžia sukeisti jų funkcijas,
- "laikinas įvežimas perdirbti" - tai 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitų kodeksą [7] 114 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta procedūra,
- "utilizavimas" - tai kontroliuojamų medžiagų surinkimas, pavyzdžiui, iš mašinų, įrenginių ir talpų šių techninės priežiūros metu arba prieš jų šalinimą, ir tokių medžiagų sandėliavimas,
- "recirkuliacija" - tai utilizuotos kontroliuojamos medžiagos pakartotinis panaudojimas po pirminio valymo, pavyzdžiui, atlikus filtravimą ar džiovinimą. Atliekant šaltnešių recirkuliaciją paprastai jie grąžinami į įrenginius, kadangi tai dažniausiai atliekama vietoje,
- "regeneracija" - tai utilizuotos kontroliuojamos medžiagos antrinis apdorojimas ir atnaujinimas tokiais būdais kaip filtravimas, džiovinimas, distiliavimas ir cheminis apdorojimas, siekiant atkurti medžiagos nustatytas veikimo charakteristikas, kurie dažnai apima apdorojimą pagrindiniame įrenginyje už objekto vietos ribų,
- "įmonė" - tai fizinis arba juridinis asmuo, kuris gamina, antriniu būdu perdirba pateikimui į rinką ar naudoja kontroliuojamas medžiagas pramoninėms arba komercinėms reikmėms Bendrijoje, išleidžia šias importuotas medžiagas į laisvą apyvartą Bendrijoje arba pramoniniais ar komerciniais tikslais eksportuoja tokias medžiagas iš Bendrijos.
II SKYRIUS
LAIPSNIŠKO NUTRAUKIMO PROGRAMA
3 straipsnis
Kontroliuojamų medžiagų gamybos kontrolė
1. Laikantis šio straipsnio 5-10 dalių nuostatų, draudžiama gaminti:
a) chlorfluorangliavandenilius;
b) kitus visiškai halogenintus chlorfluorangliavandenilius;
c) halonus;
d) tetrachlormetaną;
e) 1,1,1-trichloretaną;
f) hidrobromfluorangliavandenilius.
Atsižvelgdama į valstybių narių pasiūlymus, Komisija 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka taiko šalių Sprendime IV/25 išdėstytus kriterijus, kad kasmet galėtų nustatyti visas svarbiausias reikmes, kurioms tenkinti Bendrijoje gali būti leidžiama gaminti ir importuoti šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytas kontroliuojamas medžiagas, ir tuos naudotojus, kurie gali pasinaudoti tomis svarbiausiomis reikmėmis. Tokia gamyba ir importas leidžiami tik tada, kai nėra tinkamų alternatyvų arba kai nė viena šalis neturi pirmoje pastraipoje nurodytų recirkuliuotų ar regeneruotų kontroliuojamų medžiagų.
2. i) Pagal šio straipsnio 5-10 dalių reikalavimus kiekvienas gamintojas užtikrina, kad:
a) nuo 1999 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis metilbromido gamybos lygis neviršytų 75 % jo apskaičiuotojo metilbromido 1991 m. gamybos lygio;
b) nuo 2001 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis metilbromido gamybos lygis neviršytų 40 % jo apskaičiuotojo metilbromido 1991 m. gamybos lygio;
c) nuo 2003 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis metilbromido gamybos lygis neviršytų 25 % jo apskaičiuotojo metilbromido 1991 m. gamybos lygio;
d) nuo 2004 m. gruodžio 31 d. jis nebegamins metilbromido.
Į šio straipsnio a, b, c ir d papunkčiuose paminėtą gamybos lygį neįeina metilbromido kiekis, pagamintas karantininiam apdorojimui arba produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą.
ii) Atsižvelgdama į valstybių narių pasiūlymus, Komisija 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka taiko šalių Sprendime IX/6 išdėstytus kriterijus ir kitus šalių sutartus kriterijus, kad kasmet galėtų nustatyti visas būtiniausias reikmes, kurioms tenkinti Bendrijoje gali būti leidžiama gaminti, importuoti ir naudoti metilbromidą po 2004 m. gruodžio 31d., leidžiamą kiekį ir naudojimo sritis, bei naudotojus, kurie gali pasinaudoti šia būtiniausia išimtimi. Tokia gamyba ir importas leidžiami tik tada, kai nėra tinkamų alternatyvų arba kai nė viena šalis neturi recirkuliuoto ar regeneruoto metilbromido.
Dėl nenumatyto tam tikrų kenkėjų masinio atsiradimo ar ligų protrūkio susidarius avarinei situacijai, valstybės narės kompetentingos institucijos prašymu Komisija gali leisti laikinai naudoti metilbromidą. Šis leidimas galioja ne ilgiau kaip 120 dienų ir ne didesniam kaip 20 tonų kiekiui.
3. Pagal šio straipsnio 8, 9 ir 10 dalių reikalavimus kiekvienas gamintojas užtikrina, kad:
a) nuo 2000 m. sausio 1 d. iki 2000 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos lygis neviršytų jo apskaičiuotojo hidrochlorfluorangliavandenilių 1997 m. gamybos lygio;
b) nuo 2008 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos lygis neviršytų 35 % jo apskaičiuotojo hidrochlorfluorangliavandenilių 1997 m. gamybos lygio;
c) nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos lygis neviršytų 20 % jo apskaičiuotojo hidrochlorfluorangliavandenilių 1997 m. gamybos lygio;
d) nuo 2020 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį jo apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos lygis neviršytų 15 % jo apskaičiuotojo hidrochlorfluorangliavandenilių 1997 m. gamybos lygio;
e) nuo 2025 m. gruodžio 31 d. jis nebegamins hidrochlorfluorangliavandenilių.
Iki 2002 m. gruodžio 31 d. Komisija peržiūri hidrochlorfluorangliavandenilių gamybos lygį, siekdama nustatyti:
- ar reikėtų pasiūlyti sumažinti gamybą iki 2008 m. ir (arba)
- ar reikėtų pasiūlyti pakeisti b, c ir d papunkčiuose nurodytą gamybos lygį.
Peržiūrint bus atsižvelgta į hidrochlorfluorangliavandenilio naudojimo pasaulyje raidą, hidrochlorfluorangliavandenilio eksportą iš Bendrijos ir kitų Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (OECD) šalių, technines ir ekonomines galimybes naudoti alternatyvias medžiagas ar technologijas, taip pat atitinkamų su Protokolu susijusių tarptautinių įvykių raidą.
4. Komisija išduoda licencijas pagal šio straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir 2 dalies ii punktą nustatytiems naudotojams, praneša jiems, kokioms reikmėms tenkinti jiems buvo išduotas leidimas, ir nurodo medžiagas bei jų kiekį, kurį jiems leidžiama naudoti.
5. Valstybės narės, kurioje gamintojas gamina atitinkamą produkciją, kompetentinga institucija gali leisti gamintojui gaminti šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas kontroliuojamas medžiagas prašymams, kuriems licencija buvo išduota pagal šio straipsnio 4 dalį, patenkinti. Prieš pareikšdama ketinimą išduoti tokį leidimą, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija apie tai praneša Komisijai.
6. Valstybės narės, kurioje gamintojas gamina atitinkamą produkciją, kompetentinga institucija gali leisti tam gamintojui viršyti apskaičiuotąjį gamybos lygį, nustatytą šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, kad būtų patenkintos šalių pagrindinės vidaus reikmės pagal Protokolo 5 straipsnį, jei papildomas atitinkamos valstybės narės apskaičiuotasis gamybos lygis neviršys tam tikslui Protokolo 2A-2E ir 2H straipsniuose nagrinėjamiems laikotarpiams nustatyto leistino lygio. Prieš pareikšdama ketinimą išduoti tokį leidimą, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija apie tai praneša Komisijai.
7. Laikydamasi Protokolo, valstybės narės, kurioje gamintojas gamina atitinkamą produkciją, kompetentinga institucija gali leisti tam gamintojui viršyti apskaičiuotąjį gamybos lygį, nustatytą šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, kad šalių prašymu būtų patenkintos jų svarbiausios arba būtiniausios reikmės. Prieš pareikšdama ketinimą išduoti tokį leidimą, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija apie tai praneša Komisijai.
8. Laikydamasi Protokolo, valstybės narės, kurioje gamintojas gamina atitinkamą produkciją, kompetentinga institucija gali leisti tam gamintojui viršyti apskaičiuotąjį gamybos lygį, nustatytą šio straipsnio 1-7 dalyse, kad būtų racionalizuota gamyba atitinkamoje valstybėje narėje, jei tos valstybės narės apskaičiuotasis gamybos lygis neviršys jos vietos gamintojų apskaičiuotųjų gamybos lygių, nustatytų šio straipsnio 1-7 dalyse nagrinėjamiems laikotarpiams, sumos. Prieš pareikšdama ketinimą išduoti tokį leidimą, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija apie tai praneša Komisijai.
9. Laikydamasi Protokolo, Komisija, sutarusi su valstybės narės, kurioje gamintojas gamina atitinkamą produkciją, kompetentinga institucija, gali leisti tam gamintojui viršyti apskaičiuotąjį gamybos lygį, nustatytą šio straipsnio 1-8 dalyse, kad būtų racionalizuota gamyba atitinkamose valstybėse narėse, jei tų valstybių narių apskaičiuotųjų gamybos lygių suma neviršys jų vietos gamintojų apskaičiuotųjų gamybos lygių, nustatytų šio straipsnio 1-8 dalyse nagrinėjamiems laikotarpiams, sumos. Taip pat reikia gauti tos valstybės narės, kurioje ketinama mažinti gamybą, kompetentingos institucijos sutikimą.
10. Laikydamasi Protokolo, Komisija, sutarusi su valstybės narės, kurioje gamintojas gamina atitinkamą produkciją, kompetentinga institucija ir suinteresuotos trečiosios šalies Vyriausybe, gali leisti gamintojui sujungti apskaičiuotuosius gamybos lygius, nustatytus šio straipsnio 1-9 dalyse, su apskaičiuotuoju gamybos lygiu, kuris pagal Protokolą ir to gamintojo nacionalinius teisės aktus yra leidžiamas trečiojoje šalyje, kad būtų racionalizuota gamyba trečiojoje šalyje, jei dviejų gamintojų apskaičiuotųjų gamybos lygių suma neviršys Bendrijos gamintojui pagal šio straipsnio 1-9 dalis leidžiamo apskaičiuotojo gamybos lygio ir trečiajai šaliai pagal Protokolą ir kitus atitinkamus nacionalinius tiesės aktus leidžiamo apskaičiuotojo gamybos lygio sumos.
4 straipsnis
Kontroliuojamų medžiagų pateikimo į rinką ir jų naudojimo kontrolė
1. Laikantis šio straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatų, draudžiama pateikti į rinką ir naudoti šias kontroliuojamas medžiagas:
a) chlorfluorangliavandenilius;
b) kitus visiškai halogenintus chlorfluorangliavandenilius;
c) halonus;
d) tetrachlormetaną;
e) 1,1,1-trichloretaną;
f) hidrobromfluorangliavandenilius.
Komisija, gavusi valstybės narės kompetentingos institucijos prašymą ir laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali leisti taikyti laikiną išimtį, leidžiančią iki 2004 m. gruodžio 31 d. naudoti chlorfluorangliavandenilius įvedimo mechanizmuose, skirtuose hermetiškai uždarytiems prietaisams į žmogaus organizmą implantuoti, kad būtų įvestos tikslios vaistų dozės, o iki 2008 m. gruodžio 31 d. - esamoje karinėje technikoje, jei įrodoma, kad konkrečiam naudojimui techniniu ir ekonominiu požiūriu neturima ar negalima naudoti alternatyvių medžiagų ar technologijų.
2. i) Pagal šio straipsnio 4 ir 5 dalių reikalavimus kiekvienas gamintojas ir importuotojas užtikrina, kad:
a) apskaičiuotasis metilbromido kiekis, kurį jis pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 1999 m. sausio 1 d. iki 1999 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršytų 75 % jo apskaičiuotojo metilbromido kiekio, kurį jis pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1991 m.;
b) apskaičiuotasis metilbromido kiekis, kurį jis pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršytų 40 % jo apskaičiuotojo metilbromido kiekio, kurį jis pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1991 m.;
c) apskaičiuotasis metilbromido kiekis, kurį jis pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršytų 25 % jo apskaičiuotojo metilbromido kiekio, kurį jis pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1991 m.;
d) nuo 2004 m. gruodžio 31 d. jis nebeteiks į rinką ir savarankiškai nebenaudos metilbromido.
Laikydamasi Protokolo, Komisija, gavusi valstybės narės kompetentingos institucijos prašymą ir laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, patikslina 3 straipsnio 2 dalies i punkto c papunktyje ir šios dalies c papunktyje nurodytą apskaičiuotąjį metilbromido gamybos lygį, jei įrodoma, kad tai būtina tos valstybės narės reikmėms patenkinti, kadangi nei techniniu, nei ekonominiu požiūriu neturima ir negalima naudoti alternatyvių medžiagų ar pakaitalų, kurie būtų priimtini aplinkos ir sveikatos požiūriu.
Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, skatina metilbromido alternatyvų kūrimą, įskaitant mokslinį tiriamąjį darbą, ir ragina kuo greičiau pradėti jas naudoti.
ii) Pagal šio straipsnio 4 dalies reikalavimus po 2005 m. gruodžio 31 d. įmonėms, kurios negamina ir neimportuoja metilbromido, draudžiama jį pateikti į rinką ir naudoti.
iii) Į šio straipsnio i punkto a, b, c ir d papunkčiuose ir ii punkte nurodytus apskaičiuotuosius kiekius neįeina metilbromido kiekis, pagamintas arba importuotas karantininiam apdorojimui arba produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą. Nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį kiekvienas gamintojas ir importuotojas užtikrina, kad apskaičiuotasis metilbromido kiekis, kurį jis pateikia į rinką arba savarankiškai naudoja karantininiam apdorojimui arba produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą, neviršytų apskaičiuotojo metilbromido kiekio, kurį jis pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai karantininiam apdorojimui arba produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą 1996, 1997 ir 1998 m., vidurkio.
Kasmet valstybės narės pateikia Komisijai ataskaitą apie metilbromido, kurį jų teritorijoje buvo leista naudoti karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą, kiekį, metilbromido naudojimo priežastis ir pažangą, padarytą vertinant ir naudojant alternatyvias medžiagas.
Laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, Komisija imasi priemonių, skirtų apskaičiuotajam metilbromido kiekiui, kurį gamintojai ir importuotojai gali pateikti į rinką arba savarankiškai naudoti karantininiam apdorojimui arba produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą, sumažinti atsižvelgiant į technines bei ekonomines galimybes naudoti alternatyvias medžiagas ar technologijas ir į atitinkamų su Protokolu susijusių tarptautinių įvykių raidą.
iv) Bendri kiekybiniai apribojimai, taikomi gamintojams ir importuotojams, pateikiantiems metilbromidą į rinką ar naudojantiems jį savarankiškai, nurodomi III priede.
3. i) Pagal šio straipsnio 4 ir 5 dalių bei 5 straipsnio 5 dalies reikalavimus:
a) apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį gamintojai ir importuotojai pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 1999 m. sausio 1 d. iki 1999 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršija sumos, sudarytos iš:
- 2,6 % apskaičiuotojo chlorfluorangliavandenilių kiekio, kurį gamintojai ir importuotojai pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1989 m., ir
- apskaičiuotojo chlorfluorangliavandenilių kiekio, kurį gamintojai ir importuotojai pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1989 m.;
b) apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį gamintojai ir importuotojai pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d., neviršija sumos, sudarytos iš:
- 2,0 % apskaičiuotojo chlorfluorangliavandenilių kiekio, kurį gamintojai ir importuotojai pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1989 m., ir
- apskaičiuotojo hidrochlorfluorangliavandenilių kiekio, kurį gamintojai ir importuotojai pateikė į rinką arba naudojo savarankiškai 1989 m.;
c) apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį gamintojai ir importuotojai pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d., neviršija 85 % kiekio, apskaičiuoto pagal b papunktį;
d) apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį gamintojai ir importuotojai pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d., neviršija 45 % kiekio, apskaičiuoto pagal b papunktį;
e) apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį gamintojai ir importuotojai pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2004 m. sausio 1 d. iki 2004 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršija 30 % kiekio, apskaičiuoto pagal b papunktį;
f) apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį gamintojai ir importuotojai pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2008 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršija 25 % kiekio, apskaičiuoto pagal b papunktį;
g) po 2009 m. gruodžio 31 d. gamintojai ir importuotojai nebeteikia į rinką ir savarankiškai nebenaudoja hidrochlorfluorangliavandenilių;
h) kiekvienas gamintojas ir importuotojas užtikrina, kad apskaičiuotasis hidrochlorfluorangliavandenilių kiekis, kurį jis pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d. ir per kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį, neviršytų jo rinkos dalies 1996 m., išreikštos apskaičiuotojo kiekio, nustatyto a-c papunkčiuose, procentais.
ii) Iki 2001 m. sausio 1 d. Komisija, laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, sukuria kvotų paskirstymo kiekvienam d-f papunkčiuose nustatytų apskaičiuotųjų kiekių gamintojui ir importuotojui tvarką, taikytiną nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d. ir kiekvieną paskesnį 12 mėnesių laikotarpį.
iii) Gamintojo atveju, šioje dalyje minimi kiekiai - tai grynų hidrochlorfluorangliavandenilių kiekiai, kuriuos jie pateikia į rinką arba naudoja savarankiškai Bendrijoje ir kurie buvo pagaminti Bendrijoje.
iv) Bendri kiekybiniai apribojimai, taikomi gamintojams ir importuotojams, pateikiantiems hidrochlorfluorangliavandenilius į rinką ar naudojantiems jį savarankiškai, nurodomi III priede.
4. i) a) šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys netaikomos kontroliuojamų medžiagų pateikimui į rinką, jei norima jas sunaikinti Bendrijoje taikant šalių patvirtintas technologijas;
b) šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys netaikomas kontroliuojamų medžiagų pateikimui į rinką ir jų naudojimui, jeigu:
- jos naudojamos žaliavoms arba kaip technologijos agentas, arba
- jos naudojamos tų naudotojų, kurie buvo nustatyti pagal 3 straipsnio 1 dalį, svarbiausioms reikmėms, kurioms buvo išduota licencija, tenkinti ir tų naudotojų, kurie buvo nustatyti pagal 3 straipsnio 2 dalį, būtiniausioms reikmėms tenkinti arba prašymams leisti jas laikinai naudoti pagal 3 straipsnio 2 dalies ii punktą dėl susidariusių avarinių situacijų tenkinti.
ii) Iki 1999 m. gruodžio 31 d. šio straipsnio 1 dalis netaikoma įmonėms, išskyrus gamintojus, kurios pateikia kontroliuojamas medžiagas į rinką šaldymo ir oro kondicionavimo įrenginių eksploatavimui ir techninei priežiūrai.
iii) Iki 2000 m. gruodžio 31 d. šio straipsnio 1 dalis netaikoma kontroliuojamų medžiagų naudojimui šaldymo ir oro kondicionavimo įrenginių eksploatavimui ir techninei priežiūrai arba imant pirštų atspaudus.
iv) Šio straipsnio 1 dalies c punktas netaikomas iki 2002 m. gruodžio 31 d. utilizuotų, recirkuliuotų ir regeneruotų halonų pateikimui į rinką ir jų naudojimui esamose priešgaisrinėse sistemose arba halonų pateikimui į rinką ir naudojimui siekiant patenkinti būtiniausias reikmes, kaip nustatyta VII priede. Kasmet valstybių narių kompetentingos institucijos praneša Komisijai apie būtiniausioms reikmėms patenkinti naudotą halonų kiekį, priemones, kurių buvo imtais jų emisijoms sumažinti, tokių emisijų įvertinius duomenis bei naujausius darbus, padarytus identifikuojant ir naudojant atitinkamas alternatyvas. Kasmet Komisija peržiūri VII priede išvardytas būtiniausias reikmes ir, jei reikia, 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka daro pakeitimus.
v) Išskyrus VII priede išvardytas naudojimo sritis, iki 2003 m. gruodžio 31 d. nutraukiamas priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų, kuriuose yra halonų, eksploatavimas, o halonai utilizuojami 16 straipsnyje nustatyta tvarka.
5. Visi gamintojai arba importuotojai, kuriems leidžiama šiame straipsnyje nurodytas kontroliuojamas medžiagas pateikti į rinką arba jas naudoti savarankiškai, gali tokią su visu arba su bet kuriuo pagal šį straipsnį nustatytu tos grupės medžiagų kiekiu susijusią teisę perduoti bet kuriam kitam tos grupės medžiagų gamintojui ar importuotojui Bendrijoje. Komisijai iš anksto pranešama apie visus tokius perdavimus. Teisės pateikti į rinką ar naudoti perdavimas nesuteikia teisės toliau gaminti ar importuoti.
6. Draudžiama importuoti ir pateikti į rinką produktus ir įrenginius, kuriuose yra chlorfluorangliavandenilių, kitų halogenintų chlorfluorangliavandenilių, halonų, tetrachlormetano, 1,1,1-trichloretano ir hidrobromfluorangliavandenilių, išskyrus produktus ir įrenginius, kuriuose pagal 3 straipsnio 1 dalies antrąją pastraipą buvo leista naudoti tam tikrą kontroliuojamą medžiagą arba jei šios medžiagos naudojimo sritis yra nurodyta VII priede. Jei įrodoma, kad produktai ir įrenginiai buvo pagaminti iki šio reglamento įsigaliojimo dienos, jiems šis draudimas netaikomas.
5 straipsnis
Hidrochlorfluorangliavandenilių naudojimo kontrolė
1. Laikantis toliau nurodytų sąlygų, hidrochlorfluorangliavandenilius draudžiama naudoti:
a) aerozoliuose;
b) kaip tirpiklius:
i) nesupakuotus tirpiklius, įskaitant atvirų paviršių valiklius ir atvirų paviršių vandens šalinimo sistemas, kuriuose nėra šaldomų vietų, klijuose ir priemonėse prieš pelėsius, jei jos nenaudojamos uždaruose įrenginiuose, drenažinių sistemų valymui, jei hidrochlorfluorangliavandeniliai nėra išgaunami;
ii) nuo 2002 m. sausio 1 d. visose tirpiklių naudojimo srityse, išskyrus precizišką elektrinių prietaisų ir kitų komponentų valymą aviacijoje-kosmonautikoje ir aeronautikoje, kur šis draudimas įsigalioja nuo 2008 m. gruodžio 31 d.;
c) kaip šaltnešius:
i) įrenginiuose, pagamintuose po 1995 m. gruodžio 31 d. ir naudojamuose šiose srityse:
- neizoliuotose tiesioginio išgarinimo sistemose,
- buitiniuose šaldytuvuose ir šaldikliuose,
- motorinių transporto priemonių, traktorių ir ne kelių transporto priemonių arba priekabų oro kondicionavimo sistemose, naudojančiose bet kurį energijos šaltinį, išskyrus naudojimą kariniams tikslams, kur šis draudimas įsigalioja nuo 2008 m. gruodžio 31 d.,
- viešojo kelių transporto oro kondicionieriuose;
ii) geležinkelio transporto oro kondicionieriuose, įrenginiuose, pagamintuose po 1997 m. gruodžio 31 d.;
iii) nuo 2000 m. sausio 1 d. įrenginiuose, pagamintuose po 1999 m. gruodžio 31 d. ir naudojamuose šiose srityse:
- viešosiose ir platinimo šaldymo saugyklose bei sandėliuose,
- 150 kW ir didesnės galios įrenginiuose;
iv) nuo 2001 m. sausio 1 d. - visuose kituose šaldymo ir oro kondicionavimo įrenginiuose, pagamintuose po 2000 m. gruodžio 31 d., išskyrus stacionarius oro kondicionavimo įrenginius, kurių šaldymo galia yra mažesnė nei 100 kW, įrenginiuose, pagamintuose po 2002 m. birželio 30 d., kuriuose nuo 2002 m. liepos 1 d. draudžiama naudoti hidrochlorfluorangliavandenilius, o taip pat visose grįžtamojo oro kondicionavimo/šilumos siurbimo sistemose, pagamintose po 2003 m. gruodžio 1 d, kuriose nuo 2004 m. sausio 1 d. draudžiama naudoti hidrochlorfluorangliavandenilius;
v) nuo 2010 m. sausio 1 d. draudžiama naudoti grynus hidrochlorfluorangliavandenilius tą dieną veikiančių šaldymo ir oro kondicionavimo įrenginių eksploatavimui ir techninei priežiūrai, nuo 2015 m. sausio 1 d. draudžiama naudoti visus hidrochlorfluorangliavandenilius.
Iki 2008 m. gruodžio 31 d. Komisija peržiūri techniniu ir ekonominiu požiūriu galimas recirkuliuotų hidrochlorfluorangliavandenilių alternatyvas.
Peržiūrint atsižvelgiama į techniniu ir ekonominiu požiūriu tinkamas hidrochlorfluorangliavandenilių, naudojamų turimuose šaldymo įrenginiuose, alternatyvas, kad nebūtų nepagrįstai atsisakoma įrenginių.
Svarstomų alternatyvų kenksmingas poveikis aplinkai turėtų būti daug mažesnis nei hidrochlorfluorangliavandenilių.
Komisija peržiūros rezultatus pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai. Prireikus, laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, ji priima sprendimą dėl 2015 m. sausio 1 d. datos pakeitimo;
d) putplasčiams gaminti:
i) visiems putplasčiams, išskyrus vientisų dangų putplasčius, naudojamus dėl saugumo, ir standžias izoliacines putas, gaminti;
ii) nuo 2000 m. spalio 1 d. - vientisų dangų putplasčiams, naudojamiems dėl saugumo, ir standžioms izoliacinėms polietileno putoms gaminti;
iii) nuo 2002 m. sausio 1 d. - standžioms izoliacinėms ekstruzinio polistireno putoms, išskyrus naudojamas izoliuotam transportavimui, gaminti;
iv) nuo 2003 m. sausio 1 d. - prietaisams skirtiems poliuretano putplasčiams, sluoksniuota medžiaga dengtiems lankstiems paviršiams skirtiems poliuretano putplasčiams ir sluoksniuotų panelių poliuretano putplasčiams, išskyrus paskutinius du atvejus, kai putos yra naudojamos izoliuotam transportui, gaminti;
v) nuo 2004 m. sausio 1 d. - visiems putplasčiams, įskaitant purškiamą poliuretaną ir užkemšamąsias putas, gaminti;
e) kaip sterilizavimo medžiagų dujinis nešiklis uždarose sistemose, įrenginiuose, pagamintuose po 1997 m. gruodžio 31 d.;
f) visose kitose srityse.
2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, hidrochlorfluorangliavandenilius leidžiama naudoti:
a) laboratorijose, įskaitant mokslinio tyrimo ir taikomuosius darbus;
b) kaip žaliavą;
c) kaip technologijos agentą.
3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, turimose priešgaisrinėse sistemose gali būti leidžiama vietoje halonų naudoti hidrochlorfluorangliavandenilius, kaip priešgaisrines medžiagas, VII priede išvardytais atvejais laikantis šių sąlygų:
- tokiose priešgaisrinėse sistemose esantys halonai visiškai pakeičiami,
- pašalinti halonai sunaikinami,
- 70 % naikinimo išlaidų padengia hidrochlorfluorangliavandenilių tiekėjas,
- kasmet valstybės narės, kurios naudojasi šia nuostata, praneša Komisijai įrenginių skaičių ir nurodo konkretų halonų kiekį.
4. Nuo dienos, kurią įsigalioja naudojimo draudimas, draudžiama importuoti ir pateikti į rinką produktus ir įrenginius, kuriuose yra hidrochlorfluorangliavandenilių, kuriems taikomas pagal šį straipsnį nustatytas naudojimo ribojimas. Jei įrodoma, kad produktai ir įrenginiai gaminami iki šios naudojimo ribojimo dienos, jiems šis draudimas netaikomas.
5. Iki 2009 m. gruodžio 31 d. šiame straipsnyje nurodyti ribojimai netaikomi hidrochlorfluorangliavandenilių naudojimui produktams, skirtiems eksportuoti į šalis, kuriose dar leidžiama naudoti tokius hidrochlorfluorangliavandenilių turinčius produktus, gaminti.
6. Komisija, laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos ir atsižvelgdama į patirtį, sukauptą taikant šį reglamentą, arba siekdama atsižvelgti į technikos pažangą, gali keisti šio straipsnio 1 dalyje nustatytus sąrašą ir datas, tačiau, nepažeisdama šio straipsnio 7 dalyje numatytų išimčių, jokiu būdu nepratęsia toje dalyje nustatytų laikotarpių.
7. Komisija, gavusi valstybės narės kompetentingos institucijos prašymą ir laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali suteikti tam tikrą laiką galiojančią išimtį, leidžiančią pateikti hidrochlorfluorangliavandenilius į rinką ir juos naudoti, padarydama išimtį šio straipsnio 1 daliai ir 4 straipsnio 3 daliai, jei įrodoma, kad konkrečiam naudojimui nei techniniu, nei ekonominiu požiūriu neturima ir negalima naudoti alternatyvių medžiagų ar technologijų. Komisija nedelsdama praneša valstybėms narėms apie visas suteiktas išimtis.
III SKYRIUS
PREKYBA
6 straipsnis
Importo iš trečiųjų šalių licencijos
1. Išleisti kontroliuojamas medžiagas į laisvą apyvartą Bendrijoje arba laikinai įvežti jas perdirbimui leidžiama tik pateikus importo licenciją. Tokias licencijas išduoda Komisija, patikrinusi, kaip laikomasi 6, 7, 8 ir 13 straipsnių. Komisija kiekvienos licencijos kopiją perduoda tos valstybės narės, į kurią konkrečios medžiagos bus importuojamos, kompetentingai institucijai. Kiekviena valstybė narė šiam tikslui paskiria kompetentingą instituciją. I priedo I, II, III, IV ir V grupėse išvardytos kontroliuojamos medžiagos neimportuojamos laikinam įvežimui perdirbti.
2. Su laikino įvežimo perdirbti procedūra susijusi licencija išduodama tik tada, jei kontroliuojamos medžiagos bus naudojamos Bendrijos muitų teritorijoje pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 114 straipsnio 2 dalies a punkte numatytą mokesčių sustabdymo sistemą ir jei kompensuojamieji produktai reeksportuojami į valstybę, kurioje nedraudžiama gaminti, naudoti ar importuoti tą kontroliuojamą medžiagą. Licencija išduodama tik gavus valstybės narės, į kurią medžiagos bus laikinai įvežamos perdirbti, kompetentingos institucijos patvirtinimą.
3. Prašyme išduoti licenciją nurodoma:
a) importuotojo ir eksportuotojo pavadinimai ir adresai;
b) eksportuojanti šalis;
c) galutinės paskirties šalis, jei kontroliuojamos medžiagos bus naudojamos Bendrijos muitų teritorijoje pagal šio straipsnio 2 dalyje nurodytą laikino įvežimo perdirbti procedūrą;
d) kiekvienos kontroliuojamos medžiagos aprašymas, įskaitant:
- komercinį aprašymą,
- KN kodą ir aprašymą, kaip nustatyta IV priede,
- medžiagos rūšį (gryna, utilizuota ar regeneruota),
- medžiagos kiekį kilogramais;
e) planuojamo importo tikslas;
f) jei žinoma, planuojamo importo vieta bei diena ir prireikus - šių duomenų pakeitimai.
4. Komisija gali pareikalauti pateikti medžiagų, kurios bus importuojamos, rūšį patvirtinantį pažymėjimą.
5. Komisija, laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali keisti šio straipsnio 3 dalyje ir IV priede išvardytų dalykų sąrašą.
7 straipsnis
Kontroliuojamų medžiagų importas iš trečiųjų šalių
Ribojamas į laisvą apyvartą Bendrijoje išleidžiamų iš trečiųjų šalių importuotų kontroliuojamų medžiagų kiekis. Šis kiekis nustatoma ir kvotos 1999 m. sausio 1 d.-gruodžio 31 d. laikotarpiui ir kiekvienam paskesniam 12 mėnesių laikotarpiui įmonėms paskirstomos 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Jos nustatomos tik:
a) I priedo VI ir VIII grupių kontroliuojamoms medžiagoms;
b) kontroliuojamoms medžiagoms, jei jos naudojamos svarbiausioms ar būtiniausioms reikmėms patenkinti arba karantininiam apdorojimui ir produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą;
c) kontroliuojamoms medžiagoms, jei jos naudojamos žaliavoms arba kaip technologijos agentas; arba
d) įmonėms, turinčioms įrengimus išgautoms kontroliuojamoms medžiagoms naikinti, jei kontroliuojamos medžiagos yra naudojamos sunaikinimui Bendrijoje taikant šalių patvirtintas technologijas.
8 straipsnis
Kontroliuojamų medžiagų importas iš valstybės, nesančios Protokolo šalimi
Draudžiama išleisti į laisvą apyvartą Bendrijoje arba laikinai įvežti jas perdirbimui iš bet kurios valstybės, nesančios Protokolo šalimi, importuotas kontroliuojamas medžiagas.
9 straipsnis
Produktų, turinčių kontroliuojamų medžiagų, importas iš valstybės, nesančios Protokolo šalimi
1. Draudžiama išleisti į laisvą apyvartą Bendrijoje iš bet kurios valstybės, nesančios Protokolo šalimi, importuotų kontroliuojamų medžiagų turinčius produktus arba įrenginius.
2. V priede pateikiamas produktų, turinčių kontroliuojamų medžiagų, sąrašas ir Kombinuotosios nomenklatūros kodai, kuriais turi vadovautis valstybių narių muitinės. Komisija, laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali papildyti ar sutrumpinti sąrašą arba jį keisti, atsižvelgdama į šalių patvirtintus sąrašus.
10 straipsnis
Produktų, pagamintų naudojant kontroliuojamas medžiagas, importas iš valstybės, nesančios Protokolo šalimi
Atsižvelgdama į šalių sprendimą ir remdamasi Komisijos pasiūlymu, Taryba nustato taisykles, taikytinas iš bet kurios valstybės, nesančios Protokolo šalimi, importuotų produktų, pagamintų naudojant kontroliuojamas medžiagas, tačiau neturinčių medžiagų, kurios gali būti identifikuotos kaip kontroliuojamos medžiagos, išleidimui į laisvą apyvartą Bendrijoje. Tokie produktai identifikuojami remiantis šalims periodiškai duodamais techninio pobūdžio patarimais. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
11 straipsnis
Kontroliuojamų medžiagų arba kontroliuojamų medžiagų turinčių produktų eksportas
1. Iš Bendrijos draudžiama eksportuoti chlorfluorangliavandenilius, kitus halogenintus chlorfluorangliavandenilius, halonus, tetrachlormetaną, 1,1,1-trichloretaną ir hidrobromfluorangliavandenilius arba produktus ir įrenginius, išskyrus asmeninio naudojimosi daiktus, kuriuose yra minėtų medžiagų arba kurių nuolatinis veikimas priklauso nuo tų medžiagų tiekimo. Šis draudimas netaikomas eksportuojant:
a) pagal 3 straipsnio 6 dalį pagamintas kontroliuojamas medžiagas, skirtas pagrindinėms šalių vidaus reikmėms patenkinti pagal Protokolo 5 straipsnį;
b) pagal 3 straipsnio 7 dalį pagamintas kontroliuojama medžiagas, skirtas svarbiausioms arba būtiniausioms šalių reikmėms patenkinti;
c) produktus ir įrenginius, kuriuose yra pagal 3 straipsnio 5 dalį pagamintų arba pagal 7 straipsnio b punktą importuotų kontroliuojamų medžiagų;
d) halono turinčius produktus ir įrenginius, skirtus VII priede išvardytoms būtiniausioms reikmėms patenkinti;
e) kontroliuojamas medžiagas, kurios bus naudojamos kaip žaliavos arba kaip technologijos agentas.
2. Iš Bendrijos draudžiama eksportuoti metilbromidą į bet kurią valstybę, nesančią Protokolo šalimi.
3. Nuo 2004 m. sausio 1 d. iš Bendrijos draudžiama eksportuoti hidrochlorfluorangliavandenilius į bet kurią valstybę, nesančią Protokolo šalimi. Komisija, laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, patikrina pirmiau nurodytą dieną, atsižvelgdama į atitinkamų su Protokolu susijusių tarptautinių įvykių raidą, ir prireikus ją pakeičia.
12 straipsnis
Eksporto leidimas
1. Eksportuoti kontroliuojamas medžiagas iš Bendrijos leidžiama tik turint leidimą. Tokį eksporto leidimą Komisija įmonėms išduoda laikotarpiui nuo 2001 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ir kiekvienam paskesniam 12 mėnesių laikotarpiui prieš tai patikrinusi, kaip laikomasi 11 straipsnio. Komisija perduoda kiekvieno eksporto leidimo kopiją atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai.
2. Prašyme išduoti eksporto leidimą nurodoma:
a) eksportuotojo ir gamintojo, jei jie skiriasi, pavadinimai ir adresai;
b) kontroliuojamos (-ų) medžiagos (-ų), kuri (-ios) bus eksportuojamos, aprašymas, įskaitant:
- komercinį aprašymą,
- KN kodą ir aprašymą, kaip nustatyta IV priede,
- medžiagos rūšį (gryna, utilizuota ar regeneruota);
c) visas kiekvienos medžiagos, kuri bus eksportuojama, kiekis;
d) galutinės kontroliuojamos (-ų) medžiagos (-ų) paskirties šalis;
e) eksporto tikslas.
3. Kiekvienas eksportuotojas praneša Komisijai apie visus su šio straipsnio 2 dalyje nurodyta diena susijusius pakeitimus, kurie gali būti padaryti leidimo galiojimo metu. Pagal 19 straipsnį kiekvienas eksportuotojas pateikia Komisijai ataskaitą.
13 straipsnis
Išimtinis leidimas prekiauti su valstybe, nesančia Protokolo šalimi
Nukrypdama nuo 8 straipsnio, 9 straipsnio 1 dalies, 10 straipsnio, 11 straipsnio 2 ir 3 dalies Komisija gali leisti kontroliuojamomis medžiagomis ir jų turinčiais arba naudojant vieną ar daugiau tokių medžiagų pagamintais produktais prekiauti su valstybe, nesančia Protokolo šalimi, jeigu šalių susitikime nustatoma, jog valstybė, nesanti Protokolo šalimi, visapusiškai laikosi Protokolo ir pateikė Protokolo 7 straipsnyje išvardytus reikiamus duomenis. Komisija laikosi šio reglamento 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos.
14 straipsnis
Prekyba su teritorija, kuriai netaikomas Protokolas
1. Atsižvelgianti į bet kurį pagal šio straipsnio 2 dalį priimtą sprendimą, kiekvienai teritorijai, kuriai netaikomas Protokolas, 8, 9 straipsniai, 11 straipsnio 2 ir 3 dalys taikomi taip pat, kaip ir bet kuriai valstybei, nesančiai Protokolo šalimi.
2. Jei teritorijos, kurioms netaikomas Protokolas, institucijos visapusiškai laikosi Protokolo ir pateikė Protokolo 7 straipsnyje išvardytus reikiamus duomenis, Komisija gali nuspręsti, kad toje teritorijoje būtų netaikomos kai kurios arba visos šio reglamento 8, 9 ir 11 straipsnių nuostatos.
Komisija priima sprendimą 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
15 straipsnis
Pranešimas valstybėms narėms
Komisija nedelsdama praneša valstybėms narėms apie visas priemones, kurių ji imasi pagal 6, 7, 9, 12, 13 ir 14 straipsnius.
IV SKYRIUS
IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KONTROLĖ
16 straipsnis
Naudotų kontroliuojamų medžiagų utilizacija
1. Kontroliuojamos medžiagos, kurių yra:
- šaldymo ir oro kondicionavimo įrenginiuose, taip pat šiluminiuose siurbliuose, išskyrus buitinius šaldytuvus ir šaldiklius,
- tirpiklių turinčiuose įrenginiuose,
- priešgaisrinėse sistemose ir gesintuvuose,
išgaunamos sunaikinimui taikant šalių patvirtintas technologijas arba kitas aplinkos apsaugos požiūriu priimtinas naikinimo technologijas, arba recirkuliacijai ar regeneracijai remontuojant ir eksploatuojant įrenginius, arba prieš išmontuojant arba sunaikinant įrenginius.
2. Po 2001 m. gruodžio 31 d. kontroliuojamos medžiagos, esančios buitiniuose šaldytuvuose ir šaldikliuose, išgaunamos ir tvarkomos pagal šio straipsnio 1 dalies nuostatas.
3. Kontroliuojamos medžiagos, esančios kituose, nenurodytuose šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, produktuose, įrengimuose ir įrenginiuose, jei įmanoma, išgaunamos ir tvarkomos pagal šio straipsnio 1 dalies nuostatas.
4. Kontroliuojamų medžiagų negalima teikti į rinką vienkartiniuose konteineriuose išskyrus tuos atvejus, kai tiekiama svarbiausioms reikmėms tenkinti.
5. Valstybės narės imasi priemonių, skirtų kontroliuojamų medžiagų utilizavimui, recirkuliacijai, regeneracijai ir sunaikinimui skatinti, ir įgalioja naudotojus, šaldymo specialistus ar kitas atitinkamas institucijas, kad šie atsakytų už šio straipsnio 1 dalies nuostatų laikymąsi. Valstybės narės nustato būtiniausius kvalifikacinius reikalavimus, keliamus šioje srityje dirbantiems darbuotojams. Ne vėliau kaip iki 2001 m. gruodžio 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai su pirmiau minėtais kvalifikaciniais reikalavimais susijusių programų ataskaitą. Komisija įvertina priemones, kurių ėmėsi valstybės narės. Atsižvelgdama į šį įvertinimą ir techninę bei kitą atitinkamą informaciją, Komisija, kaip pridera, pasiūlo su minėtais būtiniausiais kvalifikaciniais reikalavimais susijusias priemones.
6. Iki 2001 m. gruodžio 31 d. valstybės narės praneša Komisijai apie sistemas, sukurtas panaudotų kontroliuojamų medžiagų utilizavimui skatinti, įskaitant turimus pajėgumus ir utilizuotų, recirkuliuotų, regeneruotų ar sunaikintų panaudotų kontroliuojamų medžiagų kiekius.
7. Šis straipsnis nepažeidžia 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų [8] arba priemonių, kurių buvo imtasi pagal minėtos direktyvos 2 straipsnio 2 dalį.
17 straipsnis
Kontroliuojamų medžiagų nuotėkis
1. Imamasi visų įmanomų atsargumo priemonių, kad būtų išvengta kontroliuojamų medžiagų nuotėkio arba kad jis būtų kaip įmanoma labiau sumažintas. Pirmiausia kasmet tikrinama, ar nėra nuotėkio iš stacionarių įrengimų, kuriuose yra daugiau nei 3 kg šaldymo skysčio. Valstybės narės nustato būtiniausius kvalifikacinius reikalavimus, keliamus šioje srityje dirbantiems darbuotojams. Ne vėliau kaip iki 2001 m. gruodžio 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai su pirmiau minėtais kvalifikaciniais reikalavimais susijusių programų ataskaitą. Komisija įvertina priemones, kurių ėmėsi valstybės narės. Atsižvelgdama į šį įvertinimą ir techninę bei kitą atitinkamą informaciją, prireikus Komisija pasiūlo su minėtais būtiniausiais kvalifikaciniais reikalavimais susijusias priemones.
Komisija skatina rengti Europos standartus, susijusius su nuotėkių kontrole, taip pat su medžiagų, nutekančių iš komercinių ir pramonės oro kondicionavimo ir šaldymo įrenginių, priešgaisrinių sistemų ir tirpiklių turinčių įrenginių, utilizavimu, o tam tikrais atvejais - su techniniais reikalavimais, keliamais šaldymo sistemų sandarumui.
2. Imamasi visų įmanomų atsargumo priemonių, kad būtų išvengta metilbromido nuotėkio iš fumigatorių ir atliekant operacijas, kurių metu naudojamas metilbromidas, arba kad toks nuotėkis būtų kaip įmanoma labiau sumažintas. Kaskart dirvos fumigacijai naudojant metilbromidą, būtina pakankamai ilgai naudoti visiškai nepralaidžią plėvelę arba taikyti kitus, bent jau tokį pat aplinkos apsaugos lygį užtikrinančius, būdus. Valstybės narės nustato būtiniausius kvalifikacinius reikalavimus, keliamus šioje srityje dirbantiems darbuotojams.
3. Imamasi visų įmanomų atsargumo priemonių, kad būtų išvengta kontroliuojamų medžiagų, naudojamų kaip žaliava arba technologijos agentai, nuotėkio arba kad jis būtų kuo labiau sumažintas.
4. Imamasi visų įmanomų atsargumo priemonių, kad būtų išvengta gaminant kitas chemines medžiagas netyčia susidariusių kontroliuojamų medžiagų nuotėkio arba kad jis būtų kuo labiau sumažintas.
5. Komisija, kaip pridera, parengia pastabas apie tinkamiausias turimas technologijas ir tinkamiausius aplinkosaugines technologijas, taikomas kontroliuojamų medžiagų nuotėkio ir emisijos prevencijai bei jų sumažinimui, ir užtikrina, kad jos būtų išplatintos.
V SKYRIUS
KOMITETAS, ATASKAITŲ PATEIKIMAS, PATIKRINIMAS IR NUOBAUDOS
18 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda komitetas.
2. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nurodytas laikotarpis - vienas mėnuo.
3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
19 straipsnis
Ataskaitų pateikimas
1. Kasmet iki kovo 31 d. kiekvienas kontroliuojamų medžiagų gamintojas, importuotojas ir eksportuotojas pateikia Komisijai, nusiuntęs kopiją atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai, toliau išvardytus praėjusių metų sausio 1 d.-gruodžio 31 d. duomenis apie kiekvieną kontroliuojamą medžiagą.
Ataskaitos forma nustatoma 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
a) Kiekvienas gamintojas nurodo:
- bendrą kiekvienos kontroliuojamos medžiagos gamybos apimtį,
- Bendrijoje pateiktą į rinką arba savarankiškai naudotą produkciją, atskirai nurodydamas produkciją, skirtą žaliavoms, technologijos agentams, karantininiam apdorojimui, produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą ir kitoms reikmėms,
- produkciją, skirtą svarbiausioms reikmėms patenkinti Bendrijoje, kurioms licencija buvo gauta pagal 3 straipsnio 4 dalį,
- pagal 3 straipsnio 6 dalį gaminti leistą produkciją, skirtą pagrindinėms šalių vidaus reikmėms patenkinti pagal Protokolo 5 straipsnį,
- pagal 3 straipsnio 7 dalį gaminti leistą produkciją, skirtą svarbiausioms arba būtiniausioms šalių reikmėms patenkinti,
- pagal 3 straipsnio 8, 9 ir 10 dalis dėl gamybos racionalizavimo padidintą produkcijos kiekį,
- utilizuotą, recirkuliuotą, regeneruotą ar sunaikintą kiekį,
- visas atsargas.
b) Kiekvienas importuotojas, įskaitant visus importuojančius gamintojus, nurodo:
- į laisvą apyvartą Bendrijoje išleistą kiekį, atskirai nurodydamas kiekį, importuotą žaliavoms ir technologijos agentams, svarbiausioms arba būtiniausioms reikmėms tenkinti, kurioms licencija buvo gauta pagal 3 straipsnio 4 dalį, karantininiam apdorojimui, produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą ir sunaikinimui,
- kontroliuojamų medžiagų, įvežtų į Bendriją pagal laikino įvežimo perdirbti procedūrą, kiekį,
- panaudotų kontroliuojamų medžiagų, importuotų recirkuliuoti arba regeneruoti, kiekį,
- visas atsargas.
c) Kiekvienas eksportuotojas, įskaitant visus eksportuojančius gamintojus, nurodo:
- iš Bendrijos eksportuotų kontroliuojamų medžiagų kiekį, įskaitant medžiagas, kurios buvo reeksportuotos pagal laikino įvežimo perdirbti procedūrą, atskirai nurodydamas į kiekvieną paskirties šalį eksportuotą kiekį ir kiekį, eksportuotą žaliavoms, technologijos agentams, svarbiausioms reikmėms, būtiniausioms reikmėms, karantininiam apdorojimui, produkcijos apdorojimui prieš jos transportavimą, pagrindinėms šalių reikmėms tenkinti pagal Protokolo 5 straipsnį ir sunaikinimui,
- panaudotų kontroliuojamų medžiagų, eksportuotų recirkuliuoti arba regeneruoti, kiekį,
- visas atsargas.
2. Kasmet iki gruodžio 31 d. valstybių narių muitinės grąžina Komisijai antspauduotus panaudotus licencijos dokumentus.
3. Kasmet iki kovo 31 d. kiekvienas gamintojas, kuriam buvo leista pasinaudoti išimtimi, suteikta pagal 3 straipsnio 1 dalį svarbiausioms reikmėms tenkinti, pateikia Komisijai, nusiuntęs kopiją atitinkamos valstybės narės kompetentingai institucijai, ataskaitą apie kiekvieną medžiagą, kuriai jis gavo leidimą, jos naudojimo sritį, praėjusiais metais sunaudotą kiekį, atsargų kiekį, visą recirkuliuotą arba sunaikintą kiekį, į Bendrijos rinką pateiktų ir (arba) eksportuotų tų medžiagų turinčių produktų kiekį.
4. Kasmet iki kovo 31 d. kiekviena įmonė, kuriai buvo leista naudoti kontroliuojamas medžiagas kaip technologijos agentą, pateikia Komisijai ataskaitą apie praėjusiais metais sunaudotą kiekį ir juos naudojant susidariusių emisijų įvertinius duomenis.
5. Komisija imasi tinkamų priemonių pateiktos informacijos konfidencialumui išsaugoti.
6. Laikydamasi 18 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, Komisija gali keisti šio straipsnio 1-4 dalyse nustatytus ataskaitų pateikimo reikalavimus, kad būtų įvykdyti Protokole numatyti įpareigojimai arba būtų palengvintas praktinis tų reikalavimų taikymas.
20 straipsnis
Patikrinimas
1. Vykdydama šiuo reglamentu paskirtas užduotis, Komisija gali gauti visą informaciją iš valstybių narių Vyriausybių ir kompetentingų institucijų bei įmonių.
2. Prašydama informacijos iš įmonės, Komisija valstybės narės, kurios teritorijoje yra įmonės būstinė, kompetentingai institucijai tuo pat metu siunčia prašymo kopiją, kartu išdėsto priežastis, dėl kurių informacijos reikalaujama.
3. Valstybių narių kompetentingos institucijos atlieka tyrimus, kurie, Komisijos manymu, yra būtini pagal šį reglamentą. Valstybės narės taip pat atlieka atsitiktinius importuojamų kontroliuojamų medžiagų patikrinimus ir perduoda Komisijai šių patikrinimų planus bei rezultatus.
4. Atsižvelgdami į Komisijos ir valstybės narės, kurios teritorijoje būtina atlikti tyrimus, kompetentingos institucijos susitarimą, Komisijos pareigūnai padeda tos institucijos pareigūnams atlikti jų pareigas.
5. Komisija imasi reikiamų veiksmų, kad būtų skatinamas tinkamas keitimasis informacija ir nacionalinių institucijų, Komisijos bei nacionalinių institucijų bendradarbiavimas. Komisija imasi reikiamų priemonių pagal šį straipsnį gautos informacijos konfidencialumui išsaugoti.
21 straipsnis
Nuobaudos
Valstybės narės nustato už šio reglamento pažeidimus skiriamas nuobaudas. Šios nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Ne vėliau kaip iki 2000 m. gruodžio 31 d. valstybės narės praneša Komisijai apie nuobaudas kontroliuojančias nuostatas ir nedelsdamos praneša jai apie visus vėlesnius tokių nuostatų dalinius pakeitimus.
VI SKYRIUS
NAUJOS MEDŽIAGOS
22 straipsnis
Naujos medžiagos
1. Draudžiama gaminti, išleisti į laisvą apyvartą Bendrijoje, laikinai įvežti perdirbti, pateikti į rinką ir naudoti II priede nurodytas naujas medžiagas. Šis draudimas netaikomas naujoms medžiagoms, kurios naudojamos kaip žaliava.
2. Komisija prireikus pasiūlo į II priedą įtraukti medžiagas, kurios nėra kontroliuojamos medžiagos, tačiau kurių ozoną ardantis potencialas, kurį nustatė Protokolo Mokslinio vertinimo grupė, yra pakankamai didelis, įskaitant galimas išimtis šio straipsnio 1 daliai.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
23 straipsnis
Panaikinimas
Nuo 2000 m. spalio 1 d. Reglamentas (EB) Nr. 3093/94 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
24 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2000 m. spalio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 2000 m. birželio 29 d.