Tarybos direktyva 93/74/EEB
1993 m. rugsėjo 13 d.
dėl pašarų konkretiems mitybos tikslams
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA:
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento išvadas [2],
atsižvelgdama į Ekonominių ir socialinių reikalų komiteto išvadas [3],
kadangi pašarai, skirti konkretiems mitybos tikslams, turi didėjančią įtaką naminių gyvūnų racionui; kadangi šie produktai taip pat naudojami auginant produktyviuosius gyvulius;
kadangi kai kuriose valstybėse narėse pašarai, kuriems taikoma ši direktyva, jau parduodami, atkreipiant vartotojų dėmesį į jų konkrečią sudėtį;
kadangi būtina šiems produktams suteikti bendrą apibrėžimą; kadangi šis apibrėžimas turi nusakyti, kad produktai, skirti konkretiems mitybos poreikiams patenkinti, yra tam tikros sudėties ir (arba) turi būti pagaminti, naudojant specialius metodus; kadangi būtina nustatyti, kad šie pašarai turi būti aiškiai išskirti iš paprastųjų pašarų ir vaistinių pašarų pagal jų savybes ir vartojimo tikslus;
kadangi pašarų, vartojamų konkretiems mitybos tikslams, sudėtis ir paruošimas turi būti specialiai nustatytas tokiu būdu, kad patenkintų konkrečius naminių gyvūnų ir produktyviųjų gyvulių kategorijų, kurių asimiliacijos, absorbcijos arba metabolizmo procesai gali sutrikti arba yra laikinai arba negrįžtamai pažeisti, maitinimo poreikius;
kadangi, nustatant prekybos pašarais, skirtais konkretiems mitybos tikslams, taisykles, būtina pasirūpinti, kad būtų užtikrintas šių pašarų teigiamas poveikis gyvūnams, kurie juos ėda; kadangi pašarai visada turi būti tinkamos prekinės kokybės; kadangi jie negali būti pavojingi gyvūnų arba žmonių sveikatai ir prekiavimo jais būdai negali klaidinti pirkėjo;
kadangi šios direktyvos taikymas nepažeidžia kitų Bendrijos nuostatų, susijusių su pašarais, ir ypač taisyklių, taikomų kombinuotiesiems pašarams;
kadangi būtina pateikti vartotojui tikslią ir suprantamą informaciją apie pašarus, skirtus konkretiems mitybos tikslams;
kadangi tam, kad galima būtų išskirti pašarus, atitinkančius šios direktyvos reikalavimus, iš kitų pašarų, jų aprašyme turi būti įrašytas vienas apibrėžiantis žodis "dietiniai";
kadangi, kaip ir paprastųjų pašarų atveju, būtina deklaruoti bent jau tas sudedamąsias dalis ir jų kiekius, kurie turi tiesioginę įtaką pašarų kokybei; kadangi būtina užtikrinti, kad būtų deklaruojamos tam tikros papildomos sudedamosios dalys, kurios suteikia pašarams dietines savybes;
kadangi visiems pašarų, skirtų konkretiems šėrimo tikslams, gamintojams turi būti suteikta galimybė nurodyti etiketėje tam tikrus vartotojui naudingus duomenis;
kadangi nėra būtina, kad perkant pašarus, skirtus konkretiems mitybos tikslams, būtų pateiktas veterinaro receptas, kadangi šiuose produktuose nėra vaistinių medžiagų, apibrėžtų 1965 m. sausio 26 d. Tarybos direktyvoje 65/65/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su patentuotais vaistais, suderinimo [4], tačiau užtikrinant, kad būtų tinkamai vartojami tam tikri pašarai su labai specifinėm savybėm, būtina įspėti vartotoją, kad dėl jų vartojimo derėtų pasitarti su specialistu;
kadangi pašarams, skirtiems gyvūnų, kurių asimiliacijos, absorbcijos arba metabolizmo procesai yra negrįžtamai pažeisti arba kuriems dėl jų patologinės būklės reikia medicininės priežiūros, mitybos poreikiams patenkinti, taip pat gali būti taikomos papildomos ženklinimo taisyklės, nustatančios, kad būtina rekomenduoti vartotojams iš anksto pasitarti su veterinaru, o ne vien pateikti bendro pobūdžio rekomendaciją pasitarti su specialistu;
kadangi būtina Bendrijos lygiu parengti pagrįstą sąrašą, į kurį būtų įtraukti numatomi gyvūnų pašarų, skirtų konkretiems mitybos tikslams, vartojimo atvejai ir kuris nurodytų šių pašarų tiksliai apibrėžtą vartojimą, pagrindines maistingumo savybes, privalomas arba neprivalomas deklaracijas ir specialius ženklinimo reikalavimus; kadangi, atsižvelgiant į šios sąrašo svarbą įgyvendinant šią direktyvą, būtina laiku patvirtinti minėtą sąrašą;
kadangi prekyba pašarais, skirtais konkretiems mitybos tikslams ir atitinkančiais šios direktyvos reikalavimus, negali būti ribojamas dėl jų sudėties, gamybos būdų, pateikimo arba ženklinimo;
kadangi tais atvejais, kai produktas gali pakenkti gyvūno arba žmogaus sveikatai, arba aplinkai, būtina užtikrinti, kad bet kuri valstybė narė galėtų pagrįstai reikalauti, kad Komisija imtųsi tinkamų priemonių;
kadangi tais atvejais, kai Taryba įgalioja Komisiją taikyti pašarų, skirtų konkretiems mitybos tikslams, taisykles, būtina numatyti glaudaus bendradarbiavimo tarp valstybių narių ir Komisijos Nuolatiniame pašarų komitete, įsteigtame Tarybos direktyva 70/372/EEB [5], procedūrą;
kadangi būtina užtikrinti veiksmingą pašarų, skirtų konkretiems mitybos tikslams, tikrinimą; kadangi kai kuriais atvejais tikrinimo tarnybų žinioje esančios įprastinės priemonės gali būti nepakankamos, patvirtinant, kad tam tikri pašarai turi konkrečių jam priskiriamų maistingumo savybių; kadangi būtina užtikrinti, kad asmuo, kuris atsako už prekybą šiais produktais, jei reikia, padėtų tikrinimo tarnyboms vykdyti savo pareigas,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma pašarams, skirtiems konkretiems mitybos tikslams.
2. Valstybės narės nustato, kad galima prekiauti pašarais, skirtais konkretiems mitybos tikslams, tik tais atvejais, kai:
- jie atitinka 3 straipsnyje nurodytas sąlygas,
- jie paženklinti pagal 5 straipsnio nuostatas,
- jų numatyti vartojimo atvejai įtraukti į sąrašą, parengtą pagal 6 straipsnį, ir atitinka kitas šiame sąraše nurodytas nuostatas.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje naudojamos sąvokos:
a) "pašarai" - augalinės arba gyvulinės kilmės natūralūs produktai, švieži arba šaldyti, ir produktai, gauti pramoniniu būdu perdirbant pirmiau minėtus produktus, o taip pat organinės arba neorganinės medžiagos, vartojamos atskirai arba mišiniuose tiesiogiai šeriant gyvūnus ir turinčios arba neturinčios priedų;
b) "kombinuotieji pašarai" - augalinės arba gyvulinės kilmės natūralūs produktų mišiniai, švieži arba šaldyti, ir produktai, gauti pramoniniu būdu perdirbant pirmiau minėtus mišinius, o taip pat organinių arba neorganinių medžiagų mišiniai, tiesiogiai vartojami kaip pilnieji arba papildomi pašarai ir turintys arba neturintys priedų;
c) "pašarai, skirti konkretiems mitybos tikslams" - kombinuotieji pašarai, kurie dėl tam tikros jų sudėties arba gamybos būdo gali būti aiškiai išskirti iš paprastųjų pašarų ir produktų, nurodytų 1990 m. kovo 26 d. Tarybos direktyvoje 90/167/EEB nustatančioje gydomųjų pašarų paruošimą, pateikimą į rinką ir naudojimo Bendrijoje sąlygas [6], ir kurie yra skirti specifiniams mitybos poreikiams patenkinti;
d) "konkretus mitybos tikslas" - noras patenkinti specifinius tam tikrų naminių gyvūnų arba produktyviųjų gyvulių, kurių asimiliacijos, absorbcijos arba metabolizmo procesai gali sutrikti arba yra laikinai arba negrįžtamai pažeisti ir kuriems dėl to reikia ėsti jų būklę gerinančius pašarus, mitybos poreikius.
3 straipsnis
Valstybės narės turi reikalauti, kad 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų pašarų sudėtis būtų tokia, kad šie produktai atitiktų jų konkrečius mitybos tikslus.
4 straipsnis
Ši direktyva taikoma, atsižvelgiant į tam tikras jos nuostatas ir nepažeidžiant Bendrijos nuostatų dėl:
a) kombinuotųjų pašarų;
b) pašarų priedų;
c) nepageidaujamų medžiagų ir produktų pašaruose;
d) tam tikrų produktų, naudojamų gyvūnų mitybai.
5 straipsnis
Be ženklinimo nuostatų, nurodytų 1979 m. balandžio 2 d. Direktyvos 79/373/EEB dėl prekybos kombinuotaisiais pašarais [7] 5 straipsnyje, valstybės narės turi reikalauti šių dalykų:
1) tam tikslui skirtoje vietoje ant pašarų, nurodytų 1 straipsnio 1 dalyje, paketo, konteinerio arba etiketės, būtų įrašyti šie papildomi duomenys:
a) apibrėžiantis žodis "dietinis" ir pašaro aprašymas;
b) konkretus vartojimas, t. y. konkretus mitybos tikslas;
c) nuoroda į esmines pašarų maistingumo savybes;
d) deklaracijos, nurodytos priedo 4 skiltyje, apie konkrečius mitybos tikslus;
e) rekomenduojamas pašarų vartojimo laikotarpis.
Nuorodos, minimos a-e punktuose, turi atitikti priede nurodytą pašarų vartojimo atvejų sąrašą ir bendras nuostatas, parengtas pagal 6 straipsnio b punktą;
2) kitos nei 1 dalyje minimos nuorodos gali būti įrašytos į tam tikslui skirtą vietą, jeigu joms taikomos 6 straipsnio a punkto nuostatos;
3) nepakeičiant Direktyvos 79/373/EEB 5e straipsnio nuostatų, pašarų, apibrėžtų 1 straipsnio 1 dalyje, etiketėje gali būti nuoroda į tam tikrą patologinę būklę, jeigu ši būklė atitinka mitybos tikslus, nurodytus pašarų vartojimo atvejų sąraše, parengtame pagal 6 straipsnio a punktą;
4) pašarų, nurodytų 1 straipsnio 1 dalyje, etiketėje arba instrukcijoje turi būti įrašyta "Rekomenduojama prieš vartojimą pasitarti su specialistu".Tačiau priede nurodytame pašarų vartojimo atvejų sąraše gali būti numatyta, kad tam tikrų dietinių pašarų atveju šią bendrą rekomendaciją pakeičia rekomendacija iš anksto pasitarti su veterinaru;
5) Direktyvos 79/373/EEB 5c straipsnio 5 dalies nuostatos taip pat taikomos pašarams, nurodytiems 1 straipsnio 1 dalyje, ir skirtiems kitiems nei naminiams gyvūnams;
6) pašarų, apibrėžtų 1 straipsnio 1 dalyje, etiketėje taip pat gali būti nurodyta, kad į jų sudėtį įeina viena arba daugiau sudedamųjų dalių, kurios yra esminės aprašant pašarus. Šiais atvejais sudedamųjų dalių mažiausias arda didžiausias kiekis, išreikštas svorio procentais, turi būti aiškiai nurodytas deklaruotų sudedamųjų dalių sąraše;
7) apibrėžiantis žodis "dietiniai" taikomas tik 1 straipsnio 1 dalyje nurodytiems pašarams.Draudžiama vartoti kitus apibrėžiančius žodžius, išskyrus žodį "dietiniai", ženklinant ir pateikiant šiuos pašarus į rinką;
8) nepaisant Direktyvos 79/373/EEB 5c straipsnio 3 dalies nuostatų, ingredientų deklaracijoje gali būti nurodomos kategorijos, jungiant keletą ingredientų, net ir tais atvejais, kai reikalaujama, kad būtų pateikta tam tikrų ingredientų deklaracija, nurodant jų atitinkamus pavadinimus, tam, kad būtų pagrįstos pašarų maistingumo savybės.
6 straipsnis
Pagal 9 straipsnyje nustatytą procedūrą:
a) ne vėliau kaip iki 1994 m. birželio 30 d. būtina parengti numatomų vartojimo atvejų sąrašą pagal priedą. Sąraše nurodoma:
- 5 straipsnio 1 dalyje b, c, d ir e punktuose apibrėžtos nuorodos; ir
- jei reikia, 5 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnio 4 dalyje antroje pastraipoje apibrėžtos nuorodas;
b) galima parengti bendras nuostatas dėl a punkte minimų nuorodų, įskaitant galimus nukrypimus, taikymo;
c) galima keisti priemones, patvirtintas pagal a ir b punktus, atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinių raidą.
7 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad dėl priežasčių, susijusių su šia direktyva, 1 straipsnio 1 dalyje nurodytiems pašarams nebūtų taikomi kiti nei šios direktyvos nustatyti prekiavimo apribojimai.
8 straipsnis
1. Jeigu valstybė narė nustato, kad 1 straipsnio 1 dalyje apibrėžtų pašarų vartojimas arba jų vartojimas nurodytomis sąlygomis gali pakenkti gyvūnų arba žmonių sveikatai, arba aplinkai, ji nedelsdama apie tai praneša Komisijai, nurodydama šio sprendimo priežastis.
2. Komisija kaip įmanoma greičiau inicijuoja 9 straipsnio nustatytą procedūrą, siekiant patvirtinti tinkamas priemones.
9 straipsnis
1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos procedūros, pirmininkas savo iniciatyva arba pareikalavus valstybės narės atstovui pateikia klausimą Nuolatiniam pašarų komitetui (toliau - Komitetas).
2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisija patvirtina siūlomas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto išvadas.
Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma pasisako prieš tokias priemones.
10 straipsnis
Atliekant veiksmingą oficialų pašarų, apibrėžtų 1 straipsnio 1 dalyje, patikrinimą, taikomos šios nuostatos:
1) siekiant užtikrinti, kad būtų vykdomi šios direktyvos reikalavimai, valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad pašarų gamybos arba prekiavimo jais metu būtų atliktas oficialus produkto patikrinimas, bent mėginių ėmimo būdu;
2) jei reikia, kompetentingai institucijai suteikiama teisė reikalauti, kad asmuo, atsakingas už produkto pateikimą į rinką, pateiktų duomenis ir informaciją, patvirtinančią pašarų atitikimą šiai direktyvai.Jeigu šie duomenys yra publikuoti ir su jais galima susipažinti, pakanka nurodyti publikaciją.
11 straipsnis
Žemiau nurodytos direktyvos keičiamos taip:
1) 1973 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvos 74/63/EEB dėl nepageidaujamų medžiagų ir produktų didžiausių leistinų koncentracijų pašaruose nustatymo
[8]
1 straipsnio 2 dalis papildoma taip:
"f) pašarai, skirti konkretiems mitybos tikslams;"
2) Direktyvoje 79/373/EEB:
a) 1 straipsnio 2 dalis papildoma taip:
"h) pašarai, skirti konkretiems mitybos tikslams;"
b) 5e straipsnio antro pastraipos pirma įtrauka pakeičiama taip:
"- nebūtina nurodyti kitų sudedamųjų dalių arba jų kiekio, išskyrus tas, kurias būtina deklaruoti pagal šios direktyvos 5 straipsnį arba pagal 1993 m. rugsėjo 13 d. Tarybos direktyvos 93/74/EEB dėl pašarų konkretiems mitybos tikslams [9] 5 straipsnio 2 dalį;"
3) 1982 m. birželio 30 d. Tarybos direktyvos 82/471/EEB dėl tam tikrų produktų, naudojamų gyvūnams šerti
[10]
1 straipsnio 2 dalis papildoma taip:
"f) pašarai, skirti konkretiems mitybos tikslams;"
12 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 1995 m. birželio 30 d., įgyvendina šią direktyvą, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
13 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1993 m. rugsėjo 13 d.