Tarybos Direktyva
1990 m. birželio 26 d.
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų Bendrijos vidaus prekybai naminių kuilių sperma ir jos importui
(90/429/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi Direktyvoje 64/432/EEB [4], su paskutiniais pakeitimais padarytais Direktyva 89/360/EEB [5], pateiktos nuostatos susijusios su gyvūnų sveikatos problemomis prekiaujant galvijais ir kiaulėmis Bendrijos viduje; kadangi, be to, Direktyva 72/462/EEB [6], su paskutiniais pakeitimais padarytais Direktyva 89/227/EEB [7], pateikia nuostatas dėl veterinarinio patikrinimo problemų, nustatytų importavus iš trečiųjų valstybių galvijus ir kiaules;
kadangi kalbant apie galvijų ir kiaulių prekybą Bendrijos viduje ir importą iš trečiųjų valstybių į Bendriją, anksčiau išvardytos nuostatos užtikrino, kad kilmės valstybė garantuotų veterinarijos kriterijų laikymąsi, o tai leido beveik visiškai pašalinti gyvūnų ligų plitimo pavojų; kadangi prekiaujant sperma tam tikras šių ligų plitimo pavojus vis dėlto išlieka;
kadangi Bendrija siekia suvienodinti nacionalines veterinarijos nuostatas, reguliuojančias gyvūnų ir jų produktų prekybą Bendrijos viduje, nuo šiol būtina įvesti suderintą prekybos kuilių sperma Bendrijos viduje ir importo į Bendriją tvarką;
kadangi kalbant apie prekybą sperma Bendrijos viduje, valstybė narė, kurioje sperma surenkama, privalo garantuoti, kad ji surinkta ir paruošta patvirtintuose ir kontroliuojamuose spermos surinkimo centruose, kad sperma būtų paimta iš gyvūnų, kurių sveikatos būklė nekeltų jų ligų plitimo pavojaus, sperma surinkta, paruošta, saugoma ir gabenama pagal normas, leidžiančias išsaugoti jos tinkamą sveikatos būklę ir kad gyvūnų sveikatos sertifikatas, patvirtinantis šių garantijų laikymąsi, pristatomas paskirties valstybei;
kadangi skirtinga vakcinacijos nuo tam tikrų ligų politika Bendrijos viduje pateisina nukrypti leidžiančių laikinų nuostatų kuriomis remiantis valstybės narės gali, atsižvelgus į kai kurias ligas, reikalauti papildomos apsaugos nuo šių ligų, taikymą;
kadangi kalbant apie spermos importą iš trečiųjų valstybių į Bendriją, reikėtų, remiantis veterinarijos kriterijais, sudaryti trečiųjų valstybių sąrašą; kadangi, nepaisant šio sąrašo, valstybės narės turėtų leisti spermą importuoti tik iš oficialiai kontroliuojamų spermos surinkimo centrų, kurie laikosi tam tikrų standartų; kadangi, be to, tikslinga pagal aplinkybes nustatyti specifines veterinarijos sąlygas taikytinas sąraše išvardytoms valstybėms; kadangi, be to, vietoje turi būti įmanoma patikrinti kaip laikomasi šių normų;
kadangi ateityje numatoma kurti vidaus rinką [8], šioje direktyvoje tikslinga išplėsti 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvoje 89/622/EEB numatytas veterinarijos kontrolės taisykles ir procedūrą, taikomas prekybai Bendrijos viduje;
kadangi norint užkirsti kelią perduoti tam tikras užkrečiamas ligas, importuotą spermos siuntą reikia patikrinti tuoj pat atgabenus į Bendrijos teritoriją, išskyrus išorinį tranzitą;
kadangi kilus užkrečiamos ligos protrūkiui vienoje valstybėje narėje arba vienoje iš trečiųjų valstybių, reikėtų kitai valstybei narei leisti imtis skubių priemonių; kadangi tikslinga, kad šių ligų pavojus ir būtinos apsaugos priemonės būtų įvertinami tuo pačiu būdu visoje Bendrijoje; kadangi šiuo tikslu būtina, kad Veterinarijos nuolatinis komitetas skubiai parengtų Bendrijos procedūrą, pagal kurią būtų priimamos reikalingos priemonės;
kadangi tikslinga, kad Komisijai būtų patikėta imtis tam tikrų priemonių, taikant šią direktyvą; kadangi šiuo tikslu reikėtų numatyti procedūrą, per Veterinarijos nuolatinį komitetą užtikrinančią glaudų ir veiksmingą Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimą;
kadangi ši direktyva netaikoma spermos, gautos iki tos datos, nuo kurios valstybės narės privalo laikytis šios direktyvos, prekybai,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
PIRMAS SKYRIUS
Pagrindinės nuostatos
1 straipsnis
Ši direktyva nustato veterinarijos sąlygas, taikomas kuilių spermos prekybai Bendrijos viduje ir importui iš trečiųjų valstybių.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje, prireikus, taikomi Direktyvų 64/432/EEB, 72/462/EEB, 88/407/EEB [9] ir 90/425/EEB [10] 2 straipsnyje pavartoti sąvokų apibrėžimai.
Be to, "sperma" - tai paruoštas ir praskiestas naminio kuilio ejakuliatas.
II SKYRIUS
Prekyba Bendrijos viduje
3 straipsnis
Kiekviena valstybė narė prižiūri, kad prekybai būtų skirta tik šias pagrindines sąlygas atitinkanti sperma:
a) pagal 5 straipsnio 1 dalį skirta dirbtiniam apvaisinimui ir prekybai Bendrijos viduje, turi būti surinkta ir paruošta veterinarijos reikalavimus atitinkančiame patvirtintame spermos surinkimo centre;
b) turi būti paimta iš tų naminių kiaulių, kurių sveikatos būklė atitinka B priede nurodytas sąlygas;
c) turi būti surinkta, paruošta, saugoma ir gabenama pagal A ir C prieduose nurodytas sąlygas.
4 straipsnis
1. Iki 1992 m. gruodžio 31 d., pagal šios direktyvos nuostatas, valstybės narės, kurių visuose spermos surinkimo centruose buvo tiktai nevakcinuoti nuo Aujeskio ligos gyvūnai ir kurių seroneutralizacijos tyrimo arba ELISA tyrimo dėl Aujeskio ligos reakcija buvo neigiama:
- gali atsisakyti spermą įvežti į savo teritoriją, jei ji atvežama iš surinkimo centrų, kurie neatitinka šio statuso,
- negali uždrausti, kad būtų priimta vakcinuotų surinkimo centruose bent GI praskiesta vakcina kuilių sperma, jei:
- buvo vakcinuoti tik tie kuiliai, kurių serologinė reakcija į Aujeskio ligos virusą buvo neigiama,
- jei kuilių serologiniai tyrimai, atlikti praėjus ne mažiau kaip trims savaitėms po vakcinacijos, nerodo antikūnių, kurie atsiranda dėl ligos viruso.
Šiuo atveju, kiekvieną dieną surinktos spermos, skirtos prekybai, pavyzdys gali būti pateiktas ištirti paskirties valstybės patvirtintoje laboratorijoje.
Šios pastraipos nuostatos bus taikomos tik tuomet, kai Komisija, vėliausiai iki 1991 m. liepos 1 d., vadovaudamasi 18 straipsnyje numatyta procedūra ir atsižvelgdama į Veterinarijos mokslinio komiteto nuomonę apie centruose atliekamų tyrimų, skirtų virusui nustatyti, dažnumą, taip pat apie praskiestos GI vakcinos veiksmingumą ir garantijas, pateiks protokolus dėl šiems tyrimams taikomų testų reikalingumo.
2. Pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą gali būti nutarta išplėsti šio straipsnio 1 dalies nuostatų taikymą valstybės narės vienoje teritorijos dalyje tuomet, jei visuose toje teritorijos dalyje esančiuose surinkimo centruose bus ištirti tik tie gyvūnai, kurių seroneutralizacijos arba ELISA tyrimų reakcija į Aujeskio ligą bus neigiama.
3. Taryba, remdamasi Komisijos ataskaita su pasiūlymais, peržiūri šį straipsnį iki 1992 m. gruodžio 31 d.
5 straipsnis
1. Valstybė narė, kurios teritorijoje yra spermos surinkimo centras, prižiūri, kad 3 straipsnio a punkte numatytas leidimas būtų suteiktas tik tuomet, kai toks centras atitinka A priede nurodytas sąlygas ir laikosi kitų šios direktyvos reikalavimų.
Ji taip pat prižiūri, kad valstybės įgaliotas veterinaras kontroliuotų kaip laikomasi šių nuostatų. Šis veterinaras siūlo panaikinti leidimą, jei nėra laikomasi vienos ar daugiau nuostatų.
2. Visi patvirtinti spermos surinkimo centrai registruojami ir kiekvienam iš jų suteikiamas veterinarijos registracijos numeris. Kiekviena valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai spermos surinkimo centrų sąrašą ir jų veterinarijos registracijos numerius bei, prireikus, informuoja apie bet kokį leidimo panaikinimą.
3. Bendra šio straipsnio taikymo tvarka priimama pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą.
6 straipsnis
V alstybės narės prižiūri, kad gyvūnų sveikatos sertifikatas, atitinkąs D priede nurodytą pavyzdį, kurį užpildo valstybės narės, kurioje surenkama sperma, įgaliotas veterinaras, būtų pristatomas kartu su spermos siunta.
Šis sertifikatas privalo būti:
a) užpildytas bent viena iš oficialių valstybės narės, kurioje surenkama sperma, kalbų ir viena iš oficialių paskirties valstybės narės kalbų;
b) su pridėtu važtaraščio originalu, kuris kartu su siunta turi būti pristatomas į paskirties vietą;
c) surašytas viename lape;
d) skirtas vienam gavėjui.
2. Siekdama nustatyti atvejus, kada įtariama, jog sperma užteršta arba užkrėsta ligą sukeliančiais mikrobais, paskirties valstybė narė, be Direktyvos 90/425/EEB 8 straipsnyje numatytų priemonių, gali imtis būtinų priemonių, įskaitant ir karantiną, jei tai nepažeidžia spermos galiojimo laiko.
III SKYRIUS
Spermos importavimas iš trečiųjų valstybių
7 straipsnis
1. Valstybė narė gali leisti importuoti spermą tik iš tų trečiųjų valstybių, kurios įtrauktos į sąrašą pagal 19 straipsnyje numatytą procedūrą. Šis sąrašas gali būti papildomas arba keičiamas pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą.
2. Sprendžiant, ar trečioji valstybė gali būti įtraukta į sąrašą, numatytą šio straipsnio 1 dalyje, ypač atsižvelgiama:
a) į tos valstybės galvijų, kitų naminių ir laukinių gyvūnų sveikatos būklę, ypač į egzotiškas gyvūnų ligas, ir į tos valstybės aplinkos sveikatos padėtį, kuri gali kelti pavojų valstybių narių gyvūnų sveikatai;
b) į valstybės pateikiamos apie jos teritorijoje kilusias užkrečiamas gyvūnų ligas, perduodamas per spermą, informacijos reguliarumą ir operatyvumą, ypač dėl minimų Tarptautinio epizootijos biuro A ir B sąrašuose ligų;
c) į valstybės prevencijos ir kovos su gyvūnų ligomis reglamentus;
d) į valstybės veterinarijos tarnybų struktūrą ir jų įgaliojimus;
e) į prevencijos ir kovos su užkrečiamomis gyvūnų ligomis organizavimą ir vykdymą;
f) į garantijas, kurias valstybė gali suteikti dėl šios direktyvos nuostatų laikymosi.
3. Pirmoje dalyje nurodytas sąrašas ir visi jame padaryti pakeitimai paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
8 straipsnis
1. Pagal 19 straipsnyje numatytą procedūrą sudarytas spermos surinkimo centrų, iš kurių valstybės narės gali leisti importuoti spermą iš trečiųjų valstybių, sąrašas. Pagal tą pačią procedūrą, šis sąrašas gali būti keičiamas arba papildomas.
2. Sprendžiant, ar spermos surinkimo centras, įsikūręs trečiojoje valstybėje, gali būti įtrauktas į šio straipsnio 1 dalyje numatytą sąrašą, ypač atsižvelgiama į trečiojoje valstybėje vykdomą spermos gavybos būdų veterinarinę kontrolę, veterinarijos tarnybų įgaliojimus ir į spermos surinkimo centrų priežiūrą.
3. Spermos surinkimo centras gali būti įtrauktas į sąrašą, numatytą šio straipsnio 1 dalyje, tiktai tuomet, jei:
a) jis įsikūręs vienoje iš valstybių, nurodytų sąraše, kaip numatyta pagal 7 straipsnio 1 dalį;
b) jis atitinka A priedo I ir II skyriuose nurodytus reikalavimus;
c) trečiosios valstybės veterinarijos tarnybos jam davė oficialų leidimą eksportuoti į Bendriją;
d) trečiojoje valstybėje esančio centro veterinaras nuolat jį prižiūri;
e) trečiosios valstybės įgaliotas veterinaras jį patikrina mažiausiai du kartus per metus.
9 straipsnis
1. Sperma privalo būti paimama iš gyvūnų, kurie prieš pat spermos paėmimą, buvo praleidę ne mažiau kaip tris mėnesius trečiosios valstybės, kuri įtraukta į sąrašą, numatytą pagal 7 straipsnio 1 dalį, teritorijoje.
2. Nepažeisdamos 7 straipsnio 1 dalies ir šio straipsnio 1 dalies, valstybės narės leidžia importuoti spermą iš trečiųjų valstybių, nurodytų sąraše, tik tuomet, kai sperma atitinka veterinarijos priežiūros tarnybų priimtus nurodymus pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą dėl spermos importo iš šių valstybių.
Priimant pirmoje pastraipoje numatytus nurodymus, atsižvelgiama į:
a) spermos surinkimo centrą supančios zonos sveikatos padėtį, ypač į Tarptautinio epizootijos biuro A sąraše nurodytas ligas;
b) spermos surinkimo centre esančių gyvūnų sveikatos būklę ir nurodymus dėl jų tyrimų;
c) gyvūno donoro sveikatos būklę ir numatytus jo tyrimus;
d) reikalavimus dėl spermos tyrimų.
3. Veterinarijos priežiūros sąlygoms nustatyti iš esmės taikomos II skyriuje ir atitinkamuose prieduose nurodytos taisyklės. Pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą ir, atsižvelgiant atskirai į kiekvieną atvejį, gali būti nuspręsta nukrypti nuo šių nuostatų, jei suinteresuota trečioji valstybė pateikia panašias ar lygiavertes veterinarijos priežiūros sąlygas.
4. Taikomas 4 straipsnis.
10 straipsnis
1. Valstybės narės leidžia importuoti spermą tik trečiajai valstybei, kurioje surenkama sperma, pateikus jos įgalioto veterinaro užpildytą ir pasirašytą gyvūnų sveikatos sertifikatą.
Šis sertifikatas privalo būti:
a) parašytas bent viena iš oficialių paskirties valstybės narės ir viena iš oficialių valstybės narės, kuri siuntą kontroliuoja, kaip numatyta 11 straipsnyje, kalbų;
b) pristatomas originaliu egzemplioriumi kartu su sperma iki paskirties vietos;
c) surašytas viename lape;
d) skirtas vienam gavėjui.
2. Gyvūnų sveikatos sertifikatas privalo atitikti pavyzdį, nustatytą pagal 19 straipsnio procedūrą.
11 straipsnis
1. Valstybės narės prižiūri, kad kiekviena atgabenta į Bendrijos muitinės teritoriją spermos siunta būtų patikrinta prieš ją išsiunčiant naudoti arba paliekant muitinėje ir draudžia įvežti į Bendriją spermą, jei įvežtos siuntos patikrinimo metu paaiškėja, kad:
- sperma gauta iš trečiosios valstybės, neįtrauktos į sąrašą, numatytą pagal 7 straipsnio 1 dalį,
- sperma gauta iš surinkimo centro, nenurodyto sąraše, numatytame pagal 8 straipsnio 1 dalį,
- sperma gauta iš trečiosios valstybės teritorijos, iš kurios importas uždraustas pagal 15 straipsnio 2 dalį,
- gyvūnų sveikatos sertifikatas, pristatomas kartu su sperma, neatitinka sąlygų, numatytų 10 straipsnyje ir nustatytų taikant šį straipsnį.
Ši straipsnio dalis netaikoma spermos siuntoms, kurios atgabentos į Bendrijos muitinės teritoriją ir kurioms pritaikytas muitinės tranzito režimas, kad jos toliau būtų nukreiptos į paskirties vietą už minėtos teritorijos sienų.
Tačiau, šio straipsnio dalis taikoma, jei gabenimo per Bendrijos teritoriją metu atsisakoma muitinės tranzito.
2. Norėdama nustatyti atvejus, kai įtariama, kad sperma užteršta arba užkrėsta ligą sukeliančiais mikrobais, paskirties valstybė narė gali imtis būtinų priemonių, taip pat ir įvesti karantiną, jeigu tai nepažeidžia spermos galiojimo laiko.
3. Valstybės narės gavėjos kompetentinga veterinarijos institucija gali įsakyti sunaikinti spermą, jei dėl vienos iš priežasčių, nurodytų šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, spermos įvežimas buvo uždraustas ir trečioji valstybė eksportuotoja nesutinka ją reeksportuoti per trisdešimt dienų, jei sperma užšaldyta, arba nedelsiant, jei sperma šviežia.
12 straipsnis
Sertifikato originalas arba patvirtinta jo kopija privalo būti pristatyta kartu su kiekviena spermos siunta, kurią viena valstybė narė pagal 11 straipsnio 1 dalyje numatytą kontrolę leido įvežti į Bendriją; kompetentinga institucija, atsakinga už kontrolę, numatytą 11 straipsnyje, privalo, nustatyta tvarka, vizuoti šį originalą arba jo kopiją.
13 straipsnis
Jeigu nusprendžiama spermą sunaikinti, pritaikant 11 straipsnio 3 dalį, tai su tuo susijusias išlaidas padengia siuntėjas, gavėjas arba jo įgaliotinis; valstybė neatlygina jokių nuostolių.
IV SKYRIUS
Apsaugos ir kontrolės priemonės
14 straipsnis
Taisyklės, numatytos Direktyvoje 90/425/EEB, ypač taikomos pradinei kontrolei, kontrolei organizuoti ir padariniams, kuriuos patiria paskirties valstybė narė, nustatyti.
15 straipsnis
1. Direktyvos 90/425/EEB 10 straipsnyje numatytos apsaugos priemonės taikomos prekybai Bendrijos viduje.
2. Nepažeidžiant 8, 9 ir 10 straipsnių, paskirties valstybė narė uždraudžia importuoti spermą iš trečiosios valstybės visos teritorijos arba tik iš vienos jos dalies, nepaisant ar tai tiesioginis importas ar tarpininkauja kita valstybė narė, jeigu užkrečiama gyvūnų liga, galinti plisti per spermą ir pakenkti vienos iš valstybių narių galvijų sveikatos būklei, nustatoma arba paplinta trečiosios valstybės teritorijoje arba tokius veiksmus pateisina bet kokia kita veterinarinės priežiūros priežastis.
Valstybės narės, kurios remdamasi pirma pastraipa ėmėsi priemonių arba jas atšaukė, privalo nedelsdamos apie tai pranešti kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, nurodydamos šias priemones pateisinančius motyvus.
Pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą, gali būti nuspręsta pakeisti arba panaikinti šias priemones, ypač norint jas suderinti su kitų valstybių narių priimtomis priemonėmis.
Jeigu pasitaiko pirmoje pastraipoje numatytos aplinkybės ir paaiškėja, jog būtina, kad kitos valstybės narės taip pat taikytų priemones, priimtas pagal šią pastraipą ir, jei reikia, pakeistas pagal trečią pastraipą, tai atitinkamos nuostatos priimamos pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą.
Importą iš trečiųjų valstybių leidžiama atnaujinti pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą.
16 straipsnis
1. Komisijos veterinarai ekspertai gali, jei tai būtina siekiant vienodo šios direktyvos taikymo, atlikti patikrinimus vietoje, bendradarbiaudami su valstybių narių ir trečiųjų valstybių kompetentingomis institucijomis.
Valstybė, kurios teritorijoje surinkta sperma yra kontroliuojama, suteikia ekspertams visokeriopą jų užduočiai atlikti reikalingą pagalbą. Komisija informuoja valstybę narę arba atitinkamą valstybę, kurioje surinkta sperma, apie kontrolės rezultatus.
Atitinkama valstybė, kurioje surinkta sperma, turėtų imtis priemonių, kurias reikėtų taikyti, atsižvelgiant į kontrolės rezultatus. Jei minėta valstybė nesiima anksčiau nurodytų priemonių, Komisija, ištyrusi padėtį, talkinant Veterinarijos nuolatiniam komitetui, gali pritaikyti nuostatas, numatytas 5 straipsnyje ir 6 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje.
2. Pagrindinės šio straipsnio nuostatos ir, ypač nuostatos dėl šio straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje numatytos kontrolės dažnumo ir tvarkos, įtvirtinamos pagal procedūrą, numatytą 19 straipsnyje.
V SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
17 straipsnis
Šios direktyvos priedai keičiami pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą siekiant juos pritaikyti atsižvelgiant į patobulėjusias technologijas.
18 straipsnis
1. Tais atvejais, kai nurodoma šiame straipsnyje apibrėžta procedūra, Veterinarijos nuolatinio komiteto (toliau - Komitetas), įkurto pagal Direktyvos 68/361/EEB [11] sprendimą, pirmininkas nedelsdamas jį įpareigoja veikti savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.
2. Valstybių narių balsai Komitete paskirstomi pagal sutarties 148 straipsnio 2 dalyje numatytą tvarką. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia numatomų priemonių projektą. Komitetas pareiškia savo nuomonę dėl šių pasiūlymų per laikotarpį, kurį gali nustatyti pirmininkas, atsižvelgdamas į spręstinų klausimų skubumą. Nuomonė patvirtinama penkiasdešimt keturių balsų dauguma.
4. Komisija nustato priemones ir jas tuoj pat taiko, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Jeigu jos neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija tuojau pat pateikia Tarybai pasiūlymą dėl numatomų priemonių. Taryba jį priima nustatytąja balsų dauguma.
Jei Taryba per tris mėnesius, skaičiuojant nuo tos dienos, kai ji buvo įpareigota veikti, nenustatė priemonių, Komisija nustato pasiūlytas priemones ir jas tuojau pat taiko, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma pasisakė prieš minėtas priemones.
19 straipsnis
1. Tais atvejais, kai nurodoma šiame straipsnyje apibrėžta procedūra, Komiteto pirmininkas nedelsdamas įpareigoja veikti Komitetą savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.
2. Valstybių narių balsai Komitete paskirstomi kaip numatyta sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia numatomų priemonių projektą. Komitetas per dvi dienas pareiškia savo nuomonę dėl šių pasiūlymų. Nuomonė patvirtinama penkiasdešimt keturių balsų dauguma.
4. Komisija nustato priemones ir jas tuoj pat taiko, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Jeigu jos neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija tuojau pat pateikia Tarybai pasiūlymą dėl numatomų priemonių. Taryba jį priima kvalifikuotąja balsų dauguma.
Jei Taryba nenustatė priemonių pasibaigus dviejų savaičių laikotarpiui, skaičiuojant nuo tos dienos, kai į ją buvo kreiptasi, Komisija nustato pasiūlytas priemones ir jas tuojau pat taiko, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma pasisakė prieš minėtas priemones.
20 straipsnis
1. Ši direktyva netaikoma spermai, kuri buvo surinkta ir paruošta valstybės narės teritorijoje iki 1991 m. gruodžio 31 d.
2. Iki sprendimų, priimtų taikant 8, 9 ir 10 straipsnius, įsigaliojimo datos, valstybės narės netaiko spermos importui iš trečiųjų valstybių sąlygų, kurios palankesnės nei sąlygos, nurodytos II skyriuje.
21 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įsigalioję ne vėliau kaip iki 1991 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.
22 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1990 m. birželio 26 d.