TARYBOS REGLAMENTAS (EEB) Nr. 1560/93
1993 m. birželio 14 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 3950/92, nustatantį papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą1,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę2,
atsižvelgdama į 1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3813/92 dėl apskaitos vieneto ir perskaičiavimo kursų, taikytinų bendroje žemės ūkio politikoje3, ypač į jos 3 straipsnio 4 dalį,
kadangi Reglamentas (EEB) Nr. 3950/924 nustato papildomo mokesčio schemos taikymo tęsimą ir pagrindines pratęstos schemos taisykles; kadangi Reglamentas (EEB) Nr. 748/93 nustatė kiekvienos valstybės narės garantuotą bendrąjį pristatymo kiekį ir tiesioginio pardavimo kiekį, kurie yra tikslinami, jeigu reikia dar kartą apsvarstyti visas problemas, susijusias su kainų nustatymu 1993-1994 prekybos metams; kadangi šio reglamento tikslas yra padaryti minėtus tikslinimus;
kadangi dalį referencinių kiekių laikinai reikėjo sustabdyti nuo ketvirto dvylikos mėnesių laikotarpio pagal Reglamentą (EEB) Nr. 778/875 dėl padėties rinkoje; kadangi už taip sustabdytus kiekius gamintojams buvo suteikta mažėjanti nuostolių atlyginimo garantija penkeriems metams; kadangi laukiant sprendimo dėl bendrosios žemės ūkio politikos reformos priėmimo, Reglamente (EEB) Nr. 816/926, kuriuo, buvo pratęsta Reglamento (EEB) Nr. 804/68 5c straipsnyje nustatyta papildomo mokesčio schema, į devintojo laikotarpio garantuotus bendruosius kiekius neįtraukti kiekiai, kurie anksčiau buvo sustabdyti dėl besitęsiančio pertekliaus, dėl kurio buvo laikinai sustabdytas 4,5 % referencinių kiekių, kurie turėjo būti įtraukti į garantuotų bendrųjų kiekių galutinę sumažintą sumą, pristatymas; kadangi pagaliau priimtuose reglamentuose, reglamentuojančiuose pieno ir pieno produktų sektorių, įgyvendinant bendrosios žemės ūkio politikos reformą, ypač Reglamentuose (EEB) Nr. 2071/927 ir (EEB) Nr. 2074/928, nebuvo išlaikyti atitinkami kiekiai;
kadangi dėl bendrosios žemės ūkio politikos reformos Taryba patvirtino papildomo mokesčio pratęsimo ir garantuotų bendrųjų kiekių peržiūrėjimo principą, atsižvelgdama į bendrą rinkos padėtį ir konkrečią padėtį tam tikrose valstybėse narėse;
kadangi Komisijos atlikta rinkos analize rodo, kad pieno riebalų padėtis rinkoje kelia daug didesnį nerimą nei pieno baltymų padėtis; kadangi todėl Taryba nusprendė nedelsiant taisyti pieno riebalų rinkos disbalansą ir nuo 1993 m. liepos 1 d. 3 % sumažinti intervencinę sviesto kainą, atitinkamai iš dalies pakeičiant Reglamentą (EEB) Nr. 2072/929;
kadangi atitinkamos padėties kiekvienoje valstybėje narėje tyrimas, siekiant išsiaiškinti, kaip įgyvendinama papildomo mokesčio schema, atskleidė tam tikras skirtingų priežasčių sukeltas problemas, į kurias reikia atsižvelgti, nustatant skirtingą garantuotų bendrųjų kiekių didinimą; kadangi vienodo dydžio didinimas yra nustatytas Belgijai, Danijai, Vokietijai, Prancūzijai, Airijai, Liuksemburgui, Nyderlandams, Jungtinei Karalystei ir Portugalijai, siekiant sudaryti joms galimybes laikytis tam tikrų prioritetų gamintojų atžvilgiu; kadangi Ispanijai, Graikijai ir Italijai kiekiai jau buvo padidinti 1993-1994 m.; kadangi prieš prasidedant 1994-1995 m. laikotarpiui bus persvarstoma, ar tikrai yra įvykdytos sąlygos, pagal kurias šioms trims valstybėms narėms galutinai padidinamas garantuotas bendrasis kiekis;
kadangi, atliekant pirmiau minėtą tyrimą, pasirodė tinkama iš dalies pakeisti kiekių paskirstymą tarp tiesioginio pardavimo ir pristatymo, pastarojo naudai, naujosioms Vokietijos žemėms ir Portugalijai;
kadangi Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 8 straipsnis nustato galimybę įgyvendinti įvairias priemones, restruktūrizuojant pieno gamybą; kadangi šios priemonės apima galutinio atsisakymo dalies ar visos pieno gamybos programas; kadangi dabartinė padėtis dėl įvairių priežasčių reikalauja, kad nacionaliniai rezervai būtų papildyti; kadangi todėl tikslinga remti valstybių narių pastangas Bendrijos įnašais, kurių bendra suma vis dėlto neviršytų 40 milijonų ekiu; kadangi Komisijai turi būti suteikti įgaliojimai išaiškinti sąlygas, pagal kurias būtų galima naudotis minėtais Bendrijos įnašais;
kadangi dėl kontrolės tikslinga paaiškinti, kad šiame reglamente "ūkis" reiškia ūkį, kaip suprantama valstybėse narėse,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 3950/92 iš dalies keičiamas taip:
1. 3 straipsnis pakeičiamas taip:
"3 straipsnis
1. Tos pačios rūšies individualių referencinių kiekių suma negali viršyti atitinkamų bendrųjų kiekių, nustatytinų kiekvienai valstybei narei.
2. Šie bendrieji kiekiai yra nustatomi neatmetant galimybės juos persvarstyti, atsižvelgiant į bendrą rinkos padėtį ir į tam tikrose valstybėse narėse esančias konkrečias sąlygas:
(tonomis)
Valstybės narės Pristatymas Tiesioginis pardavimas
Belgija 2 937 238 373 193
Danija 4 454 397 951
Vokietija1 27 764 778 100 038
Graikija 625 985 4 528
Ispanija 5 200 000 366 950
Prancūzija 23 502 974 732 824
Airija 5 230 554 15 210
Italija 9 212 190 717 870
Liuksemburgas 268 098 951
Nyderlandai 10 972 104 102 588
Portugalija 1 804 881 67 580
Jungtinė Karalystė 14 197 179 392 868
1 Iš kurių 6 244 566 tonų - pristatymas supirkėjams naujose žemių teritorijose, o 8 801 tonų - tiesioginis pardavimas naujose žemėse.
Bendrieji kiekiai Belgijai, Danijai, Vokietijai, Prancūzijai, Airijai, Liuksemburgui, Nyderlandams ir Jungtinei Karalystei yra padidinami, kad būtų galima skirti papildomų referencinių kiekių:
- gamintojams, kuriems pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84* 3a straipsnio 1 dalies antrą įtrauką nebuvo paskirta specialus referencinis kiekis,
- gamintojams, gyvenantiems kalnuotose vietovėse, kaip apibrėžta Direktyvos 75/268/EEB** 3 straipsnio 3 dalyje, arba šio reglamento 5 straipsnyje minimiems gamintojams.
Bendrasis kiekis Portugalijai yra padidinamas pirmenybės pagrindu, siekiant prisidėti patenkinant gamintojų, kurių produkciją per 1990 ataskaitinius metus labai paveikė neeiliniai 1988 ir 1990 metų įvykiai, prašymus suteikti papildomų referencinių kiekių, arba 5 straipsnyje minimiems gamintojams.
Bendrieji kiekiai yra padidinami Graikijai, Ispanijai ir Italijai 1993-1994 metams. 1994 m. kovo mėn. Komisija Tarybai pateiks pranešimą kartu su pasiūlymais dėl to, ar padidintas kvotas reikia palikti 1993-1994 ir paskesniais metais.
3. Jei Taryba nutaria pritaikyti šiuos bendruosius kiekius prie padėties rinkoje, pritaikymai išreiškiami ankstesnio laikotarpio bendrųjų kiekių procentais.
2. 5 straipsnio pirma dalis pakeičiama taip:
"1. Valstybė narė, laikydamasi 3 straipsnyje nurodytų kiekių, gali padidinti nacionalinį rezervą visoje šalyje mažindama visus individualius referencinius kiekius, kad gamintojams, nustatomiems pagal objektyvius, su Komisija suderintus kriterijus, skirtų papildomus arba specialius kiekius, nepažeidžiant 3 straipsnio 2 dalies antros ir trečios pastraipų."
3. 8 straipsnio pabaigoje pridedamas šis tekstas:
"Siekiant įgyvendinti pieno gamybos restruktūrizacijos programą 1993-1994 m. laikotarpiu kiekvienoje valstybėje narėje, ir, jeigu reikia, papildyti nacionalinį rezervą, kad būtų skirta papildomų kiekių, minimų 3 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pirmoje įtraukoje, Bendrijos finansavimas yra suteikiamas, neviršijant žemiau nurodytų sumų ekiu; tokio finansavimo suteikimo metodas, o ypač didžiausia nuostolių atlyginimo garantija yra nustatoma laikantis 11 straipsnyje pateiktos tvarkos:
Belgija 1 106 613
Danija 1 678 207
Vokietija 10 460 461
Graikija 235 842
Ispanija 1 959 115
Prancūzija 8 854 814
Airija 1 970 627
Italija 3 470 719
Liuksemburgas 101 007
Nyderlandai 4 133 772
Portugalija 679 994
Jungtinė Karalystė 5 348 829
Šios sumos yra konvertuojamos į nacionalines valiutas tuo keitimo kursu, kuris yra taikomas apskaitant Europos Bendrijų bendro biudžeto išlaidas nuo 1993 m. birželio 20 d.
Pagal šią programą atliktų mokėjimų finansavimas yra laikomas intervencija pagal Reglamento (EEB) Nr. 729/70* 3 straipsnį.
Valstybių narių prašymu įsipareigojimas dėl išlaidų pagal 1993 finansinių metų asignavimus turi būti prisiimti vėliausiai iki 1993 m. rugsėjo 30 d. Išmokančios agentūros mokėjimus turi atlikti iki 1994 m. spalio 15 d.
4. 9 straipsnio c ir d dalyse žodžiai "geografinėje Bendrijos teritorijoje" yra keičiamas "geografinėje valstybės narės teritorijoje".
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 1993 m. balandžio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 1993 m. birželio 14 d.