Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3513/80
1980 m. gruodžio 23 d.
nukrypstantis Kartachenos susitarimą pasirašiusių šalių (Andų grupės) atžvilgiu nuo 1980 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3510/80 dėl produktų kilmės sąvokos apibrėžimo, siekiant taikyti tarifines lengvatas, kurias Europos ekonominė bendrija suteikia tam tikriems produktams iš besivystančių šalių, 1, 6 ir 12 straipsnių
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
kadangi, siekiant įgyvendinti nuostatas dėl tam tikriems produktams, kurių kilmės šalys yra besivystančiosios šalys, Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 3510/80 [1] (toliau - pagrindinis reglamentas) Bendrijos suteiktų tarifinių lengvatų, yra nustatytos kilmės šalies taisyklės, reglamentuojančios sąlygas, kuriomis remiantis nustatomas tam tikras prekių kilmės statusas, ir jų statuso įrodymo ir patvirtinimo būdą;
kadangi Kartachenos (Andų grupės) susitarimu buvo numatytas glaudus ekonominis Bolivijos, Kolumbijos, Ekvadoro, Peru ir Venesuelos (toliau - Andų grupės šalys) bendradarbiavimas; kadangi reikiamai pritaikytos pagrindinio reglamento 1 straipsnio nuostatos dėl prekių kilmės statuso įgijimo gali padėti šį bendradarbiavimą palengvinti ir paskatinti vienoje Andų grupės šalyje vartoti prekes, kurių kilmės šalys yra kitos Andų grupės šalys; kadangi turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos pirmiau minėtos nuostatos ir nustatytos specialiosios taisyklės, nustatančios prekių kilmės statuso įrodymo ir patvirtinimo būdą; kadangi todėl būtina numatyti, kad patvirtinimo prašymai būtų sutelkti bendroje minėtosios grupės administravimo institucijoje;
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Prekių kilmės komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Nepaisant pagrindinio reglamento 1 straipsnio nuostatų, nagrinėjamos ir prekės, kurių kilmės šalis yra Bolivija, Kolumbija, Ekvadoras, Peru ir Venesuela (toliau - Andų grupės šalys), kurioms, vadovaujantis tomis nuostatomis, buvo suteikta vienos šių šalių prekių kilmė ir kurios, eksportuotos iš tos šalies, nebuvo apdorotos arba perdirbtos jokioje kitoje Andų grupės šalyje arba nebuvo pakankamai apdorotos arba perdirbtos jokioje kitoje šalyje taip, kad, vadovaujantis pirma minėtomis nuostatomis, joms būtų suteiktas tos kitos šalies prekių kilmės statusas, jei:
a) taip prekes apdorojant arba perdirbant buvo naudojamos tik tos prekės, kurių kilmės šalis yra Andų grupės šalis;
b) kai remiantis minėtojo reglamento 3 straipsnyje nurodytais A ir B sąrašais procentų taisyklė apriboja kitos kilmės prekių dalies, kuri gali būti naudojama tam tikromis sąlygomis, vertę, pridėtinė vertė buvo sukurta kiekvienoje iš šalių, laikantis minėtosios procentų taisyklės ir kitų pirma paminėtuose sąrašuose nurodytų taisyklių ir nenumatant jokios galimybės ją perkelti iš vienos šalies į kitą.
2. Taikant 1 pastraipos a, punktą tai, kad panaudotos prekės, išskyrus jame nurodytąsias, neviršija 5 % bendros bendrosios taip pagamintų ir į Bendriją importuotų prekių vertės, įtakos nustatant pastarųjų prekių kilmę neturi, jei dėl taip panaudotų prekių pastarosios neprarastų pirmosios Andų grupės šalies, iš kurios jos buvo eksportuotos, prekių kilmės statuso, jei į jų sudėtį įeinančios prekės būtų buvusios panaudotos pirmojoje šalyje.
3. 1 pastraipos b punkte nurodytais atvejais kitos kilmės prekė gali būti naudojama kaip sudėtinė dalis, jei ji apdorojama arba perdirbama, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 punkte.
4. Nepaisant 1 pastraipos nuostatų ir jei visos šioje pastraipoje nustatytos sąlygos yra vis tiek patenkinamos, gautosios prekės nebėra laikomos pirmosios eksportavusios Andų grupės šalies kilmės prekėmis, jei toje šalyje apdorotų arba perdirbtų prekių vertė nesudaro didžiausios gautųjų prekių vertės dalies. Jei taip nėra, pastarosios prekės laikomos prekėmis, kurių kilmės šalis yra Andų grupės šalis, kurioje buvo sukurta didžiausią jų vertės dalį sudaranti pridėtinė vertė.
2 straipsnis
1. Siekiant įgyvendinti 1 straipsnio nuostatas taikomas pagrindinio reglamento 4 straipsnis.
2. 1 straipsnio 1 punkto b papunktyje ir 4 punkte "pridėtinė vertė" apibrėžiama kaip skirtumas tarp gautųjų prekių iš įmonės kainos, atėmus grąžinamuosius vidaus mokesčius arba mokesčius, grąžintinus eksportavus prekes iš nagrinėjamosios šalies, ir visų į tą šalį importuotų ir joje apdirbtų arba apdorotų prekių muitinės vertės.
3 straipsnis
1. Taikant 1 straipsnį prekių kilmės statusas tokia prasme, kaip vartojama pagrindinio reglamento 1 straipsnyje, įrodomas, jei prekės yra pagamintos vienoje Andų grupės šalių ir eksportuotos į kitą Andų grupės šalį, pateikus kilmės sertifikato A formą, kurios pavyzdys pateiktas pagrindinio reglamento priede. Šį sertifikatą išduoda eksporto šalies Vyriausybės įstaigos, įgaliotos išduoti kilmės sertifikatus, taikant pagrindinį reglamentą.
2. Taikant 1 straipsnį prekių, kurios buvo tik saugomos vienoje Andų grupės šalių arba nebuvo ten apdorotos niekaip kitaip, negu nurodyta tame straipsnyje, ir buvo eksportuotos iš tos šalies į kitą Andų grupės šalį, kilmės statusas tokia prasme, kaip vartojama tame straipsnyje, įrodomas pateikus 1 pastraipoje nurodytą sertifikatą, išduotą toje pastraipoje numatyta tvarka, remiantis pirmiau išduotais A formos kilmės sertifikatais.
4 straipsnis
Nepaisant į pagrindinio reglamento 6 straipsnio nuostatų, 1 straipsnyje minėtoms ir į Bendriją importuotoms prekėms taikomos tame straipsnyje nurodytos tarifinių lengvatų nuostatos, pateikus A formos kilmės sertifikatus, pirmiau išduotus Andų grupės šalies, iš kurios prekės eksportuotos į Bendriją, institucijos.
5 straipsnis
3 ir 4 straipsniuose nurodytuose sertifikatuose turi būti nurodyta:
- 4 langelyje
"Tarnybiniam naudojimui"
- grupės šalies, esančios prekių kilmės šalimi, pavadinimas kartu su viena iš šių frazių:
"CUMUL GROUPE ANDIN"
,
"CUMULATION ANDEAN GROUP",
- 12 langelyje "Eksportuotojo deklaracija" - pareiškimas, kad prekės atitinka bendrosios lengvatinių muitų sistemos kilmei taikomas sąlygas, norint jas eksportuoti į Europos ekonominę bendriją.
6 straipsnis
1. Šio reglamento 1-5 straipsnių nuostatos taikomos tik tuomet, jei taisyklės, reglamentuojančios prekybą su kiekviena pirmiau paminėtų šalių atsižvelgiant į šį reglamentą, sutampa su pagrindinio reglamento ir šio reglamento nuostatomis.
2. Be to, kiekviena Andų grupės šalis įsipareigoja Europos Bendrijų komisijai, kad vadovaudamasi
(toliau - Junta) ji ir toliau laikysis A formos kilmės sertifikatų rengimo ir išdavimo taisyklių bei 7 ir 8 straipsniuose nurodytų su administracijų bendradarbiavimu susijusių taisyklių arba užtikrins jų laikymąsi.
7 straipsnis
1. 3 straipsnyje paminėtas atgalinio poveikio A formos sertifikatų patvirtinimas atliekamas atsitiktine tvarka arba, kai tame straipsnyje minėtos bet kurios Andų grupės šalies, kurioje prekės buvo saugotos iki jas eksportuojant atgal į tą pačią valstybę arba apdorotos, arba perdirbtos, kaip nurodyta 1 straipsnyje, valdžios institucijos gali pagrįstai abejoti dokumento tikrumu arba informacijos dėl tikrosios nagrinėjamųjų prekių kilmės tikslumu.
2. Siekiant taikyti 1 pastraipos nuostatas, toje pastraipoje nurodytos valdžios institucijos siunčia A formos kilmės sertifikatą Juntai, tam tikrais atvejais nurodydamos su forma ar turiniu susijusias priežastis pateikti užklausą. Jos siunčia ir visą turimą informaciją, kuri gali rodyti, kad minėtame sertifikate pateikta informacija yra netiksli.
8 straipsnis
1. 4 straipsnyje minėtas atgalinio poveikio A formos sertifikatų patvirtinimas atliekamas pagrindinio reglamento 12 straipsnyje nurodytomis sąlygomis. Taikydamos išlygas iš to straipsnio 2 pastraipos nuostatų, atitinkamos Bendrijos muitinės grąžina A formos kilmės sertifikatą Juntai.
2. Andų grupės šalys praneša Komisijai Juntos adresą. Komisija šią informaciją praneša valstybių narių muitinėms.
9 straipsnis
Prie šio reglamento pridėta aiškinamoji pastaba sudaro neatskiriamą jo dalį.
10 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 1981 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1980 m. gruodžio mėn. 23 d.