Tarybos Direktyva 1999/70/EB
1999 m. birželio 28 d.
dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 139 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1) įsigaliojus Amsterdamo sutarčiai, Susitarimo dėl socialinės politikos, pridėto prie Europos bendrijos steigimo sutarties Socialinės politikos protokolo, nuostatos buvo įtrauktos į Europos bendrijos steigimo sutarties 136-139 straipsnius;
(2) pagal Sutarties 139 straipsnio 2 dalį administracija ir darbuotojai (socialiniai partneriai) gali bendrai prašyti, kad Bendrijos lygmeniu sudaryti susitarimai būtų įgyvendinami remiantis Komisijos pasiūlymu priimtu Tarybos sprendimu;
(3) Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartijos 7 punktas, be kita ko, skelbia, kad "sukūrus vidaus rinką turėtų pagerėti Europos bendrijos darbuotojų gyvenimo ir darbo sąlygos. Tai turi įvykti suderinus šias sąlygas, kartu išlaikant pasiektus rezultatus, visų pirma kalbant apie užimtumo formas, kurios nėra pagrįstos neterminuotomis sutartimis, o būtent terminuotas sutartis, darbo ne visą darbo dieną sutartis, laikino darbo ir sezoninio darbo sutartis";
(4) Taryba nepriėmė sprendimo dėl pasiūlymo apsvarstyti direktyvą dėl tam tikrų darbo santykių, susijusių su konkurencijos iškraipymais [1], taip pat direktyvą dėl tam tikrų darbo santykių, susijusių su darbo sąlygomis [2];
(5) Eseno Europos Vadovų Tarybos išvadose pabrėžiama, kad būtina imtis priemonių, kurios "padidintų užimtumo, susijusio su ekonomikos augimu, intensyvumą, ypač lanksčiau organizuojant darbą, kad tai patenkintų darbuotojų pageidavimus bei konkurencijos reikalavimus";
(6) 1999 m. vasario 9 d. Tarybos rezoliucija dėl 1999 m. užimtumo gairių kviečia visų atitinkamų lygių socialinius partnerius derėtis ir sudaryti susitarimus dėl šiuolaikiškesnio darbo organizavimo, įskaitant lankstesnę darbo tvarką, kad įmonės taptų našios bei konkurencingos ir kad būtų pasiekta reikiama pusiausvyra tarp lankstaus darbo organizavimo ir socialinės apsaugos;
(7) Komisija, remdamasi Susitarimo dėl socialinės politikos 3 straipsnio 2 dalimi, pasitarė su administracija ir darbuotojais dėl galimos Bendrijos veiksmų krypties, įgyvendinant lankstų darbo laiką ir užtikrinant darbo vietas;
(8) taip pasitarusi Komisija nusprendė, kad Bendrija turėtų imtis veiksmų, ir dar kartą pasitarė su administracija bei darbuotojais dėl numatomo pasiūlymo esmės pagal minėto Susitarimo 3 straipsnio 3 dalį;
(9) bendrosios skirtingų pramonės šakų organizacijos, t. y. Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), 1998 m. kovo 23 d. bendru laišku informavo Komisiją apie savo pageidavimą inicijuoti minėto susitarimo 4 straipsnyje nustatytą procedūrą; bendrame laiške jos paprašė Komisijos papildomų trijų mėnesių; Komisija patenkino šį prašymą, pratęsdama derybų laikotarpį iki 1999 m. kovo 30 d.;
(10) 1999 m. kovo 18 d. minėtos skirtingų pramonės šakų organizacijos sudarė Bendrąjį susitarimą dėl darbo pagal terminuotas sutartis; jos perdavė Komisijai bendrą prašymą įgyvendinti šį bendrąjį susitarimą remiantis Komisijos pasiūlymu priimtu Tarybos sprendimu pagal Susitarimo dėl socialinės politikos 4 straipsnio 2 dalį;
(11) Taryba 1994 m. gruodžio 6 d. Rezoliucijoje dėl tam tikrų Europos Sąjungos socialinės politikos aspektų: indėlis į Sąjungos ekonominę ir socialinę konvergenciją [3] paprašė administracijos ir darbuotojų pasinaudoti galimybėmis sudaryti susitarimus, nes jie paprastai geriau žino socialines realijas ir problemas;
(12) 1997 m. birželio 6 d. Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną preambulėje susitarimą pasirašiusios šalys pareiškė ketinimą apsvarstyti, ar reikia sudaryti panašius susitarimus, susijusius su kitomis lankstaus darbo formomis;
(13) administracija ir darbuotojai norėjo skirti ypatingą dėmesį darbui pagal terminuotas sutartis, kartu nurodydami, kad jie ketina svarstyti panašaus susitarimo dėl laikino įdarbinimo per agentūras reikalingumą;
(14) šalys signatarės norėjo sudaryti bendrąjį susitarimą dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuriame būtų nustatyti terminuotoms darbo sutartims ir darbo santykiams taikomi bendrieji principai bei būtiniausi reikalavimai; jos išreiškė norą pagerinti darbo pagal terminuotas sutartis kokybę, užtikrinant nediskriminavimo principo taikymą, ir sukurti bendruosius pagrindus, kurie neleistų piktnaudžiauti paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis ar nustatant terminuotus darbo santykius;
(15) pagal Sutarties 249 straipsnį direktyva yra tinkamas instrumentas bendrajam susitarimui įgyvendinti; todėl ji privaloma valstybėms narėms siektino rezultato atžvilgiu, bet nacionalinės valdžios institucijos gali pasirinkti jos įgyvendinimo formą ir būdus;
(16) pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytus subsidiarumo ir proporcingumo principus valstybės narės negali deramai pasiekti šios direktyvos tikslų, todėl Bendrija pasiektų juos geriau; ši direktyva nustato minimalias priemones ir neapima tų priemonių, kurios nėra būtinos siekiant minėtų tikslų;
(17) ši direktyva leidžia valstybėms narėms pačioms apibrėžti bendrajame susitarime vartojamas, bet jame konkrečiai neapibūdintas sąvokas, pagal jų nacionalinę teisę ar praktiką ir ši nuostata taip pat taikoma kitoms socialinės politikos direktyvoms, kuriose vartojamos panašios sąvokos, jeigu jos atitinka bendrojo susitarimo turinį;
(18) remdamasi 1993 m. gruodžio 14 d. pranešimu dėl Susitarimo dėl socialinės politikos taikymo ir 1998 m. gegužės 20 d. pranešimu dėl socialinio dialogo derinimo ir skatinimo Bendrijos lygmeniu, Komisija parengė pasiūlymą dėl direktyvos, atsižvelgdama į susitariančiųjų šalių atstovaujamąjį statusą, mandatą ir į bendrojo susitarimo kiekvieno punkto teisėtumą; susitariančiosios šalys drauge turi pakankamą atstovaujamąjį statusą;
(19) remdamasi pranešimu dėl Socialinės politikos protokolo taikymo, Komisija informavo Europos Parlamentą bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą, nusiųsdama jiems susitarimo tekstą ir pridėdama savo pasiūlymą dėl direktyvos bei aiškinamąjį memorandumą;
(20) 1999 m. gegužės 6 d. Europos Parlamentas priėmė Rezoliuciją dėl bendrojo susitarimo tarp socialinių partnerių;
(21) šio bendrojo susitarimo įgyvendinimas padės pasiekti Sutarties 136 straipsnio numatytus tikslus,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Šios direktyvos tikslas yra įgyvendinti Bendrąjį susitarimą dėl terminuotų darbo sutarčių, sudarytą 1999 m. kovo 18 d. tarp bendrųjų skirtingų pramonės šakų organizacijų (ETUC, UNICE ir CEEP) ir pateikiamą šios direktyvos priede.
2 straipsnis
Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 2001 m. liepos 10 d., arba užtikrina, kad ne vėliau kaip iki tos dienos administracija ir darbuotojai priimtų reikiamas priemones susitarimu, o valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių, leidžiančių joms visuomet garantuoti, kad bus pasiekti šioje direktyvoje nustatyti rezultatai. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybėms narėms, prireikus ir pasitarus su administracija bei darbuotojais, gali būti suteiktas ne ilgesnis kaip vienerių metų papildomas laikotarpis, kad jos galėtų atsižvelgti į tam tikrus iškilusius sunkumus arba įgyvendinti šią direktyvą, taikydamos kolektyvinę sutartį. Apie šias aplinkybes jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1999 m. birželio 28 d.