Komisijos reglamentas (EB) Nr. 170/2002
2002 m. sausio 30 d.
nustatantis išsamias išmokų už galvijieną schemų, numatytų Tarybos reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001, įvedančiuose specialias priemones tam tikriems Prancūzijos užjūrio departamento (Poseidom), Azorų ir Madeiros salų (Poseima) ir Kanarų salų (Poseican) žemės ūkio produktams, taikymo taisykles ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 2912/95
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1452/2001, įvedantį specialias priemones Prancūzijos užjūrio departamentų žemės ūkio produktams iš dalies pakeičiantį Direktyvą 72/462/EEB ir panaikinantį Reglamentus (EEB) Nr. 525/77 ir (EEB) Nr. 3763/91 (Poseidom) [1], ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1453/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Azorų salų ir Madeiros žemės ūkio produktams ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1600/92 (Poseima) [2], ypač į jo 13 straipsnio 6 dalį ir 22 straipsnio 6 dalį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1454/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Kanarų salų žemės ūkio produktams ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1601/92 (Poseican) [3], ypač į jo 5 straipsnio 6 dalį,
kadangi:
(1) Reglamentas (EB) Nr. 1452/2001 numato specialias priemones, skirtas skatinti gyvulininkystę Prancūzijos užjūrio departamentuose. Visų pirma šio reglamento 9 straipsnio 1 dalies a ir b punktai numato priedą prie išmokos už karvių žindenių laikymą, numatytos Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2345/2001 [5], 6 straipsnyje, ir priedą prie šio reglamento 11 straipsnyje numatytos gyvulių skerdimo išmokos, mokamos galvijienos gamintojams. Bazinės ir papildomos išmokos kasmet suteikiamos atitinkamai ne daugiau kaip už 10000 jaučių, 35000 karvių žindenių ir 20000 paskerstų gyvulių. Šios išsamios įgyvendinimo taisyklės turėtų būti priimtos pagal šio reglamento 9 straipsnio 4 dalį. Jei tai yra specialioji išmoka, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 4 straipsnyje numatytos aukščiausios regiono ribos, pirmosios amžiaus grupės bulių, kuriems specialioji išmoka suteikta Prancūzijos užjūrio departamentuose 1994 m., skaičius turėtų būti įšaldytas ir išmokos turėtų būti suteikiamos ne daugiau kaip už 90 vienos amžiaus grupės gyvulių per kalendorinius metus vienam ūkiui. Jei tai yra išmoka už karves žindenes, užjūrio departamentams turėtų būti sudarytas specialus rezervas, kurio dydis nustatomas laikantis aukščiausios 35000 karvių žindenių ribos ir pagal 1994 m. suteiktų išmokų skaičių. Jei tai yra gyvulių skerdimo išmoka, Komisijos reglamento (EB) Nr. 2342/1999 [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2088/2001 [7], 38 straipsnio 1 dalyje nustatyta aukščiausia riba turėtų būti įšaldyta pagal gyvulių skaičių, kuriam gyvulių skerdimo išmoka suteikta 2000 m.
(2) Reglamentas (EB) Nr. 1453/2001 numato specialiąsias priemones, skirtas skatinti gyvulininkystę Azorų ir Madeiros salose. Visų pirma šio reglamento 13 straipsnio 2 ir 3 dalys numato Madeirai priedą prie Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 11 straipsnyje numatytos gyvulių skerdimo išmokos, mokamos gamintojams už kiekvieną saloje nupenėtą ir paskerstą gyvulį, ne daugiau kaip už 2500 paskerstų gyvulių, ir priedą prie šio reglamento 6 straipsnyje numatytos išmokos už karvių žindenių laikymą, mokamos galvijienos gamintojams. Visos bazinės išmokos ir 13 straipsnio 3 dalyje nurodytas išmokos priedas kasmet suteikiami atitinkamai ne daugiau kaip už 2000 jaučių, 1000 karvių žindenių ir 6000 paskerstų gyvulių. Šios išsamios įgyvendinimo taisyklės turėtų būti priimtos pagal šio reglamento 13 straipsnio 6 dalį. Jei tai yra specialioji išmoka, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 4 straipsnyje numatytos aukščiausios regiono ribos, pirmosios amžiaus grupės bulių, kuriems specialioji išmoka suteikta Madeiroje 2000 m., skaičius turėtų būti įšaldytas ir išmokos turėtų būti suteikiamos ne daugiau kaip už 90 vienos amžiaus grupės gyvulių per kalendorinius metus vienam ūkiui. Jei tai yra išmoka už karves žindenes, Maderai turėtų būti sudarytas specialus rezervas, kurio dydis nustatomas laikantis aukščiausios 1000 karvių žindenių ribos ir pagal 2000 m. suteiktų išmokų skaičių. Jei tai yra gyvulių skerdimo išmoka, Reglamento (EB) Nr. 2342/1999 38 straipsnio 1 dalyje nustatyta aukščiausia riba turėtų būti įšaldyta pagal gyvulių skaičių, kuriam gyvulių skerdimo išmoka suteikta 2000 m.
(3) Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 22 straipsnio 2 ir 3 dalys numato Azorams priedą prie Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 11 straipsnyje numatytos gyvulių skerdimo išmokos, mokamos gamintojams už kiekvieną paskerstą gyvulį, ir priedą prie šio reglamento 6 straipsnyje numatytos išmokos už karvių žindenių laikymą, mokamos galvijienos gamintojams. Bazinės ir papildomos išmokos kasmet suteikiamos atitinkamai ne daugiau kaip už 40000 jaučių ir 33000 paskerstų gyvulių. Šios išsamios įgyvendinimo taisyklės turėtų būti priimtos pagal šio reglamento 22 straipsnio 6 dalį. Jei tai yra specialioji išmoka, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 4 straipsnyje numatytos aukščiausios regiono ribos, pirmosios amžiaus grupės bulių, kuriems specialioji išmoka suteikta Azoruose 2000 m., skaičius turėtų būti įšaldytas. Jei tai yra gyvulių skerdimo išmoka, Reglamento (EB) Nr. 2342/1999 38 straipsnio 1 dalyje nustatyta aukščiausia riba turėtų būti įšaldyta pagal gyvulių skaičių, kuriam gyvulių skerdimo išmoka suteikta 2000 m.
(4) Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 22 straipsnio 9 dalis nustato pagalbą perduodant Azorų salose gimusius veršelius kitiems Bendrijos regionams. Turėtų būti nustatytos išsamios pagalbos įgyvendinimo taisyklės.
(5) Reglamentas (EB) Nr. 1454/2001 numato specialiąsias priemones, skirtas skatinti gyvulininkystę Kanarų salose. Visų pirma minėto reglamento 5 straipsnio 2 ir 3 dalys numato priedą prie Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 11 straipsnyje numatytos gyvulių skerdimo išmokos, mokamos gamintojams už kiekvieną paskerstą gyvulį, ir priedą prie šio reglamento 6 straipsnyje numatytos išmokos už karvių žindenių laikymą, mokamos galvijienos gamintojams. Bazinės ir papildomos išmokos kasmet suteikiamos atitinkamai ne daugiau kaip už 10000 jaučių, 5000 karvių žindenių ir 15000 paskerstų gyvulių. Šios išsamios įgyvendinimo taisyklės turėtų būti priimtos pagal šio reglamento 5 straipsnio 6 dalį. Jei tai yra specialioji išmoka, laikantis Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 4 straipsnyje numatytos aukščiausios regiono ribos, pirmosios amžiaus grupės bulių, kuriems specialioji išmoka suteikta Kanarų salose 2000 m., skaičius turėtų būti įšaldytas. Jei tai yra išmoka už karves žindenes, Kanarų saloms turėtų būti sudarytas specialus rezervas, kurio dydis nustatomas laikantis aukščiausios 5000 karvių žindenių ribos ir pagal 2000 m. suteiktų išmokų skaičių. Jei tai yra gyvulių skerdimo išmoka, Reglamento (EB) Nr. 2342/1999 38 straipsnio 1 dalyje nustatyta aukščiausia riba turėtų būti įšaldyta pagal gyvulių skaičių, kuriam gyvulių skerdimo išmoka suteikta 2000 m.
(6) Susijusios valstybės narės pranešė Komisijai gyvulių skaičių, už kurį specialioji išmoka 1994 m. suteikta Prancūzijos užjūrio departamentuose (1669) ir 2000 m. Madeiroje (886), Azoruose (27744) ir Kanarų salose (2133), išmokų už karves žindenes, 1994 m. suteiktų Prancūzijos užjūrio departamentuose (21149) ir 2000 m. Madeiroje (0) bei Kanarų salose (1279) skaičių, ir gyvulių skaičių, už kurį gyvulių skerdimo išmoka 2000 m. suteikta Prancūzijos užjūrio departamentuose (3227), Madeiroje (1678), Azoruose (10318) ir Kanarų salose (1696).
(7) Į aukščiausias specialiosios išmokos regiono ribas Prancūzijai, Portugalijai ir Ispanijai įtrauktos ribų dalys ir į išmokų už karves žindenes šioms valstybėms narėms aukščiausias nacionalines ribas įtrauktos ribų dalys, nustatytos pagal gamintojams Prancūzijos užjūrio departamentuose, Azoruose ir Madeiroje bei Kanarų salose išmokėtų išmokų per referencinius metus skaičių, skiriamos vien tik tokiems gamintojams. Į išmokų už karves žindenes šioms valstybėms narėms aukščiausias nacionalines ribas įtrauktos ribų dalys, nustatytos pagal gamintojams Prancūzijos užjūrio departamentuose, Madeiroje bei Kanarų salose išmokėtų išmokų per referencinius metus skaičių, skiriamos vien tik tokiems gamintojams. Likęs skaičius gyvulių, už kuriuos gali būti mokama išmoka, neviršijant šiems regionams Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001 nustatytų specialiosios išmokos ir išmokos už karvę žindenę specialių limitų, turi būti pridėtas prie Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1455/2001 [8], I ir II prieduose nustatytų skaičių.
(8) Į išmokos už gyvulių skerdimą aukščiausias nacionalines ribas Prancūzijai, Portugalijai ir Ispanijai įtrauktos ribų dalys, nustatytos pagal gamintojams Prancūzijos užjūrio departamentuose, Azoruose ir Madeiroje bei Kanarų salose išmokėtų išmokų per referencinius metus skaičių, skiriamos vien tik tokiems gamintojams. Likęs skaičius gyvulių, už kuriuos gali būti mokama išmoka, neviršijant šiems regionams Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001 nustatytų išmokos už gyvulių skerdimą specialių limitų, turi būti pridėtas prie Reglamento (EB) Nr. 2342/1999 III priede nustatytų skaičių.
(9) Siekiant teisinio aiškumo, Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2912/95 [9] turėtų būti panaikintas.
(10) Tam, kad Reglamentai (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001 galėtų būti taikomi nedelsiant, svarbu, kad šis reglamentas įsigaliotų kuo anksčiau.
(11) Siekiant užtikrinti suderinamumą su Reglamente (EB) Nr. 1254/1999 2002 metams įvestos išmokos schemos taikymo laikotarpio pradžia, šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2002 sausio 1 d.
(12) Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Galvijienos vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Suteikiant Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 4 straipsnyje nustatytą specialiąją išmoką naudojamas 90 vienos amžiaus grupės gyvulių per kalendorinius metus ir vienam ūkiui limitas, taikomas Prancūzijos užjūrio departamentuose, Madeiroje ir Kanarų salose.
2. Atokiausiems regionams nustatyta aukščiausios ribos dalis, įeinanti į Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 4 straipsnio 4 dalyje apibrėžtą ir I priede nustatytą specialiosios išmokos aukščiausią regiono ribą, yra tokia:
Prancūzijos užjūrio departamentams: | 1669 |
Madeirai: | 886 |
Azorams: | 27744 |
Kanarų saloms: | 2133 |
3. Jei tai yra išmoka už karves žindenes, atitinkamų valstybių narių valdžios institucijos priima nuostatas, būtinas užtikrinti, jei reikia, gamintojų, kuriems išmoka suteikta pagal Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 6 straipsnį, teises. Jos nedelsdamos praneša Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi. Suteiktų išmokų suma įtraukiama į konkrečią aukščiausios ribos dalį, įtrauktą į Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 7 straipsnio 2 dalyje nustatytas aukščiausias nacionalines ribas, skirtą vien tik Prancūzijos užjūrio departamentų, Madeiros ir Kanarų salų gamintojams.
Kompetentingos institucijos gali nustatyti šių teisių į išmoką paskyrimo arba perpaskirstymo taisykles. Prieš pradėdamos įgyvendinti šias taisykles, jos pateikia jas nagrinėti Komisijai.
4. Teisių į išmoką už karvę žindenę specialų rezervą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 9 straipsnio 4 dalies b punkto antroje įtraukoje, sudaro 35000 teisių.
5. Teisių į išmoką už karvę žindenę specialų rezervą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 13 straipsnio 6 dalies b punkto antroje įtraukoje, sudaro 1000 teisių.
6. Teisių į išmoką už karvę žindenę specialų rezervą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 5 straipsnio 6 dalies b punkto antroje įtraukoje, sudaro 5000 teisių.
7. Atokiausiems regionams nustatyta aukščiausios ribos dalis, įeinanti į Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 11 straipsnio 3 dalyje apibrėžtą ir Reglamento (EB) Nr. 2342/1999 III priede nustatytą išmokos už gyvulių skerdimą aukščiausią nacionalinę ribą, yra tokia:
Prancūzijos užjūrio departamentams: | 3727 |
Madeirai: | 1678 |
Azorams: | 10318 |
Kanarų saloms: | 1696 |
8. Dėl bazinių išmokų ir išmokos už karvę žindenę ir gyvulių skerdimo išmokos priedų gamintojas pateikia vieną paraišką pagal Reglamente (EB) Nr. 1254/1999 nustatytas taisykles.
9. Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 22 straipsnio 9 dalyje nurodytos pagalbos paraiškas pateikia gamintojas, kuris paskutinis buvo atsakingas už gyvulių laikymą privalomuoju laikotarpiu prieš išsiuntimą. Visų pirma paraiškose pateikiama:
- gyvulio identifikavimo numeris,
- siuntėjo nurodoma gyvulio paskirties vieta.
10. Atitinkamų valstybių narių valdžios institucijos gali priimti, jei reikia, šiame straipsnyje nurodytų papildomų priedų suteikimo taisykles. Jos nedelsdamos informuoja apie tai Komisiją.
Be to, minėtos institucijos ne vėliau kaip iki kiekvienų metų liepos 31 d. praneša Komisijai apie gyvulių skaičių, kuriam per prieš tai buvusius kalendorinius metus buvo taikytos ir suteiktos bazinės išmokos bei priedai prie išmokos už karvę žindenę ir skerdimo išmokos. Iki tos dienos jos taip pat praneša gyvulių skaičių, kuriam taikyta ir suteikta Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 22 straipsnio 9 dalyje nurodyta pagalba.
2 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 2912/95 panaikinamas.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2002 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2002 m. sausio 30 d.