Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2792/1999
1999 m. gruodžio 17 d.
nustatantis išsamias Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisykles ir tvarką
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 36 ir 37 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi:
(1) 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/1999, nustatantis struktūrinių fondų bendrąsias nuostatas [4], apibrėžia struktūrinių fondų ir Žuvininkystės orientavimo finansinio instrumento (FIFG) bendruosius tikslus ir uždavinius, jų organizacinę struktūrą, paramos metodus, programavimą ir bendrą fondų teikiamos paramos organizavimą bei bendrą finansinę tvarką;
(2) 1992 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3760/92, nustatantis žvejybos ir akvakultūros sistemą Bendrijoje [5], nustato bendrosios žuvininkystės politikos tikslus ir bendrąsias taisykles; Bendrijos žvejybos laivyno plėtrą ypač būtina reguliuoti pagal Tarybos sprendimus, kuriuos ji raginama priimti pagal 11 straipsnį; Komisija šiuos sprendimus privalo paversti tiksliomis priemonėmis kiekvienos valstybės narės lygmeniu; be to, būtina laikytis 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos taikymo kontrolės sistemą [6];
(3) 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1263/1999 dėl Žuvininkystės orientavimo finansinio instrumento [7] nustato struktūrinių priemonių konkretų tikslą 1 straipsnyje apibrėžtame sektoriuje; pagal jo 4 straipsnį Taryba ne vėliau kaip 1999 m. gruodžio 31 d. turi priimti sprendimą dėl FIFG indėlio į sektoriaus pertvarką sąlygų ir reikalavimų, kad tokia pertvarka pasiektų savo tikslus;
(4) būtina nustatyti programavimo nuostatas;
(5) daugiametės žvejybos laivynų orientavimo programos yra sudarytos laikotarpiui nuo 1997 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d., ir jos galios iki to termino pabaigos; būtina nustatyti nuostatas laikotarpiui, kuris prasideda 2002 m. sausio 1 d.;
(6) būtina numatyti konkrečias daugiamečių orientavimo programų monitoringo ir įgyvendinimo nuostatas, ypač dėl naujų laivų įtraukimo ir išbraukimo, taip pat dėl viešosios pagalbos laivynui atnaujinti, laivams modernizuoti ir bendrosioms įmonėms steigti;
(7) nedidelio masto pakrančių žvejyba turi specialų statusą, siekiant suderinti žvejybines pastangas; svarbu, kad šis specialus statusas atsispindėtų konkrečiomis priemonėmis šiame reglamente;
(8) siekiant įgyvendinti žvejybos laivynų pertvarką, reikės atitinkamų socialinių ir ekonominių priemonių;
(9) vandenyje esančių išteklių apsaugai ir plėtrai, akvakultūrai, žvejybos uostų įrangai, perdirbimui, prekybai, vidaus vandenų žvejybai bei žuvininkystės ir akvakultūros produktų skatinimui teikiamai pagalbai būtina nustatyti išsamias taisykles;
(10) tam tikras struktūrinio pobūdžio priemones, šiuo metu įgyvendinamas gamintojų organizacijų naudai pagal 1992 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3759/92 dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo [8], būtina įrašyti į struktūrines priemones, tačiau toks įrašymas neturėtų kelti pavojaus Reglamente (EEB) Nr. 3759/92 apibrėžtai gamintojų organizacijų reguliavimo funkcijai; kartu tikslinga įrašyti ir kitas profesionalų vykdomas ir kolektyvinius interesus tenkinančias priemones;
(11) turėtų būti nustatytos išsamios taisyklės dėl nuostolių atlyginimo ir finansinių kompensacijų teikimo žvejams ir laivų savininkams, laikinai nutrūkus jų veiklai arba tam tikrai laive esančiai įrangai ar žvejybos metodams pritaikius techninius apribojimus;
(12) programos turi numatyti priemones, kurios būtinos naujoviškoms veikloms vykdyti ir techninei paramai teikti;
(13) žuvininkystės sektoriui svarbu pasiekti tvarią vandenyje esančių išteklių ir jų naudojimo bei įtakos aplinkai pusiausvyrą; dėl to svarbu numatyti atitinkamas priemones, kaip išsaugoti trofinę grandinę, todėl būtina numatyti ir akvakultūros bei žuvų perdirbimo pramonės nuostatas;
(14) jei tokių priemonių nevaržo Bendrijos pagalbos teikimas, ypač tikslinga šiame sektoriuje reguliuoti valstybės pagalbos schemas, nepažeidžiant Sutarties 87-89 straipsnių ir visame struktūrinės paramos kontekste nuosekliai integruoti Bendrijos žvejybos laivynų pertvarkos programavimą;
(15) šio Reglamento įgyvendinimui būtinas priemones reikia priimti vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo tvarką [9];
(16) turėtų būti panaikintas 1998 m. lapkričio 3 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2468/98, nustatantis kriterijus ir tvarką dėl Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės ir akvakultūros sektoriuje bei produktų perdirbimui ir prekybai [10], ir kitos nuostatos; tuo pačiu, siekiant tinkamai teikti pagalbą bei vykdyti iki 1999 m. gruodžio 31 d. patvirtintus veiksmus ir projektus, panaikintos nuostatos turi ir toliau iki to laikotarpio pabaigos likti galioti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslai
1. Šis reglamentas numato visų valstybės narės teritorijoje žuvininkystės sektoriuje vykdomų struktūrinių priemonių sistemą, nepažeisdamas regioninių ypatumų siekiant Reglamento (EB) Nr. 1263/1999 1 straipsnio 1 dalyje išdėstytų tikslų ir bendrosios žuvininkystės politikos tikslų, ypač išteklių išsaugojimo ir ilgalaikio subalansavimo srityje.
2. Struktūrine politika šiame sektoriuje siekiama orientuoti ir palengvinti pertvarką. Pertvarkant imamasi veiksmų ir priemonių, turinčių ilgalaikį poveikį ir padedančių siekti Reglamento (EB) Nr. 1263/1999 1 straipsnio 2 dalyje apibrėžtų tikslų.
2 straipsnis
Priemonės
Laikantis šiame reglamente nustatytų sąlygų, Žuvininkystės orientavimo finansinis instrumentas, toliau vadinamas FIFG, gali teikti paramą II, III ir IV antraštinėse dalyse apibrėžtoms priemonėms bendrosios žuvininkystės politikos srityse, kaip nustatyta Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 1 straipsnyje.
I ANTRAŠTINĖ DALIS
PROGRAMAVIMAS
3 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Programavimas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 9 straipsnio a punkte, turi atitikti bendrosios žuvininkystės politikos tikslus ir šio Reglamento 4 straipsnyje minėtų daugiamečių žvejybos laivynų orientavimo programų nuostatas. Tuo tikslu programas galima prireikus dar kartą peržiūrėti, ypač kiekvieno daugiamečių orientavimo programų taikymo etapo pabaigoje.
Programavimas turi apimti visas II, III ir IV antraštinėse dalyse minėtas sritis.
2. Iš dalies FIFG finansuojamų priemonių programavimas 1 tikslo regionuose turi atitikti Reglamento (EB) Nr. 1263/1999 2 straipsnio 2 dalies pastraipą.
Iš dalies FIFG finansuojamų priemonių programavimas už 1 tikslo regionų ribų turi atitikti Reglamento (EB) Nr. 1263/1999 2 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą. Taikoma Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 14 straipsnis, 15 straipsnio 2 dalis ir 15 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa, 15 straipsnio 5, 6 ir 7 dalys, 19 straipsnio 3 ir 4 dalys.
3. Planuose, apibrėžtuose Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 9 straipsnio b punkte, parodoma, kad, siekiant tam tikrų tikslų, reikalinga viešoji pagalba, ir ypač kad be viešosios pagalbos tam tikrų žvejybos laivynų negalima atnaujinti ar modernizuoti, ir kad suplanuotos priemonės nekels pavojaus ilgalaikei žuvų išteklių pusiausvyrai.
Planų turinys išdėstytas I priede.
4. Likusiam programavimo laikotarpiui, kuriam dar netaikoma Komisijos patvirtinta daugiametė orientavimo programa, programos informacija turi būti tik orientacinė; tokia informacija turi būti sukonkretinama pagal naujos daugiametės orientavimo programos tikslus, kai ji patvirtinama.
4 straipsnis
Daugiametės žvejybos laivynų orientavimo programos
1. Vadovaudamasi Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 11 straipsniu, Taryba nustato žuvininkystės sektoriaus pertvarkos tikslus ir priemones. Remdamasi tokiu Tarybos sprendimu ir veikdama 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, Komisija priima daugiametes orientavimo programas, skirtas atskiroms valstybėms narėms.
2. Šio straipsnio 1 dalyje minėtame Komisijos sprendime nustatomi tam tikri tikslai ir jų įgyvendinimo priemonės, kurios padeda valdyti žvejybos pastangas bendru ilgalaikiu pagrindu.
3. Ne vėliau kaip 2001 m. gegužės 1 d. valstybės narės pateikia Komisijai šio reglamento II priede nurodytą informaciją, kuri naudojama sudarant vėlesnes daugiametes orientavimo programas.
5 straipsnis
Daugiamečių orientavimo programų monitoringas
1. Kiekvienais metais iki gegužės 1 d. daugiamečių orientavimo programų įgyvendinimo monitoringo tikslais valstybės narės Komisijai atsiunčia dokumentą, kuriame apžvelgia savo daugiametės orientavimo programos pažangą. Per tris mėnesius nuo nurodytos datos Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai atsiunčia metinę ataskaitą apie daugiamečių orientavimo programų įgyvendinimą visoje Bendrijoje.
2. 1998 m. rugsėjo 30 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2090/98 dėl Bendrijos žvejybos laivų rejestro [11] ir 1998 m. rugsėjo 30 d. Reglamente (EB) Nr. 2091/98 dėl Bendrijos žvejybos laivyno segmentavimo ir žvejybos pastangų, susijusių su daugiametėmis orientavimo programomis [12]. nustatyta tvarka, valstybės narės Komisijai perduoda informaciją apie žvejybos laivų fizines charakteristikas ir žvejybos pastangų monitoringą pagal laivyno segmentus bei pagal žvejybą, ypač atsižvelgiant į pajėgumų plėtrą ir atitinkamą žvejybinę veiklą.
3. Savo iniciatyva arba atitinkamos valstybės narės prašymu, arba laikydamasi daugiametėse orientavimo programose nustatytų nuostatų, Komisija gali iš naujo išnagrinėti ir suderinti bet kurią daugiametę orientavimo programą, vadovaudamasi 4 straipsnio 1 dalyje minėtu Tarybos sprendimu.
4. Komisija sprendžia dėl 3 dalyje numatytų pakeitimų 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
5. Įgyvendindamos šį straipsnį, valstybės narės taiko Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 24 straipsnį.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
DAUGIAMEČIŲ ŽVEJYBOS LAIVYNŲ ORIENTAVIMO PROGRAMŲ ĮGYVENDINIMAS
6 straipsnis
Laivyno atnaujinimas ir žvejybinių laivų modernizavimas 1.
Laivynas atnaujinamas ir žvejybiniai laivai modernizuojami pagal šią antraštinę dalį. Kiekviena valstybė narė 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Komisijos tvirtinimui pateikia laivyno atnaujinimo ir modernizavimo nuolatinio monitoringo priemones. Pagal tokių priemonių sistemą valstybės narės turi įrodyti, kad naujų laivų įtraukimas ir senų išbraukimas iš laivyno valdomas taip, kad pajėgumai neviršija viso laivyno ir atitinkamų segmentų mastu daugiametėje orientavimo programoje nustatytų metinių tikslų, arba tam tikrais atvejais, kad žvejybos pajėgumai būtų palaipsniui mažinami - tam, kad būtų pasiekti tie tikslai.
Tokiose priemonėse ypač atsižvelgiama į tai, kad pajėgumai, išskyrus trumpesnių kaip 12 m ilgio laivų, bet ne tralerių, pajėgumus, kurie buvo sumažinti su viešąja pagalba, negali būti atstatyti.
2. Valstybės narės, aiškiai įvardijusios ir įvertinusios, gali prašyti padidinti pajėgumų planus ir leisti taikyti priemones, kurios pagerintų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas, jei tokios priemonės nepadidina atitinkamų išteklių naudojimo.
Tokį prašymą Komisija svarsto ir tvirtina 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Padidintus pajėgumus valstybė narė valdo, taikydama šio straipsnio 1 dalyje minėtas nuolatines priemones.
7 straipsnis
Žvejybos pastangų sureguliavimas
1. Valstybės narės imasi atitinkamų priemonių žvejybos pastangoms sureguliuoti, kad pasiektų 4 straipsnyje minėtų daugiamečių orientavimo programų tikslus.
Prireikus tai daroma nutraukiant laivų žvejybinę veiklą visam laikui, apribojant ją arba taikant ir viena, ir kita pagal atitinkamas III priedo nuostatas.
2. Žvejybinės veiklos nutraukimo priemones galima taikyti tik 10 metų senumo ar senesniems laivams.
3. Laivų žvejybinė veikla nutraukiama visam laikui:
a) pašalinant laivą iš apyvartos;
b) atitinkamos šalies kompetentingoms institucijoms susitarus, visam laikui perkeliant laivą į trečiąją šalį, įskaitant ir 8 straipsnyje minėtą bendrąją įmonę, jei tenkinami visi šie kriterijai:
i) yra atitinkamos garantijos, kad nebus pažeista tarptautinė teisė, ypač teisė, susijusi su jūros išteklių išsaugojimu ir valdymu ar kitais bendrosios žuvininkystės politikos tikslais ir žvejų darbo sąlygomis,
ii) trečioji šalis, kuriai perduodamas laivas, nėra šalis kandidatė,
iii) perkėlus laivą, sumažės žūklė tų išteklių, kuriuos anksčiau naudojo perduotas laivas; tačiau šis kriterijus netaikomas, kai perduotas laivas nebegali žvejoti pagal žvejybos susitarimą su Bendrija ar pagal kokį nors kitą susitarimą;
c) paskiriant laivą kitiems, ne žvejybos tikslams.
4. Išskyrus mažesnių kaip 12 metrų ilgio laivų, bet ne tralerių, pajėgumus, kuriuos galima atstatyti be viešosios pagalbos, laivų, kuriems taikoma žvejybinės veiklos nutraukimo visam laikui priemonė, kaip nurodyta 2 ir 3 dalyse, pajėgumų negalima atstatyti jokiomis aplinkybėmis.
Valstybės narės užtikrina, kad visų nutraukusių žvejybinę veiklą laivų licencijos būtų nutrauktos ir kad apie tokius laivus būtų pranešta Bendrijos žvejybos laivų rejestrui. Jos taip pat užtikrina, kad trečiosioms šalims perduotiems ir iš rejestro išbrauktiems laivams būtų draudžiama žvejoti Bendrijos vandenyse.
5. Viešoji pagalba, išmokėta gavėjams galutinai nutraukus žvejybos veiklą, negali būti didesnė už:
a) pašalinimo iš apyvartos išmokas:
i) 10-15 metų senumo laivams: žr. IV priedo 1 ir 2 lenteles,
ii) 16-29 metų senumo laivams: 1 ir 2 lentelėse nurodytas sumas, sumažinant jas 1,5 % už kiekvienus metus, viršijus 15 metų,
iii) 30 metų senumo ir senesniems laivams: 1 ir 2 lentelių sumas, atėmus 22,2 %;
b) išmokos perduodant laivą bendrajai įmonei: 8 straipsnio 3 dalyje minėtas sumas; tačiau viešosios pagalbos šiam tikslui negalima teikti laivams, kurių tonažas mažesnis kaip 20 BRT ar 22 BT arba kurie yra 30 metų senumo ar senesni;
c) išmokos perduodant laivą kitokiu būdu visam laikui į trečiąją šalį: didžiausias a punkte minėtas sumas, išmokamas pašalinant laivą iš apyvartos, atėmus 50 %. Tačiau šiuo tikslu negalima suteikti viešosios pagalbos laivams, kurių tonažas mažesnis kaip 20 BRT arba 30 BT arba kurie yra 30 metų senumo ar senesni, išskyrus 6 dalyje numatytas sąlygas;
d) išmokos nutraukiant žvejybinę veiklą kitais atvejais: didžiausias a punkte minėtas sumas, išmokamas pašalinant laivą iš apyvartos, atėmus 50 %. Tačiau šiuo tikslu negalima suteikti viešosios pagalbos laivams, kurių tonažas mažesnis kaip 20 BRT arba 22 BT, išskyrus 6 dalyje numatytas sąlygas.
6. Nepaisant 5 dalies c ir d punktų, kai laivas paverčiamas kultūros paveldo eksponatu kokios nors valstybės narės teritorijoje arba naudojamas žvejybos tyrimams, arba valstybės narės valstybinių ar pusiau valstybinių įstaigų mokymo tikslams, arba žvejybos veiklos kontrolei, ypač trečiojoje valstybėje, viešoji pagalba suteikiama vadovaujantis 5 dalies a punkto sąlygomis.
7. Nepažeidžiant 16 straipsnio, žvejybinė veikla gali būti ribojama mažinant žūklės ar išplaukimo į jūrą dienų skaičių tam tikru leistinu laikotarpiu. Taikant tokias priemones, viešoji pagalba nesuteikiama.
8 straipsnis
Bendrosios įmonės
1. Valstybės narės gali imtis priemonių bendrųjų įmonių steigimui skatinti.
Šiame reglamente "bendroji įmonė" - tai komercinė įmonė, turinti vieną ar kelis partnerius, kurie yra trečiosios šalies, kurioje registruotas laivas, piliečiai.
2. Suteikiant išmokas už laivo perdavimą visam laikui, be 7 straipsnyje ir III priede nustatytų sąlygų, taikomi šie reikalavimai:
a) komercinės įmonės sukūrimas ir įregistravimas pagal trečiosios šalies įstatymus arba jau registruotos įmonės akcijų įsigijimas, siekiant vykdyti komercinę veiklą žuvininkystės sektoriuje, vandenyse, priklausančiuose trečiosios šalies suverenitetui ar jurisdikcijai. Bendrijos partneriui turi priklausyti reikšminga, paprastai nuo 25 % iki 75 %, akcinio kapitalo dalis;
b) nuosavybės teisės į visam laikui perduotą laivą turi būti perleistos bendrajai įmonei trečiojoje šalyje. Penkerius metus laivo negalima naudoti žvejybos veiklai, išskyrus trečiosios šalies kompetentingų institucijų leidžiamą veiklą, ir jo negali naudoti kiti laivų savininkai.
3. Išmokos už bendrosios įmonės sukūrimą negali sudaryti daugiau kaip 80 % didžiausios išmokos sumos už laivo pašalinimą iš apyvartos, minėtos 7 straipsnio 5 dalies a punkte.
Šios išmokos negalima sujungti su 7 straipsnio 5 dalies a, c ir d punktuose minėtomis išmokomis.
4. Kai laivas yra perduotas bendrajai įmonei, valdymo institucija pareiškėjui išmoka 80 % išmokos po to, kai pareiškėjas pateikia įrodymus, jog yra pateikta 20 % išmokos dydžio banko garantija.
5. Penkerius metus nuo bendrosios įmonės įkūrimo arba nuo tos dienos, kai Bendrijos partneris įsigijo įmonės akcijų, pareiškėjas kasmet valdymo institucijai pateikia ataskaitą apie veiklos plano vykdymą, įskaitant duomenis apie laimikius ir žuvininkystės produktų rinkas, ypač Bendrijoje iškrautų ar į ją eksportuotų produktų, kartu su patvirtinamaisiais dokumentais, įmonės balansu ir ataskaita apie grynąją vertę. Valdymo institucija informacijos tikslu ataskaitą siunčia Komisijai.
Išmokos likutis pareiškėjui išmokamas po dvejų veiklos metų, pateikus pirmąsias dvi ataskaitas.
6. Garantija grąžinama, patvirtinus penktąją ataskaitą, jei įvykdyti visi reikalavimai.
7. Prireikus Komisija priima išsamias šio straipsnio taikymo taisykles 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
9 straipsnis
Viešoji pagalba laivyno atnaujinimui ir žvejybos laivų modernizavimui
1. Nepažeidžiant 3 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nustatytų sąlygų, viešoji pagalba laivynui atnaujinimui ir modernizavimui suteikiama tik vadovaujantis šiomis ir 6 straipsnyje bei III priede išdėstytomis sąlygomis, jei laikomasi daugiamečių orientavimo programų bendrų metinių tikslų:
a) kai laikomasi atitinkamiems segmentams nustatytų metinių tikslų, valstybės narės privalo užtikrinti, kad programos laikotarpiu, nuo 2000 m. iki 2006 m., su viešąja pagalba įsigijus bet kokių naujų pajėgumų, būtų panaikinti be viešosios pagalbos įsigyti pajėgumai, kurie yra ne mažesni už naujuosius atitinkamame segmente įdiegtus pajėgumus, skaičiuojant jų dydį pagal tonažą ir galingumą;
b) kai atitinkamiems segmentams nustatytų metinių tikslų dar nesilaikoma, iki 2001 m. gruodžio 31 d. valstybės narės privalo užtikrinti, kad laikotarpiu nuo 2000 m. iki 2006 m., su viešąja pagalba įsigijus naujų pajėgumų, būtų panaikinti be viešosios pagalbos įsigyti pajėgumai, kurie yra bent 30 % didesni už naujuosius atitinkamame segmente įdiegtus pajėgumus, skaičiuojant jų dydį pagal tonažą ir galingumą.
Panaikintus pajėgumus galima pakeisti tik naujais pajėgumais, įsigytais su viešąja pagalba, kaip numatyta šiame punkte;
c) viešoji pagalba taip pat gali būti suteikta įrengiant ir modernizuojant laivus, kai tai neįtakoja pajėgumų, matuojamų tonažu ar galingumu.
Taryba, Sutarties 37 straipsnyje nustatyta tvarka, iki 2001 m. gruodžio 31 d. priima sprendimą dėl būtinų šios straipsnio dalies pakeitimų, taikytinų nuo 2002 m. sausio 1 d.
2. Apie suteiktos viešosios pagalbos poveikį atsiskaitoma 21 straipsnyje minimoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje.
3. Indikatoriai, susiję su viešąja pagalba laivynui atnaujinti ir žvejybos laivams modernizuoti, kaip numatyta I priedo 2 punkto d papunktyje, turi būti nurodyti pagal šį straipsnį.
4. Išlaidos, už kurias gali būti suteikiama šio straipsnio 1 dalyje minėta viešoji pagalba, neturi būti didesnės už šias sumas:
a) žvejybos laivų statybai: dvigubai didesnės už IV priedo 1 lentelėje nurodytas sumas;
b) žvejybos laivams modernizuoti, įskaitant kai taikoma, tonažo permatavimo pagal 1969 m. Tonažo matavimo konvencijos [13] I priedą sąnaudas: IV priedo 1 lentelėje nurodytos sumos.
10 straipsnis
Bendrosios nuostatos dėl žvejybos laivyno
1. Viešoji pagalba laivynui atnaujinti ir laivams modernizuoti gali būti leidžiama tik tada, kai per nustatytą laiką valstybė narė:
a) pateikia 5 straipsnyje numatytą informaciją;
b) laikosi 1986 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2930/86, apibrėžiančio žvejybos laivų charakteristikas [14];
c) yra įgyvendinusi 6 straipsnio 1 dalyje minėtas priemones; ir
d) laikosi bendrų metinių tikslų, nurodytų daugiametėse orientavimo programose.
2. Jei nesilaikoma 1 dalies a - d punktuose minėtų įsipareigojimų, Komisija, atsižvelgdama į turimą informaciją, 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka gali keisti pajėgumų tikslus daugiametėje orientavimo programoje.
3. Žvejybos laivynui teikiamai viešajai pagalbai taikomos šios nuostatos:
a) modernizavimo išlaidoms neteikiama parama penkerius metus po to, kai buvo suteikta viešoji pagalba atitinkamo laivo statybai;
b) išmokos už laivo nenaudojimą visam laikui, kaip apibrėžta 7 straipsnyje 5 punkte, ir išmokos sukūrus bendrąją įmonę, kaip apibrėžta 8 straipsnyje, negali būti pridedamos prie kitų Bendrijos pagalbos, teikiamos pagal šį reglamentą arba Reglamentus (EEB) Nr. 2908/83 [15], (EEB) Nr. 4028/86 [16] ir (EB) Nr. 2468/98, sumų. Tokios išmokos sumažinamos:
i) anksčiau gautos sumos, suteiktos kaip pagalba modernizavimui, ir (arba) išmokos už laikiną bendrą įmonę dalimi; tokia dalis apskaičiuojama proporcingai pagal penkerių metų laikotarpį prieš laivo veiklos nutraukimą visam laikui arba prieš įkuriant bendrąją įmonę,
ii) visa anksčiau gauta pagalbos suma už laikiną veiklos nutraukimą, kaip apibrėžta šio reglamento 16 straipsnio 1 dalyje, ir pagal Reglamento (EB) Nr. 2468/98 14 straipsnį sumokėta metų eigoje prieš nutraukiant laivo veiklą visam laikui arba įkuriant bendrąją įmonę.
4. Pagalba statybai ar modernizavimui grąžinama pagal šį reglamentą pro rata temporis, kai atitinkamas laivas išbraukiamas iš Bendrijos žvejybos laivų rejestro, per dešimt metų nuo laivo pastatymo arba per penkerius metus nuo modernizavimo darbų.
11 straipsnis
Nedidelio masto priekrantės žvejyba
1. Šiame straipsnyje "nedidelio masto priekrantės žvejyba" - tai žvejyba laivais, kurių bendras ilgis mažesnis nei 12 m.
2. Vadovaudamosi šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis, valstybės narės gali imtis papildomų šiame reglamente numatytų priemonių, kad pagerintų sąlygas, kuriomis vykdoma nedidelio masto pakrančių žvejyba.
3. Kai grupė laivų savininkų ar žvejų šeimos, užsiimančios nedidelio masto priekrantės žvejyba, kooperuotai įgyvendina integruotą kolektyvinį projektą, siekdamos plėtoti arba modernizuoti tokią žvejybos veiklą, dalyviams gali būti išmokėta vienkartinė suma, kurios dalį finansuoja FIFG.
4. Šioje straipsnio dalyje integruotais kolektyviniais projektais, be kita ko, galima laikyti:
- saugos įrenginius laive ir sanitarinių bei darbo sąlygų gerinimą,
- technologines naujoves (didesnio selektyvumo žvejybos metodus),
- gamybos, perdirbimo ir pardavimo grandinės organizavimą (reklamą ir produktų pridėtinę vertę),
- profesinį perkvalifikavimą ir mokymą.
5. Vienkartinė išmoka negali būti didesnė kaip 150000 eurų vienam integruotam kolektyviniam projektui. Valdymo institucija nustato faktiškai išmokamos išmokos sumą, ir kaip ji paskirstoma gavėjams pagal projekto apimtį bei kiekvieno dalyvio finansinius įsipareigojimus.
12 straipsnis
Socialinės ir ekonominės priemonės
1. Šiame straipsnyje "žvejys" - tai bet koks asmuo, kurio pagrindinis darbas yra veikiančiame jūrų žvejybiniame laive.
2. Valstybės narės žvejams gali taikyti socialinio ir ekonominio pobūdžio priemones, susijusias su Bendrijos žuvininkystės sektoriaus pertvarka, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 11 straipsnyje.
3. Finansinė parama iš FIFG gali būti suteikta tik šioms priemonėms:
a) nacionalinių ankstyvo žvejų išėjimo į pensiją schemų dalinis finansavimas, jei laikomasi šių reikalavimų:
i) ankstyvo išėjimo į pensiją metu gavėjas, kuriam taikoma priemonė, pasieks pensinį amžių, nustatytą pagal valstybėje narėje galiojančius įstatymus, ne vėliau kaip po dešimties metų, arba jam yra ne mažiau kaip penkiasdešimt penkeri,
ii) gavėjas gali įrodyti, kad jis žveju yra išdirbęs ne mažiau kaip dešimt metų.
Tačiau ankstyvo išėjimo į pensiją laikotarpiu įmokoms į įprastą žvejų pensijų schemą finansinė parama iš FIFG netaikoma.
Kiekvienoje valstybėje narėje per visą programos laikotarpį paramos gavėjų skaičius negali būti didesnis už panaikintų darbo vietų skaičių žvejybiniuose laivuose dėl to, kad tie laivai visam laikui nutraukia žvejybinę veiklą, kaip nurodyta 7 straipsnyje;
b) individualių kompensacinių išmokų suteikimas žvejams, kurie gali įrodyti, kad jie žvejais išdirbo mažiausiai dvylika mėnesių, kompensuojant kiekvienam individualiam gavėjui iki 10000 eurų tinkamų išlaidų, jei laivas, kuriame gavėjai dirbo, nutraukė savo veiklą visam laikui, kaip numatyta 7 straipsnyje;
c) neatnaujinamų individualių kompensacinių išmokų suteikimas žvejams, kurie gali įrodyti, jog žvejais yra išdirbę ne mažiau kaip penkerius metus tam, kad jie persikvalifikuotų ar plėstų savo veiklą ne jūrų žvejybos srityje pagal individualų ar kolektyvinį socialinį planą, kompensuojant kiekvienam individualiam gavėjui ne daugiau kaip 50000 eurų tinkamų išlaidų; valdymo institucija nustato individualias sumas pagal persikvalifikavimo ir diversifikavimo projekto apimtį bei asmens prisiimtus finansinius įsipareigojimus;
d) individualių išmokų suteikimas jaunesniems kaip trisdešimt penkerių metų žvejams, kurie gali įrodyti, jog žvejais yra išdirbę ne mažiau kaip penkerius metus, arba gali įrodyti atitinkamą profesinį išsilavinimą ir kurie pirmą kartą įgyja visą žvejybinio laivo nuosavybę ar jos dalį, laikantis šių reikalavimų:
i) bendras žvejybinio laivo ilgis turi būti nuo 7 iki 24 m; nuosavybės teisių į jį įgijimo metu, laivas turi būti nuo 10 iki 20 metų senumo, tinkamas veiklai ir turi būti registruotas Bendrijos žvejybos laivų rejestre,
ii) nuosavybės teisių perdavimas vyksta ne toje pačioje šeimoje, šeimos nariais laikant asmenis, susijusius antrojo laipsnio giminystės ryšiais.
Valdymo institucija nustato kiekvienos individualios išmokos sumą, ypač atsižvelgdama į laivo dydį ir amžių bei įsigijimo finansines sąlygas (nuosavybės teisių įgijimo kainą; banko paskolos dydį ir sąlygas; garantiją (jei ji duota), kurią suteikia trečioji šalis; ir (arba) kitas finansines technines aplinkybes).
Valdymo institucija kartu nustato kitas sąlygas ir kriterijus, pagal kuriuos įgyjamos nuosavybės teisės.
Bet kuriuo atveju išmokos suma negali sudaryti daugiau kaip 10 % nuosavybės teisių įsigijimo kainos ir negali būti didesnė kaip 50000 eurų.
4. Valdymo institucija imasi būtinų priemonių, ypač taikydama atitinkamus kontrolės mechanizmus, užtikrinančių:
a) kad 3 dalies a punkte minėtos išmokos gavėjas visam laikui atsisakytų žvejo darbo;
b) kad nei vienas žvejas negalėtų pasinaudoti daugiau kaip viena priemone, minėta 3 dalyje;
c) kad 3 dalies b punkte minėta kompensacija būtų grąžinta pro rata temporis, kai jos gavėjas vėl imasi žvejo darbo nepraėjus vieneriems metams nuo to laiko, kai gavo kompensaciją;
d) kad 3 dalies c punkte minėta kompensacija būtų grąžinta pro rata temporis, kai jos gavėjas vėl imasi žvejo darbo, nepraėjus penkeriems metams nuo to laiko, kai gavo kompensaciją;
e) kad 3 dalies c punkte minėtos priemonės gavėjai, iš tikrųjų užsiimtų kita veikla;
f) kad 3 dalies d punkte minėta išmoka būtų grąžinta pro rata temporis, kai, nepraėjus penkeriems metams nuo jos išmokėjimo, išmokos gavėjo įgytos nuosavybės teisės yra perleidžiamos arba laivas visam laikui nutraukia žvejybinę veiklą pagal 7 straipsnį.
5. Visos priemonės, apskaičiavimo metodai, kriterijai ir kitos taisyklės, kurias šio straipsnio taikymui nustato valdymo institucija, aprašomos programos prieduose, nurodytuose Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 18 straipsnio 3 dalyje.
6. Valstybės narės, siekdamos palengvinti laikiną žvejybinės veiklos nutraukimą vykdant vandenyje esančių išteklių apsaugos planus, gali numatyti žvejams valstybės finansuojamas papildomas socialines priemones.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
VANDENYJE ESANČIŲ IŠTEKLIŲ, AKVAKULTŪROS, ŽVEJYBOS UOSTŲ ĮRENGINIŲ, PERDIRBIMO, PREKYBOS IR VIDAUS VANDENŲ ŽVEJYBOS APSAUGA IR PLĖTRA
13 straipsnis
Taikymo sritis
1. Valstybės narės, III priede nustatytomis sąlygomis, gali imtis priemonių skatinti kapitalo investicijas į šias sritis:
a) kilnojamus ar nekilnojamus įrenginius, skirtus vandenyje esančių išteklių apsaugai ir plėtrai, išskyrus išteklių atstatymą;
b) akvakultūrą;
c) žvejybos uostų įrenginius;
d) žuvininkystės ir akvakultūros produktų perdirbimą ir prekybą;
e) vidaus vandenų žvejybą.
2. Finansinė parama iš FIFG gali būti suteikta tik projektams, kurie:
a) prisideda prie ilgalaikės ekonominės naudos per atitinkama struktūrinį tobulinimą;
b) teikia pakankamą techninio ir ekonominio gyvybingumo garantiją;
c) išvengia neproduktyvumo, ypač pavojaus, kad bus sukurti per dideli gamybiniai pajėgumai.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
KITOS PRIEMONĖS
14 straipsnis
Priemonės, skirtos surasti ir skatinti naujas pardavimo galimybes
1. Valstybės narės, II priede nurodytomis sąlygomis, gali imtis priemonių skatinti kolektyvinę veiklą, ieškant ir plėtojant naujas žuvininkystės ir akvakultūros produktų pardavimo galimybes, ypač:
a) veiklą, susijusią su kokybės sertifikavimu, produktų ženklinimu, produktų pavadinimų racionalizavimu ir produktų standartizavimu;
b) reklamines kampanijas, įskaitant kokybės reklamavimą;
c) projektus, skirtus vartotojų ir rinkos reakcijai nustatyti;
d) prekių mugių ir parodų organizavimą ir dalyvavimą jose;
e) tyrimų ir prekybos vizitų organizavimą;
f) rinkos analizę ir apžvalgą, įskaitant tyrimus, susijusius su Bendrijos produktų prekybos trečiosiose šalyse perspektyvomis;
g) prekybos sąlygų gerinimo kampanijas;
h) didmenininkams, mažmenininkams ir gamintojų organizacijoms teikiamas konsultacijas, paramą bei paslaugas.
2. Pirmenybė teikiama investicijoms:
a) kuriomis siekiama skatinti perteklinių arba nepakankamai naudojamų rūšių pardavimą;
b) kurias įgyvendina oficialiai pripažintos organizacijos, kaip apibrėžta Reglamente (EEB) Nr. 3759/92;
c) kurias vykdo kartu kelios gamintojų organizacijos arba kitos sektoriaus organizacijos, kurias pripažįsta nacionalinės institucijos;
d) vykdančioms žuvininkystės ir akvakultūros produktų kokybės politiką;
e) reklamuojančioms produktus, pagamintus aplinkai nekenkiančiais metodais.
3. Priemonės neturi būti orientuotos į firminius prekių ženklus, konkrečias šalis ar geografines zonas, išskyrus specifinius atvejus, kai oficialus produkto ar proceso kilmės vietos pripažinimas su nuoroda į tam tikrą geografinę zoną suteikiamas, vadovaujantis 1992 m. liepos 14 d. Reglamentu (EEB) Nr. 2081/92 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos [17]. Nuorodos gali būti naudojamos tik nuo tos dienos, kai pavadinimas buvo įregistruotas Reglamento (EEB) Nr. 2081/92 6 straipsnio 3 dalyje numatytame rejestre.
15 straipsnis
Prekybos dalyvių veikla
1. Valstybės narės gali skatinti kurti gamintojų organizacijas, pripažįstamas pagal Reglamentą (EEB) Nr. 3759/92, ir lengvinti jų veiklą:
a) pagalba gali būti teikiama po 2000 m. sausio 1 d. įkurtoms gamintojų organizacijoms trejus metus po jų pripažinimo dienos. Pirmaisiais, antraisiais ir trečiaisiais metais ši pagalba neturi sudaryti daugiau kaip:
i) atitinkamai 3 %, 2 % ir 1 % gamintojų organizacijos parduodamų produktų vertės,
ii) atitinkamai 60 %, 40 % ir 20 % gamintojų organizacijos administracinių išlaidų;
b) nepažeidžiant a punkte minėtos pagalbos, pagalba gali būti suteikta gamintojų organizacijoms, kurioms buvo suteiktas specialus pripažinimas pagal Reglamento (EEB) Nr. 3759/92 7a straipsnio 1 dalį, per trejus metus nuo jų specialaus pripažinimo, siekiant padėti joms įgyvendinti kokybės pagerinimo planus. Tokios pagalbos suma pirmaisiais, antraisiais ir trečiaisiais metais neturi sudaryti daugiau kaip atitinkamai 60 %, 40 % ir 20 % išlaidų, kurias organizacija patiria įgyvendindama planą;
c) a ir b punktuose minėta pagalba už tam tikrus metus išmokama galutiniam gavėjui kitais metais, bet ne vėliau kaip 2008 m. gruodžio 31 d.
2. Valstybės narės gali skatinti kolektyviniams interesams naudingą trumpalaikę platesnės veiklos sferos nei paprastai būdinga privačiam verslui veiklą, kurią vykdo aktyviai dalyvaudami patys prekybos dalyviai ar organizacijos, veikiančios gamintojų vardu, ar kitos valdymo institucijos pripažintos organizacijos, ir kuria siekiama bendrosios žuvininkystės politikos tikslų.
3. Tinkama veikla turi būti susijusi su:
a) sąlygų, nustatytų pasiekti tam tikrus žvejybos rajonus, valdymu ir kontrole bei kvotų valdymu;
b) žvejybos pastangų valdymu;
c) žvejybos įrangos ir metodų, kuriuos valdymo institucija pripažįsta esančiais didesnio selektyvumo, skatinimu;
d) techninių išteklių išsaugojimo priemonių skatinimu;
e) darbo sąlygų ir laive esančių bei iškrautų produktų sanitarinių sąlygų gerinimo priemonių skatinimu;
f) kolektyviniais akvakultūros įrenginiais, akvakultūros apsauginių zonų pertvarka ir gerinimu, akvakultūros nuotėkų kolektyviniu valymu;
g) žuvų auginimo patologinės rizikos, žvejybos zonose ar pakrančių ekosistemose esančių parazitų išnaikinimu;
h) pagrindinių duomenų rinkimu ir (arba) žuvininkystės bei akvakultūros aplinkos valdymo modelių rengimu, siekiant sudaryti integruotus priekrantės zonų valdymo planus;
i) elektroninės prekybos organizavimu ir kitomis informacinėmis technologijomis, siekiant platinti techninę ir komercinę informaciją;
j) verslo inkubatorių sektoriuje ir (arba) žuvininkystės bei akvakultūros produktų surinkimo centrų kūrimu;
k) mokymo, ypač kokybės srityje, galimybėmis ir pažangiosios patirties perdavimo organizavimu laivuose ir krante;
l) kokybės gerinimui ir kontrolei, atsekamumui, sveikatos sąlygoms, statistikos instrumentams ir poveikiui aplinkai skirtų sistemų projektavimu ir taikymu;
m) produktų pridėtinės vertės sukūrimu (inter alia, eksperimentuojant, ieškant naujovių, didinant šalutinių ir bendrų produktų vertę);
n) žinių ir skaidrumo didinimu gamyboje ir rinkoje.
Įprasto gamybinio proceso įmonėse sąnaudos pagal šią straipsnio dalį nekompensuojamos.
4. Bendrija 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka priima išsamias šio straipsnio taikymo taisykles.
16 straipsnis
Laikinas veiklos nutraukimas ir kitos finansinės kompensacijos
1. Valstybės narės gali teikti kompensaciją žvejams ir laivų savininkams už laikiną veiklos nutraukimą šiomis aplinkybėmis:
a) nenumatytomis aplinkybėmis, ypač kai jas sukelia biologiniai veiksniai; kompensacija negali būti teikiama ilgiau kaip du mėnesius per metus arba šešis mėnesius per visą laikotarpį nuo 2000 m. iki 2006 m. Valdymo institucija Komisijai iš anksto atsiunčia tinkamą mokslinį pagrindimą;
b) kai žvejybos susitarimas neatnaujinamas arba kai jis laikinai sustabdomas, kompensuojama Bendrijos laivynui, priklausomam nuo susitarimo; kompensacija negali būti teikiama ilgiau kaip šešis mėnesius; mokėjimas gali būti pratęstas dar šešiems mėnesiams, jei atitinkamam laivynui yra įgyvendinamas Komisijos patvirtintas pertvarkymo planas;
c) kai yra įgyvendinamas Komisijos arba vienos ar kelių valstybių narių priimtas planas atkurti išteklius, kuriems gresia išeikvojimas; kompensacija negali būti teikiama ilgiau kaip dvejus metus ir gali būti pratęsta dar metams. Kompensacija tokiam pat laikui gali būti suteikta ir perdirbimo pramonei, kuri priklauso nuo išteklių tiekimo, kuriems taikomas atkūrimo planas, ir kai importas negali kompensuoti sumažėjusio tiekimo. Prieš įgyvendinant atkūrimo planą, valdymo institucija Komisijai atsiunčia tinkamą mokslinį ir ekonominį pagrindimą. Komisija nedelsdama prašo Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 16 straipsnyje numatyto komiteto nuomonės.
2. Valstybės narės gali teikti finansinę kompensaciją žvejams ir laivų savininkams, kai Tarybos sprendimas nustato tam tikros įrangos ar žvejybos metodų techninius apribojimus; tokios pagalbos tikslas - padengti techninį pritaikymą, ir ji negali būti mokama ilgiau kaip šešis mėnesius.
3. Finansinis FIFG indėlis į 1 ir 2 dalyse minėtas priemones vienai valstybei narei per visą laikotarpį nuo 2000 m. iki 2006 m. negali būti didesnis už didesniąją iš šių dviejų sumų: 1 milijoną eurų arba 4 % Bendrijos finansinės paramos, skirtos sektoriui, atitinkamoje valstybėje narėje.
Valdymo institucija nustato konkrečiais atvejais išmokamas šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytos kompensacijos sumas, atsižvelgdama į atitinkamus parametrus, tokius kaip iš tikrųjų patirti nuostoliai, pertvarkymo mastas, atstatymo planas ar techninio pritaikymo bandymai.
4. Šio straipsnio priemonėmis jokiomis aplinkybėmis negalima remtis siekiant 5 straipsnyje minėtos daugiametės orientavimo programos tikslų; jų taip pat negalima pateisinti nuolatinėje žvejybos veikloje pasikartojančiu sezoniniu veiklos nutraukimu.
17 straipsnis
Novatoriški metodai ir techninė parama
1. Valstybės narės Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 3 straipsnio 3 dalyje minėtuose ir 9 straipsnio b punkte apibrėžtuose planuose numato priemones, būtinas atlikti tyrimus, bandomuosius ir parodomuosius projektus, organizuoti mokymą, techninę paramą, pasikeitimą patirtimi ir viešumą, susijusį su veiklos programų ar bendrųjų programinių dokumentų rengimu, įgyvendinimu, monitoringu, vertinimu ir derinimu.
2. "Bandomasis projektas" - tai projektas, kurį vykdo ekonominės veiklos vykdytojas, mokslo, technikos ar kita kompetentinga įstaiga, bandydama sąlygomis, artimomis realioms pramonėje sąlygoms, tam tikros novatoriškos technologijos techninį patikimumą ir (arba) finansinį gyvybingumą, kai ketinama įsigyti ar platinti bandomosios technologijos technines ir (arba) finansines žinias. Bandomieji projektai visuomet apima pakankamo intensyvumo ir trukmės mokslinį stebėjimą, kad būtų gauti reikšmingi rezultatai; apie tokius rezultatus valdymo institucijai pranešama mokslinėje ataskaitoje. Valdymo institucija informacijos tikslais nedelsdama tokias ataskaitas persiunčia Komisijai.
Eksperimentiniai žvejybiniai projektai gali būti kompensuojami kaip bandomieji projektai, jei jų tikslas yra išsaugoti žuvų išteklius ir įgyvendinti didesnio selektyvumo metodus.
3. Šio straipsnio 1 dalyje minėtos priemonės gali būti ypač susijusios su 15 straipsnio 2 ir 3 dalyse minėtais dalykais, jei jie įgyvendinami valstybinių, pusiau valstybinių ar kitų įstaigų, kurias tam tikslui paskiria valdymo institucija, iniciatyva.
Tai gali būti laivų statyba ir transformavimas, jei tokie laivai su valstybės narės vėliava yra skirti išimtinai moksliniams tyrimams bei mokymui, kuriuos vykdo valstybinės ar pusiau valstybinės įstaigos.
4. Be to, 1 dalyje minėtos priemonės gali apimti priemones, skirtas skatinti lygias vyrų ir moterų, dirbančių sektoriuje, galimybes įsidarbinti.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS IR FINANSINĖS NUOSTATOS
18 straipsnis
Paramą reguliuojančių sąlygų laikymasis
Valdymo institucija užtikrina, kad būtų laikomasi specialių paramą reguliuojančių sąlygų, išvardytų III priede.
Prieš suteikdama paramą, ji kartu įsitikina, kokie yra paramos gavėjų techniniai pajėgumai ir įmonių finansinis gyvybingumas.
19 straipsnis
Pranešimai apie paramos schemas
1. Vadovaudamosi Sutarties 87-89 straipsniais, valstybės narės Komisijai praneša apie pagalbos schemas, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1260/1999 3 straipsnio 3 dalyje minėtuose ir 9 straipsnio b punkte apibrėžtuose planuose.
2. Šio reglamento taikymo srityje valstybės narės, jei jos laikosi Sutarties 87-89 straipsnių, gali numatyti papildomas pagalbos priemones, kurioms taikomos kitokios nei šiame reglamente nustatytos sąlygos ir taisyklės, ar padengia sumas, didesnes už didžiausias V priede minėtas sumas.
20 straipsnis
Pinigų konvertavimas
Valstybėms narėms, kurios yra už euro zonos ribų, šiame reglamente nustatytos sumos eurais konvertuojamos į nacionalinę valiutą Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje skelbiamu kursu.
Konvertuojama kursu, kuris galiojo sausio 1 d. tais metais, kai valstybė narė nusprendė suteikti išmoką ar pagalbą.
21 straipsnis
Įgyvendinimo taisyklės
straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Komisija patvirtina išlaidų ataskaitų ir metinių įgyvendinimo ataskaitų formas.
22 straipsnis
Komiteto procedūra
Priemonės, būtinos šio reglamento 4, 5, 6, 8, 10, 15 ir 21 straipsniams įgyvendinti, priimamos 23 straipsnio 2 dalyje nurodyta valdymo procedūra.
23 straipsnis
Komitetai
1. Komisijai padeda:
a) įgyvendinant 8, 15 ir 21 straipsnius, Žuvininkystės ir akvakultūros struktūrų komitetas, įkurtas Reglamento (EEB) Nr. 1260/1999 51 straipsniu; ir
b) įgyvendinant 4, 5, 6 ir 10 straipsnius, Žuvininkystės ir akvakultūros komitetas, įkurtas Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 17 straipsniu.
2. Darant nuorodą į šią straipsnio dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsnių nuostatos.
Sprendimo 1999/468/EEB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas laikotarpis yra vienas mėnuo.
3. Komitetai priima savo darbo tvarkos taisykles.
24 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Nuo 2000 m. sausio 1 d. panaikinami:
- Reglamentas (EB) Nr. 2468/98,
- Reglamento (EEB) Nr. 3759/92 7 straipsnio 1, 2, 3 dalys ir 7b straipsnis;
- Reglamentas (EEB) Nr. 3140/82 [18].
Tačiau panaikintos nuostatos ir toliau galioja pagalbai, priemonėms ir projektams, patvirtintiems iki 1999 m. gruodžio 31 d.
Nuorodos į panaikintus reglamentus ir straipsnius laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
25 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1999 m. gruodžio 17 d.