TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 428/2009,
2009 m. gegužės 5 d.
nustatantis Bendrijos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, susijusių tarpininkavimo paslaugų ir tranzito kontrolės režimą
(Nauja redakcija)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2000 m. birželio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2000, nustatantis Bendrijos dvejopo naudojimo objektų ir technologijų eksporto kontrolės režimą (1), buvo iš esmės kelis kartus keičiamas. Kadangi reikalingi tolesni pakeitimai, siekiant aiškumo, jis turėtų būti išdėstytas nauja redakcija.
(2)
Dvejopo naudojimo prekėms (įskaitant programinę įrangą ir technologijas), jas eksportuojant iš Europos bendrijos, turėtų būti taikoma veiksminga kontrolė.
(3)
Veiksminga bendra dvejopo naudojimo prekių eksporto kontrolės priemonių sistema yra reikalinga, kad būtų užtikrinta, jog valstybės narės ir Europos Sąjunga (ES) laikosi tarptautinių įsipareigojimų ir pareigų, ypač dėl neplatinimo.
(4)
Bendros kontrolės sistemos buvimas ir jos įgyvendinimo bei stebėsenos politikos derinimas visose valstybėse narėse yra prielaida nustatyti laisvą dvejopo naudojimo prekių judėjimą Bendrijoje.
(5)
Atsakomybė priimant sprendimus dėl atskirųjų, visuotinių arba nacionalinių bendrųjų eksporto leidimų teikti tarpininkavimo paslaugas dėl ne Bendrijos dvejopo naudojimo prekių tranzito ar IV priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių persiuntimo Bendrijoje leidimų tenka nacionalinėms valdžios institucijoms. Dvejopo naudojimo prekių eksportui poveikio turinčios nacionalinės nuostatos ir sprendimai turi būti priimami remiantis bendra prekybos politika, ypač 1969 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2603/69, nustatančiu bendras eksporto taisykles (2).
(6)
Sprendimai dėl bendro dvejopo naudojimo prekių, kurioms taikoma eksporto kontrolė, sąrašo atnaujinimo turi atitikti pareigas ir įsipareigojimus, kuriuos valstybės narės yra prisiėmusios kaip atitinkamų tarptautinių neplatinimo režimų ir eksporto kontrolės susitarimų dalyvės arba ratifikuodamos atitinkamas tarptautines sutartis.
(7)
Bendri dvejopo naudojimo prekių, paskirties vietų ir nurodymų sąrašai yra svarbūs veiksmingo eksporto kontrolės režimo elementai.
(8)
Programinės įrangos ir technologijų perdavimas už Bendrijos ribų elektroninėmis priemonėmis, telefaksu ar telefonu taip pat turėtų būti kontroliuojamas.
(9)
Ypatingą dėmesį reikia skirti reeksporto ir galutinio naudojimo klausimams.
(10)
1998 m. rugsėjo 22 d. valstybių narių ir Europos Komisijos atstovai pasirašė valstybių narių, Europos atominės energijos bendrijos ir Tarptautinės atominės energijos agentūros atitinkamų apsaugos susitarimų papildomus protokolus, kurie be kitų priemonių įpareigoja valstybes nares teikti informaciją apie nurodytos įrangos ir nebranduolinių medžiagų persiuntimą.
(11)
Bendrija yra priėmusi rinkinį muitinės taisyklių, kurios išdėstytos 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiame Bendrijos muitinės kodeksą (3) (toliau - Bendrijos muitinės kodeksas), ir Reglamentą (EEB) Nr. 2913/92 įgyvendinančiame Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93 (4), kuriuose, be kita ko, yra nuostatų dėl prekių eksporto ir reeksporto. Jokia šio reglamento nuostata nevaržo įgaliojimų, suteikiamų pagal Bendrijos muitinės kodeksą ir laikantis jo įgyvendinimo nuostatų.
(12)
Pagal Sutarties 30 straipsnį, nedarydamos poveikio jo nuostatų taikymui ir laukdamos didesnio derinimo laipsnio, valstybės narės išlaiko teisę kontroliuoti tam tikrų dvejopo naudojimo prekių persiuntimą Bendrijoje, kad išsaugotų viešąją tvarką ir visuomenės saugumą. Tais atvejais, kai šios kontrolės priemonės yra susijusios su eksporto iš Bendrijos kontrolės priemonių veiksmingumu, jos turėtų būti Tarybos periodiškai peržiūrimos.
(13)
Siekiant užtikrinti, kad šis reglamentas būtų deramai taikomas, kiekviena valstybė narė turėtų imtis priemonių, suteikiančių kompetentingoms institucijoms atitinkamus įgaliojimus.
(14)
2003 m. birželio mėn. ES valstybių arba Vyriausybių vadovai patvirtino Masinio naikinimo ginklų neplatinimo veiksmų planą (Salonikų veiksmų planas). Šį veiksmų planą papildė 2003 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos priimta ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategija. Remiantis šios strategijos III skyriumi, Europos Sąjunga privalo pasinaudoti visomis savo priemonėmis siekdama užkirsti kelią, atgrasyti, sustabdyti ir, jei įmanoma, eliminuoti platinimo programas, kurios kelia susirūpinimą pasauliniu lygiu. Minėto skyriaus 30.A dalies 4 punkte konkrečiai nurodytas eksporto kontrolės politikos ir praktinių veiksmų stiprinimas.
(15)
2004 m. balandžio 28 d. priimtoje Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijoje Nr. 1540 nuspręsta, kad visos valstybės turi priimti ir įgyvendinti veiksmingas priemones siekdamos nustatyti nacionalines kontrolės priemones, kad užkirstų kelią atominių, cheminių ir biologinių ginklų ir jų pristatymo priemonių platinimui, be kita ko, ir nustatydamos tinkamas susijusių medžiagų kontrolės priemones, ir to siekdamos jos turi nustatyti, be kita ko, tranzito ir tarpininkavimo kontrolės priemones. Susijusios medžiagos yra medžiagos, įranga ir technologijos, kurias reglamentuoja atitinkamos daugiašalės sutartys ir susitarimai, arba kurios yra įtrauktos į nacionalinius kontrolės sąrašus, kurie gali būti naudojami projektuojant, kuriant, gaminant ar naudojant atominius, cheminius ir biologinius ginklus ir jų pristatymo sistemas.
(16)
Šiuo reglamentu reguliuojamos tik tos prekės, kurios vežamos per Bendrijos teritoriją, tai yra, prekės, kurioms neįforminami sankcionuoti muitinės veiksmai, išskyrus išorinio tranzito procedūrą, arba kurios tik yra patalpinamos laisvojoje zonoje arba laisvajame sandėlyje ir kur neprivaloma jų apskaityti įtraukiant į patvirtintą atsargų registrą. Todėl turėtų būti nustatyta, kad valstybių narių valdžios institucijos turi turėti galimybę kiekvienu atskiru atveju nuspręsti uždrausti ne Bendrijos dvejopo naudojimo prekių tranzitą, jeigu jos remdamosi žvalgybos informacija ar kitais šaltiniais turi pagrįstų priežasčių įtarti, jog tos prekės, visos ar iš dalies, yra arba gali būti skirtos masinio naikinimo ginklams arba jų tiekimo priemonėms platinti.
(17)
Taip pat turi būti nustatytos tarpininkavimo paslaugų teikimo kontrolės priemonės, kai kompetentingos nacionalinės institucijos praneša tarpininkui arba jis žino, kad toks paslaugos teikimas gali būti masinio naikinimo ginklų gamybos arba jų tiekimo trečiojoje šalyje priežastimi.
(18)
Siekiant sustiprinti ES ir tarptautinį saugumą bei užtikrinti vienodas sąlygas ES eksportuotojams, pageidautina, jog kontrolės priemonės visoje ES būtų taikomos vienodai ir nuosekliai. Todėl, atsižvelgus į Salonikų veiksmų plano rekomendacijas, bei 2003 m. gruodžio 12 d. patvirtintoje ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimo strategijoje nustatytą raginimą, derėtų išplėsti valstybių narių tarpusavio konsultacijų mastą, prieš suteikiant eksporto leidimą. Vienas šio metodo privalumų tas, kad, pavyzdžiui, būtų užtikrinama, jog eksportas iš vienos valstybės narės nekels grėsmės kitos valstybės narės svarbiems saugumo interesams. Didesnis nacionalinės kontrolės priemonių, taikomų dvejopo naudojimo prekėms, kurios nėra išvardytos šiame reglamente, įgyvendinimo sąlygų panašumas ir įvairių rūšių leidimų, kurie gali būti suteikti pagal šį reglamentą, naudojimo sąlygų suderinimas užtikrintų vienodesnį ir nuoseklesnį kontrolės priemonių taikymą. Nematerialiojo technologijų perdavimo apibrėžties patobulinimas įtraukiant kontroliuojamų technologijų tiekimą už ES teritorijos ribų esantiems asmenims sustiprintų pastangas remti saugumą; tam pasitarnautų ir tolesnis neskelbtinos informacijos mainų tarp valstybių narių sąlygų derinimas su esamomis tarptautinių eksporto kontrolės režimų sąlygomis, pirmiausia numatant galimybę sukurti saugią informacijos mainų tarp valstybių narių elektroninę sistemą.
(19)
Kiekviena valstybė narė turėtų nustatyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas, taikytinas pažeidus šio reglamento nuostatas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
REGLAMENTO OBJEKTAS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Šis reglamentas nustato Bendrijos dvejopo naudojimo prekių eksporto, persiuntimo, susijusių tarpininkavimo paslaugų ir tranzito kontrolės režimą.
2 straipsnis
Šiame reglamente:
1)
dvejopo naudojimo prekės - prekės, įskaitant programinę įrangą ir technologijas, kurios gali būti naudojamos ir civiliniams, ir kariniams tikslams, taip pat visos prekės, kurios gali būti ir neskirtos sprogdinti, ir gali kokiu nors būdu būti susijusios su branduolinių ginklų ar kitokių branduolinių sprogstamųjų įtaisų gamyba;
2)
eksportas:
i)
eksporto procedūra, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 2913/1992 (Bendrijos muitinės kodekso) 161 straipsnyje;
ii)
reeksportas, kaip apibrėžta to kodekso 182 straipsnyje, išskyrus tranzitu pervežamas prekes; ir
iii)
programinės įrangos ar technologijų perdavimas elektroninėmis priemonėmis, tarp jų telefaksu, telefonu, elektroniniu paštu arba bet kokiomis kitomis elektroninėmis priemonėmis, į paskirties vietą už Europos bendrijos ribų; tai apima elektroninį programinės įrangos ir technologijų tiekimą juridiniams ir fiziniams asmenims ir bendrijoms už Bendrijos ribų. Eksportu taip pat laikomas technologijų perdavimas žodžiu tais atvejais, kai tos technologijos yra apibūdinamos telefonu;
3)
„eksportuotojas“ bet kuris fizinis ar juridinis asmuo arba bendrija:
i)
kurio vardu užpildoma eksporto deklaracija, t. y. asmuo, kuris priimant deklaraciją yra sudaręs sutartį su prekių gavėju trečiojoje šalyje ir gali nuspręsti išsiųsti prekę iš Bendrijos muitų teritorijos. Jei nėra sudaryta eksporto sutartis arba jei sutarties turėtojas veikia ne savo vardu, eksportuotojas yra asmuo, galintis nuspręsti išsiųsti prekę iš Bendrijos muitų teritorijos;
ii)
kuris nusprendžia elektroninėmis priemonėmis, įskaitant faksu, telefonu, elektroniniu paštu arba bet kokiomis kitomis elektroninėmis priemonėmis perduoti arba tiekti programinę įrangą ar technologijas į paskirties vietą už Bendrijos ribų.
Jei teisės parduoti dvejopo naudojimo prekę nauda pagal sutartį, kuria grindžiamas eksportas, priklauso ne Bendrijoje įsisteigusiam asmeniui, eksportuotojas yra laikomas Bendrijoje įsisteigusia sutarties šalimi.
4)
eksporto deklaracija - aktas, kuriuo asmuo nustatyta forma ir būdu nurodo ketinimą pateikti dvejopo naudojimo prekes eksporto procedūrai;
5)
tarpininkavimo paslaugos:
-
derybos dėl dvejopo naudojimo prekių pirkimo, pardavimo arba tiekimo iš vienos trečiosios šalies į bet kurią kitą trečiąją šalį sandorių, arba tokių sandorių organizavimas, arba
-
dvejopo naudojimo prekių, esančių trečiosiose šalyse, pardavimas arba pirkimas siekiant jas persiųsti į kitas trečiąsias šalis.
Šiame reglamente į šią apibrėžtį neįtraukiamos tik pagalbinės paslaugos. Pagalbinės paslaugos - transportavimas, finansinės paslaugos, draudimas ar perdraudimas arba bendra reklamos ar skatinimo veikla;
6)
tarpininkas - Bendrijos valstybėje narėje gyvenantis fizinis ar įsisteigęs juridinis asmuo ar bendrija, kurie teikia 2 straipsnio f punkte nurodytas paslaugas iš Bendrijos į trečiosios šalies teritoriją;
7)
tranzitas - ne Bendrijos dvejopo naudojimo prekių gabenimas į Bendrijos muitų teritoriją ir vežimas per ją į paskirties vietą už Bendrijos ribų;
8)
atskirasis eksporto leidimas - leidimas, suteiktas vienam konkrečiam eksportuotojui vienai arba kelioms dvejopo naudojimo prekėms eksportuoti vienam galutiniam naudotojui ar gavėjui trečiojoje šalyje;
9)
bendrasis Bendrijos eksporto leidimas - eksporto leidimas, skirtas eksportui į tam tikras paskirties šalis, kuriuo gali naudotis visi eksportuotojai, atitinkantys jo naudojimo sąlygas, išdėstytas II priede;
10)
visuotinis eksporto leidimas - leidimas, suteikiamas vienam konkrečiam eksportuotojui, kurį turėdamas jis gali eksportuoti tam tikros rūšies ar kategorijos dvejopo naudojimo prekę vienam ar keliems konkretiems galutiniams naudotojams ir (arba) vienoje ar keliose konkrečiose trečiosiose šalyse;
11)
bendrasis nacionalinis eksporto leidimas - eksporto leidimas, suteiktas remiantis 9 straipsnio 2 dalimi ir apibrėžtas nacionalinėje teisėje remiantis 9 straipsniu ir IIIc priedu;
12)
Europos Sąjungos muitų teritorija - teritorija, kaip apibrėžta Bendrijos muitinės kodekso 3 straipsnyje;
13)
ne Bendrijos dvejopo naudojimo prekės - prekės, kurioms taikomas ne Bendrijos prekių statusas, kaip apibrėžta Bendrijos muitinės kodekso 4 straipsnio 8 dalyje.
II SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS
3 straipsnis
1. I priede išvardytoms dvejopo naudojimo prekėms eksportuoti reikia leidimo.
2. Laikantis 4 arba 8 straipsnio, leidimo taip pat gali reikėti tam tikrų I priede neišvardytų dvejopo naudojimo prekių eksportui į visas arba tam tikras paskirties vietas.
4 straipsnis
1. I priede neišvardytoms dvejopo naudojimo prekėms eksportuoti reikia leidimo, jei valstybės narės, kurioje eksportuotojas yra įsisteigęs, kompetentingos institucijos yra informavusios jį, kad atitinkamos prekės, visos arba iš dalies, yra arba gali būti skirtos naudoti kuriant, gaminant, tvarkant, naudojant, prižiūrint, laikant, susekant, atpažįstant ar platinant cheminius, biologinius arba branduolinius ginklus ar kitus branduolinius sprogdinimo įtaisus arba kuriant, gaminant, prižiūrint ar laikant tokius ginklus galinčias skraidinti raketas.
2. I priede neišvardytoms dvejopo naudojimo prekėms eksportuoti taip pat reikia leidimo, jei perkančiajai šaliai arba paskirties vietos šaliai yra taikomas ginklų embargas, nustatytas Tarybos priimta bendrąja pozicija ar bendrųjų veiksmų aktu arba Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) sprendimu, arba ginklų embargas, nustatytas Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos privaloma rezoliucija, ir jei 1 dalyje nurodytos institucijos yra informavusios eksportuotoją, kad atitinkamos prekės, visos arba iš dalies, yra arba gali būti skirtos galutiniam kariniam naudojimui. Šioje straipsnio dalyje „galutinis karinis naudojimas“ reiškia:
a)
įtaisymą į karines prekes, išvardytas valstybių narių kariniuose sąrašuose;
b)
naudojimą gamybos, bandymų ar analitinei įrangai ir jos sudedamosioms dalims kuriant, gaminant ar prižiūrint karines prekes, išvardytas pirmiau minėtame sąraše;
c)
bet kurių nebaigtų gaminių naudojimą gamykloje gaminant karines prekes, išvardytas pirmiau minėtame sąraše.
3. I priede neišvardytoms dvejopo naudojimo prekėms eksportuoti taip pat reikia leidimo, jei 1 dalyje nurodytos institucijos yra informavusios eksportuotoją, kad atitinkamos prekės, visos arba iš dalies, yra arba gali būti skirtos naudoti kaip nacionaliniame kariniame sąraše išvardytų karinių prekių dalys ar sudedamosios dalys, kurios buvo eksportuotos iš tos valstybės narės teritorijos be leidimo arba pažeidžiant tos valstybės narės įstatymais nustatytą leidimų tvarką.
4. Jei eksportuotojas žino, kad jo siūlomos eksportuoti I priede neišvardytos dvejopo naudojimo prekės, visos arba iš dalies, yra skirtos kuriam nors iš 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų naudojimo tikslų, jis turi pranešti šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms institucijoms, kurios nuspręs, ar tikslinga atitinkamam eksportui reikalauti leidimo.
5. Valstybė narė gali priimti arba ir toliau taikyti nacionalinius įstatymus, nustatančius I priede neišvardytų dvejopo naudojimo prekių eksportui leidimų reikalavimą, jei eksportuotojas turi pagrindą įtarti, kad tos prekės, visos arba iš dalies, yra arba gali būti skirtos šio straipsnio 1 dalyje nurodytiems naudojimo tikslams.
6. Valstybė narė, nustatanti leidimo reikalavimą, I priede neišvardytų dvejopo naudojimo prekių eksportui taikydama šio straipsnio 1-5 dalis, prireikus informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją. Kitos valstybės narės deramai atsižvelgia į šią informaciją ir informuoja apie tai savo muitinės administraciją ir kitas atitinkamas nacionalines institucijas.
7. 13 straipsnio 1, 2 ir 5-7 dalių nuostatos taikomos su I priede neišvardytomis dvejopo naudojimo prekėmis susijusiais atvejais.
8. Šis reglamentas neturi poveikio valstybių narių teisei imtis nacionalinių priemonių pagal Reglamento (EEB) Nr. 2603/69 11 straipsnį.
5 straipsnis
1. Su I priede išvardytomis dvejopo naudojimo prekėmis susijusioms tarpininkavimo paslaugoms vykdyti reikalingas leidimas, jeigu valstybės narės, kurioje tarpininkas gyvena ar yra įsisteigęs, kompetentingos institucijos tarpininkui praneša, kad atitinkamos prekės, visos ar iš dalies, yra arba gali būti skirtos bet kuriam iš 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų naudojimo tikslų. Jeigu tarpininkui žinoma, kad I priede išvardytos dvejopo naudojimo prekės, dėl kurių jis siūlo savo tarpininkavimo paslaugas, yra, visos arba iš dalies, skirtos bet kuriam iš 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų naudojimo tikslų, jis privalo apie tai pranešti kompetentingoms institucijoms, kurios nuspręs ar derėtų nustatyti, kad tokioms tarpininkavimo paslaugoms vykdyti reikalingas leidimas.
2. Valstybė narė gali 1 dalies taikymą - ją taikyti į sąrašą neįtrauktoms dvejopo naudojimo prekėms, skirtoms 4 straipsnio 1 dalyje išvardytiems naudojimo tikslams ir dvejopo naudojimo prekėms, skirtoms 4 straipsnio 2 dalyje nurodytam kariniam naudojimui ir paskirčiai.
3. Valstybė narė gali priimti arba toliau taikyti nacionalinės teisės aktus, kuriais nustatomas reikalavimas gauti leidimą tarpininkavimo paslaugoms dėl dvejopo naudojimo prekių teikti, jeigu tarpininkas turi priežasčių įtarti, kad šios prekės yra arba gali būti skirtos bet kuriam iš 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų naudojimo tikslų.
4. 8 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatos taikomos nacionalinėms priemonėms, nurodytoms šio straipsnio 2 ir 3 dalyse.
6 straipsnis
1. I priede išvardytų ne Bendrijos dvejopo naudojimo prekių tranzitą gali uždrausti tranzito valstybės narės kompetentingos institucijos, jeigu prekės, visos ar iš dalies, yra arba gali būti skirtos 4 straipsnio 1 dalyje nurodytiems naudojimo tikslams. Spręsdamos dėl šio draudimo valstybės narės atsižvelgia į savo pareigas ir įsipareigojimus, kuriuos jos prisiėmė kaip tarptautinių sutarčių Šalys arba tarptautinių neplatinimo režimų narės.
2. Prieš nuspręsdama dėl tranzito uždraudimo valstybė narė gali nustatyti, kad jos kompetentingos institucijos gali atskirais atvejais taikyti reikalavimą gauti leidimą konkrečiais I priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių tranzito atvejais, jeigu prekės, visos ar iš dalies, yra arba gali būti skirtos 4 straipsnio 1 dalyje nurodytiems naudojimo tikslams.
3. Valstybė narė gali 1 dalies taikymą išplėsti - taikyti į sąrašą neįtrauktoms dvejopo naudojimo prekėms, skirtoms 7 straipsnio 1 dalyje nurodytiems naudojimo tikslams, ir taikyti dvejopo naudojimo prekėms, skirtoms 4 straipsnio 2 dalyje nurodytam kariniam naudojimui ir paskirčiai.
4. 8 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatos taikomos šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytoms nacionalinėms priemonėms.
7 straipsnis
Šis reglamentas netaikomas paslaugų teikimui arba technologijų perdavimui, jei tas tiekimas arba perdavimas yra susijęs su asmenų sienų kirtimu.
8 straipsnis
1. Valstybė narė gali uždrausti I priede neišvardytų dvejopo naudojimo prekių eksportą arba jam taikyti leidimų reikalavimą visuomenės saugumo arba žmogaus teisių apsaugos sumetimais.
2. Apie priemones, kurios buvo patvirtintos pagal 1 dalį, valstybės narės tuojau po jų patvirtinimo praneša Komisijai ir tiksliai nurodo tų priemonių motyvus.
3. Valstybės narės taip pat nedelsdamos praneša Komisijai apie bet kuriuos priemonių, patvirtintų pagal 1 dalį, pakeitimus.
4. Priemones, apie kurias buvo pranešta pagal šio straipsnio 2 ir 3 dalis, Komisija skelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
III SKYRIUS
EKSPORTO LEIDIMAS IR TARPININKAVIMO PASLAUGŲ LEIDIMAS
9 straipsnis
1. Šiuo reglamentu tam tikroms II priede nustatytoms eksporto prekėms nustatomas bendrasis Bendrijos eksporto leidimas.
2. Visoms kitoms eksporto prekėms, kurioms pagal šį reglamentą reikalaujama leidimo, tokį leidimą išduoda valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs eksportuotojas, kompetentingos institucijos. Atsižvelgiant į 4 dalyje nurodytus apribojimus šis leidimas gali būti atskirasis, visuotinis arba bendrasis.
Visi leidimai galioja visoje Bendrijoje.
Eksportuotojai kompetentingoms institucijoms pateikia visą informaciją, būtiną jų paraiškoms dėl atskirųjų ir bendrųjų eksporto leidimų, kad nacionalinėms kompetentingoms institucijoms būtų pateikta išsami informacija, būtent apie galutinius naudotojus, paskirties šalį, ir eksportuojamos prekės galutinio naudojimo tikslus. Leidimas prireikus gali būti siejamas su galutinio naudojimo paaiškinimu.
3. Valstybės narės išnagrinėja prašymus dėl atskirųjų ir bendrųjų leidimų per laikotarpį, kuris nustatomas vadovaujantis nacionaliniais įstatymais ir praktika.
4. Bendrieji nacionaliniai eksporto leidimai:
a)
netaikomi II priedo 2 dalyje išvardytoms prekėms;
b)
nustatomi pagal nacionalinę teisę ar praktiką. Jais gali naudotis visi tokius leidimus išduodančioje valstybėje narėje įsisteigę ar gyvenantys eksportuotojai, jeigu jie atitinka šio reglamento ir papildomų nacionalinės teisės aktų reikalavimus. Šie leidimai išduodami laikantis IIIc priede nustatytų sąlygų. Jie išduodami vadovaujantis nacionaline teise ar praktika;
Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie visus išduotus ar pakeistus bendruosius nacionalinius eksporto leidimus. Komisija skelbia šiuos pranešimus Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
c)
negali būti naudojami, jei eksportuotojo valdžios institucijos yra informavusios jį, kad atitinkamos prekės, visos arba iš dalies, yra arba gali būti skirtos 4 straipsnio 1 ir 3 dalyse arba 4 straipsnio 2 dalyje nurodytiems naudojimo tikslams šalyje, kuriai taikomas ginklų embargas, dėl kurio nuspręsta priimant Tarybos bendrąją poziciją arba bendruosius veiksmus arba ESBO sprendimu, arba Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos privalomąja rezoliucija nustatytas ginklų embargas, arba jei eksportuotojas žino, kad šios prekės yra skirtos pirmiau minėtiems naudojimo tikslams.
5. Valstybės narės ir toliau išlaiko arba nustato savo atitinkamuose nacionaliniuose įstatymuose galimybę suteikti konkrečiam eksportuotojui visuotinį eksporto.
6. Valstybės narės pateikia Komisijai sąrašą institucijų, įgaliotų:
a)
suteikti dvejopo naudojimo prekių eksporto leidimus;
b)
nuspręsti uždrausti ne Bendrijos dvejopo naudojimo prekių tranzitą pagal šį reglamentą.
Šių institucijų sąrašą Komisija skelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
10 straipsnis
1. Leidimą teikti tarpininkavimo paslaugas pagal šį reglamentą suteikia valstybės narės, kurioje tarpininkas gyvena arba kurioje yra įsisteigęs, kompetentingos institucijos. Šie leidimai turi būti suteikiamai nustatytam konkrečių prekių, kurios vežamos iš vienos trečiosios šalies į kitą arba kelias kitas trečiąsias šalis, kiekiui. Būtina tiksliai nurodyti prekių buvimo vietą kilmės trečiojoje šalyje, galutinį naudotoją ir jo buvimo vietą. Šie leidimai galioja visoje Bendrijoje.
2. Tarpininkai kompetentingoms valdžios institucijoms pateikia visą informaciją, kuri yra privaloma taikant šį reglamentą pateikiant paraišką dėl leidimo teikti tarpininkavimo paslaugas, visų pirma nurodoma prekių buvimo vieta kilmės trečiojoje šalyje, pateikiamas aiškus prekių apibūdinimas ir nurodomas jų kiekis, nurodomi sandoryje dalyvaujantys tretieji asmenys, paskirties trečioji šalis, toje šalyje esantis galutinis naudotojas ir tiksli jo buvimo vieta.
3. Valstybės narės išnagrinėja prašymus dėl tarpininkavimo paslaugų leidimų per laikotarpį, kuris nustatomas vadovaujantis nacionalinės teisės aktais ar praktika.
4. Valstybės narės Komisijai pateikia institucijų, turinčių įgaliojimus išduoti leidimus pagal šį reglamentą tarpininkavimo paslaugoms teikti. Komisija skelbia šių institucijų sąrašą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
11 straipsnis
1. Jei dvejopo naudojimo prekės, dėl kurių yra paduota paraiška gauti atskirąjį eksporto į II priede neišvardytą paskirties vietą arba į bet kurią IV priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių paskirties vietą leidimą, yra ar bus vienoje ar keliose valstybėse narėse, bet ne toje, kurioje yra pateikta paraiška, tas faktas yra nurodomas paraiškoje. Valstybės narės, kuriai yra pateikta paraiška leidimui gauti, kompetentingos institucijos nedelsdamos konsultuojasi su atitinkamos valstybės narės arba atitinkamų valstybių narių kompetentingomis institucijomis ir suteikia atitinkamą informaciją. Valstybė narė arba valstybės narės, su kuriomis konsultuojamasi, per 10 darbo dienų praneša bet kuriuos prieštaravimus, kuriuos ji arba jos gali pareikšti dėl tokio leidimo suteikimo, o valstybė narė, kurioje ta paraiška buvo pateikta, privalo jų paisyti.
Jei per 10 darbo dienų prieštaravimai nepateikiami, laikoma, kad valstybė narė ar valstybės narės, su kuriomis konsultuojamasi, prieštaravimų neturi.
Išimtiniais atvejais bet kuri valstybė narė, su kuria konsultuojamasi, gali prašyti pratęsti tą 10 dienų laikotarpį. Tačiau pratęsimas negali viršyti 30 darbo dienų.
2. Jei koks nors eksportas gali pažeisti valstybės narės svarbius saugumo interesus, ji gali prašyti kitos valstybės narės nesuteikti eksporto leidimo arba, jei toks leidimas jau suteiktas, prašyti jį panaikinti, sustabdyti, pakeisti arba atšaukti. Valstybė narė, gaunanti tokį prašymą, nedelsdama pradeda su prašančiąja valstybe nare neprivalomo pobūdžio konsultacijas, kurios yra užbaigiamos per 10 darbo dienų. Jeigu valstybė narė, į kurią kreipiamasi, nusprendžia suteikti leidimą, ji turėtų apie tai pranešti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms naudodamasi 13 straipsnio 6 dalyje nurodyta elektronine sistema.
12 straipsnis
1. Spręsdamos, ar suteikti atskirąjį ar visuotinį eksporto leidimą arba suteikti leidimą teikti tarpininkavimo paslaugas pagal šį reglamentą, valstybės narės atsižvelgia į visas svarbias aplinkybes, įskaitant:
a)
pareigas ir įsipareigojimus, kuriuos kiekviena yra prisiėmusi kaip atitinkamų tarptautinių neplatinimo režimų ir eksporto kontrolės susitarimų dalyvė arba ratifikuodama atitinkamas tarptautines sutartis;
b)
savo pareigas pagal sankcijas, taikomas pagal Tarybos priimtą bendrąją poziciją ar bendruosius veiksmus aktą arba pagal ESBO sprendimą ar Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos privalomą rezoliuciją;
c)
nacionalinės užsienio ir saugumo politikos aplinkybes, įskaitant tas, kurioms yra taikomas 2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendroji pozicija 2008/944/BUSP, nustatanti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias karinių technologijų ir įrangos eksporto kontrolę (5);
d)
aplinkybes, susijusias su numatomu galutiniu naudojimu ir nukreipimo rizika.
2. Vertindamos paraišką suteikti bendrąjį eksporto leidimą arba valstybės narės be 1 dalyje išdėstytų kriterijų atsižvelgia dar ir į tai, ar eksportuotojas taiko proporcingas bei adekvačias priemones ir procedūras, skirtas užtikrinti atitiktį šio reglamento nuostatoms ir tikslams bei leidimo naudojimo sąlygoms.
13 straipsnis
1. Valstybių narių kompetentingos institucijos, vadovaudamosi šiuo reglamentu, gali atsisakyti suteikti eksporto leidimą arba ir gali panaikinti, sustabdyti, pakeisti ar atšaukti eksporto leidimą, kurį jos jau yra suteikusios. Atsisakydamos suteikti eksporto leidimą jį panaikindamos, sustabdydamos, ženkliai apribodamos ar atšaukdamos, arba nustačiusios, kad eksportas neturi būti leidžiamas, jos apie tai praneša kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai bei su jomis keičiasi informacija. Jeigu valstybės narės kompetentingos institucijos yra sustabdžiusios eksporto leidimo galiojimą, pasibaigus leidimo galiojimo sustabdymo laikui valstybėms narėms ir Komisijai pranešamas galutinis įvertinimas.
2. Valstybės narės persvarsto atsisakymus suteikti leidimą, apie kuriuos pranešama pagal 1 dalį, per trejus metus nuo tokio pranešimo ir tą atsisakymą atšaukia, iš dalies pakeičia arba atnaujina. Valstybės narės kompetentingos institucijos kuo skubiau praneš persvarstymo rezultatus kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai. Neatšauktas atsisakymas galioja toliau.
3. Valstybių narių kompetentingos institucijos nedelsdamos praneša valstybėms narėms ir Komisijai apie vadovaujantis 6 straipsniu priimtus sprendimus uždrausti I priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių tranzitą. Į šiuos pranešimus turi būti įtraukta visa reikiama informacija, be kita ko, prekės klasifikacija, techniniai parametrai, paskirties šalis ir galutinis naudotojas.
4. 1 ir 2 dalių nuostatos taip pat taikomos tarpininkavimo paslaugų leidimams.
5. Valstybės narės kompetentingos institucijos prieš pagal šį reglamentą suteikdamos eksporto leidimą arba leidimą teikti tarpininkavimo paslaugas, arba priimdamos sprendimą dėl tranzito išnagrinėja visus pagal šį reglamentą pateiktus atsisakymus suteikti leidimą arba priimtus sprendimus uždrausti I priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių tranzitą, kad patikrintų, ar kitų valstybių narių kompetentingos institucijos, kurį iš esmės tapačiam sandoriui (t. y. tapačių parametrų ar techninių charakteristikų prekei, tam pačiam galutiniam naudotojui arba gavėjui atsisakė suteikti leidimą ar uždraudė atitinkamą tranzitą. Jos pirmiausia konsultuojasi su valstybės narės ar valstybių narių kompetentingomis institucijomis, atsisakiusiomis jį suteikti tokį leidimą (ar leidimus) arba priėmusiomis sprendimą uždrausti tranzitą, kaip numatyta 1 ir 3 dalyse. Jei po tokios konsultacijos tos valstybės narės kompetentingos institucijos nusprendžia suteikti leidimą arba leisti vežti tranzitu, jos apie tai informuoja kitų valstybių narių kompetentingas institucijas ir Komisiją, pateikdamos visą reikalingą informaciją, paaiškinančią tą sprendimą.
6. Visi pagal šį straipsnį pateiktini pranešimai perduodami naudojant saugias elektronines priemones, taip pat naudojantis saugia sistema, kuri gali būti sukurta pagal 19 straipsnio 4 dalį.
7. Visa informacija, kuria dalinamasi pagal šio straipsnio nuostatas, turi atitikti 19 straipsnio 3, 4 ir 6 dalių nuostatas, susijusias su tokios informacijos konfidencialumu.
14 straipsnis
1. Visi atskirieji ir visuotiniai eksporto leidimai bei leidimai teikti tarpininkavimo paslaugas yra išduodami raštu ar elektroninėmis priemonėmis naudojant formas, kuriose pateikiama bent IIIa ir IIIb prieduose pateiktame pavyzdyje išdėstyti visi elementai ir juos nurodyta seka.
2. Eksportuotojų prašymu visuotiniai eksporto leidimai, turintys kiekybinių apribojimų, yra dalijami į dalis.
IV SKYRIUS
DVEJOPO NAUDOJIMO PREKIŲ SĄRAŠO ATNAUJINIMAS
15 straipsnis
1. I priede nustatytas dvejopo naudojimo prekių sąrašas yra atnaujinamas vadovaujantis atitinkamomis pareigomis ir įsipareigojimais bei bet kuriais jų pakeitimais, kuriuos valstybės narės yra prisiėmusios kaip tarptautinių neplatinimo režimų ir eksporto kontrolės susitarimų dalyvės arba ratifikuodamos atitinkamas tarptautines sutartis.
2. IV priedas, kuris yra I priedo dalis, turi būti atnaujintas atsižvelgiant į Europos bendrijos steigimo sutarties 30 straipsnį, visų pirma į valstybių narių viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo interesus.
V SKYRIUS
MUITINĖS PROCEDŪROS
16 straipsnis
1. Atlikdamas dvejopo naudojimo prekių eksporto formalumus muitinėje, atsakingoje už eksporto deklaracijos tvarkymą, eksportuotojas pateikia įrodymus, kad yra gautas reikalingas eksporto leidimas.
2. Pateikiant eksporto deklaraciją iš eksportuotojo gali būti reikalaujama pateikti bet kurių kaip įrodymo pateiktų dokumentų vertimą į valstybės narės oficialią kalbą.
3. Nedarant poveikio valstybei narei pagal Bendrijos muitinės kodeksą ar juo vadovaujantis suteiktiems įgaliojimams, valstybė narė taip pat gali laikotarpiui, ne ilgesniam kaip 4 dalyje nurodyti laikotarpiai, sustabdyti eksportą iš savo teritorijos arba prireikus kitaip neleisti I priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių, kurioms suteiktas galiojantis eksporto leidimas, išgabenti iš Bendrijos per savo teritoriją, jei turi pagrindą įtarti, kad:
a)
suteikiant tą leidimą nebuvo atsižvelgta į svarbią informaciją; arba
b)
nuo leidimo suteikimo dienos iš esmės pasikeitė aplinkybės.
4. 3 dalyje nurodytu atveju nedelsiant konsultuojamasi su valstybės narės, kuri suteikė tą eksporto leidimą, kompetentingomis institucijomis, kad jos imtųsi veiksmų vadovaudamosi 13 straipsnio 1 dalimi. Jei tokios institucijos nusprendžia išlaikyti leidimą, jos atsako per 10 darbo dienų laikotarpį, kuris jų prašymu išimtinėmis aplinkybėmis gali būti pratęstas iki 30 darbo dienų. Tokiu atveju arba jeigu per 10 ar 30 dienų negaunama jokio atsakymo, dvejopo naudojimo prekės nedelsiant išleidžiamos. Valstybė narė, kuri suteikė leidimą, informuoja kitas valstybes ir Komisiją.
17 straipsnis
1. Valstybės narės gali nustatyti, kad muitinės formalumai dvejopo naudojimo prekių eksportui gali būti atlikti tik tuo tikslu įgaliotose muitinėse.
2. Valstybės narės, pasinaudojusios 1 dalyje nustatyta galimybe, praneša Komisijai apie tas atitinkamai įgaliotas muitines. Komisija tą informaciją paskelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
18 straipsnis
Apribojimams, susijusiems su dvejopo naudojimo prekių, kurių eksportui pagal šį reglamentą reikia leidimo, eksportu, reeksportu ir išvežimu iš muitų teritorijos, taikomos Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 843 ir 912a-912g straipsnių nuostatos.
VI SKYRIUS
ADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS
19 straipsnis
1. Bendradarbiaudamos su Komisija, valstybės narės imasi visų tinkamų priemonių, kad nustatytų kompetentingų institucijų tiesioginį bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija tarp jų, ypač siekdamos išvengti pavojaus, kad dėl galimų skirtumų taikant eksporto kontrolės priemones dvejopo naudojimo prekėms neatsirastų prekybos nukreipimas, kuris vienai ar daugiau valstybių narių sukeltų sunkumų.
2. Valstybės narės imasi visų tinkamų priemonių, kad užtikrintų kompetentingų institucijų tiesioginį bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija tarp jų siekiant sustiprinti Bendrijos eksporto kontrolės režimo veiksmingumą. Tokia informacija gali apimti:
a)
duomenis apie eksportuotojus, kuriems pritaikius nacionalines sankcijas buvo atimta teisė naudoti nacionalinius bendruosius eksporto leidimus arba Bendrijos bendruosius eksporto leidimus;
b)
duomenis apie problemiškus galutinius vartotojus, subjektus, kurie vykdo įtartinus pirkimus, ir, kai tai žinoma, pasirinktus maršrutus.
3. Nedarant poveikio šio reglamento 23 straipsnio taikymui, mutantis mutandis taikomas 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių valdymo institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti tinkamą muitinės ir žemės ūkio teisės aktų taikymą (6), ir ypač nuostatos dėl informacijos konfidencialumo.
4. Konsultuodamasi su pagal 23 straipsnį įsteigta Dvejopo naudojimo prekių koordinavimo grupe, Komisija gali sukurti saugią, šifruotą informacijos mainų tarp valstybių narių ir, prireikus, Komisijos sistemą.
5. Valstybės narės atsako už gairių teikimą eksportuotojams ir tarpininkams, kurie jose gyvena ar yra įsisteigę. Komisija ir Taryba taip pat gali parengti gaires ir (arba) rekomendacijas dėl geriausios praktikos šiame reglamente nurodytiems subjektams.
6. Tvarkant asmens duomenis laikomasi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (7) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (8) nustatytų taisyklių.
VII SKYRIUS
KONTROLĖS PRIEMONĖS
20 straipsnis
1. Dvejopo naudojimo prekių eksportuotojai pagal nacionalinę teisę arba atitinkamose valstybėse narėse galiojančią praktiką tvarko išsamius savo eksportuotų prekių registrus ar dokumentus. Tokius registrus ar dokumentus visų pirma sudaro tokie komerciniai dokumentai kaip sąskaitos faktūros, krovinio deklaracijos, transporto ir kiti išsiuntimo dokumentai, kuriuose yra pakankamai informacijos, leidžiančios nustatyti šiuos dalykus:
a)
dvejopo naudojimo prekių aprašymą;
b)
dvejopo naudojimo prekių kiekį;
c)
eksportuotojo ir prekių gavėjo pavadinimus ir adresus;
d)
jei žinoma, dvejopo naudojimo prekių galutinį naudojimą ir galutinį naudotoją.
2. Pagal nacionalinę teisę arba atitinkamose valstybėse narėse galiojančią praktiką tarpininkai tvarko tarpininkavimo paslaugų, kurios patenka į 5 straipsnio taikymo sritį, registrus ir dokumentus, galėtų pateikti įrodymų dėl dvejopo naudojimo prekių, apibūdinamo laikotarpio, kuriuo dėl tų prekių buvo teikiamos tokios paslaugos, jų paskirties vietos šalių, kurios buvo susijusios su tomis tarpininkavimo paslaugomis.
3. 1 ir 2 dalyje nurodyti registrai ar dokumentai yra laikomi mažiausiai trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais vyko, pabaigos. Paprašius jie pateikiami valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs arba gyvena eksportuotojas arba tarpininkas, kompetentingoms institucijoms.
21 straipsnis
Siekdama užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą, kiekviena valstybė narė imasi visų reikalingų priemonių, kad leistų savo kompetentingoms institucijoms:
a)
rinkti informaciją apie bet kurį su dvejopo naudojimo prekėmis susijusį užsakymą ar sandorį;
b)
nustatyti, kad eksporto kontrolės priemonės yra tinkamai taikomos, o tai gali visų pirma reikšti įgaliojimą patekti į asmens, turinčio interesą eksporto sandoriui, arba tarpininko, teikiančio tarpininkavimo paslaugas 5 straipsnyje nustatytomis aplinkybėmis, patalpas.
VIII SKYRIUS
KITOS NUOSTATOS IR TARPTAUTINIS BENDRADARBIAVIMAS
22 straipsnis
1. IV priede išvardytoms dvejopo naudojimo prekėms persiųsti Bendrijos viduje reikalingas leidimas. IV priedo 2 dalyje išvardytoms prekėms netaikomas bendrasis leidimas.
2. Valstybė narė gali nustatyti reikalavimą gauti leidimą siekiant siųsti kitas dvejopo naudojimo prekes iš jos teritorijos į kitą valstybę narę tais atvejais, jeigu siuntimo metu:
-
veiklos vykdytojui žinoma, kad galutinė atitinkamų prekių paskirties vieta yra už Bendrijos ribų,
-
tų prekių eksportui į tą galutinę paskirties vietą šalyje, iš kurios prekės siunčiamos, reikalingas leidimas pagal 3, 4 arba 8 straipsnius, ir toks tiesioginis eksportas iš jos teritorijos nėra leidžiamas pagal bendrąjį leidimą arba visuotinį leidimą,
-
valstybėje narėje, į kurią prekes ketinama siųsti, tos prekės nebus apdorojamos ar perdirbamos, kaip nurodyta Bendrijos muitų kodekso 24 straipsnyje.
3. Valstybėje narėje, iš kurios dvejopo naudojimo prekės bus persiunčiamos, reikia pateikti paraišką persiuntimo leidimui gauti.
4. Tais atvejais, kai valstybė narė, iš kurios tos prekės turi būti persiųstos, po 7 straipsnyje nustatytų konsultavimosi procedūrų paskesniam dvejopo naudojimo prekių eksportui jau yra pritarusi, veiklos vykdytojui nedelsiant išduodamas persiuntimo leidimas, jeigu aplinkybės nėra iš esmės pasikeitusios.
5. Valstybė narė, kuri priima teisės aktus, nustatančius tokį reikalavimą, apie priemones, kurių ji ėmėsi, praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai. Komisija šią informaciją paskelbia Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
6. Priemonės, kurių imamasi pagal 1 ir 2 dalis, nėra susijusios su vidaus sienų kontrolės taikymu Bendrijoje, o tėra tik kontrolės priemonės, vykdomos kaip normalios kontrolės procedūrų, nediskriminaciniu būdu taikomų visoje Bendrijos teritorijoje, dalis.
7. Dėl priemonių pagal 1 ir 2 dalis taikymo prekėms persiųsti iš vienos valstybės narės į kitą negali būti taikomos griežtesnės sąlygos negu tos, kurios yra nustatytos tų prekių eksportui į trečiąsias šalis.
8. I priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių persiuntimo Bendrijos viduje dokumentai ir registravimo įrašai yra saugomi bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais įvyko persiuntimas, pabaigos ir paprašius pateikiami valstybės narės, iš kurios šios prekės buvo persiųstos, kompetentingoms institucijoms.
9. Remdamasi savo nacionalinės teisės aktais, valstybė narė gali reikalauti, kad Bendrijos viduje iš tos valstybės narės atliekant bet kurį I priedo 2 dalies 5 kategorijoje išvardytų prekių, kurios nėra išvardytos IV priede, persiuntimą apie tas prekes tos valstybės narės kompetentingoms institucijoms būtų teikiama papildoma informacija.
10. Svarbūs komerciniai dokumentai, susiję su I priede išvardytų dvejopo naudojimo prekių persiuntimu Bendrijos viduje, aiškiai rodo, kad toms prekėms jas eksportuojant iš Bendrijos taikomos kontrolės priemonės. Svarbius komercinius dokumentus visų pirma sudaro pardavimo sutartis, užsakymo patvirtinimas, sąskaita faktūra arba išsiuntimo pranešimas.
23 straipsnis
1. Įsteigiama Komisijos atstovo pirmininkaujama Dvejopo naudojimo koordinavimo grupė. Kiekviena valstybė narė į šią grupę paskiria savo atstovą.
Ji nagrinėja visus su šio reglamento taikymu susijusius klausimus, kuriuos gali iškelti pirmininkas arba valstybės narės atstovas.
2. Dvejopo naudojimo koordinavimo grupės pirmininkas ar koordinavimo grupė, kada tik jie mano, kad reikia, konsultuojasi su eksportuotojais, tarpininkais ir kitais svarbiais suinteresuotaisiais asmenimis, kuriems taikomas šis reglamentas.
24 straipsnis
Kiekviena valstybė narė imasi tinkamų priemonių, kad užtikrintų deramą visų šio reglamento nuostatų vykdymą. Visų pirma ji nustato sankcijas, taikomas už šio reglamento nuostatų ar jam įgyvendinti priimtų nuostatų pažeidimus. Tos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
25 straipsnis
Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus įgyvendinant šį reglamentą, įskaitant 24 straipsnyje nurodytas priemones. Komisija šią informaciją siunčia kitoms valstybėms narėms.
Kas treji metai Komisija vertina, kaip įgyvendinamas šis reglamentas, ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą apie jo taikymą, į kurį gali būti įtraukti pasiūlymai dėl jo dalinių pakeitimų. Valstybės narės teikia Komisijai visą tinkamą informaciją šiam pranešimui parengti.
26 straipsnis
Šis reglamentas neturi poveikio:
-
Europos bendrijos steigimo sutarties 296 straipsnio taikymui,
-
Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties taikymui.
27 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1334/2000 panaikinamas nuo 2009 m. rugpjūčio 27 d.
Tačiau eksporto leidimo paraiškoms, pateiktoms anksčiau nei 2009 m. rugpjūčio 27 d., ir toliau taikomos atitinkamos Reglamento (EB) Nr. 1334/2000 nuostatos.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir aiškinamos pagal VI priede pateiktą koreliacijos lentelę.
28 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2009 m. gegužės 5 d.