Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3036/94,
1994 m. gruodžio 8 d.
nustatantis ekonomines laikinojo išvežimo perdirbti tvarką, taikomą tam tikriems tekstilės ir drabužių gaminiams, reimportuojamiems į Bendriją po apdirbimo arba perdirbimo tam tikrose trečiosiose šalyse
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi Bendrijos importo tvarkoje, taikomoje tekstilės ir drabužių sektoriams, kai kalbama apie trečiąsias šalis, yra numatytos konkrečios priemonės, taikomos gaminiams, gautiems atlikus perdirbimo operacijas juos laikinai išvežus;
kadangi Reglamente (EEB) Nr. 636/82 [1] buvo nustatyta ekonominė laikinojo išvežimo perdirbti tvarka, taikoma tam tikriems tekstilės ir drabužių gaminiams, reimportuojamiems į Bendriją po apdirbimo arba perdirbimo tam tikrose trečiosiose šalyse;
kadangi Bendrijos vykdoma politika visų pirma siekiama tekstilės ir drabužių pramonę pritaikyti tarptautinės konkurencijos sąlygoms; kadangi ši nauja laikinojo išvežimo perdirbti tvarka turi atitikti pastangas stiprinti Bendrijos pramonės konkurencingumą ir dėl to turi būti skirta ne tik minėtai pramonės šakai, bet taip pat tik toms įmonėms, kurios Bendrijoje gamina gaminius tokiame pat gamybos etape kaip gaminiai, kuriuos ketinama reimportuoti po laikinojo išvežimo perdirbti, tačiau nepažeidžiant šio reglamento sąlygų nevykdančių asmenų teisių, kuriems gali būti taikomi nukrypimai, neviršijant visų tokio pat pobūdžio ir paskirties gaminių kiekių, importuojamų pagal specialią tvarką per vienerius iš dvejų metų iki šio reglamento įsigaliojimo;
kadangi vidaus rinkos kūrimas 1993 m. yra susijęs su vidaus sienų nedaloma erdve, kurioje visų pirma bus užtikrintas laisvas prekių judėjimas; kadangi minėtas kūrimas, inter alia, yra susijęs su kontrolės prie vidaus sienų panaikinimu ir neatitikimų, susijusių su importo tvarka, pašalinimu bei galimybe reimportuoti kompensacinius gaminius į valstybę narę, išskyrus tą, kurioje buvo išduotas išankstinis leidimas;
kadangi prekyba tekstilės ir drabužių gaminiais turėtų atitikti minėtos vidaus rinkos veikimą, ypač kalbant apie ekonominės laikinojo išvežimo perdirbti tvarkos taikymą tekstilės pramonei;
kadangi ankstesnės regioninės laikinojo išvežimo perdirbti kvotos nuo 1993 m. sausio 1 d. buvo pakeistos tarp valstybių narių nepaskirstytų Bendrijos kvotų sistema;
kadangi valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų tęsti išankstinių leidimų išdavimą paraiškas pateikusiems asmenims, pageidaujantiems pasinaudoti laikinuoju išvežimu perdirbti, bet tokiu atveju jos turėtų informuoti Komisiją apie prašomus kiekius, kad galėtų patikrinti, ar minėti kiekiai yra prieinami pagal bendruosius limitus, nustatytus Bendrijos lygiu;
kadangi kiekiai turėtų būti skiriami didžiausiomis dalimis, o paraiškos dėl naujos dalies turėtų būti pateikiamos tik išnaudojus ne mažiau kaip 50 % pirmiau suteiktos dalies;
kadangi kriterijai ir sąlygos, kurių turi laikytis valstybių narių veiklos vykdytojai, kad atitiktų šios tvarkos reikalavimus, šiuo metu Bendrijoje nėra vienodai taikomos;
kadangi dėl to, kad visoje Bendrijoje laikinojo išvežimo perdirbti tvarka būtų taikoma vienodai, reikia suderinti šių kriterijų ir sąlygų įgyvendinimo taisykles, ypač "tvarkos vykdytojo" apibrėžimą, "panašių gaminių" sąvokas, pirmenybę, kuri teikiama svarbią gamybą Bendrijoje vykdantiems gamintojams, ir laikinai išvežamų perdirbti eksportuojamų gaminių kilmės taisyklėms taikomą nukrypimą;
kadangi gaminių kiekiai kiekvienam paraišką pateikusiam asmeniui turėtų būti paskirstomi atsižvelgiant ne tik į kiekius, prieinamus pagal konkrečiam gaminiui ir susijusiai trečiajai šaliai nustatytą importo tvarką, bet ir sąžiningą tvarkos vykdytojo kaip gamintojo statusą bei gamintojo pastangas išlaikyti Bendrijoje darbo vietas ir gaminamus gaminius tokiame pat gamybos etape, nesumažinant ankstesniems tvarkos vykdytojams skirtų ir jų sunaudotų kiekių;
kadangi, laikantis šio reglamento nuostatų, nustatytus gaminių kiekius reikėtų peržiūrėti kiekvienų metų, per kuriuos naujiems tvarkos vykdytojams skirti kiekiai pasirodo nepakankami, pabaigoje;
kadangi, siekiant užtikrinti efektyvų ir objektyvų sistemos valdymą, laikinai išvežti perdirbti kiekiai, kurie nebuvo atidėti patenkinti asmenų, kurių veiklai kiekiai buvo skirti pirmiau, paraiškoms, paskirstomi pirmiausia pagal principą "pirmas atėjęs pirmas aptarnaujamas";
kadangi, atsižvelgiant į Protokolą Nr. 1 dėl tekstilės ir drabužių gaminių įtraukimo į Europos sutartis ir laikinuosius susitarimus tarp Bendrijos ir Čekijos Respublikos, Slovakijos Respublikos, Lenkijos, Vengrijos, Bulgarijos ir Rumunijos, šio reglamento taikymo sritį reikėtų išplėsti, papildant tam tikromis liberalizuotomis gaminių kategorijomis, turinčiomis minėtų šalių kilmę;
kadangi gaminių, kuriems taikomas šis reglamentas, sąrašas turėtų atitikti dabartinę tekstilės gaminių (kategorijų) klasifikaciją, pagrįstą Kombinuotąja nomenklatūra;
kadangi šis reglamentas neturėtų turėti įtakos trečiosiose šalyse apdirbtų arba perdirbtų gaminių reimportui į Bendriją pagal išankstinius leidimus, išduotus iki šio reglamento taikymo datos;
kadangi efektyvus Bendrijos atliekamas laikinojo išvežimo perdirbti tvarkos administravimas reikalauja glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šis reglamentas nustato ekonominės laikinojo išvežimo perdirbti tvarkos (toliau - tvarka) taikymo tekstilės gaminiams ir drabužiams, išvardytiems Kombinuotosios nomenklatūros 50-63 skyriuose ir gautiems atlikus laikinai išvežtų gaminių perdirbimo operacijas, sąlygas.
2. Šiame reglamente "laikinojo išvežimo perdirbti operacijos" (toliau - perdirbimo operacijos) yra operacijos, kurias sudaro laikinai iš Bendrijos eksportuotų prekių perdirbimas trečiojoje šalyje, siekiant jas reimportuoti kaip kompensacinius gaminius.
3. Nepažeidžiant 11 straipsnio 3 dalies, šio reglamento nuostatos taikomos tekstilės gaminiams ir drabužiams, gautiems atlikus perdirbimo operacijas trečiojoje šalyje, kai iš jos importuojamiems tekstilės gaminiams ir drabužiams yra taikoma importo apribojimų arba priežiūros tvarka ir kai tiems gaminiams, gautiems atlikus perdirbimo operacijas toje trečiojoje šalyje, yra taikomos konkrečios priemonės.
4. Šiame reglamente:
a) "kompensaciniai gaminiai" yra gaminiai, gaunami iš prekių, atlikus 2 straipsnio 2 dalies d punkte nurodytas perdirbimo operacijas;
b) "prekės" yra iš Bendrijos muitų teritorijos į trečiąją šalį eksportuojamos prekės pirmiau nurodytoms perdirbimo operacijoms atlikti;
c) "bendra prekių vertė" yra:
- iš anksto importuojamų prekių bendra vertė yra jų muitinė vertė, nustatyta 1992 m. spalio 12 d. Reglamente (EB) Nr. 2913/92, nustatančiame Bendrijos muitinės kodeksą [2], ir jį įgyvendinančiuose reglamentuose,
- visais kitais atvejais - gamyklos nustatyta kaina;
d) "kompetentinga institucija" yra valstybės narės institucija, kompetentinga taikyti šiame reglamente išdėstytas nuostatas, ypač išduoti išankstinius leidimus;
e) "panašūs gaminiai" yra gaminiai, priskiriami tokiai pat I priede nurodytai kategorijai arba kategorijų grupei, kuriuos galima pakeisti 12 straipsnyje nustatyta tvarka.
2 straipsnis
1. Teisė naudotis minėta tvarka suteikiama tik Bendrijoje įsisteigusiems fiziniams arba juridiniams asmenims.
2. Kiekvienas 1 dalyje nurodytas asmuo, kuris kreipiasi dėl minėtos tvarkos taikymo, privalo įvykdyti šias sąlygas:
a) tas asmuo turi:
- gaminti Bendrijoje gaminius, panašius į kompensacinius gaminius ir esančius tokiame pat gamybos etape kaip minėti gaminiai, nurodyti paraiškoje dėl minėtos tvarkos taikymo, ir
- Bendrijoje veikiančioje jam priklausančioje gamykloje vykdyti pagrindinius gamybos procesus su minėtais gaminiais, bent jau siūti, komplektuoti arba megzti drabužius, gaminamus iš verpalų.
Nustatydamos paraiškos priimtinumą pagal šią nuostatą, kompetentingos institucijos neatsižvelgia į modelių arba pavyzdžių dizainą arba gamybą;
b) asmuo gali turėti kompensacinius gaminius, pagamintus trečiojoje šalyje, atlikdamas perdirbimo operacijas pagal valstybės narės, kurioje pateikiama paraiška, kompetentingų institucijų nustatytus kiekius ir laikantis 3 straipsnyje išdėstytų sąlygų;
c) prekės, kurias minėtas asmuo laikinai eksportuoja perdirbimo operacijoms, turi būti laisvoje apyvartoje, kaip numatyta Sutarties 9 straipsnio 2 dalyje, ir turėti Bendrijos kilmę, kaip nustatyta 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92, nustatančiame Bendrijos muitinės kodeksą [3], bei jo įgyvendinimo reglamentuose. Valstybių narių institucijos nukrypimus nuo šio papunkčio nuostatų gali taikyti tik toms prekėms, kurių gamyba Bendrijoje yra nepakankama. Tokie nukrypimai negali būti taikomi daugiau kaip 14 % bendros prekių, kurioms prašoma išduoti išankstinį leidimą arba dėl kurių praėjusiais metais tvarkos vykdytojui buvo taikoma tvarka, vertės. Išimtiniais ir ekonomiškai pagrįstais atvejais kompetentingos institucijos gali sutikti padidinti nukrypimo procentą, priimdamos sprendimą 12 straipsnyje nustatyta tvarka.
Buvę tvarkos vykdytojai, kuriems 1994 m. taikomas procentas buvo didesnis už 14 %, trejus metus gali jį toliau taikyti tokiems pat kiekiams pagal Komisijos parengtiną sąrašą. Po to tokios išimtys gali būti atnaujinamos sprendimu, priimtu 12 straipsnyje nustatyta tvarka.
Minėta valstybė narė kiekvieną ketvirtį perduoda Komisijai informaciją apie pagrindinius tokiu būdu suteiktų nukrypimų aspektus, t. y. Bendrijos kilmės neturinčių atitinkamų prekių pobūdį, kilmę ir kiekius. Komisija šią informaciją perduoda kitoms valstybėms narėms, kad ją patikrintų 12 straipsnyje nurodytas komitetas;
d) trečiosiose šalyse atliktinos perdirbimo operacijos neturi būti didesnio masto už II priede kiekvienam gaminiui nustatytas operacijas. Vis dėlto atliktinos perdirbimo operacijos gali būti mažesnio masto už II priede kiekvienam gaminiui nustatytas operacijas.
3. Valstybės narės gali nukrypti nuo 2 dalies a punkto nuostatų, jeigu asmenys nesilaiko minėtoje dalyje nustatytų sąlygų.
Tokie nukrypimai taikomi tik bendrų kiekių, kurie importuojami pagal 1 straipsnio 3 dalyje nustatyto tipo specialią tvarką per vienerius iš dvejų metų iki Reglamento (EEB) Nr. 636/82 įsigaliojimo, sumai ir vienodos rūšies bei paskirties gaminiams.
Jeigu, įsigaliojus šiam reglamentui, 1 straipsnio 3 dalyje nurodyto tipo speciali tvarka atitinkamai šaliai yra nustatyta pirmą kartą ir pakeičia tam tikriems kiekiams anksčiau taikytą nespecialią importo apribojimo tvarką, tačiau minėtų dviejų tvarkų taikymas vienu metu bendrai nepadidina importo galimybių, panašūs nukrypimai gali būti taikomi, neviršijant perdirbimo operacijų metu gautų gaminių kiekių, kurie pirmiau buvo importuoti pagal nespecialią importo apribojimo tvarką.
Pirmiau pateiktoje pastraipoje nurodyti nukrypimai visų pirma taikomi tiems asmenims, kurie minėta specialia tvarka naudojosi anksčiau.
Informacija apie dalies taikymo atvejus pateikiama Komisijai, kuri šią informaciją perduoda valstybėms narėms, kad ją kiekvienais metais patikrintų 12 straipsnyje nurodytas Komitetas.
3 straipsnis
1. Metiniai kompensacinių gaminių kiekiai, kuriuos reimportuoti gali būti leidžiama pagal 1 straipsnio 3 dalyje nurodytą specialią importo tvarką, yra nustatomi Bendrijos lygiu.
2. Kompetentingos institucijos 1 dalyje nurodytus metinius kiekius paskirsto tarp 2 straipsnyje apibrėžtų potencialių tvarkos vykdytojų pagal jų paraiškas, pateiktas pagal 4 straipsnio 2 dalį ir tik Komisijai patvirtinus, kad pagal bendrą Bendrijos kvotą visai kategorijai ir atitinkamai trečiajai šaliai kiekių dar yra.
3. Nepažeidžiant 2 straipsnio 3 dalies, minėti kiekiai turi būti paskirstyti taip, kad būtų laikomasi 2 straipsnio 2 dalyje nurodyto tikslo palaikyti pramoninę tvarkos vykdytojo veiklą Bendrijoje vykdant reikalavimus, nustatytus dėl gaminių pobūdžio ir jų kiekių, išreikštų fiziniais vienetais arba pridėtine verte.
4. Kiekvienam buvusiam tvarkos vykdytojui pagal kiekvieną kategoriją ir trečiąją šalį yra skiriamas dydis, lygus bendram kiekiui, kuriam pagal atitinkamą kategoriją ir šalį 1993 arba 1994 m. jis atliko laikinojo išvežimo perdirbti operaciją.
Pagal 5 dalį tvarkos vykdytojams gali būti nustatomi papildomi kiekiai tokiai pat kategorijai ir šaliai tik tada, kai jie sunaudoja pirmiau pateiktoje pastraipoje nurodytus kiekius pagal 5 dalies ketvirtos pastraipos reikalavimus.
Be to, buvęs tvarkos vykdytojas, nusprendęs nenaudoti kiekių, jam skirtų pagal konkrečią kategoriją ir trečiąją šalį, kaip nustatyta pirmoje pastraipoje, turi teisę kreiptis dėl tokio pat kiekio pagal kitą kategoriją ir trečiąją šalį, laikantis 5 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos taisyklės "pirmas atėjęs pirmas aptarnaujamas". Kiekiai, kurių buvo atsisakyta, iš karto pridedami prie kiekių, kurie turi būti skiriami pagal 5 dalį.
Atitinkamai šaliai įstojus į Bendriją, šios nuostatos yra taikomos tokios šalies ekonominės veiklos vykdytojams, kurie vykdė laikinojo išvežimo perdirbti operacijas per vienerius iš dvejų metų iki įstojimo, neviršijant tokiu būdu pagamintų kiekių.
5. Kompensacinių gaminių kiekius, kurie nebuvo atidėti paraiškoms, pateiktoms pagal 4 dalį, patenkinti, Komisija paskirsto atsižvelgdama į valstybių narių gautus pranešimus, laikydamasi chronologinės jų gavimo tvarkos (laikydamasi principo "pirmas atėjęs pirmas aptarnaujamas").
Kiekiai paskirstomi tik tiems gamintojams, kurie gali įrodyti, kad praėjusiais metais jie vykdė gamybą Bendrijoje. Kiekvienas minėtas gamintojas gali kreiptis dėl viso kompensacinių gaminių kiekio, kai trečiosiose šalyse atlikto perdirbimo vertė sudaro ne daugiau kaip 50 % produkcijos, kurią jis pagamina Bendrijoje.
Atitinkamų paraiškas pateikusių asmenų Bendrijoje pagamintos produkcijos vertė nustatoma pagal visus II priede išvardytus gaminius, kurie buvo pagaminti Bendrijoje.
Kiekiai paskirstomi nustatant didžiausius kiekius vienai paraiškai pagal kiekvieną kategoriją ir kiekvieną trečiąją šalį. Pateikus naują paraišką, kompetentingos institucijos tokiai pat kategorijai ir tokiai pat trečiajai šaliai papildomus kiekius gali paskirti tik tada, kai faktiškai sunaudojama ne mažiau kaip 50 % kiekio, kuris atitinkamam paraišką pateikusiam asmeniui buvo nustatytas pirmiau, arba kai eksportuotos prekės sudaro ne mažiau kaip 80 % pirmiau nustatyto kiekio.
Kiekvienam gamintojui, kuriam praėjusiais metais pagal šią dalį buvo leista atlikti laikinojo išvežimo perdirbti operacijas, kompensacinių gaminių kiekiai skiriami 4 dalyje nustatyta tvarka. Jeigu gamintojo Bendrijoje gaminama produkcija sumažėjo dėl praėjusiais metais atliktų laikinojo išvežimo perdirbti operacijų, tokie ankstesnės veiklos metu pagaminti kiekiai proporcingai sumažinami.
Kiekvienai kategorijai ir kiekvienai trečiajai šaliai paskirstyti kiekiai atitinka kompensacinių gaminių, kuriuos gamintojas reimportuoja per pirmiau pateiktoje pastraipoje nurodytą laikotarpį, kiekius.
6. Jeigu tvarkos vykdytojai nesunaudoja visų kiekių, kuriems jie yra gavę išankstinį leidimą pagal šį straipsnį, nesunaudoti kiekiai iš naujo įskaitomi į Bendrijos kvotą ir tokiu būdu gali būti paskiriami 5 dalyje nustatyta tvarka.
Paraišką pateikęs asmuo, per 15 dienų po nustatyto laikotarpio pabaigos, visus nepanaudotus arba iš dalies panaudotus išankstinius leidimus grąžina juos išdavusioms kompetentingoms institucijoms.
Pagal šią dalį "nesunaudoti kiekiai" yra kiekiai, kuriems buvo išduoti išankstiniai leidimai, bet jie nebuvo panaudoti per šešis mėnesius arba, kompetentingoms institucijoms pratęsus pradinį laikotarpį, per devynis mėnesius (t. y. nebuvo užbaigti laikinieji eksporto formalumai, susiję su visu pradiniame leidime nurodytu žaliavos kiekiu). Kompetentingos institucijos kiek įmanoma greičiau nurodo Komisijai visus nepanaudotus kiekius, kurie turi būti iš naujo įskaityti į Bendrijos kvotą.
7. Kiekvienų kalendorinių metų, per kuriuos paaiškėja, kad turimi kompensacinių gaminių kiekiai yra nepakankami paraiškoms, pateiktoms pagal 5 dalį, patenkinti, vadovaujantis 12 straipsnyje nustatyta tvarka yra atliekamas patikrinimas dėl paskirtų kiekių peržiūrėjimo apimties ir būdo.
8. Nuostatos, susijusios su šio straipsnio taikymu, priimamos laikantis 12 straipsnyje nustatytos tvarkos.
4 straipsnis
1. Kompetentingos institucijos išankstinį leidimą išduoda tik tiems paraišką pateikusiems asmenims, kurie įvykdo šiame reglamente nustatytas sąlygas.
2. Paraišką pateikęs asmuo pateikia kompetentingoms institucijoms sutartį, sudarytą su įmone, atsakinga už perdirbimo operacijų atlikimą jo sąskaita trečiojoje šalyje, arba bet kokį įrodymą, kuris kompetentingų institucijų nuomone yra lygiavertis minėtai sutarčiai.
3. Valstybių narių kompetentingos institucijos iki kiekvienų metų sausio 15 d. informuoja Komisiją apie visus kiekius pagal kiekvieną kategoriją ir trečiąją šalį, kurie yra paskirti tvarkos vykdytojams pagal 3 straipsnio 4 dalį per tos kvotos metus.
4. Nuo kiekvienų metų sausio 15 d. kompetentingos institucijos gali informuoti Komisiją apie prašymus išduoti išankstinius leidimus ir minėti išankstiniai leidimai gali būti išduodami.
Valstybių narių kompetentingos institucijos, prieš išduodamos išankstinius leidimus, informuoja Komisiją apie prašomus kiekius. Atsakydama Komisija praneša apie savo patvirtinimą, nurodydama, kad prašomas (-i) kiekis (-iai) gali būti reimportuoti chronologine tvarka, kuria buvo gauti valstybių narių pranešimai (pagal principą "pirmas atėjęs pirmas aptarnaujamas").
Paprastai tokie pranešimai perduodami elektroniniu būdu per šiam tikslui sukurtą integruotą tinklą, išskyrus tuos atvejus, kai dėl būtinų priežasčių laikinai reikia pasinaudoti kitomis ryšio priemonėmis.
5 straipsnis
1. Išankstinis leidimas išduodamas tik tada, kai kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad reimportuojamuose kompensaciniuose gaminiuose yra laikinai eksportuotų prekių.
2. Kompetentingos institucijos gali atsisakyti savo teisės pagal šią sistemą, jeigu jos nustato, kad negali gauti visų būtinų garantijų, kurių reikia norint efektyviai kontroliuoti, kaip laikomasi 2 straipsnio nuostatų.
3. Išankstiniame leidime nustatomos sąlygos, pagal kurias turi būti vykdomos perdirbimo operacijos; minėtose sąlygose nurodoma:
- eksportuotinų prekių ir reimportuotinų gaminių kiekiai, apskaičiuoti atsižvelgiant į išeigos normą, nustatytą pagal techninius duomenis, susijusius su atitinkama perdirbimo operacija arba operacijomis, kurios turi būti atliktos, jeigu duomenys būtų buvę nustatyti arba, jeigu tokių duomenų nėra, pagal duomenis, kuriuos turi Bendrija apie tokios pat rūšies operacijas,
- laikinai eksportuotų prekių nustatymo kompensaciniuose gaminiuose tvarka,
- reimporto laikotarpis, priklausantis nuo laiko, per kurį turi būti baigta perdirbimo operacija arba operacijos.
4. Jeigu kompetentingos institucijos nustato, kad užimtumo lygis paraišką pateikusio asmens firmoje žymiai sumažėjo dėl laikino išvežimo perdirbti operacijų, atliktų per bet kuriuos vienerius metus, jos panašiai sumažina atitinkamus kiekius, kurių toks paraišką pateikęs asmuo gali prašyti pagal šį reglamentą kitais metais.
6 straipsnis
Kompetentingų institucijų išduotas išankstinis leidimas pateikiamas atitinkamai muitinės įstaigai laikinojo eksportavimo metu, kad būtų galima atlikti muitinės formalumus.
7 straipsnis
Komisijos prašymu valstybės narės informuoja ją apie bet kurį atsisakymą išduoti išankstinį leidimą, kartu nurodydamos tokio atsisakymo priežastis, susijusias su šio reglamento sąlygomis.
8 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2 dalies ir įvykdžius leidime nustatytas sąlygas bei atlikus kitus muitinės formalumus, kurių paprastai reikalaujama importavimo metu, reimportuoti kompensacinius gaminius negali būti uždrausta.
2. Reimportuojant į Bendriją kompensacinius gaminius, juos deklaruojantis asmuo, nepažeidžiant visų kitų Bendrijos taisyklių, reglamentuojančių prekybą su trečiąja šalimi, kompetentingoms institucijoms pateikia išankstinį leidimą ir įrodymą, kad perdirbimo operacija iš tikrųjų buvo atlikta leidime nurodytoje trečioje šalyje.
9 straipsnis
Esant pateisinamoms aplinkybėms, kompetentingos institucijos gali:
- pratęsti pirmiau nustatytą reimporto laikotarpį,
- leisti kompensacinius gaminius reimportuoti keliomis siuntomis; tokiu atveju kiekvienos siuntos pristatymo metu išankstiniame leidime įrašoma pastaba.
Kompetentingos institucijos taip pat gali leisti reimportuoti kompensacinius gaminius net ir tuo atveju, kai įvykdomos ne visos išankstiniame leidime nurodytos perdirbimo operacijos.
10 straipsnis
Valstybės narės pateikia Komisijai skaičius, susijusius su visais gaminiais, reimportuotais į jų teritoriją pagal šį reglamentą. Komisija šią informaciją pateikia valstybėms narėms.
11 straipsnis
1. Šiame reglamente numatyta tvarka taikoma vietoj bet kokios kitos ekonominės laikinojo išvežimo perdirbti tvarkos, šiuo metu valstybių narių taikomos 1 straipsnyje nurodytiems gaminiams.
2. Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (laikinojo išvežimo perdirbti tvarka) 149-159 straipsnių.
3. Taikant Protokolo Nr. 1 dėl tekstilės ir drabužių gaminių 2 straipsnio 3 dalies nuostatas Europos sutartims ir laikiniesiems susitarimams, atitinkamai sudarytiems tarp Bendrijos ir Čekijos Respublikos, Slovakijos Respublikos, Vengrijos, Lenkijos, Rumunijos ir Bulgarijos, II priede išvardytiems gaminiams, kurie turi minėtų šalių kilmę pagal Protokolą Nr. 4 dėl gaminių kilmės Europos sutartyse su Bendrija, nereikia taikyti 1 straipsnio 3 dalyje nurodytos tvarkos arba konkrečių priemonių, ar 2 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytų metinių limitų. Išankstinius leidimus šių kategorijų gaminiams kompetentingos institucijos išduoda informavus Komisiją apie prašomus kiekius ir įvykdžius šio reglamento sąlygas.
12 straipsnis
1. Iš valstybių narių atstovų sudaromas tekstilės gaminių ekonominės laikinojo išvežimo perdirbti tvarkos komitetas (toliau - komitetas), kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
Komitetas parengia savo darbo tvarkos taisykles.
2. Komitetas gali nagrinėti visus su šio reglamento taikymu susijusius klausimus, kuriuos savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu jam pateikia pirmininkas.
3. Šio reglamento taikymui reikalingos nuostatos priimamos toliau nustatyta tvarka:
a) Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurias reikia patvirtinti, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo svarbą. Nuomonė pateikiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta dauguma, naudojama Tarybai priimant sprendimus Komisijos siūlymu, šalių narių atstovų balsus skaičiuojant, kaip nurodyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
b) i) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.
ii) Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
iii) Jeigu Taryba per mėnesį nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepatvirtina jokių priemonių, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama jas taiko.
13 straipsnis
Šis reglamentas neturi įtakos gaminiams, kurie reimportuojami į Bendriją po apdirbimo arba perdirbimo trečiosiose šalyse pagal išankstinius leidimus, išduotus iki šio reglamento įsigaliojimo.
Reglamentas (EEB) Nr. 636/82 nuo 1994 m. gruodžio 31 d. panaikinamas.
14 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 1995 m. sausio 1 d. 11 straipsnio 3 dalis taikoma nuo 1994 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1994 m. gruodžio 8 d.