Komisijos reglamentas (EB) Nr. 20/2002
2001 m. gruodžio 28 d.
nustatantis išsamias specialių susitarimų dėl produktų tiekimo atokiausiems regionams, nurodytiems Tarybos reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001, įgyvendinimo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1452/2001, įvedantį specialias priemones Prancūzijos užjūrio departamentų žemės ūkio produktams ir iš dalies pakeičiantį Direktyvą 72/462/EEB ir panaikinantį Reglamentus (EEB) Nr. 525/77 ir (EEB) Nr. 3763/91 (Poseidom) [1], ypač į jo 3 straipsnio 5 dalies antrąjį papunktį, 3 straipsnio 6 dalį, 6 straipsnio 5 dalį, 7 straipsnio 2 dalį, 22 straipsnį ir 26 straipsnio antrąją dalį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1453/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Azorų salų ir Maderos žemės ūkio produktams ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1600/92 (Poseima) [2], ypač į jo 3 straipsnio 5 dalies antrąją pastraipą, 3 straipsnio 6 dalies pirmąją ir antrąją pastraipas, 4 straipsnio 5 dalį, 12 straipsnio 2 dalį, 34 straipsnį ir 38 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1454/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Kanarų salų žemės ūkio produktams ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1601/92 (Poseican) [3], ypač į jo 3 straipsnio 5 dalies antrąją pastraipą, 3 straipsnio 6 dalį, 4 straipsnio 5 dalį, 7 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą, 20 straipsnį ir 24 straipsnio antrąją dalį,
kadangi:
(1) Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 131/92 [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1736/96 [5], Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1696/92 [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2596/93 [7], ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2790/94 [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1620/1999 [9], nustatantys bendrąsias išsamias specialių tiekimo susitarimų dėl tam tikrų žemės ūkio produktų Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorams ir Maderai bei Kanarų saloms įgyvendinimo taisykles, buvo iš dalies keičiami keletą kartų. Be to, atsižvelgiant į Reglamentų (EB) Nr. 1452/2001, 1453/2001 ir 1454/2001 dalinius pakeitimus ir įgytą patirtį, siekiant supaprastinti teisės aktus, minėtuosius tris įgyvendinimo reglamentus reikėtų sujungti į vieną.
(2) Reikėtų nustatyti išsamias produktų, kuriems taikomi specialūs tiekimo susitarimai, numatomų tiekimo balansų sudarymo ir keitimo įgyvendinimo taisykles.
(3) Tam tikriems žemės ūkio produktams, kuriems netaikomi importo muitai, jau reikalaujama pateikti importo licenciją. Siekiant supaprastinti administravimą, importo licenciją reikėtų pateikti kaip susitarimų dėl atleidimo nuo importo muitų patvirtinimą.
(4) Taip pat reikėtų priimti dokumentą, patvirtinantį susitarimus dėl importo muitų netaikymo kitiems žemės ūkio produktams, kuriems nereikia pateikti importo licencijos. Šiuo tikslu reikėtų naudoti atleidimo nuo importo muitų sertifikatą, atitinkantį importo licencijos formą.
(5) Reikėtų nustatyti išsamias taisykles dėl pagalbos dydžio nustatymo už produktų tiekimą iš Bendrijos pagal specialius tiekimo susitarimus. Jose turėtų būti atsižvelgiama į papildomas tiekimo į atokiausius regionus išlaidas, kadangi jie yra labai nutolę ir izoliuoti ir dėl to patiria rimtų problemų. Siekiant išlaikyti Bendrijos produktų konkurencingumą, skiriant šią pagalbą, reikėtų atsižvelgti į eksporto kainas.
(6) Bendrijos pagalbos už produktus schema gali būti administruojama naudojant importo licencijos formą, toliau vadinamą "pagalbos sertifikatu", kaip administracinę pagalbą.
(7) Specialių tiekimo susitarimų administravimui reikalingos išsamios pirmiau nurodyto dokumento išdavimo taisyklės, kitos nei įprastinės taisyklės, taikomos importo licencijoms pagal 2000 m. birželio 9 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1291/2000, nustatantį bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams [10].
(8) Specialių tiekimo susitarimų administravimas vykdomas dviem tikslais: siekiant užtikrinti greitą licencijų ir sertifikatų išdavimą, t. y. nė vienu atveju nebereikalaujant iš anksto pateikti užstatą, ir greitą Bendrijos pagalbos už produktų tiekimą išmokėjimą. Antrasis tikslas - užtikrinti kontrolės ir monitoringo operacijas bei administracinėms institucijoms reikalingas priemones, patvirtinančias tikslų schemos vykdymą, t. y. reguliarų tam tikrų žemės ūkio produktų tiekimą ir kompensaciją dėl atokiausių regionų geografinės padėties, užtikrinant, kad schema taptų naudinga tada, kai galutiniams vartotojams skirti produktai pateikiami į rinką.
(9) Viena iš pirmiau nurodytų priemonių apima prekybininkų, vykdančių ekonominę veiklą, susijusią su specialiais tiekimo susitarimais, registravimą. Registruoti prekybininkai turi teisę naudotis schemos išmokomis, jeigu jie įvykdo Bendrijos ir nacionalinėse taisyklėse nustatytas prievoles. Pareiškėjai turėtų būti registruojami tada, kai įvykdo tam tikrą kiekį objektyvių reikalavimų, palengvinančių schemos administravimą.
(10) Išsamios programos administravimo taisyklės turi užtikrinti, kad Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, 1453/2001 ir 1454/2001 numatytame numatomo tiekimo balanse nustatytiems kiekiams prekybininkai įsigytų licenciją arba sertifikatą tiems produktams ir kiekiams, su kuriais jie vykdo operacijas savo sąskaita, pateikdami dokumentus, patvirtinančius, kad operacija yra teisėta ir licencijos arba sertifikato prašymas pateiktas tinkamai.
(11) Vykdant programos sąlygas atitinkančių operacijų monitoringą, inter alia, reikia užtikrinti, kad licencijų ir sertifikatų galiojimo laikas atitiktų oro ir jūros transportui nustatytus reikalavimus, kad būtų pateikti įrodymai, patvirtinantys, jog licencijoje arba sertifikate nurodytos operacijos buvo įvykdytos per trumpą laiką, ir uždrausti atitinkamam dokumento turėtojui perleisti jo įgytas teises ir pareigas.
(12) Išmokos, suteikiamos atleidimo nuo importo muitų forma ir Bendrijos pagalba už produktus, turi būti perduodamos, siekiant pateikti gamybos sąnaudas ir galutinių vartotojų sumokėtas kainas. Dėl to reikia atlikti faktinį išmokų perdavimą užtikrinančius patikrinimus.
(13) Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, 1453/2001 ir 1454/2001 nustatyta, kad produktų, kuriems taikomi specialūs tiekimo susitarimai, negalima reeksportuoti į trečiąsias šalis arba persiųsti į likusią Bendrijos dalį. Tačiau šiuose reglamentuose yra nurodyti keli nukrypimai nuo šio principo, kurie atitinkamiems regionams yra skirtingi. Reikėtų nustatyti išsamias patikrinimo, kaip naudojami tokie nukrypimai, taisykles. Pirmiausia, perdirbtų produktų kiekiai, kurie gali būti tradiciškai eksportuojami arba gabenami iš Kanarų salų, Azorų ir Maderos ar tradiciškai gabenami iš Prancūzijos užjūrio departamentų, turėtų būti nustatomi pagal vidutines eksporto ir siuntų apimtis 1989, 1990 ir 1991 m., prieš Poseican, Poseima ir Poseidon priemonių įsigaliojimą, kaip nustato kompetentingos institucijos. Taip pat reikėtų nustatyti sąlygas, leidžiančias reeksportuoti į trečiąsias šalis Reglamente (EB) Nr. 1454/2001 nurodytus neperdirbtus arba fasuotus produktus, gaunamus vietoje supakavus tokius produktus. Be to, reikėtų nustatyti sąlygas, pagal kurias būtų leidžiama eksportuoti vietinio perdirbimo produktus, nurodytus Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001 ir 1453/2001, skatinant regioninę prekybą.
(14) Susitarimai dėl importo muitų netaikymo C cukrui, kuris tiekiamas Azorams ir Maderai bei Kanarų saloms, nustatyti Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2177/92 [11], turėtų būti toliau taikomi per Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/2001 [12] 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį.
(15) Siekiant apsaugoti vartotojus ir komercinius prekybininkų interesus, produktams, kurie nėra geros ir tinkamos prekinės kokybės, ne vėliau kaip pirmą kartą išleidus juos į rinką, nereikėtų taikyti specialių tiekimo susitarimų ir imtis reikiamų priemonių už šio reikalavimo nevykdymą.
(16) Vykdydamos partnerystės procedūras, taikomas atokiausiems regionams, kompetentingos institucijos turėtų nustatyti išsamias administracines taisykles, užtikrinančias schemos valdymą ir monitoringą. Be to, siekiant užtikrinti tinkamą priemonių monitoringą, pirmiau nurodytose taisyklėse turėtų būti numatyti privalomi patikrinimai. Dėl šių priežasčių, užtikrinant tolygų įgyvendintų mechanizmų veikimą, reikėtų nustatyti administracines nuobaudas.
(17) Užtikrinant susitarimų įgyvendinimą, kompetentingos institucijos turėtų reguliariai teikti informaciją Komisijai.
(18) Kai kurių šio reglamento nuostatų taikymą reikėtų atidėti, kol bus pateikti duomenys, reikalingi minimaliam pagalbos dydžiui nustatyti, o Prancūzijos užjūrio departamentams ir Azorams - kol Prancūzijos ir Portugalijos institucijos įvykdys naujus administracinius reikalavimus.
(19) Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka susijusių vadybos komitetų nuomones,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Tikslas
Šiame reglamente nustatomos išsamios susitarimų dėl atleidimo nuo importo muitų ir Bendrijos produktų tiekimo Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorams ir Maderai bei Kanarų saloms pagal numatomo tiekimo susitarimus, atitinkamai nustatytus Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 2 straipsnyje, Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 2 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 1454/2001, įgyvendinimo taisyklės.
2 straipsnis
Apibrėžimai
Apibrėžimai, vartojami šiame reglamente:
a) "atokiausi regionai": Sutarties 299 straipsnio 2 dalyje nurodyti regionai, kiekvieną Prancūzijos užjūrio departamentą priskiriant atskiram atokiausiam regionui;
b) "kompetentingos institucijos": valstybės narės, kurios dalis yra tam tikras atokiausias regionas, paskirtos kompetentingos institucijos.
II SKYRIUS NUMATOMI TIEKIMO BALANSAI
3 straipsnis
Numatomuose tiekimo balansuose nustatomi kiekiai, reikalingi kiekvieno atokiausio regiono kasmetiniams tiekimo poreikiams tenkinti. Šiuos kiekius galima koreguoti, atsižvelgiant į faktinį jų realizavimą ir vietinės gamybos padėtį.
III SKYRIUS IMPORTAS IŠ TREČIŲJŲ ŠALIŲ
1 DALIS Produktų, kuriems reikia importo licencijos, importas
4 straipsnis
Importo licencijos
1. Produktams, kuriems reikia importo licencijos, importo muitai netaikomi, kaip nurodoma Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 3 straipsnio 1 dalyje, Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 3 straipsnio pirmos dalies pirmojoje pastraipoje ir Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje.
2. Kompetentingos institucijos importo licencijas išduoda susijusių šalių prašymu, atsižvelgdamos į numatomo tiekimo balansų apribojimus.
Licencijos išduodamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 I priede pateiktą pavyzdį.
3. Importo licencijos prašymų ir importo licencijų 20 skirsnyje daromas vienas iš šių įrašų:
a) Prancūzijos užjūrio departamentuose:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
iii) "penimi galvijai, importuojami pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 7 straipsnio 1 dalį";
b) Azoruose ir Maderoje:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti tiesiogiai vartoti";
iii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
iv) "penimi galvijai, importuojami pagal Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 12 straipsnio 1 dalies a punktą";
c) Kanarų salose:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti tiesiogiai vartoti";
iii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
iv) "penimi galvijai, importuojami pagal Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 12 straipsnio 1 dalies a punktą".
Visais atvejais importo licencijos prašymų ir importo licencijų 20 skirsnyje daromas vienas iš šių įrašų: "atleidimas nuo importo muitų" ir "licencija, skirta naudoti [atokiausio regiono pavadinimas]".
4. Importo licencijų 12 skirsnyje įrašoma galiojimo pabaigos data.
5. Importo muitais apmokestinami kiekiai, kurie yra didesni už importo licencijoje nurodytus kiekius. Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 8 straipsnio 4 dalyje nurodoma, kad nustatytas kiekis gali būti ne daugiau kaip 5 % didesnis už licencijoje nurodytą kiekį, jeigu sumokami jam taikomi importo muitai.
2 DALIS Produktų, kuriems nereikia importo licencijos, importas
5 straipsnis
Atleidimo nuo importo muitų sertifikatai
1. Produktai, kuriems nereikia importo licencijos, atleidžiami nuo importo muitų, kaip nurodoma Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 3 straipsnio 1 dalyje, Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 3 straipsnio pirmos dalies pirmojoje pastraipoje ir Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje, reikalaujant pateikti atleidimo nuo importo muitų sertifikatą.
2. Atleidimo nuo importo muitų sertifikatai išduodami pagal Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 I priede pateiktą licencijos formą.
Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 8 straipsnio 5 dalis, 13, 15, 17, 18, 21, 23, 26, 27, 29-33 ir 36-41 straipsniai taikomi mutatis mutandis, laikantis šio reglamento reikalavimų.
3. Viršutiniame kairiajame sertifikato skirsnyje turi būti atspausdinti arba įspauduoti žodžiai "atleidimo nuo importo muitų sertifikatas".
4. Kompetentingos institucijos atleidimo nuo importo muitų sertifikatus išduoda susijusių šalių prašymu, atsižvelgdamos į numatomų tiekimo balansų apribojimus.
5. Atleidimo nuo importo muitų sertifikatų prašymų ir atleidimo nuo importo muitų sertifikatų 20 skirsnyje daromas vienas iš šių įrašų:
a) Prancūzijos užjūrio departamentuose:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
b) Azoruose ir Maderoje:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti tiesiogiai vartoti";
iii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
c) Kanarų salose:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti tiesiogiai vartoti";
iii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos".
Visais atvejais atleidimo nuo importo muitų sertifikatų prašymų ir atleidimo nuo importo muitų sertifikatų 20 skirsnyje daromas vienas iš šių įrašų: "atleidimas nuo importo muitų" ir "sertifikatas, skirta naudoti [atokiausio regiono pavadinimas]".
6. Atleidimo nuo importo muitų sertifikatų 12 skirsnyje įrašoma galiojimo pabaigos data.
IV SKYRIUS BENDRIJOS TIEKIMAS
6 straipsnis
Pagalbos nustatymas
Nustatydama pagalbą, skirtą atokumui kompensuoti, Komisija atsižvelgia į specialias papildomas transporto ir tarpinio perkrovimo išlaidas, susijusias su produktų tiekimu į atitinkamus atokiausius regionus.
Nustatydama pagalbą, kuri skiriama kaip kompensacija dėl izoliuotumo ir atokumo, Komisija atsižvelgia į specialias papildomas vietinio perdirbimo išlaidas dėl mažos rinkos, poreikį užtikrinti tiekimo saugumą ir specialius prekių kokybės reikalavimus atitinkamuose atokiausiuose regionuose.
Komisija nustato minimalią vienodo dydžio pagalbą.
Jeigu maksimali grąžinamoji išmoka, Bendrijos skiriama už panašių produktų eksportą, yra didesnė už pirmiau nurodytą minimalią vienodo dydžio pagalbą, išmokama pagalba neturi viršyti minėtųjų išmokų sumos.
Pagalba neskiriama už tiekiamus produktus, kuriems specialūs tiekimo susitarimai buvo taikomi kitame atokiausiame regione.
7 straipsnis
Pagalbos sertifikatai
1. Pagalba išmokama, pateikus pagalbos sunaudojimą patvirtinantį sertifikatą.
Pagalbos sertifikato pateikimas yra lygiavertis pagalbos paraiškai. Išskyrus force majeure arba klimato pasikeitimų atvejus, sertifikatus reikia pateikti per 30 dienų nuo jų pareikalavimo datos. Jeigu šio termino nesilaikoma, pagalbos suma sumažinama 5 % už kiekvieną pavėluotą dieną.
Pagalbą išmoka kompetentingos institucijos ne vėliau kaip per šešiasdešimt dienų nuo pagalbos sunaudojimą patvirtinančio sertifikato pateikimo, išskyrus:
a) force majeure arba klimato pasikeitimus;
b) administracinės užklausos dėl teisės gauti pagalbą pateikimą. Tokiais atvejais pagalba išmokama tik pripažinus teisę ją gauti.
2. Pagalbos sertifikatai išduodami pagal Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 I priede pateiktą importo licencijos formą.
Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 8 straipsnio 5 dalis, 13, 15, 17, 18, 21, 23, 26, 27, 29-33 ir 36-41 straipsniai taikomi mutatis mutandis, laikantis šio reglamento reikalavimų.
3. Viršutiniame kairiajame sertifikato skirsnyje turi būti atspausdinti arba įspauduoti žodžiai "pagalbos sertifikatas".
Sertifikato 7 ir 8 skyriai išbraukiami.
4. Pagalbos sertifikatų prašymų ir pagalbos sertifikatų 20 skirsnyje daromas vienas iš šių įrašų:
a) Prancūzijos užjūrio departamentuose:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
b) Azoruose ir Maderoje:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti tiesiogiai vartoti";
iii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
iv) "gyvi penimi gyvūnai, nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 12 straipsnio 1 dalies b punkte";
c) Kanarų salose:
i) "produktai, skirti perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei";
ii) "produktai, skirti tiesiogiai vartoti";
iii) "produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos";
iv) "gyvi penimi gyvūnai, nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 7 straipsnio 1 dalyje".
Pagal šią straipsnio dalį, grynaveisliai gyvūnai, komercinių veislių gyvūnai ir produktai iš kiaušinių priskiriami žemės ūkio ištekliams.
Visais atvejais pagalbos sertifikatų prašymų ir pagalbos sertifikatų 20 skyrelyje įrašomi žodžiai "sertifikatas, skirta naudoti [atokiausio regiono pavadinimas]".
5. Atleidimo nuo importo muitų sertifikatų 12 skirsnyje įrašoma galiojimo pabaigos data.
6. Išmokama pagalbos suma lygi pagalbos sertifikato prašymo pateikimo dieną galiojančiai pagalbos sumai.
7. Kompetentingos institucijos pagalbos sertifikatus išduoda susijusių šalių prašymu, atsižvelgdamos į numatomo tiekimo balansų apribojimus.
V SKYRIUS BENDROSIOS NUOSTATOS
8 straipsnis
Išmokos perdavimas galutiniam vartotojui
1. Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, 1453/2001 ir 1454/2001 "išmoka" - tai atleidimas nuo importo muito arba Bendrijos pagalba, nustatyta minėtuose reglamentuose.
2. Reglamente (EB) Nr. 1452/2001 "galutinis vartotojas":
a) jeigu produktai tiekiami perdirbimo pramonei ir skirti vartoti žmonėms:
i) galutinis perdirbėjas arba pakuotojas, kai pagalba skiriama kaip kompensacija dėl nutolimo, izoliuotumo ir atokumo;
ii) vartotojas, kai skiriama papildoma pagalba, siekiant atsižvelgti į eksporto kainas;
b) jeigu produktai skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos arba gyvūnų pašarams: ūkininkas.
3. Reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001 "galutinis vartotojas":
a) jeigu produktai tiekiami tiesiogiai vartoti: vartotojas;
b) jeigu produktai tiekiami perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei ir skirti vartoti žmonėms:
i) galutinis perdirbėjas arba pakuotojas, kai pagalba skiriama kaip kompensacija dėl nutolimo, izoliuotumo ir atokumo;
ii) vartotojas, kai skiriama papildoma pagalba, siekiant atsižvelgti į eksporto kainas;
c) jeigu produktai tiekiami perdirbimo ir (arba) pakavimo pramonei kaip pašarai gyvūnams ir kaip produktai, skirti naudoti kaip žemės ūkio sąnaudos: ūkininkas.
4. Kompetentingos institucijos imasi atitinkamų priemonių, kad patikrintų faktinį išmokų, apimančių atleidimą nuo importo muitų arba Bendrijos pagalbos skyrimą, perdavimą galutiniam vartotojui. Įgyvendindamos tokias priemones, kompetentingos institucijos gali vertinti prekybos antkainius ir kainas, taikomas įvairiems prekybininkams.
Komisijai perduodama informacija apie šias priemones, ypač kontrolės, kurių paskirtis yra nustatyti, ar pagalbos išmokos buvo perduotos galutiniam vartotojui ir kokie pakeitimai padaryti.
9 straipsnis
Prekybininkų registravimas
1. Importo licencijos, atleidimo nuo importo muitų sertifikatai ir pagalbos sertifikatai išduodami tik tiems prekybininkams, kurie yra užregistruoti kompetentingų institucijų tvarkomame registre.
2. Kiekvienas Bendrijoje įsisteigęs prekybininkas gali kreiptis dėl jo užregistravimo registre.
Prekybininkai, norintys užsiregistruoti registre, turi įvykdyti šiuos reikalavimus:
a) įsigyti priemones, pastatus ir leidimus, reikalingus jų veiklai atitinkamame sektoriuje ir ypač deramai vykdyti institucijų nustatytus su verslo apskaita ir mokesčiais susijusius įsipareigojimus;
b) pateikti įrodymus, kad jų veikla vykdoma atitinkamame atokiausiame regione;
c) vykdydami specialius tiekimo susitarimus, taikomus atitinkamam atokiausiam regionui ir laikydamiesi susitarimų tikslų, prekybininkai įsipareigoja:
i) kompetentingų institucijų prašymu pateikti joms visą svarbią informaciją apie savo prekybinę veiklą, konkrečiai apie taikomas kainas ir gaunamą pelną;
ii) veikti tik savo vardu ir savo sąskaita;
iii) pateikti licencijų ir sertifikatų prašymus, atitinkančius faktinį jų pajėgumą realizuoti atitinkamus produktus, nurodant objektyvius veiksnius, patvirtinančius tokį pajėgumą;
iv) nevykdyti jokios veiklos, dėl kurios gali atsirasti dirbtinis produktų trūkumas, ir turimų produktų neparduoti už dirbtinai mažas kainas;
v) užtikrinti taikomų išmokų perdavimą galutiniam vartotojui, kai to prašo kompetentingos institucijos, ir kai žemės ūkio produktais prekiaujama atitinkamame atokiausiame regione.
3. Kreipdamiesi dėl šio straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje nurodyto registravimo, perdirbėjai, ketinantys eksportuoti arba tiekti iš žaliavų gautus produktus, įvežamus į atitinkamą atokiausią regioną pagal tam tikrą specialų tiekimo susitarimą, šio reglamento 16, 17 ir 19 straipsniuose nustatyta tvarka privalo deklaruoti savo ketinimą dalyvauti šioje veikloje ir nurodyti perdirbimo gamyklos vietą.
4. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 5 dalį, kreipdamiesi dėl šio straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje nurodyto registravimo, prekybininkai, ketinantys reeksportuoti neperdirbtus arba produktus, gaunamus vietoje supakavus tokius produktus, nurodytus šio reglamento 20 straipsnyje, privalo deklaruoti savo ketinimą dalyvauti tokioje veikloje ir, kai taikoma, nurodyti pakavimo gamyklos vietą.
10 straipsnis
Dokumentai, kuriuos turi pateikti prekybininkai, ir licencijų bei sertifikatų galiojimo laikas
1. Šio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje, 5 straipsnio 4 dalyje, 7 straipsnio 7 dalyje ir 14 bei 15 straipsniuose nustatyta tvarka kompetentingos institucijos priima licencijų ir sertifikatų prašymus, kuriuos pateikia prekybininkai kiekvienai siuntai, jeigu prie prašymų pridedamas pirkimo sąskaitos-faktūros originalas arba kopija ir toliau išvardintų dokumentų originalas arba patvirtinta kopija:
- važtaraščio arba oro transporto važtaraščio,
- trečiųjų šalių kilmės produktų kilmės sertifikato arba T2L dokumento, kai produktai yra Bendrijos kilmės, ar T2LF dokumento, kaip nurodoma Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 [13] 315 straipsnio 1 ir 2 dalyse.
Pirkimo sąskaita-faktūra, važtaraštis arba oro transporto važtaraštis turi būti išduoti pareiškėjo vardu.
2. Licencijų ir sertifikatų galiojimo laikas nustatomas pagal gabenimo laiką. Kompetentinga institucija gali pratęsti šį laiką ypatingais atvejais, kai gabenimo laikas užsitęsia dėl problemų, kurių negalima iš anksto numatyti, tačiau ne ilgiau kaip dviems mėnesiams nuo licencijos ar sertifikato išdavimo datos.
11 straipsnis
Licencijų, sertifikatų ir prekių pateikimas bei draudimas perleisti licencijas ir sertifikatus
1. Produktų, kuriems taikomi specialūs tiekimo susitarimai, licencijas, atleidimo nuo importo muitų sertifikatus ir pagalbos sertifikatus būtina pateikti muitinėms, kad muitinės formalumai būtų atlikti ne ilgiau kaip per 15 dienų nuo prekių iškrovimo datos. Kompetentingos institucijos gali sumažinti šį maksimalų terminą.
Produktų, kuriems buvo taikomi susitarimai dėl įvežimo perdirbti arba laikymo muitinės sandėliuose Azoruose, Maderoje ir Kanarų salose, ir kurie po to buvo išleisti laisvai cirkuliuoti šiose teritorijose, maksimalus 15 dienų terminas pradedamas skaičiuoti nuo prašymo išduoti šio straipsnio pirmojoje pastraipoje minimas licencijas ir sertifikatus pateikimo dienos.
2. Prekes reikia pateikti visas iš karto arba atskiromis partijomis, kaip nurodyta pateiktoje licencijoje arba sertifikate.
Atliekant muitinės formalumus, licencijos ir sertifikatai naudojami tik vienai operacijai.
3. Licencijas ir sertifikatus perleisti draudžiama.
12 straipsnis
Produktų kokybė
Specialūs tiekimo susitarimai gali būti taikomi tik geros ir tinkamos prekinės kokybės produktams, kaip nurodoma Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/1999 [14] 21 straipsnio 1 dalyje.
Produktų atitikimas šio straipsnio pirmos dalies reikalavimams tikrinamas ne vėliau kaip pirmajame pardavimo etape, laikantis Bendrijoje galiojančių standartų arba praktikos.
Nustačius, kad produktas neatitinka šio straipsnio pirmoje dalyje nustatyto reikalavimo, teisė gauti pagalbą pagal specialų tiekimo susitarimą panaikinama, o atitinkamas kiekis vėl įtraukiamas į numatomą tiekimo balansą. Pagal šio reglamento 7 straipsnį išmokėta pagalba kompensuojama. Už prekes, importuojamas pagal šio reglamento 4 ir 5 straipsnius, reikia sumokėti importo muitą, jeigu susijusi šalis nepateikia atitinkamų produktų reeksportavimo arba sunaikinimo įrodymo.
13 straipsnis
Užstatų pateikimas
Kreipiantis dėl licencijų arba sertifikatų išdavimo, užstatų nereikalaujama.
Nepažeidžiant šio reglamento 26 straipsnio, ypatingais atvejais ir kai reikia užtikrinti tinkamą šio reglamento taikymą, kompetentingos institucijos gali reikalauti pateikti užstatą, lygų suteiktos išmokos sumai. Tokiais atvejais taikomos Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 35 straipsnio 1 ir 4 dalys.
14 straipsnis
Žymus prašymų išduoti licencijas ir sertifikatus skaičiaus padidėjimas
1. Jeigu, vykdant numatomo tiekimo balansą paaiškėja, kad prašymų išduoti importo licencijas, atleidimo nuo importo muitų sertifikatus arba pagalbos sertifikatus atitinkamam produktui skaičius gerokai padidėjo ir dėl to gali būti sunkiau pasiekti vieną ar kelis specialaus tiekimo susitarimo tikslus, kompetentingos institucijos iš karto apie tai praneša Komisijai, pateikdamos visą svarbią informaciją apie produktų tiekimo atitinkamam tolimiausiam regionui poreikius.
Komisija, pasikonsultavusi su kompetentingomis institucijomis, imasi visų būtinų priemonių, užtikrinančių pagrindinių produktų tiekimą į atitinkamą atokiausią regioną, atsižvelgdama į tiekimo galimybes ir prioritetinių sektorių poreikius.
2. Nepažeisdamos būtinų priemonių, taikomų licencijų ir sertifikatų išdavimo apribojimo atvejais, kompetentingos institucijos visiems būsimiems prašymams taiko bendrą procentinį sumažinimo koeficientą.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos pasikonsultavus su kompetentingomis institucijomis, nepažeidžiant priimtų specialiųjų nuostatų, skirtų atitinkamo sektoriaus pagrindinėms problemoms spręsti.
15 straipsnis
Maksimalaus kiekio vienam licencijos arba sertifikato prašymui nustatymas
Siekdamos išvengti nestabilumo atitinkamo atokiausios regiono rinkoje arba spekuliacijų, galinčių trukdyti tolygiam specialių tiekimo susitarimų veikimui, kompetentingos institucijos nustato maksimalų kiekį vienam licencijos arba sertifikato prašymui.
Kompetentingos institucijos iš karto informuoja Komisiją apie šio straipsnio taikymo atvejus.
VI SKYRIUS SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
1 DALIS Prancūzijos užjūrio departamentai
16 straipsnis
Persiuntimas ir reeksportas
1. Perdirbėjams, pagal 9 straipsnio 3 dalį deklaravusiems savo ketinimą eksportuoti, vykdant regioninę prekybą arba naudojantis tradiciniais prekybos srautais tiekti produktus, gautus iš žaliavų, kuriems buvo taikomi specialūs tiekimo susitarimai, leidžiama laikytis metinių kiekių apribojimų, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 23 straipsnio 2 dalį. Kompetentingos institucijos imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad vykdant šias operacijas nebūtų viršyti nustatyti metiniai kiekiai.
Produktai, kurie pagal specialius susitarimus tiekiami Prancūzijos užjūrio departamentams ir vartojami produktus gabenančiuose laivuose bei orlaiviuose, priskiriami vietoje suvartotiems produktams.
2. Kompetentingos institucijos leidžia eksportuoti arba tiekti perdirbtų produktų kiekius, kitus nei šio straipsnio 1 dalyje nurodyti kiekiai, tik patvirtinus, kad atitinkamuose produktuose nėra žaliavų, importuotų arba įvestų pagal specialius tiekimo susitarimus.
Kompetentingos institucijos atlieka būtinus patikrinimus, užtikrinančius šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytų patvirtinimų teisingumą, ir tam tikrais atvejais susigrąžina išmokas, suteiktas pagal specialius tiekimo susitarimus.
3. Produktų perdirbimo operacijos, atliekamos neviršijant kiekių apribojimų, kuriuos pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 23 straipsnio 2 dalį turi nustatyti Komisija, kurios gali paskatinti regioninės prekybos eksportą arba tradicinį prekių siuntimą, mutatis mutandis turi atitikti perdirbimo sąlygas, išdėstytas įvežimo perdirbti tvarkos ir perdirbimo prižiūrint muitinei procedūros nuostatose, pateiktose Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92 [15] ir Reglamente (EEB) Nr. 2454/93, išskyrus visas įprastines krovimo formas.
2 DALIS Azorai ir Madeira
17 straipsnis
Persiuntimas ir reeksportas
1. Perdirbėjams, pagal 9 straipsnio 3 dalį deklaravusiems savo ketinimą eksportuoti, vykdant regioninę prekybą, arba naudojantis tradiciniais prekybos srautais tiekti produktus, gautus iš žaliavų, kuriems buvo taikomi specialūs tiekimo susitarimai, leidžiama laikytis metinių kiekių apribojimų, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 35 straipsnio 2 dalį. Kompetentingos institucijos imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad vykdant šias operacijas nebūtų viršyti nustatyti metiniai kiekiai.
Produktai, kurie pagal specialius susitarimus tiekiami Azorams ir Madeirai ir vartojami produktus gabenančiuose laivuose bei orlaiviuose, priskiriami vietoje suvartotiems produktams.
2. Kompetentingos institucijos leidžia eksportuoti arba tiekti perdirbtų produktų kiekius, kitus nei šio straipsnio 1 dalyje nurodyti kiekiai, tik patvirtinus, kad atitinkamuose produktuose nėra žaliavų, importuotų arba įvestų pagal specialius tiekimo susitarimus.
Kompetentingos institucijos atlieka būtinus patikrinimus, užtikrinančius šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytų patvirtinimų teisingumą, ir tam tikrais atvejais susigrąžina pagalbą, suteiktą pagal specialius tiekimo susitarimus.
3. Produktų perdirbimo operacijos, atliekamos neviršijant kiekių apribojimų, kuriuos pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 23 straipsnio 2 dalį turi nustatyti Komisija, kurios gali paskatinti regioninės prekybos eksportą arba tradicinį prekių siuntimą, mutatis mutandis turi atitikti perdirbimo sąlygas, išdėstytas įvežimo perdirbti tvarkos ir perdirbimo prižiūrint muitinei procedūros nuostatose, pateiktose Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92 ir Reglamente (EEB) Nr. 2454/93, išskyrus visas įprastines krovimo formas.
18 straipsnis
Cukrus
Per Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį to paties reglamento 13 straipsnyje minimas C cukrus, kuris eksportuojamas pagal atitinkamas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2760/81 [16] nuostatas ir tiekiamas vartojimui į Maderą kaip baltasis cukrus, klasifikuojamas KN pozicijoje 1701, arba į Azorus, kaip žaliavinis cukrus, klasifikuojamas KN pozicijoje 17011210, pagal šio reglamento nuostatas importo muitais neapmokestinamas, laikantis 3 straipsnyje nurodytų numatomų tiekimo balansų apribojimų.
3 DALIS Kanarų salos
19 straipsnis
Persiuntimas ir reeksportas
1. Perdirbėjams, pagal 9 straipsnio 3 dalį pareiškusiems norą eksportuoti, vykdant regioninę prekybą arba naudojantis tradiciniais prekybos srautais tiekti produktus, gautus iš žaliavų, kuriems buvo taikomi specialūs tiekimo susitarimai, leidžiama laikytis metinių kiekių apribojimų, kuriuos turi nustatyti Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 35 straipsnio 2 dalį. Kompetentingos institucijos imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad vykdant pirmiau nurodytas operacijas nebūtų viršyti nustatyti metiniai kiekiai.
Produktai, kurie pagal specialius susitarimus tiekiami Kanarų saloms ir vartojami produktus gabenančiuose laivuose bei orlaiviuose, priskiriami vietoje suvartotiems produktams.
2. Kompetentingos institucijos leidžia eksportuoti arba tiekti perdirbtų produktų kiekius, kitus nei šio straipsnio 1 dalyje nurodyti kiekiai, tik patvirtinus, kad atitinkamuose produktuose nėra žaliavų, importuotų arba įvestų pagal specialius tiekimo susitarimus.
Kompetentingos institucijos atlieka būtinus patikrinimus, užtikrinančius šio straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytų patvirtinimų teisingumą, ir tam tikrais atvejais susigrąžina pagalbą, suteiktą pagal specialius tiekimo susitarimus.
3. Produktų perdirbimo operacijos, atliekamos neviršijant kiekių apribojimų, kuriuos pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 23 straipsnio 2 dalį turi nustatyti Komisija, kurios gali paskatinti regioninės prekybos eksportą arba tradicinį prekių siuntimą, mutatis mutandis turi atitikti perdirbimo sąlygas, išdėstytas įvežimo perdirbti tvarkos ir perdirbimo prižiūrint muitinei procedūros nuostatose, pateiktose Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92 ir Reglamente (EEB) Nr. 2454/93, išskyrus visas įprastines krovimo formas.
20 straipsnis
Neperdirbtų arba vietinio pakavimo produktų reeksportas
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 5 dalį neperdirbti produktai arba produktai, gaunami vietoje supakavus neperdirbtus produktus, kuriems buvo taikomi specialūs tiekimo susitarimai, gali būti reeksportuojami, jeigu įvykdomi toliau išdėstyti reikalavimai:
a) bendrojo administracinio dokumento (SAD) 31 skirsnyje turi būti įrašyti žodžiai "prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 5 dalį";
b) importo muitais neapmokestinti ir reeksportuoti produktų kiekiai vėl įtraukiami į numatomą tiekimo balansą;
c) šiame punkte nurodyti produktai neatitinka grąžinamųjų eksporto išmokų taikymo sąlygų;
d) produktų kiekiai, už kuriuos buvo išmokėta pagalba ir kurie po to buvo reeksportuoti, vėl įtraukiami į numatomą tiekimo balansą, o išmokėta pagalba kompensuojama;
e) šiame punkte nurodyti produktai neatitinka grąžinamųjų eksporto išmokų taikymo sąlygų;
f) atsiradus rizikai, kad reguliarų produktų tiekimą Kanarų saloms gali apsunkinti gerokai išaugęs šiame straipsnyje nustatytų produktų eksportas, kompetentingos institucijos gali taip apriboti kiekius, kad patenkintų atitinkamų sektorių prioritetinius poreikius.
Ispanijos institucijos iš karto informuoja Komisiją apie priemones, kurias jos planuoja įgyvendinti pagal šį punktą, nurodydamos atitinkamas priežastis. Komisija apie tai informuoja kitas valstybes nares.
Pirmiau pateiktos šio straipsnio dalys taikomos, nepažeidžiant priimtų specialiųjų nuostatų, skirtų sudėtingoms atitinkamo sektoriaus problemoms spręsti.
21 straipsnis
Cukrus
Per Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį to paties reglamento 13 straipsnyje minimas C cukrus, kuris eksportuojamas pagal atitinkamas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2760/81 nuostatas ir tiekiamas vartojimui į Kanarų salas, kaip baltasis cukrus, klasifikuojamas KN pozicijoje 1701, pagal šio reglamento nuostatas importo muitais neapmokestinamas, laikantis 3 straipsnyje nurodytų numatomų tiekimo balansų apribojimų.
VII SKYRIUS PRANEŠIMAI IR ATASKAITA
22 straipsnis
Pranešimai
Kompetentingos institucijos ne vėliau kaip kiekvieno mėnesio penktą dieną perduoda Komisijai toliau išvardintus aptariamų kalendorinių metų ankstesnių mėnesių duomenis, suskirstytus pagal produktų KN kodus ir prireikus pagal individualią paskirties vietą:
a) produktų kiekius, suskirstytus atsižvelgiant į tai, ar produktai įvežti iš trečiųjų šalių, ar tiekiami iš Bendrijos;
b) pagalbos sumą ir faktiškai sumokėtas išlaidas pagal produktus ir, kai taikoma, pagal individualią paskirties vietą;
c) produktų kiekius, kuriems išduotos licencijos ir sertifikatai nebuvo panaudoti, suskirstytus pagal licencijos ar sertifikato kategoriją;
d) visus produktų kiekius, kurie po perdirbimo eksportuojami kaip įprastiniai kiekiai pagal Reglamentus (EB) Nr. 1452/2001, 1453/2001 ir 1454/2001;
e) visus produktų kiekius, kurie po perdirbimo išsiunčiami kaip įprastiniai kiekiai pagal Reglamentus (EB) Nr. 1452/2001, 1453/2001 ir 1454/2001;
f) visus neperdirbtų produktų kiekius, reeksportuojamus ar pakuojamus vietoje pagal Reglamentą (EB) Nr. 1454/2001;
g) visus produktų kiekius, eksportuojamus vykdant regioninę prekybą pagal Reglamentus (EB) Nr. 1452/2001 ir 1453/2001;
h) atitinkamos kategorijos produktų bendrojo kiekio perkėlimus ir numatomo tiekimo balansų pakeitimus per aptariamą laikotarpį;
i) duomenis apie esamą balansą ir naudojimo koeficientą.
Šiuos duomenis reikia pateikti pagal naudojamas licencijas ir sertifikatus.
23 straipsnis
Ataskaitos
Ne vėliau kaip iki kiekvienų metų birželio 30 d. kompetentingos institucijos išsiunčia Komisijai metinę praėjusių kalendorinių metų įgyvendinimo ataskaitą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 27 straipsnio 1 dalyje, Reglamento (EB) 1453/2001 39 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 25 straipsnio 1 dalyje.
Ataskaitose nurodoma ši konkreti informacija:
a) svarbios socialinės - ekonominės ir žemės ūkio tendencijos;
b) turimų fizinių ir finansinių duomenų apie kiekvienos priemonės įgyvendinimą santrauka, kartu pateikiant duomenų ir, jei būtina, sektoriaus, kuriam taikoma atitinkama priemonė, analizę;
c) pažanga priemonių įgyvendinimo srityje ir konkrečių bei bendrų tikslų prioritetai, naudojant kiekybinius rodiklius;
d) trumpa visų svarbiausių problemų, patirtų administruojant ir įgyvendinant priemones, apžvalga;
e) visų šių priemonių taikymo rezultatų analizė, atsižvelgiant į jų tarpusavio ryšius;
f) specialių tiekimo susitarimų duomenys ir kainų tendencijų analizė bei kokiu būdu buvo perduota išmoka.
24 straipsnis
Išankstinių išmokų sumažinimas
Nepažeidžiant bendrųjų biudžeto vykdymo tvarkos taisyklių, kai valstybės narės Komisijai perduoda ne visą šio reglamento 22 ir 23 straipsniuose nustatytą informaciją arba nesilaiko nustatyto termino, Komisija, įskaitydama lėšas į žemės ūkio išlaidų sąskaitas, vienodu tarifu laikinai sumažina išankstines išmokas.
VIII SKYRIUS PATIKRINIMAI IR NUOBAUDOS
25 straipsnis
Patikrinimai
1. Fizinių patikrinimų, taikomų atitinkamiems atokiausiems regionams, importuojant, įvežant, eksportuojant, tiekiant, reeksportuojant ir persiunčiant žemės ūkio produktus, reprezentatyviosios imties būdu būtina patikrinti ne mažiau kaip 5 % licencijų ir sertifikatų, pateiktų pagal 11 straipsnį.
Atliekant fizinius patikrinimus, mutatis mutandis laikomasi Tarybos reglamente (EEB) Nr. 386/90 [17] nustatytų procedūrų.
2. Ypatingais atvejais Komisija gali reikalauti, kad būtų patikrintas kitas licencijų ir sertifikatų skaičius.
26 straipsnis
Nuobaudos
1. Išskyrus force majeure arba klimato pasikeitimų atvejus, jeigu prekybininkas nevykdo įsipareigojimų, prisiimtų pagal 9 straipsnį, ir nepažeidžiant nuostatos dėl nuobaudų, taikytinų pagal nacionalinės teisės aktus, kompetentingos institucijos:
- susigrąžina išmoką, suteiktą importo licencijos, atleidimo nuo importo muitų sertifikato arba pagalbos sertifikato turėtojui;
- laikinai sustabdo arba panaikina registraciją, atsižvelgdamos į įsipareigojimų pažeidimo rimtumą.
Šio straipsnio a punkte nurodyta išmoka lygi atleidimo nuo importo muitų arba pagalbos sumai.
2. Išskyrus force majeure arba klimato pasikeitimų atvejus, jeigu licencijos arba sertifikato turėtojai neįvykdo planuoto importo arba tiekimo, jų teisė kreiptis dėl licencijų ir sertifikatų laikinai sustabdoma šešiasdešimties dienų laikotarpiui nuo licencijos ar sertifikato galiojimo pabaigos. Pasibaigus laikinojo sustabdymo laikotarpiui, paskesnės licencijos arba sertifikatai išduodami tik pateikus užstatą, kurio suma lygi pagalbos, išmokėtos per kompetentingų institucijų nustatytą laikotarpį, sumai.
3. Kompetentingos institucijos priima būtinas priemones, užtikrinančias bet kurių produktų kiekių, kurie atsiranda visai arba iš dalies nepasinaudojus išduotomis licencijomis arba sertifikatais, juos panaikinus arba susigrąžinus suteiktą pagalbą, pakartotinį naudojimą.
IX SKYRIUS NACIONALINĖS NUOSTATOS
27 straipsnis
Kompetentingos institucijos priima papildomas taisykles, reikalingas specialiems tiekimo susitarimams administruoti ir stebėti realiu laiku.
Valstybes narės informuoja Komisiją apie visas priemones, kurias jos ketina įgyvendinti pagal šio straipsnio pirmą dalį, prieš šių priemonių įsigaliojimą.
X SKYRIUS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
28 straipsnis
Panaikinimas
1. Reglamentai (EEB) Nr. 131/92, (EEB) Nr. 1696/92 ir (EB) Nr. 2790/94 panaikinami.
Nuorodos į panaikintus reglamentus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
2. Reglamento (EEB) Nr. 131/92 1, 2, 2a ir 3 straipsniai bei Reglamento (EEB) Nr. 1696/92 1, 2, 3 ir 4 straipsniai taikomi iki 2002 m. birželio 30 d.
29 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Prekybininko, pateikusio prašymą užregistruoti jį registre pagal šio reglamento 9 straipsnį, kompetentingos institucijos gali išduoti jam licenciją arba sertifikatą pagal 10 straipsnyje nustatytas sąlygas trisdešimčiai dienų nuo šio reglamento įsigaliojimo, jeigu licencijos arba sertifikato prašymas pateikiamas pagal 10 straipsnio 1 dalies reikalavimus.
Licencijos arba sertifikatai išduodami pateikus užstatą.
2. Jeigu per Reglamentuose (EEB) Nr. 131/92, (EEB) Nr. 1696/92 ir (EB) Nr. 2790/94 nustatyta tvarka išduotų licencijų ir sertifikatų galiojimo laiką išnaudojami ne visi juose nurodyti kiekiai, likusiems kiekiams pagal šio straipsnio 1 dalį gali būti išduotos naujos licencijos ir sertifikatai arba jie gali būti panaikinti, grąžinant užstatą.
30 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2002 m. sausio 1 d. Tačiau:
- 6 straipsnio trečioji ir ketvirtoji dalys taikomos nuo 2002 m. liepos 1 d.,
- iki 2002 m. liepos 1 d., 4, 5, 7, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 26, 27 ir 28 straipsniai netaikomi Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorams ir Maderai.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 28 d.