Tarybos sprendimas
1998 m. birželio 29 d.
dėl nacionalinių institucijų konsultavimosi su Europos centriniu banku teisės akto projekto nuostatų klausimais
(98/415/EB)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 105 straipsnio 4 dalį ir į prie jos pridėto Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 4 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Europos pinigų instituto nuomonę [3],
laikydamasi Sutarties 106 straipsnio 6 dalyje ir minėto Protokolo 42 straipsnyje nustatytos tvarkos,
(1) kadangi Europos centrinis bankas (ECB) bus įsteigtas sudarius Vykdomąją valdybą;
(2) kadangi Sutartyje numatyta, kad nacionalinės valdžios institucijos konsultuojasi su ECB dėl bet kurio teisės akto projekto nuostatų jo kompetencijai priklausančiais klausimais; kadangi Taryba nustato tokių konsultacijų apribojimus ir sąlygas;
(3) kadangi valstybių narių valdžios institucijoms nustatytas įpareigojimas konsultuotis su ECB neturi pažeisti jų atsakomybės tokių nuostatų reguliuojamais klausimais; kadangi pagal Sutarties 105 straipsnio 4 dalį valstybės narės turi konsultuotis su ECB dėl bet kurio teisės akto projekto nuostatų jo kompetencijai priklausančiais klausimais; kadangi šio sprendimo 2 straipsnyje pateiktas konkrečių sričių sąrašas nėra išsamus; kadangi šio sprendimo 2 straipsnio šešta įtrauka nepažeidžia esamo kompetencijos padalinimo vykdant politiką, susijusią su kredito įstaigų riziką ribojančia priežiūra ir finansų sistemos stabilumu;
(4) kadangi Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) piniginės funkcijos ir operacijos yra apibrėžtos ECBS ir ECB statute; kadangi dalyvaujančių valstybių narių centriniai bankai yra neatskiriama ECBS dalis ir savo veikloje turi vadovautis ECB rekomendacijomis bei nurodymais; kadangi trečiajame Ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) etape nedalyvaujančių valstybių narių valdžios institucijos privalo konsultuotis su ECB dėl teisės akto projekto, susijusio su pinigų politikos priemonėmis, nuostatų;
(5) kadangi iki tol, kol valstybės narės nedalyvauja ECBS pinigų politikoje, šis sprendimas neįtakoja tų valstybių narių valdžios institucijų sprendimų pinigų politikos įgyvendinimo srityje;
(6) kadangi ECB konsultavimas neturi pernelyg užtęsti teisės aktų nuostatų priėmimo procedūrų valstybėse narėse; kadangi terminai, per kuriuos ECB turi pareikšti savo nuomonę turi sudaryti sąlygas ECB išnagrinėti jam pateiktus tekstus su reikalingu atidumu; kadangi tinkamai pagrįstais ypač skubiais atvejais, kurių priežastys turi būti nurodytos, pavyzdžiui, dėl rinkos jautrumo, valstybės narės gali nustatyti terminą, trumpesnį kaip vienas mėnuo ir atitinkantį reikalo skubumą; kadangi tokiais atvejais būtent nacionalinių valdžios institucijų ir ECB dialogas turi padėti atsižvelgti į abiejų pusių interesus;
(7) kadangi pagal prie Sutarties pridėto Protokolo Nr. 11 5 ir 8 punktus šis sprendimas netaikomas Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei, jei ir iki kol ši valstybė narė nepereis į trečiąjį EPS etapą;
(8) kadangi nuo ECB įsteigimo dienos iki trečiojo EPS etapo pradžios nacionalinės valdžios institucijos turi konsultuotis su ECB pagal Sprendimo 93/717/EB [4] ir Sutarties 109l straipsnio 2 dalį,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Šiame sprendime:
"dalyvaujanti valstybė narė" reiškia valstybę narę, kuri pagal Sutartį įsivedė bendrą valiutą;
"teisės akto projekto nuostatos" reiškia nuostatas, kurios po to, kai jos tampa teisiškai privalomos ir visuotinai taikomos valstybės narės teritorijoje, nustato taisykles, skirtas neribotam atvejų skaičiui ir neapibrėžtam fizinių bei juridinių asmenų ratui.
2. Teisės akto projekto nuostatos neapima projekto nuostatų, kurios išimtinai skirtos perkelti Bendrijos direktyvas į valstybių narių teisę.
2 straipsnis
1. Valstybių narių valdžios institucijos, laikydamosi Sutarties, konsultuojasi su ECB dėl bet kurio teisės akto projekto nuostatų jo kompetencijai priklausančiais klausimais, ypač dėl:
- valiutos klausimų,
- mokėjimo priemonių,
- nacionalinių centrinių bankų,
- pinigų, finansų, bankininkystės, mokėjimo sistemų ir mokėjimų balanso statistinių duomenų rinkimo, rengimo ir paskirstymo,
- mokėjimo ir atsiskaitymo sistemų,
- taisyklių, taikomų finansų institucijoms tiek, kiek jos daro esminę įtaką finansų institucijų ir rinkų stabilumui.
2. Be to, nedalyvaujančių valstybių narių valdžios institucijos konsultuojasi su ECB dėl teisės akto projekto, susijusio su pinigų politikos priemonėmis, nuostatų.
3. Gavęs bet kurio teisės akto projekto nuostatas, ECB nedelsdamas praneša konsultuojančiai institucijai savo nuomonę apie tai, ar šios nuostatos priklauso jo kompetencijai.
3 straipsnis
1. Prireikus teisės akto nuostatas rengiančių valstybių narių valdžios institucijos gali nustatyti terminą, per kurį ECB turi pareikšti savo nuomonę ir kuris negali būti trumpesnis kaip vienas mėnuo nuo tos dienos, kai ECB pirmininkas gauna atitinkamą pranešimą.
2. Ypač skubiu atveju šis terminas gali būti sutrumpintas. Tokiu atveju konsultuojanti institucija nurodo tokio skubumo priežastis.
3. Atitinkamu laiku ECB gali prašyti pratęsti šį terminą ne ilgiau kaip dar keturioms savaitėms. Konsultuojanti institucija negali be pagrįstų priežasčių atmesti šio prašymo.
4. Jei pasibaigus terminui nuomonė nepareikšta, tai netrukdo konsultuojančiai nacionalinei valdžios institucijai imtis tolesnių veiksmų. Nepaisant to, kad ECB nuomonė gauta pasibaigus terminui, valstybės narės turi užtikrinti, kad apie ją būtų pranešta 4 straipsnyje nurodytoms institucijoms.
4 straipsnis
Visos valstybės narės imasi priemonių, reikalingų užtikrinti veiksmingą šio sprendimo laikymąsi. Tuo tikslu jos užtikrina, kad su ECB būtų konsultuojamasi reikiamame etape, tuo sudarant galimybę teisės akto projekto nuostatas pradėjusiai rengti institucijai atsižvelgti į ECB nuomonę prieš priimant sprendimą dėl nuostatos esmės, ir kad apie ECB pareikštą nuomonę būtų pranešta priimančiai institucijai, jei pastaroji nėra minėtas teisės akto projekto nuostatas parengusi institucija.
5 straipsnis
1. Šis sprendimas taikomas nuo 1999 m. sausio 1 d.
2. Nuo 1999 m. sausio 1 d. Sprendimas 93/717/EB panaikinamas.
6 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1998 m. birželio 29 d.