Komisijos sprendimas
2000 m. rugsėjo 8 d.
kuriame pateikiami produktų, įvežamų iš trečiųjų šalių į laisvąsias zonas, franko sandėlius bei muitinės sandėlius ar operatorių pristatomų į tarptautinio jūrų transporto priemones, veterinarinio patikrinimo tvarka
(pranešta dokumentu Nr. C(2000) 2532)
(tekstas svarbus EEE)
(2000/571/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 97/78/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius produktų, patenkančių į Bendriją iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų organizavimą [1], ypač į jos 12 straipsnio 12 dalį ir 13 straipsnio 6 dalį,
kadangi:
(1) Direktyvoje 97/78/EB pateikti į Bendriją įvežamų gyvūninės kilmės produktų tikrinimo pasienio veterinarijos postuose reikalavimai, siekiant apsaugoti gyvūnų ir visuomenės sveikatą.
(2) Produktų, skirtų gabenti į laisvąsias zonas, franko sandėlius ar muitinės sandėlius, siuntas galima priimti tik tada, jei už krovinį atsakingas asmuo iš anksto praneša, ar produktai galiausiai bus skirti laisvajam judėjimui, ar yra skirti kitokiam galutiniam panaudojimui.
(3) Bendrijos reikalavimų neatitinkančius produktus galima pateikti įvežti į laisvųjų zonų sandėlius, franko sandėlius ar muitinės sandėlius, arba aprūpinti jais tarptautinio jūrų transporto priemones, o kadangi Bendrijoje jie kelia papildomą pavojų gyvūnų ir visuomenės sveikatai, reikia atlikti papildomus patikrinimus, siekiant užtikrinti tinkamą produktų tvarkymą juos transportuojant, sandėliuojant ir pristatant, kad jie nepatektų į Bendrijos rinką.
(4) Siekiant kontroliuoti ir atsekti reikalavimų neatitinkančių produktų siuntas, reikia aiškiai nustatyti įvairių Direktyvoje 97/78/EB nurodytų sertifikatų naudojimo sąlygas ir tokių sandėliuojamų siuntų žymėjimo reikalavimus, užtikrinančius galimybę lengvai jas atpažinti.
(5) Įvežimo pasienio veterinarijos posto oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi užtikrinti reikalavimų neatitinkančių produktų higieną ir saugumą, gabenant juos į sandėlius ir atgal prieš leisdamas juos išsiųsti, o jei tie produktai gabenami į kitoje valstybėje narėje esančius sandėlius - įsitikinti, kad tos valstybės narės kompetentinga institucija yra leidusi sandėliui, į kurį gabenama siunta, priimti tokios rūšies produktus.
(6) Sandėlius, į kuriuos pristatomi ir kuriuose saugomi reikalavimų neatitinkantys produktai, turi kontroliuoti kompetentinga institucija bei reikia efektyvios registracijos, kad būtų galima atsekti visus per tą sandėlį gabenamus tokių produktus.
(7) Reikia patikslinti tvarką, kurios turi laikytis oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, atlikdamas reikalavimų neatitinkančių produktų patikrinimus, juos atgabenus į sandėlius, laikant sandėliuose ir prieš išgabenant iš sandėlių, taip pat nustatyti sandėliuojamų siuntų dalijimo į dalis leistinas ribas.
(8) Siekiant užtikrinti efektyvią kontrolės sistemą iki pat paskirties vietos, reikia nustatyti pranešimų siuntimo tvarką ir sertifikatų, pridėtinų prie siuntų, kurias siunčia operatoriai, tiesiogiai aprūpinantys atsargomis tarptautinio jūrų transporto priemones, išdavimo tvarką.
(9) Kompetentinga institucija turi prižiūrėti operatorius tiesiogiai aprūpinančius atsargomis tarptautinio jūrų transporto priemones bei visus sandėlius, kuriais tie operatoriai naudojasi.
(10) Šiame sprendime pateiktos priemonės atitinka Veterinarijos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Visus Bendrijos reikalavimų neatitinkančius produktus, kuriuos leidžiama įvežti prižiūrint muitinei ir kurie yra gabenami į laisvųjų zonų sandėlius, franko sandėlius ar muitinės sandėlius arba laikomi juose, turi lydėti Direktyvos 97/78/EB 5 straipsnio 1 dalyje nurodytas veterinarinio patikrinimo sertifikatas, išduotas oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies nuostatų, Direktyvos 97/78/EB 13 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytas sertifikatas turi lydėti visas reikalavimų neatitinkančių produktų siuntas, tiesiogiai iš sandėlio arba per Direktyvos 97/78/EB 13 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytą specialiai patvirtintą sandėlį siunčiamas iš sandėlio į tarptautinio jūrų transporto priemonę.
3. Reikalavimus neatitinkančius produktus siunčiant iš pasienio veterinarijos posto tiesiai į tarptautinio jūrų transporto priemonę, siunta turi lydėti du sertifikatai: nurodytas Direktyvos 97/78/EB 5 straipsnio 1 dalyje ir nurodytas 13 straipsnio 2 dalies a punkte.
4. Iš trečiųjų valstybių atgabentų reikalavimų neatitinkančių produktų siuntų veterinarinių dokumentų ar sertifikatų originalai turi likti su siunta. Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 2 dalyje nurodytų veterinarinių patikrinimų metu oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi padaryti minėtųjų veterinarinių dokumentų ar sertifikatų kopijas, kurios paliekamos pasienio veterinarijos poste.
5. Siekiant palengvinti sandėliuose laikomų reikalavimų neatitinkančių produktų siuntų identifikavimą, kiekvieną siuntos vienetą reikia pažymėti veterinarinio patikrinimo sertifikato, nurodyto Direktyvos 97/78/EB 5 straipsnio 1 dalyje numeriu.
6. Jei laisvosios zonos sandėlyje, franko sandėlyje ar muitinės sandėlyje reikalavimų neatitinkančių produktų siunta dalijama į dvi ar daugiau dalių, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas kiekvienai siuntos daliai turėtų išduoti naują sertifikatą. Siekiant sudaryti galimybę atsekti siuntas, naujuosiuose sertifikatuose reikia pateikti nuorodas į Direktyvos 97/78/EB 5 straipsnio 1 dalyje nurodytą sertifikatą, kuris buvo pristatytas į sandėlį kartu su produktais. Sertifikato originalas lieka pas oficialiai paskirtą veterinarijos gydytoją.
2 straipsnis
Gabenant 1 straipsnyje nurodytas siuntas į sandėlius, patvirtintus pagal Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalies b punkto arba 13 straipsnio 1 dalies reikalavimus, arba iš jų, būtina laikytis šių sąlygų:
- pasienio veterinarijos posto oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi įsitikinti, jei būtina, susisiekdamas su atitinkama kompetentinga institucija, kad kompetentinga institucija, atsakinga už paskirties vietos patalpas, yra patvirtinusi laisvojoje zonoje esantį sandėlį, franko sandėlį, muitinės sandėlį ar operatorių, aprūpinantį tarptautinio jūrų transporto priemones, priimti tokios rūšies produktus, kurie neatitinka Bendrijos reikalavimų,
- kompetentinga institucija, atsakinga už išsiuntimo vietos patalpas turi informuoti kompetentingą instituciją, atsakingą už paskirties vietos patalpas, naudodama Animo tinklą,
- naudojamos plombos, nurodytos Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 7 ir 8 dalyse turi būti tokios, kad sulūžtų kiekvieną kartą atidarant transporto priemonę ar konteinerį,
- prireikus, būtina išvalyti ir išdezinfekuoti sausumos transporto priemones, kuriomis buvo gabenti reikalavimų neatitinkantys produktai,
- siuntos turi pasiekti nurodytą paskirties vietą ne vėliau kaip per 30 dienų nuo išsiuntimo, kitu atveju turėtų būti pranešama muitinėms, kad jos atliktų tolimesnį tyrimą.
3 straipsnis
1. Pagal Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalies b punkto reikalavimus patvirtinti sandėliai turi atitikti ne tik to straipsnio reikalavimus, bet dar ir šiuos minimalius reikalavimus:
- juos turi kontroliuoti kompetentinga institucija,
- juose turi būti telefaksas ir telefonas, kad jais galėtų naudotis oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas.
2. Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalies b punkto trečiojoje įtraukoje minėtas žurnalas, kuris turi būti pildomas patvirtintame sandėlyje, turi užtikrinti galimybę atsekti siuntas bei fiksuoti į sandėlį atgabenamų ir iš jo išgabenamų medžiagų kiekius. Be Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalies b punkte reikalaujamos informacijos, žurnale reikia pateikti šią informaciją:
- įvežamų siuntų kilmės šalis ir pasienio veterinarijos postas, per kurį jos įvežtos,
- kiekvienos siuntos atitinkamo sertifikato, nurodyto Direktyvos 97/78/EB 5 straipsnio 1 dalyje arba 13 straipsnio 2 dalies a punkte, numeris,
- tam tikrais atvejais - Direktyvos 97/78/EB 13 straipsnio 1 dalies c punkte minėto paskirties vietos sandėlio identifikavimo kodą ir adresą,
- tam tikrais atvejais - laivą arba paskirties trečiąją valstybę bei pasienio veterinarijos postą, per kurį jie buvo išgabenti.
4 straipsnis
Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas arba jo priežiūroje dirbantys asmenys turi užtikrinti, kad pagal Direktyvos 97/78/EB 12 straipsnio 4 dalies b punktą patvirtintuose sandėliuose, ir tvarkant Bendrijos reikalavimų neatitinkančių produktų siuntas, būtų laikomasi tokios tvarkos:
- atliekamas visų į sandėlį atgabenamų siuntų dokumentų patikrinimas,
- laikant siuntas sandėlyje ir jas išgabenant iš sandėlio atliekamas siuntų dokumentų ir tapatumo patikrinimas,
- siuntas išgabenti iš sandėlio galima tik gavus leidimą,
- siuntą padalijus į dalis, kiekvieną siuntos dalį sudarančių atskirų vienetų pakuotė turi likti nepakeista.
Prireikus kompetentinga institucija taip pat gali atlikti visų pirmiau paminėtų produktų, atgabentų į laisvosiose zonose esančius sandėlius, franko sandėlius ar muitinės sandėlius, bei juose laikomų ir iš jų išgabenamų reikalavimų neatitinkančių produktų fizinius patikrinimus, jei esama įtarimų, jog gali iškilti pavojus gyvūnų ar visuomenės sveikatai.
5 straipsnis
1. Visas Direktyvos 97/78/EB 13 straipsnio 1 dalies c punkte arba 13 straipsnio 2 dalies a punkte paminėtas patalpas turi prižiūrėti kompetentinga institucija.
2. Direktyvos 97/78/EB 13 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytas veterinarinis dokumentas turi būtu sudarytas pagal šio sprendimo priede pateiktą pavyzdį.
Vienai siuntai, kurią sudaro iš skirtingos kilmės siuntų paimti produktai gali būti išduodamas vienas sertifikatas kaip parodyta priede pateiktame pavyzdyje.
3. Direktyvos 97/78/EB 13 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytas pranešimas kilmės vietos kompetentingai institucijai pateikiamas perduodant jai pirmiau minėtą sertifikatą.
Jei siunta gabenama į kitoje valstybėje narėje esantį uostą, pirmiau minėto sertifikato kopiją reikia perduoti paskirties uosto kompetentingai institucijai.
Pristačius produktus į jūrų transporto priemonės denį, 2 pastraipoje minėtąjį sertifikatą turi pasirašyti kompetentingos institucijos pareigūnas arba jūrų transporto priemonės kapitono oficialus atstovas, po to jį reikia grąžinti oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui kaip pristatymo įrodymą.
6 straipsnis
Komisijos sprendimas 93/14/EEB [2] panaikinamas.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2000 m. rugsėjo 8 d.