Tarybos direktyva 93/15/EEB
1993 m. balandžio 5 d.
dėl civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų pateikimo į rinką ir jos priežiūros nuostatų suderinimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 100a straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
bendradarbiaudama su Europos Parlamentu [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi Sutarties 8a straipsnis numato, jog vidaus rinka turi būti sukurta ne vėliau kaip 1992 m. gruodžio 31 d.; kadangi vidaus rinka apims erdvę be jokių vidaus sienų, kurioje pagal Sutarties nuostatas bus užtikrintas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;
kadangi Sutarties 100a straipsnio 3 dalis numato, kad Komisija savo pasiūlymuose dėl saugos laikysis didelių apsaugos reikalavimų;
kadangi laisvas prekių judėjimas reiškia, jog yra tenkinamos tam tikros esminės sąlygos; kadangi laisvam sprogmenų judėjimui ypač reikalinga suderinti sprogmenų pateikimo į rinką įstatymus;
kadangi civiliniam sprogmenų naudojimui taikomos išsamios nacionalinės taisyklės, daugiausia skirtos saugos ir apsaugos reikalavimams; kadangi tokios nacionalinės taisyklės pirmiausia numato, jog leidimai prekiauti sprogmenimis būtų išduodami tik tuomet, kai jie yra sėkmingai išbandyti;
kadangi derinant tokias sprogmenų pateikimo į rinką nuostatas turi būti suderintos įvairios nacionalinės taisyklės, kad galima būtų užtikrinti šių gaminių laisvą judėjimą nemažinant optimalaus saugos ir apsaugos lygio;
kadangi ši direktyva apibrėžia tik esminius sprogmenų atitikties bandymų reikalavimus; kadangi siekiant palengvinti sprogmenų atitikimo esminiams reikalavimams įrodymą, būtų labai naudinga Europos lygmeniu, inter alia, nustatyti suderintus metodinius sprogmenų bandymo standartus; kadangi šiuo metu tokių standartų nėra;
kadangi Europos lygmeniu suderintus standartus rengia privačios įstaigos ir kadangi tokie tekstai ir toliau turi likti neprivalomi; kadangi šiuo atžvilgiu Europos standartizacijos komitetas (CEN) yra laikomas viena iš dviejų institucijų, atsakingų už suderintų standartų priėmimą pagal bendrąsias Komisijos, CEN ir Cenelec bendradarbiavimo gaires, priimtas 1984 m. lapkričio 13 d.; kadangi šioje direktyvoje "suderintas standartas" - tai tekstas, kuriame išdėstytos techninės specifikacijos, CEN priimtos remiantis Komisijos suteiktais įgaliojimais pagal 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvą 83/189/EEB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir techninius reglamentus teikimo tvarką [4] ir laikantis pirmiau minėtų gairių;
kadangi Taryba savo 1990 m. gruodžio 13 d. Sprendime 90/683/EEB dėl įvairių atitikties vertinimo etapų modulių, naudojamų techniškai derinant direktyvas [5], įvedė atitikties vertinimo procedūroms taikomas suderintas priemones; kadangi taikant šiuos modulius sprogmenims priklausomai nuo jų pobūdžio bus galima nustatyti gamintojų ir įstaigų, atsakingų už atitikties vertinimo tvarkos taikymą, atsakomybę;
kadangi sprogmenų pervežimo saugos taisyklėms taikomos tarptautinės konvencijos ir susitarimai; kadangi tarptautiniu lygmeniu egzistuoja Jungtinių Tautų rekomendacijos dėl pavojingų prekių (taip pat ir sprogmenų) pervežimo, kurių taikymo sritis išeina už Bendrijos ribų; kadangi dėl to ši direktyva nėra susijusi su pervežimo taisyklėmis;
kadangi pirotechnikos gaminiams reikalingos atitinkamos priemonės, kurios užtikrintų vartotojų apsaugą ir visuomenės saugą; kadangi šioje srityje planuojama kita direktyva;
kadangi gaminių, kuriems taikoma ši direktyva, apibrėžimas turi remtis pirmiau minėtose rekomendacijose pateiktu tokių gaminių apibrėžimu;
kadangi šios direktyvos taikymas šaudmenims apsiriboja jų perdavimo ir panašių priemonių kontrolės taisyklėmis; kadangi dėl to, kad šaudmenys perduodami panašiomis sąlygomis kaip ir ginklai, jų perdavimui taip pat turėtų būti taikomos nuostatos, panašios į nustatytąsias 1991 m. birželio 18 d. Direktyvoje 91/477/EEB dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės [6];
kadangi būtina apsaugoti sprogmenų gamintojų ir naudotojų sveikatą bei garantuoti jų saugą; kadangi rengiama papildoma direktyva, inter alia, reglamentuosianti darbuotojų, susijusių su sprogmenų gamyba, laikymu ir naudojimu, sveikatą ir saugą;
kadangi iškilus rimtai visuomenės saugos ar užpuolimų grėsmei dėl neteisėto sprogmenų ar šaudmenų, kuriems taikoma ši direktyva, turėjimo ar naudojimo derėtų leisti valstybėms narėms tam tikromis aplinkybėmis išimties tvarka nukrypti nuo šios direktyvos nuostatų, susijusių su perdavimu;
kadangi galiausiai labai svarbu nustatyti administracinio bendradarbiavimo mechanizmus; kadangi dėl to kompetentingosios institucijos turėtų remtis 1981 m. gegužės 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1468/81 dėl tarpusavio pagalbos tarp valstybių narių administracinių institucijų ir jų bendradarbiavimo su Komisija siekiant užtikrinti, kad būtų teisingai taikomi muitų arba žemės ūkio teisės aktai [7];
kadangi ši direktyva neturi poveikio valstybių narių galioms imtis priemonių, užkertančių kelią neteisėtai sprogmenų ir šaudmenų prekybai,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKIRSNIS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma sprogmenims, apibrėžtiems šio straipsnio 2 dalyje.
2. "Sprogmenys" - medžiagos ir gaminiai, kurie sprogmenimis laikomi Jungtinių Tautų rekomendacijose dėl pavojingų prekių, priskiriamų tų rekomendacijų 1 klasei, pervežimo.
3. Ši direktyva netaikoma:
- sprogmenims, įskaitant šaudmenis, pagal nacionalinius įstatymus skirtiems ginkluotosioms pajėgoms ir policijai naudoti,
- pirotechnikos gaminiams,
- šaudmenims, išskyrus 10, 11, 12, 13, 17, 18 ir 19 straipsniuose numatytus atvejus.
4. Šioje direktyvoje:
- "Jungtinių Tautų rekomendacijos" - Jungtinių Tautų Pavojingų prekių pervežimo ekspertų komiteto nustatytos ir Jungtinių Tautų (Oranžinėje knygoje) paskelbtos rekomendacijos su pakeitimais, padarytais iki šios direktyvos priėmimo,
- "sauga" - tai nelaimingų atsitikimų prevencija ir jų galimų padarinių mažinimas,
- "apsauga"- tai apsaugojimas nuo panaudojimo, nesuderinto su įstatymais ir tvarka,
- "dileris"- tai fizinis ar juridinis asmuo, kurio išskirtinis ar dalinis užsiėmimas - šaunamųjų ginklų ir šaudmenų gamyba, prekyba, mainai, nuoma, remontas ar perdirbimas į tokius ginklus,
- "sutikimas" - tai priimtas sprendimas leisti planuojamą sprogmenų perdavimą Bendrijos teritorijoje,
- "sprogmenų sektoriaus įmonė" - tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris turi licenciją ar leidimą, suteikiantį jam teisę užsiimti sprogmenų gamyba, laikymu, naudojimu, perdavimu ar prekyba,
- "pateikimas į rinką" - tai pirmas sprogmenų, kuriems taikoma ši direktyva, atidavimas už pinigus ar nemokamai platinimui ir (ar) naudojimui Bendrijos rinkoje,
- "perdavimas" - tai bet koks fizinis sprogmenų gabenimas Bendrijos teritorijoje, išskyrus kilnojimą jų laikymo vietoje.
5. Ši direktyva netrukdo valstybėms narėms savo nacionaliniuose įstatymuose ir jų lydimuosiuose aktuose tam tikras medžiagas, kurioms ši direktyva netaikoma, priskirti sprogmenims.
II SKIRSNIS
Įstatymų, skirtų sprogmenims, suderinimas
2 straipsnis
1. Valstybės narės negali drausti, riboti ar trukdyti pateikti į rinką sprogmenims, kuriems taikoma ši direktyva ir kurie tenkina šios direktyvos reikalavimus.
2. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad sprogmenis, kuriems taikoma ši direktyva, būtų galima pateikti į rinką tik tuomet, jei jie atitinka visas šios direktyvos nuostatas, yra pažymėti 7 straipsnyje aprašytu ženklu "CE" ir jų atitiktis yra įvertinta II priede minima tvarka.
3. Kai sprogmenims, kuriems taikoma ši direktyva, yra taikomos ir kitiems aspektams taikomos direktyvos, reikalaujančios ženklo "CE", toks ženklas rodo, kad pirmiau minėti gaminiai atitinka ir tų kitų direktyvų nuostatas.
3 straipsnis
Sprogmenys, kuriems taikoma ši direktyva, turi atitikti esminius jiems taikomus saugos reikalavimus, išdėstytus I priede.
4 straipsnis
1. Valstybės narės laiko, kad sprogmenys, kuriems taikoma ši direktyva ir kurie atitinka nacionalinius standartus, perkeliančius į nacionalinę teisę Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbtus suderintus standartus, atitinka 3 straipsnyje minimus esminius saugos reikalavimus. Valstybės narės paskelbia nuorodas, kokie nacionaliniai standartai perkelia į nacionalinę teisę tuos suderintus standartus.
2. Komisija Direktyvos 83/189/EEB 11 straipsnio 2 dalyje minimame savo pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie tos direktyvos taikymą pateikia išsamią informaciją apie standartų derinimo srityje atliktą darbą.
5 straipsnis
Kai valstybė narė ar Komisija mano, kad 4 straipsnyje minimi suderinti standartai nevisiškai atitinka 3 straipsnyje minimus esminius reikalavimus, Komisija arba atitinkama valstybė narė klausimą pateikia Direktyva 83/189/EEB įkurtam nuolatiniam komitetui, nurodydama priežastis. Komitetas nedelsdamas pareiškia savo nuomonę.
Atsižvelgdama į komiteto nuomonę, Komisija valstybes nares informuoja apie standartams ir 4 straipsnyje minimam jų skelbimui taikytinas priemones.
6 straipsnis
1. Sprogmenų atitikties atestavimo procedūra:
a) EB tipo tyrimas (B modulis), minimas II priedo 1 dalyje, ir pasirinktinai pagal gamintojo norą arba:
- tipo atitikimas (C modulis), minimas II priedo 2 dalyje,
- arba gamybos kokybės užtikrinimas (D modulis), minimas II priedo 3 dalyje,
- arba gaminio kokybės užtikrinimas (E modulis), minimas II priedo 4 dalyje,
- arba gaminio patikrinimas (F modulis), minimas II priedo 5 dalyje; arba
b) vieneto tikrinimas (G modulis), minimas II priedo 6 dalyje.
2. Valstybės narės Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie įstaigas, kurias jos yra paskyrusios pirmiau minėtai atitikties vertinimo tvarkai vykdyti, taip pat kokias konkrečias užduotis iš anksto joms yra paskyrusi ir kokius identifikacijos numerius Komisija joms yra suteikusi.
Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia notifikuotųjų įstaigų sąrašą, jų identifikacijos numerius ir uždavinius, kuriuos jos turi vykdyti. Komisija užtikrina, kad toks sąrašas būtų visą laiką atnaujinamas.
Valstybės narės taiko III priede išdėstytus minimalius įstaigų, apie kurias būtina pranešti Komisijai, vertinimo kriterijus. Įstaigos, kurios atitinka tam tikrų suderintų standartų vertinimo kriterijus, laikomos atitinkančiomis ir minimalius kriterijus.
Valstybė narė, pranešusi Komisijai apie tam tikrą įstaigą, tokį pranešimą atsiima, jei nustato, kad toji įstaiga nebeatitinka antroje pastraipoje minimų kriterijų. Ji nedelsdama apie tai praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
7 straipsnis
1. Atitikties ženklas "CE" tvirtinamas ant pačių sprogmenų taip, kad jis būtų matomas, lengvai įskaitomas ir neištrinamas, o jei tai neįmanoma - ant pritvirtintos ant jo identifikacinės plokštelės arba galiausiai, jei pirmųjų dviejų būdų negalima taikyti, ant pakuotės. Identifikacinė plokštelė projektuojama taip, kad jos nebūtų galima panaudoti antrą kartą.
Ženklo "CE" modelis turi būti toks, koks pavaizduotas IV priede.
2. Ant sprogmenų draudžiama tvirtinti tokius žymenis ar įspaudus, kurių prasmę ar išraiškos būdus tretieji asmenys gali sumaišyti su ženklu "CE". Kitus žymenis ant sprogmenų galima tvirtinti su sąlyga, kad jie netrukdo pamatyti ir perskaityti ženklą "CE".
3. Nepažeidžiant 8 straipsnio nuostatų:
a) jei valstybė narė nustato, kad ženklas "CE" yra pritvirtintas netinkamai, gamintojas, jo įgaliotinis arba asmuo, atsakingas už atitinkamo gaminio pateikimą į Bendrijos rinką, privalo valstybių narių nustatytomis sąlygomis žymėjimą ištaisyti, kad jis atitiktų žymėjimo nuostatas ir neliktų pažeidimo;
b) jei pažeidimas tebėra, valstybė narė imasi visų atitinkamų priemonių apriboti ar uždrausti tokio gaminio pateikimą į rinką arba užtikrinti, kad jis iš rinkos būtų pašalintas 8 straipsnyje nustatyta tvarka.
8 straipsnis
1. Jei valstybė narė nustato, kad sprogmuo, pažymėtas atitikties ženklu "CE" ir naudojamas pagal paskirtį, gali pakenkti saugai, ji imasi visų laikinų priemonių, kurios yra būtinos tokiam sprogmeniui pašalinti iš rinkos arba uždrausti jį pateikti į rinką, arba uždrausti jo laisvą judėjimą.
Valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai apie tokias priemones ir nurodo, kodėl ji imasi tokių priemonių, o svarbiausia - dėl ko yra atsiradęs neatitikimas:
- dėl esminių reikalavimų nesilaikymo,
- dėl neteisingo standartų taikymo,
- dėl trūkumų standartuose.
2. Komisija kuo greičiau pasikonsultuoja su atitinkamomis šalimis. Kai taip pasikonsultavusi Komisija nustato, kad priemonės yra pateisinamos, ji nedelsdama apie tai praneša valstybei narei, kuri ėmėsi iniciatyvos, ir kitoms valstybėms narėms. Jei taip pasikonsultavusi Komisija nustato, kad priemonės yra nepateisinamos, ji nedelsdama apie tai praneša tokį sprendimą priėmusiai valstybei narei.
Tuo atveju, kai 1 dalyje minimų priemonių taikymo priežastis - trūkumai standartuose, Komisija pirma pasikonsultuoja su atitinkamomis šalimis ir po to per du mėnesius klausimą pateikia pagal Direktyvą 83/189/EEB įkurtam nuolatiniam komitetui, jei valstybė narė, kuri ėmė taikyti tokias priemones, neketina jų atsisakyti, ir pradeda 5 straipsnyje numatytas procedūras.
3. Jei atitikties ženklu "CE" yra pažymėtas sprogmuo, kuris neatitinka reikalavimų, kompetentinga valstybė narė imasi atitinkamų priemonių asmens, kuris pritvirtino ženklą, atžvilgiu ir informuoja Komisiją bei kitas valstybes nares.
III SKIRSNIS
Nuostatos, taikomos perdavimo Bendrijoje priežiūrai
9 straipsnis
1. Sprogmenys, kuriems taikoma ši direktyva, gali būti perduodami tik laikantis toliau išdėstytų šio straipsnio dalių.
2. Perduodant sprogmenis, kuriems taikomas šis straipsnis, pagal Bendrijos teisę ar nacionalinius įstatymus kontrolė atliekama ne kaip vidaus pasienio kontrolė, bet tik kaip paprasta kontrolė, atliekama be jokios diskriminacijos visoje Bendrijos teritorijoje.
3. Siuntos gavėjas iš gaunančiosios kompetentingos institucijos gauna sutikimą sprogmenų perdavimui. Kompetentinga institucija patikrina, ar siuntos gavėjas turi teisę įsigyti sprogmenis ir būtinas licencijas bei leidimus. Atsakingas už perdavimą asmuo tranzito valstybės narės ar valstybių narių kompetentingoms institucijoms praneša apie sprogmenų perdavimą per tą šalį ar tas šalis, kurių sutikimą būtina gauti.
4. Jei valstybė narė mano, kad kyla problemų dėl šio straipsnio 3 dalyje minimos sprogmenų įsigijimo teisės tyrimo, toji valstybė narė nusiunčia turimą šiuo klausimu informaciją Komisijai, kuri nedelsdama klausimą perduoda 13 straipsnyje numatytam komitetui.
5. Jei gaunančioji kompetentinga institucija duoda sutikimą sprogmenims gabenti, siuntos gavėjui ji išduoda dokumentą, kuriame nurodyta visa šio straipsnio 7 dalyje minima informacija. Toks dokumentas lydi sprogmenis iki jų nurodytos paskirties vietos. Dokumentas pateikiamas atitinkamos kompetentingos institucijos prašymu. Siuntos gavėjas pasilieka vieną šio dokumento kopiją, kuri, gaunančiai kompetentingai institucijai pareikalavus, pateikiama patikrinti.
6. Jei valstybės narės kompetentinga institucija mano, kad specialių 5 dalyje minimų apsaugos reikalavimų nebūtina paisyti, sprogmenys jų teritorijoje ar teritorijos dalyje gali būti perduodami iš anksto nepateikus 7 dalyje nurodytos informacijos. Tuomet gaunančioji kompetentinga institucija sutikimą išduoda tam tikram nustatytam laikui, tačiau jei atsiranda motyvuotas pagrindas, ji gali bet kuriuo metu sustabdyti jo galiojimą arba jį atšaukti. 5 dalyje minimame dokumente, lydinčiame sprogmenis iki jų paskirties vietos, nurodomas tik pirmiau minėtas sutikimas.
7. Jei sprogmenų perdavimas turi būti specialiai prižiūrimas, kad valstybės narės teritorijoje ar jos dalyje būtų laikomasi specialių apsaugos reikalavimų, siuntos gavėjas gaunančiajai kompetentingai institucijai prieš sprogmenų perdavimą pateikia šią informaciją:
- atitinkamų vykdytojų pavardes ir adresus; ši informacija turi būti pakankamai detali, kad būtų galima su jais susisiekti ir gauti patvirtinimą, jog jie turi juridinę teisę gauti siuntą,
- perduodamų sprogmenų skaičių ir kiekį,
- išsamų sprogmenų ir jų identifikavimo priemonių aprašą, įskaitant Jungtinių Tautų identifikacijos numerį,
- jei ketinama sprogmenis pateikti į rinką, informaciją apie pateikimo į rinką sąlygų tenkinimą,
- perdavimo priemones ir maršrutą,
- numatomas išsiuntimo ir gavimo datas,
- jei būtina, tikslią įvežimo į valstybę narę ir išvežimo iš jos vietą.
Gaunančiosios kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos pirmiausia į specialius apsaugos reikalavimus, ištiria sąlygas, kuriomis gali vykti perdavimas. Jei specialūs apsaugos reikalavimai tenkinami, sutikimas perdavimui išduodamas. Jei perduodama tranzitu per kitų valstybių narių teritoriją, tos valstybės taip pat ištiria su perdavimu susijusius duomenis ir tomis pačiomis sąlygomis išduoda sutikimą.
8. Nepažeidžiant įprastų tyrimų, kuriuos atitinkamos kompetentingos institucijos prašymu savo teritorijoje atlieka išsiuntimo valstybė narė, siuntos gavėjai ir sprogmenų sektoriaus operatoriai išsiuntimo ir tranzito valstybės narės įstaigoms siunčia visą reikiamą informaciją, kurią jie turi apie sprogmenų perdavimą.
9. Tiekėjai negali sprogmenų gabenti, jei siuntos gavėjas nėra gavęs pagal 3, 5, 6 ir 7 dalių nuostatas perdavimui būtinų leidimų.
10 straipsnis
1. Šaudmenys gali būti perduodami iš vienos valstybės narės į kitą tik laikantis toliau išdėstytose dalyse nustatytos tvarkos. Šios nuostatos taip pat taikomos pagal užsakymus paštu parduodamų šaudmenų perdavimui.
2. Jei šaudmenys turi būti perduodami į kitą valstybę narę, atitinkamas asmuo prieš išsiunčiant šaudmenis praneša valstybei narei, kurioje šaudmenys yra:
- šaudmenis parduodančių ar gabenančių, perkančių ar įsigyjančių asmenų, o prireikus ir jų savininkų pavardes bei adresus,
- adresą, kuriuo šaudmenis ketinama siųsti pardavimui ar pervežti,
- ketinamų siųsti pardavimui ar pervežti šaudmenų kiekį,
- duomenis, kurie leidžia šaudmenis identifikuoti, ir nurodymą, kad šaudmenys yra patikrinti pagal 1969 m. liepos 1 d. Konvenciją dėl mažų ginklų patvirtinimo žymenų abipusio pripažinimo,
- perdavimo priemones,
- išsiuntimo datą ir numatomą gavimo datą.
Paskutinėse dviejose įtraukose minimos informacijos galima neteikti, jei šaudmenis vienas dileris gabena kitam. Valstybė narė sąlygas, kuriomis šaudmenys bus perduodami, ištiria, pirmiausia kreipdama dėmesį į apsaugą. Jei valstybė narė leidžia šaudmenis gabenti, ji išduoda licenciją, kurioje yra visa pirmoje pastraipoje nurodyta informacija. Ši licencija šaudmenis lydi iki jų paskirties vietos; ji pateikiama visada, kai to reikalauja valstybių narių kompetentingos institucijos.
3. Kiekviena valstybė narė dileriams gali suteikti teisę be išankstinio 2 dalyje minimo leidimo gabenti šaudmenis iš savo teritorijos dileriui, įsisteigusiam kitoje valstybėje narėje. Šiuo tikslu ji išduoda trejus metus galiojantį leidimą, kurio galiojimas, priėmus motyvuotą sprendimą, gali būti bet kuriuo metu sustabdytas arba atšauktas. Dokumentas, kuris remiasi tuo leidimu, turi lydėti šaudmenis iki jų paskirties vietos. Jis pateikiamas visada, kai to reikalauja valstybių narių kompetentingos institucijos.
Prieš pradėdamas gabenti šaudmenis, valstybės narės, iš kurios jie perduodami, institucijoms, dileris pateikia visus duomenis, išvardytus šio straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje.
4. Kiekviena valstybė narė kitoms valstybėms narėms pateikia sąrašą šaudmenų, kuriuos į jos teritoriją galima atgabenti be išankstinio sutikimo.
Tokie šaudmenų sąrašai perduodami dileriams, kurie yra gavę sutikimą, kad šaudmenys bus perduodami 3 dalyje nustatyta tvarka be išankstinio leidimo.
5. Kiekviena valstybė narė perduoda kitai valstybei narei visą turimą naudingą informaciją apie tikrai įvykusį šaudmenų perdavimą į jos teritoriją.
Visa informacija, kurią valstybės narės gauna šiame straipsnyje nustatyta tvarka, dar nepradėjus atitinkamo perdavimo, perduodama šaudmenų paskirties valstybėms narėms ir, jei įmanoma, dar nepradėjus perdavimo į tranzito valstybes nares.
11 straipsnis
Nukrypstant nuo 9 straipsnio 3, 5, 6 ir 7 dalies ir 10 straipsnio tais atvejais, kai dėl neteisėto sprogmenų ar šaudmenų, kuriems taikoma ši direktyva, turėjimo ar naudojimo visuomenės apsaugai iškyla rimta grėsmė arba jam gali būti smarkiai pakenkta, valstybė narė gali imtis visų būtinų priemonių, susijusių su sprogmenų ar šaudmenų perdavimu, kad užkirstų kelią tokiam neteisėtam sprogmenų ar šaudmenų turėjimui ar naudojimui.
Tokios priemonės turi atitikti proporcingumo principą. Jos neturi reikšti nei savavališko diskriminavimo, nei užslėpto prekybos tarp valstybių narių apribojimo.
Kiekviena valstybė narė, kuri imasi tokių priemonių, nedelsdama praneša apie jas Komisijai; Komisija apie jas informuoja kitas valstybes nares.
IV SKIRSNIS
Kitos nuostatos
12 straipsnis
1. Diegdamos 9 ir 10 straipsnius, valstybės narės sukuria keitimosi informacija tinklą. Kitoms valstybėms narėms ir Komisijai jos praneša, kurios nacionalinės institucijos yra atsakingos už informacijos siuntimą bei priėmimą ir už tvarkos, minimos 9 ir 10 straipsniuose, įgyvendinimą.
2. Įgyvendinant šią direktyvą, Reglamento (EEB) Nr. 1468/81 nuostatos, ypač tos, kurios yra susijusios su slaptumu, taikomos mutatis mutandis.
13 straipsnis
1. Komisijai padeda komitetas, kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
Komitetas nagrinėja kiekvieną su šios direktyvos taikymu susijusį klausimą, kurį pirmininkas jam pateikia savo iniciatyva arba kurios nors valstybės narės atstovo prašymu.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė pareiškiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
Komisija patvirtina priemones, kurios taikomos nedelsiant. Tačiau jei tos priemonės neatitinka komiteto nuomonės, Komisija nedelsdama praneša apie jas Tarybai. Tokiu atveju Komisija savo patvirtintų priemonių taikymą atideda trims mėnesiams, skaičiuojant nuo tokio pranešimo dienos.
Per laiką, nurodytą antroje pastraipoje, Taryba, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, gali priimti kitokį sprendimą.
3. Šio straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos laikomasi pirmiausia dėl to, kad galima būtų atsižvelgti į būsimus Jungtinių Tautų rekomendacijų pakeitimus.
14 straipsnis
Valstybės narės užtikrina galimybę kitoms valstybėms narėms ir Komisijai gauti naujausią informaciją apie sprogmenų sektoriaus įmones, kurios turi 1 straipsnio 4 dalyje minimas licencijas ir leidimus.
Valstybės narės įsitikina, ar tokios įmonės turi sistemą, kuri leistų surasti sprogmenis ir bet kuriuo metu nustatyti, kas juos turi. Šios pastraipos taikymo sąlygos turi būti patvirtintos 13 straipsnyje numatyta komiteto darbo tvarka.
Sprogmenų sektoriaus įmonės saugo savo sandorių įrašus, kurie yra būtini šiame straipsnyje išdėstytoms prievolėms vykdyti.
Šiame straipsnyje minimi dokumentai laikomi mažiausiai trejus metus po to, kai baigiasi kalendoriniai metai, kuriais įvyko užregistruotieji sandoriai, netgi ir tais atvejais, kai įmonė nutraukia prekybą. Kompetentingų institucijų prašymu jie nedelsiant pateikiami patikrinti.
15 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad sprogmenys būtų tinkamai pažymėti.
16 straipsnis
Kai valstybė narė išduoda licenciją ar leidimą, leidžiantį gaminti sprogmenis, ji pirmiausia patikrina, ar atsakingi asmenys gali laikytis prisiimtų techninių įsipareigojimų.
V SKIRSNIS
Baigiamosios nuostatos
17 straipsnis
Kiekviena valstybė narė nustato taikytinas nuobaudas už nuostatų, priimtų įgyvendinant šią direktyvą, pažeidimus. Nuobaudos turi būti tokios, kad skatintų laikytis šių nuostatų.
18 straipsnis
Kiekviena valstybė narė pagal savo nacionalinius įstatymus patvirtina būtinas priemones, kad kompetentingos institucijos galėtų konfiskuoti bet kurį gaminį, kuriam taikoma ši direktyva, jei yra pakankamai įrodymų, kad toks gaminys bus neteisėtai įsigytas, naudojamas ar juo neteisėtai prekiaujama.
19 straipsnis
1. Valstybės narės priima nuostatas, kurios, įsigaliojusios iki 1993 m. rugsėjo 30 d., įgyvendina 9, 10, 11, 12, 13 ir 14 straipsnius.
2. Iki 1994 m. birželio 30 d. valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir teisės aktus, būtinus kitų, šio straipsnio 1 dalyje neišvardytų, nuostatų įgyvendinimui. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės šias nuostatas taiko nuo 1995 m. sausio 1 d.
3. Valstybės narės priimdamos 1 ir 2 dalyse minimas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
4. Tačiau iki 2002 m. gruodžio 31 d. valstybės narės leidžia į rinką pateikti tuos sprogmenis, kurie atitinka jų nacionalines taisykles, galiojusias jų teritorijoje iki 1994 m. gruodžio 31 d.
5. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
20 straipsnis
Ši direktyva skiriama valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1993 m. balandžio 5 d.