Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3577/90
1990 m. gruodžio 4 d.
dėl pereinamojo laikotarpio priemonių ir pritaikomųjų pataisų žemės ūkio sektoriuje, reikalingų po Vokietijos susivienijimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 42 ir 43 straipsnius,
atsižvelgdama į 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3879/89 [2], ypač į jo 5c straipsnio 6 dalį, 6 straipsnio 6 dalį ir 7 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2759/75 dėl bendro kiaulienos rinkos organizavimo [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1249/89, [4]
atsižvelgdama į 1987 m. kovo 16 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 822/87 dėl bendro vyno rinkos organizavimo [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1325/90 [6], ypač į jo 13 straipsnio 1 ir 4 dalis, 16 straipsnio 7 dalį ir 80 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [7],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [8],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę, [9]
kadangi Bendrija priėmė bendros žemės ūkio politikos įgyvendinimo taisyklių rinkinį;
kadangi nuo Vokietijos susivienijimo dienos Bendrijos teisė bus visapusiškai taikoma buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje;
kadangi siekdama palengvinti ūkininkavimo buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje integravimą į bendrą žemės ūkio politiką, buvusioji Vokietijos Demokratinė Respublika autonomiškai taikė kai kurias bendras žemės ūkio taisykles nuo 1990 m. liepos 1 d.;
kadangi vis dėlto reikia padaryti tam tikras Bendrijos žemės ūkio teisės aktų pritaikomąsias pataisas, kad būtų atsižvelgta į konkrečias šioje teritorijoje susiklosčiusias aplinkybes;
kadangi susiję numatomi nukrypimai paprastai turėtų būti laikini ir kuo mažiau trikdyti bendros žemės ūkio politikos veikimą bei Sutarties 39 straipsnyje numatytų tikslų siekimą;
kadangi keliuose sektoriuose taikomos priemonės siekiant stabilizuoti perteklinių produktų rinkas; kadangi reikėtų tiksliai apibrėžti tokių priemonių taikymo buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje mąstą;
kadangi maksimalūs garantuojami kiekiai, taikytini daugumoje susijusių sektorių, galioja tik iki 1991-1992 prekybos metų pabaigos; kadangi, kol šiuo metu turimi skaičiai apie faktišką vartojimą buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje nėra tikslūs, maksimalūs garantuojami kiekiai turėtų likti nepakitę visu taikymo laikotarpiu; kadangi dėl to nereikėtų atsižvelgti į gamybą minėtoje teritorijoje, kai yra apibrėžiama Bendrijos gamyba; kadangi vis dėlto bendroji Vokietijos gamyba kiekviename konkrečiame sektoriuje turi priklausyti nuo konkrečių taisyklių, taikytinų viršijus maksimalų garantuojamą kiekį konkrečiame sektoriuje;
kadangi tam tikros intervencijos sąlygos turi būti pritaikytos, atsižvelgiant į konkrečias gamybos sąlygas ir ūkių struktūrą buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje;
kadangi priemonių, kontroliuojančių pieno gamybą, taikymas neturi kelti pavojaus žemės ūkio įmonių buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje restruktūrizavimui; kadangi reikėtų lanksčiau taikyti minėtas priemones; kadangi vis dėlto toks lankstumas turi apimti tik ūkius buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje; kadangi, panašiai reikia imtis priemonių užtikrinti, kad papildomos cukraus kvotos, skirtos Vokietijai, būtų taikomos vien tik buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijos žemės ūkyje;
kadangi nustatant garantuojamą bendrą pieno kiekį buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijai, reikia numatyti 3 % sumažinimą, panašiai, kaip buvo padaryta Bendrijoje 1986 m. siekiant atsižvelgti į tendencijas pieno rinkoje; kadangi konkretiems gamintojams už tokį sumažinimą reikia skirti kompensaciją, panašiai, kaip tai buvo padaryta kitiems Bendrijos gamintojams remiantis 1986 m. gegužės 6 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1336/86, nustatančiu kompensaciją už galutinį pieno gamybos nutraukimą [10] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 841/88 [11];
kadangi Reglamente (EEB) Nr. 775/87 [12] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3882/89 [13], numatytas dalies referencinių kiekių, paminėtų Reglamento (EEB) Nr. 804/68 5c straipsnio 1 dalyje, sustabdymas; kadangi nustačius tokią kompensaciją Bendrijoje, buvo atsižvelgta į tai, kad sustabdymas turėjo būti atliekamas dvejus metus praėjus trejiems metams po sistemos veikimo pradžios; kadangi gamintojams buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje turi būti taikomos atitinkamos referencinių kiekių sustabdymo priemonės; kadangi, vis dėlto toks sustabdymas bus vykdomas toje teritorijoje vienu etapu pirmaisiais sistemos taikymo metais siekiant užkirsti kelią papildomoms pieno produktų realizavimo išlaidoms;
kadangi į šį didžiulį sutaupymą reikėtų atsižvelgti nustatant kompensaciją už referencinių kiekių sustabdymą buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje;
kadangi siekiant palengvinti buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijos žemės ūkio sektoriaus struktūrinius pertvarkymus, įskaitant ūkininko ūkių sukūrimą ir kooperatyvinių ūkių reorganizavimą, turi būti numatyta keletas struktūrinio pritaikymo paspartinimo taisyklių laikinų pritaikomųjų pataisų bendros žemės ūkio politikos reformos kontekste (5a tikslas); kadangi būtinos kitus struktūrinius tikslus reglamentuojančių taisyklių pritaikomosios pataisos numatytos atskiru reglamentu;
kadangi priemones, kuriomis siekiama padidinti žemės ūkio struktūrų buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje veiksmingumą, tam tikrais atvejais reikės priimti palaipsniui siekiant išvengti konfliktų socialiniais ir užimtumo klausimais bei išlaikant kaimo bei regionų balansą;
kadangi žemės ūkio buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje restruktūrizavimui būtinos specialios priemonės, skirtos ne tik kooperatyvams reorganizuoti, bet ir ūkininkų gamybos priemonių nuosavybės įgijimui palengvinti; kadangi vis dėlto šios priemonės turi būti kuo labiau grindžiamos Bendrijos koncepcijomis ir kriterijais skatinant laisvą konkurenciją ir užkertant kelią monopolių kūrimui;
kadangi dėl bendros žemės ūkio politikos principų priėmimo buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje ypač smarkiai sumažėjo atitinkamų gamintojų pajamos; kadangi Vokietijos Federacinei Respublikai reikėtų leisti laikinai įgyvendinti nacionalinės pagalbos sistemą, norint iš dalies kompensuoti pajamų nuostolius;
kadangi pagal 1984 m. kovo 31 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 855/84 dėl piniginių kompensacijų, taikomų tam tikriems žemės ūkio produktams, dydžio apskaičiavimo ir jų panaikinimo [14], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1004/84 [15], Vokietijos Federacinei Respublikai leidžiama suteikti specialią pagalbą Vokietijos gamintojams, siekiant kompensuoti pajamų sumažėjimą dėl orientacinio kurso patikslinimo 1984 m.;
kadangi reikėtų nustatyti taisykles, taikytinas produktų atsargoms, buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje Vokietijos susivienijimo dieną; kadangi Bendrija turėtų perimti viešąsias intervencines atsargas, kurios nuvertėjo pagal 1978 m. rugpjūčio 2 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1883/78, nustatančio bendrąsias taisykles dėl intervencijoms skirto Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo [16] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 787/89 [17], 8 straipsnyje nustatytus principus; kadangi tokio nuvertėjimo išlaidas prisiims Vokietijos Federacinė Respublika; kadangi egzistuojančių privačių atsargų atveju visas atsargas, viršijančias įprastą atsargų kiekį, turi savo sąskaita likviduoti Vokietijos Federacinė Respublika; kadangi Komisija užtikrins, kad tokių atsargų lygis būtų nustatomas remiantis objektyviais kriterijais ir kuo skaidriau;
kadangi informacija apie ūkininkavimo padėtį buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje yra nepakankama, kad būtų galima galutinai nustatyti visas pritaikomąsias pataisais ir nukrypimus; kadangi siekiant atsižvelgti į padėties vystymąsi reikėtų numatyti supaprastintą procedūrą pagal Sutarties 145 straipsnio trečią įtrauką, kad prireikus būtų padarytos šiame reglamente numatytų priemonių pritaikomosios pataisos ir prireikus jos būtų papildytos;
kadangi buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijos integracija į Bendriją, dėl kurios būtina skubiai imtis pereinamojo laikotarpio priemonių žemės ūkio sektoriuje, sukels naujų ir didelių sunkumų tam tikroms valstybėms narėms dar pereinamojo laikotarpio metu ir todėl šią problemą reikėtų išspręsti;
kadangi iškilus dideliems sunkumams, galintiems sukelti pavojų Sutarties 39 straipsnio tikslams, gali tekti imtis apsaugos priemonių; kadangi reikėtų tiksliai apibrėžti sąlygas, kurioms esant būtų galima imtis tokių priemonių;
kadangi šis reglamentas netaikomas teisės aktams dėl augalinės kilmės produktų, gyvūnų pašarų, veterinarinių ir zoologinių klausimų, direktyvoms dėl žemės ūkio teisės aktų, taikomų žuvininkystės taisyklėms, suderinimo, nes tai bus atskirų taisyklių objektas;
kadangi reikia kaupti tikslią statistiką apie žemės ūkį buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje, ypač apie gamybos potencialą, kokybę ir galimas realizavimo rinkas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Siekiant užtikrinti darnią ūkininkavimo buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje integraciją į bendrą žemės ūkio politiką, šiame reglamente nustatomos pereinamojo laikotarpio nuostatos ir būtinos bendrų žemės ūkio taisyklių pritaikomosios pataisos.
2. Šis reglamentas taikomas:
- žemės ūkio produktams, išvardytiems Sutarties II priede,
- prekėms, gautoms perdirbus žemės ūkio produktus, minimoms Reglamente (EEB) Nr. 3033/80 [18], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1436/90 [19] ir Reglamentu (EEB) Nr. 2783/75 [20], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 4001/87 [21].
Jis netaikomas:
- direktyvoms dėl augalų sveikatos, sėklų, dauginamosios medžiagos, gyvūnų pašarų, ir veterinariniams bei zootechniniams teisės aktams, kuriems taikoma Direktyva 90/654/EEB, [22]
- direktyvoms dėl žemės ūkio teisės aktų suderinimo, kurioms taikoma Direktyva 90/650/EEB, [23]
- produktams, kuriems taikomas 1981 m. gruodžio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3796/81 dėl bendro žuvininkystės produktų rinkos organizavimo [24] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2886/89 [25].
2 straipsnis
straipsnyje minimos pritaikomosios pataisos ir pereinamojo laikotarpio priemonės yra išdėstytos I-XVI prieduose.
3 straipsnis
1. Siekiant 1 straipsnio 1 dalies tikslo, galima imtis priemonių, papildančių ir pritaikančių šiame reglamente numatytas priemones 8 straipsnyje nustatyta tvarka.
2. Papildančios ir pritaikomosios priemonės, turi užtikrinti sklandų žemės ūkio taisyklių taikymą buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje, tinkamai atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes ir praktinius sunkumus.
Jos turi atitikti šiame reglamente išdėstytų žemės ūkio taisyklių ir nuostatų bendrą schemą ir pagrindinius principus.
3. Priemonių, minimų 1 dalyje, galima imtis iki 1992 m. gruodžio 31 d. Jos taikomos tik iki šios dienos.
4 straipsnis
Nukrypdama nuo 1989 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 768/89, nustatančio pereinamojo laikotarpio pagalbos žemės ūkio pajamoms sistemą [26], Komisija gali leisti Vokietijos Federacinei Respublikai buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje taikyti pagalbos sistemą, siekiant kompensuoti žemės ūkio pajamų nuostolius toje teritorijoje dėl perėjimo prie bendros žemės ūkio politikos. Pagalba turi būti palaipsniui mažinama ir teikiama ribotą laiką. Ji turi būti nutraukta ne vėliau kaip iki 1993 m. gruodžio 31 d.
Pagal pirmąją pastraipą teikiamai pagalbai taikoma Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje nustatyta procedūra. Įvertindama tokią pagalbą, Komisija užtikrins, kad jos poveikis prekybai būtų kuo mažesnis ir būtų užtikrintas darnus perėjimas prie bendros žemės ūkio politikos.
Šis straipsnis taikomas tik tai pagalbai, apie kurią pranešama Komisijai ne vėliau kaip iki 1992 m. birželio 30 d.
5 straipsnis
1. Iki 1992 m. gruodžio 31 d. iškilus dideliems sunkumams, galintiems sukelti pavojų Sutarties 39 straipsnio tikslams, arba sunkumams, kurie gali labai pakenkti regiono ekonominei padėčiai dėl Vokietijos suvienijimo, bet kuri valstybė narė gali prašyti leisti imtis apsaugos priemonių padėčiai atisitaisyti arba atitinkamam sektoriui pritaikyti.
2. Jeigu susidarytų 1 dalyje minima padėtis, Komisija valstybės narės prašymu arba savo pačios iniciatyva laikydamasi Sutarties gali nuspręsti imtis reikalingų priemonių, apie kurias informuojamos valstybės narės ir kurios nedelsiant taikomos. Jei Komisija gauna valstybės narės, kuri patiria ar gali patirti didelių sunkumų, prašymą, ji priima sprendimą per 24 valandas nuo prašymo gavimo.
3. Bet kuri valstybė narė gali kreiptis į Tarybą dėl priemonės, kurią priėmė Komisija, per tris darbo dienas po pranešimo apie tą priemonę dienos. Taryba susirenka nedelsiant. Ji kvalifikuota balsų dauguma gali pakeisti arba panaikinti svarstomą priemonę.
4. Priemonės, numatytos 1, 2 ir 3 dalyse, taikomos tik iki 1993 m. gruodžio 31 d.
6 straipsnis
1. Bendrija perima atsargas, kurios laikomos buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos intervencinėje agentūroje Vokietijos suvienijimo dieną verte, nustatyta pagal Reglamento (EEB) Nr. 1883/78 8 straipsnį.
2. Minėtos atsargos perimamos, jei tokių produktų valstybinė intervencija yra numatyta Bendrijos taisyklėmis ir tos atsargos atitinka Bendrijos kokybės reikalavimus su pakeitimais, padarytais šiame reglamente.
3. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 8 straipsnyje nustatyta tvarka.
7 straipsnis
1. Bet kokias privačias produktų, kuriems taikomas reglamentas dėl bendro žemės ūkio produktų rinkos organizavimo, esančių laisvoje apyvartoje buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje Vokietijos suvienijimo dieną atsargas, viršijančias kiekį, kuris gali būti laikomas įprastinėmis perkeliamosiomis atsargomis, pašalina pati Vokietijos Federacinė Respublika savo sąskaita pagal nuostatas, kurios turi būti nustatytos 2 dalyje minima tvarka. Kiekvienam produktui taikoma įprastinių perkeliamųjų atsargų sąvoka nustatoma atsižvelgiant į kriterijus ir tikslus, būdingus kiekvienai rinkos organizacijai.
2. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 8 straipsnyje nustatyta tvarka.
8 straipsnis
Taikant šį straipsnį, priemonės tvirtinamos tvarka, nustatyta:
- Reglamento 136/66/EEB [27] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2902/8 [28], 38 straipsnyje arba atitinkamai kitų reglamentų dėl bendro žemės ūkio rinkų organizavimo straipsniais,
- straipsnyje, numatančiame kitos bendros žemės ūkio nuostatos taikymo išsamių taisyklių priėmimą, arba
- Reglamento (EEB) Nr. 729/70 [29] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2048/88 [30], 13 straipsnyje - 6 straipsnio 3 dalyje minimu atveju.
9 straipsnis
1. Nacionaliniai susitarimai dėl pieno gamybos ribojimo, priimti buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos, turi galioti iki 1991 m. kovo 31 d.
Reglamento (EEB) Nr. 804/68 5c straipsnis netaikomas buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje iki 1991 m. balandžio 1 d. Referenciniai kiekiai gali būti laikinai paskirstyti aštuntajam 12 mėnesių laikotarpiui, jei tokiu būdu paskirtas kiekis nebus pakeistas minėtu laikotarpiu.
Reglamentas (EEB) Nr. 1079/77 [31] netaikomas buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje 1990-1991 prekybos metais. Nacionalinė bendros atsakomybės mokesčio surinkimo sistema, nustatyta buvusioje Vokietijos Demokratinėje Respublikoje lieka galioti minėtais prekybos metais.
2. Reglamento (EEB) Nr. 822/87 27-51 straipsniai taikomi buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje nuo 1991 m. rugsėjo 1 d.
10 straipsnis
Vokietijos Federacinė Respublika kuo anksčiau praneša Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi remiantis šiame reglamente numatytais leidimais. Komisija atitinkamai informuoja valstybes nares.
Pasibaigus pereinamojo laikotarpio priemonių taikymo laikotarpiams Vokietijos Federacinė Respublika parengia ataskaitą apie tų priemonių taikymą; ši ataskaita pateikiama Komisijai, kuri jas nusiunčia kitoms valstybėms narėms.
11 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 1991 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1990 m. gruodžio 4 d.