Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1265/2001
2001 m. birželio 27 d.
nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/2001 nuostatų dėl tam tikrų cukraus produktų, naudojamų chemijos pramonėje, gamybos grąžinamųjų išmokų mokėjimo taikymo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į birželio 19 d. Reglamentą (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo [1], ypač į jo 7 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 7 straipsnio 3 dalį yra nuspręsta mokėti gamybos grąžinamąsias išmokas už kai kuriems chemijos pramonės produktams gaminti naudojamą cukrų, neperdirbtą izogliukozę ir cukraus sirupus, kuriems taikomas tas reglamentas, taip pat už chemiškai gryną fruktozę (levuliozę), kurios KN kodas 17025000, kaip tarpinį produktą.
(2) Neperdirbtai izogliukozei turėtų būti nustatytos priemonės, panašios į tas, kurios taikomos chemijos pramonėje naudojamam baltajam cukrui.
(3) Jei, viena vertus, aiškiai apibrėžti chemijos produktai Bendrijoje yra gaunami tiesiogiai iš pagrindinio produkto, išskyrus visus produktus, kuriems taikoma kita gamybos grąžinamųjų išmokų schema, ir, kita vertus, jie yra naudojami gaminti chemines medžiagas, išvardytas šio reglamento I priede, turėtų būti priimta nuostata dėl galimybės mokėti gamybos grąžinamąją išmoką už tuos tarpinius produktus. Tokia galimybė turi būti suteikta netgi tuo atveju, kai tarpiniai produktai yra naudojami kitoje, nei jie buvo pagaminti, valstybėje narėje. Dėl to, viena vertus, turėtų būti nustatyta, kad gamybos grąžinamoji išmoka turi būti mokama už pagrindinį produktą, iš kurio buvo pagamintas tam tikras tarpinio produkto kiekis, sunaudoto kaip buvo pirmiau nurodyta, ir, kita vertus, grąžinamosios išmokos dydis turi būti nustatytas taikant tuos pačius išeigos koeficientus, kokie yra nustatyti apskaičiuojant eksporto grąžinamąsias išmokas už tuos pačius tarpinius produktus.
(4) Gamybos grąžinamosios išmokos priemones taikant tarpiniams produktams, reikalaujama, kad tie produktai būtų apibrėžti ir būtų įgyvendinta atitinkama patikros sistema. Tokia patikra, kaip išankstinis patvirtinimas, turėtų būti taikoma tarpinio produkto gamybos tarpsniui ir perdirbimo į galutinį chemijos produktą tarpsniui, siekiant užtikrinti, kad pagrindinis produktas, kaip jis yra apibrėžtas, būtų iš tikrųjų naudojamas chemijos produktui, esančiam šio reglamento I priedo sąraše, gaminti ir būtų išvengta bet kokio dvigubo gamybos grąžinamosios išmokos mokėjimo.
(5) Cukrus kaip pagrindinis produktas chemijos pramonėje gali būti naudojamas taip pat, kaip ir krakmolo produktai. Taigi turėtų būti užtikrinta darni šių pagrindinių produktų naudojimo plėtra. Todėl turėtų būti priimta nuostata dėl gamybos grąžinamosios išmokos sistemos, kuri atsižvelgia į cukraus kainą Bendrijos rinkoje ir į cukraus kainų pasaulinėje rinkoje kitimą, taikymo.
(6) Priemonės, taikomos cukraus produktams, naudojamiems chemijos produktams gaminti, lyginant cukraus kainą su pasaulinės rinkos kainomis, yra skirtos, viena vertus, skatinti cukraus produktų naudojimo chemijos pramonėje plėtrą, kita vertus, šių pagrindinių produktų pagrindu vystyti biotechnologiją. Atsižvelgdama į tai, sistema numato laipsniškai taikyti principą, pagal kurį gamybos grąžinamosios išmokos nustatomos pagal cukraus pasaulinę kainą ir Bendrijos kainą, prie pasaulinės kainos pridedant standartinę 6,45 eurų sumą 100 kilogramų cukraus. Standartinė suma atitinka transporto išlaidas Bendrijos cukrui eksportuoti, įskaitant suvienodinimo elementą, ypač skirtą išvengti cukraus pardavimo kainomis, mažesnėmis, nei pasaulinės rinkos kaina, kuri iš prigimties yra labai nepastovi. Patyrimas, sukauptas taikant minėtas priemones, rodo, viena vertus, kad Bendrijos chemijos pramonei, naudojančiai cukraus produktus, yra būtina sudaryti sąlygas, kurias būtų galima palyginti su sąlygomis, galiojančiomis chemijos pramonėje, apsirūpinančioje pasaulinėje cukraus rinkoje, kita vertus, Bendrijos pramonei, gaminančiai cukraus produktus, dar labiau atverti kelius realizuoti ne maistui skirtą cukrų. Tuo tikslu priemonės turėtų būti naudojamos tik visiškai remiantis pasaulinės ir Bendrijos cukraus rinkų informacija.
(7) Žaliavinis cukrus ir didelio grynumo sirupai, apskaičiuoti pagal 1982 m. birželio 8 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1443/82, nustatančio išsamias kvotų sistemos taikymo cukraus sektoriuje taisykles [2], 1 straipsnio 5 dalį, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 392/94 [3], jeigu yra naudojami chemijos pramonėje, taip pat turėtų būti priskirti prie gaunančių gamybos grąžinamąsias išmokas. Taigi gamybos grąžinamoji išmoka tiems pagrindiniams produktams turėtų būti taikoma taip, kaip baltajam cukrui, patikslinta atsižvelgiant atatinkamai į išeigą arba sacharozės kiekį. Kalbant apie izogliukozę, gamybos grąžinamosios išmokos turėtų būti mokamos taikant tas pačias sąlygas, kokios yra taikomos to produkto grąžinamosioms išmokoms.
(8) Turėtų būti priimta nuostata dėl gamybos grąžinamosios išmokos nustatymo kas mėnesį, ypač apibrėžiant atskaitos laikotarpius ir atliekant registraciją cukraus kainai pasaulinėje rinkoje nustatyti. Tuo tikslu, t. y. kas mėnesį nustatant išmokas, turėtų būti numatyti maždaug vieno mėnesio trukmės atskaitos laikotarpiai.
(9) Perteklinio cukraus realizavimas valstybių ne narių rinkose beveik išimtinai vyksta konkurso tvarka, kaip pagrindas pasaulinės rinkos cukraus kainai, kuri būtų taikoma gamybos grąžinamajai išmokai nustatyti, turėtų būti naudojamas svorinis eksporto grąžinamųjų išmokų, nustatytų minėta konkurso tvarka per atitinkamą atskaitos laikotarpį, vidurkis.
(10) Siekiant išvengti piktnaudžiavimų, turėtų būti priimta nuostata, kad gamybos grąžinamoji išmoka būtų išmokama tik tuomet, jei taikant kontrolės priemones nebūtų nustatyta kitų pasinaudojimo ja atvejų. Tokia kontrolė yra galima, jei gamybos grąžinamosios išmokos mokamos tik perdirbėjui ir tik perdirbėjo prašymu. Minėta kontrolė kartais gali būti veiksmingesnė, jei kartu taikoma pritarimo tvarka. Taigi valstybė narė, kurios teritorijoje vyksta perdirbimas, turėtų laisvai spręsti, ar gamintojai turi gauti tokį pritarimą ar jis nėra būtinas.
(11) Gamybos grąžinamoji išmoka negali būti mokama, jei neturima tikslios informacijos. Taigi asmenys, kurie gali pretenduoti į išmoką, turėtų pateikti išankstinę rašytinę paraišką su tam tikra informacija.
(12) Pagrindiniai cukraus sektoriaus produktai ir pagrindiniai grūdinių kultūrų bei ryžių sektoriaus produktai gali būti puikiai sukeisti, todėl turi būti išvengta nepagrįsto nevienodo jų traktavimo. Dėl tos priežasties cukrui dėl užstato grąžinimo turėtų būti priimtos nuostatos, panašios į nuostatas, įtvirtintas 1993 m. birželio 30 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 1722/93, nustatančiame išsamias taisykles dėl Tarybos reglamentų (EEB) Nr. 1766/82 ir (EEB) Nr. 1418/76 taikymo taisykles dėl grąžinamųjų išmokų atitinkamai grūdų ir ryžių sektoriuose [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 87/1999 [5]. Pagal tas nuostatas leidžiama grąžinti užstatą proporcingai tokiam pagrindinio produkto kiekiui, koks buvo perdirbtas gamybos grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laikotarpiu.
(13) Įrodymo ir kontrolės tikslais turi būti įvestas grąžinamosios išmokos sertifikatas, galiojantis tokį laiką, kuris būtų pakankamai ilgas, kad būtų sudaromi ilgalaikiai prekybos susitarimai, ir suteikiantis informaciją, būtiną gamybos grąžinamajai išmokai nustatyti. Siekiant užtikrinti, kad atitinkamas cukrus būtų naudojamas tam tikslui, kuriam buvo išduotas grąžinamosios išmokos sertifikatas, turėtų būti numatyta, kad tik prašymo įteikėjas gali reikšti pretenzijas dėl sertifikato ir tik po to, kai atitinkamas pagrindinis produktas yra perdirbtas.
(14) Viena vertus, galutinis gamybos grąžinamosios išmokos išmokėjimas gali būti įvykdytas tik po perdirbimo, o, kita vertus, prekyboje yra suinteresuotumas užmokestį gauti kiek įmanoma greičiau, todėl turėtų būti priimta nuostata dėl tokio išmokėjimo netrukus po perdirbimo.
(15) Gamybos grąžinamosios išmokos sertifikatų galiojimo trukmė yra tokia, kad ji gali apimti gamybos grąžinamųjų išmokų nustatymą iki šešių mėnesių, ir tokiuose sertifikatuose turi būti nurodytos paraiškos gavimo dieną galiojančios gamybos grąžinamosios išmokos. Taigi nedeficitiniams rajonams nustatyta intervencinė cukraus kaina nuo paraiškos grąžinamosios išmokos sertifikatui gauti pateikimo dienos iki atitinkamo pagrindinio produkto perdirbimo dienos gali pasikeisti. Taigi, jei gamybos grąžinamoji išmoka yra nustatyta pagal Bendrijos cukraus kainos ir pasaulinės kainos svyravimus, norint atsižvelgti į bet kokį eurais nustatytos cukraus intervencinės kainos pokytį nuo paraiškos gavimo dienos iki atitinkamo pagrindinio produkto perdirbimo dienos, turėtų būti nustatyta minėtos grąžinamosios išmokos patikslinimo taisyklė.
(16) Siekiant, kad būtų galima patikrinti, ar pagrindiniai produktai panaudoti pagal numatytą paskirtį, kiekviena valstybė narė turi paskirti kompetentingą instituciją, kuriai būtų prieinama visa būtina informacija. Siekiant sušvelninti atidėto grąžinamosios išmokos išmokėjimo pasekmes, turėtų būti priimta nuostata sertifikato turėtojui mokėti avansą, iškart po to, kai tik pagrindiniai produktai pradedami kontroliuoti, ir mainais iš turėtojo turėtų būti pareikalauta palikti užstatą, kaip garantiją atitinkamai valstybei narei, jei pagrindinis produktas būtų perdirbamas nesilaikant grąžinamosios išmokos sertifikate nustatytų sąlygų. Tačiau atitinkama valstybė narė turėtų laisvai pasirinkti atitinkamas priemones sprendžiant force majeure atvejus, kurie trukdo sertifikato turėtojams vykdyti įsipareigojimus.
(17) Patyrimas, įgytas nuo to laiko, kai 1986 m. liepos 1 d. buvo įgyvendintos naujos gamybos grąžinamosios išmokos priemonės, ir ypač po to, kai 1990 m. liepos 1 d. buvo priimti jų daliniai pakeitimai, rodo būtinumą užtikrinti veiksmingesnį priemonių taikymą, ypač paraiškos pateikimo laikotarpiu. Tuo tikslu turėtų būti išplėsta riba, nuo kurios suinteresuotoji šalis laikoma įvykdžiusi svarbiausią pagrindinio arba tarpinio produkto perdirbimo reikalavimą, atsižvelgiant į techninius perdirbimo apribojimus, ypač fermentacijos procesų atveju, kai išeiga yra labai nevienoda ir priklauso nuo mikroorganizmų reakcijų. Taip pat turėtų būti rodoma didžiausia tolerancija tais atvejais, kai, procesui sutrikus, perdirbėjas priverstas sunaudoti daugiau pagrindinio produkto, nei buvo ketinta iš pradžių, ir jis tai galėtų daryti nerengdamas visos specialios bylos, norėdamas gauti gamybos grąžinamąją išmoką už tokiu būdu papildomai perdirbtą kiekį.
(18) Taikymo taisyklės, nustatytos šiame reglamente, pakeičia taisykles, numatytas 1978 m. liepos 24 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 1729/78, nustatančiame išsamias cukraus, naudojamo chemijos pramonėje, gamybos grąžinamosios išmokos taikymo taisykles [6], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1148/98 [7], kuris dėl tos priežasties turi būti panaikintas.
(19) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Cukraus vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠI REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šiame reglamente "pagrindiniai produktai" yra:
a) produktai, nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 1 straipsnio 1 dalies a ir f punktuose, ir
b) cukraus sirupai, nurodyti Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 1 straipsnio 1 dalies d punkte, kurių KN kodai ex17026095 bei ex17029099 ir kurių grynumas ne mažesnis kaip 85 %, naudojami I priede išvardytiems cheminės pramonės produktams gaminti.
2. II priede išvardyti tarpiniai produktai, kurie, viena vertus, Bendrijoje tiesiogiai gaunami iš pirmiau minėtų pagrindinių produktų, išskyrus visus produktus, kuriems taikoma kita gamybos grąžinamosios išmokos sistema, ir kurie, kita vertus, naudojami I priede išvardytiems chemijos produktams gaminti, yra perdirbami taip pat kaip tie pagrindiniai produktai.
3. Chemiškai gryna fruktozė (levuliozė), kurios KN kodas 17025000, kaip tarpinis produktas yra laikoma vienu iš pagrindinių produktų, jei, viena vertus, Bendrijoje tiesiogiai gaunama iš minėtų pagrindinių produktų, išskyrus visus produktus, kuriems taikoma kita gamybos grąžinamosios išmokos sistema, ir, kita vertus, naudojama perdirbti į vieną iš I priede išvardytų cheminių produktų.
2 straipsnis
1. Gamybos grąžinamąją išmoką išmoka valstybė narė, kurios teritorijoje perdirbami pagrindiniai produktai.
2. Grąžinamąją išmoką valstybė narė gali išmokėti tik tokiu atveju, jei muitinės kontrolė arba administracinė kontrolė pateikdama lygiavertes garantijas užtikrina, kad pagrindiniai produktai yra naudojami pagal 3 straipsnyje nurodytoje paraiškoje apibrėžtą paskirtį.
3 straipsnis
1. Gamybos grąžinamoji išmoka mokama tik tiems perdirbėjams, kurie garantuoja, kad kontrolė, numatyta 2 straipsnio 2 dalyje, gali būti vykdoma bet kuriuo metu, ir kurie pateikė paraišką, apibrėžiančią chemijos produktą, kurio gamybai turi būti naudojamas pagrindinis produktas.
2. Atitinkama valstybė narė teisę gauti grąžinamąją išmoką gali susieti su šio straipsnio 1 dalyje nurodytų perdirbėjų išankstiniu patvirtinimu.
4 straipsnis
Gamybos grąžinamosios išmokos suma 100 kilogramų baltojo cukraus nustatoma atsižvelgiant į baltojo cukraus pasaulinės rinkos kainą plius standartinė 6,45 eurų suma 100 kilogramų baltojo cukraus ir Bendrijos cukraus kaina.
Taikomi tokie apibrėžimai:
a) cukraus pasaulinės rinkos kaina - tai Bendrijos cukraus kaina, atėmus vidutinę baltojo cukraus eksporto grąžinamųjų išmokų sumą, užregistruotą per atitinkamą atskaitos laikotarpį, nurodytą 9 straipsnio 2 dalyje, prieš tai atėmus standartinę 6,45 eurų 100 kilogramų sumą;
b) Bendrijos cukraus kaina - tai baltojo cukraus intervencinė kaina.
5 straipsnis
Išmokama gamybos grąžinamosios išmokos suma 100 kilogramų žaliavinio cukraus yra lygi vienai šimtajai sumos, taikomos naudojant baltąjį cukrų, padaugintai iš naudojamo žaliavinio cukraus išeigos, kuri nustatoma pagal Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 I priedo II punktą.
6 straipsnis
Išmokama gamybos kompensacijos suma 100 kilogramų sacharozės sirupų yra lygi vienai šimtajai sumos, taikomos naudojant baltąjį cukrų, padaugintai iš:
a) sacharozės naudojamame sirupe, jei jo grynumas yra ne mažesnis kaip 98 %, kiekio arba
b) ekstrahuojamo cukraus naudojamame sirupe kiekio, nustatyto pagal Reglamento (EEB) Nr. 1443/82 1 straipsnio 5 dalies antrąją pastraipą, jei sirupo grynumas yra bent 85 %, tačiau mažesnis kaip 98 %.
7 straipsnis
Išmokama gamybos grąžinamosios išmokos suma 100 kilogramų pagrindinio produkto, nurodyto Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 1 straipsnio 1 dalies f punkte, sausosios medžiagos yra lygi gamybos grąžinamosios išmokos sumai, taikomai naudojant baltąjį cukrų.
Gamybos grąžinamoji išmoka išmokama tik tada, jei produktas:
a) yra gautas izomerizuojant gliukozę;
b) turi fruktozės, kurios sausosios medžiagos kiekis lygus bent 41 % masės, ir
c) turi polisacharidų ir oligosacharidų, įskaitant di- ir trisacharidus, kurių sausosios medžiagos kiekis neviršija 8,5 % masės.
8 straipsnis
Išmokama gamybos grąžinamosios išmokos suma 100 kilogramų naudojamos levuliozės, išreikštos sausa medžiaga, yra lygi gamybos grąžinamosios išmokos sumai, kuri naudojant baltąjį cukrų taikoma paraiškos gamybos grąžinamajai išmokai gavimo dieną.
9 straipsnis
1. Gamybos grąžinamoji išmoka baltajam cukrui nustatoma kas mėnesį skaičiuojant nuo pirmos kiekvieno mėnesio dienos.
2. Siekiant nustatyti gamybos grąžinamąją išmoką, kaip numatyta šio straipsnio 1 dalyje, kaip pagrindas cukraus pasaulinės rinkos kainai, nurodytai 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nustatyti naudojamas baltojo cukraus eksporto grąžinamųjų išmokų registravimo atskaitos laikotarpis, kuris kiekvienai datai, nurodytai šio straipsnio 1 dalyje, prasideda priešpaskutinio mėnesio 16 dieną ir pasibaigia paskutinio prieš atitinkamą datą mėnesio 15 dieną.
3. Nustatant cukraus pasaulinės rinkos kainą, vidurkis, nurodytas 4 straipsnio a punkte, yra baltojo cukraus eksporto grąžinamųjų išmokų, nustatytų konkurso tvarka per atitinkamą atskaitos laikotarpį, apibrėžtą straipsnio 2 dalyje, svorinis vidurkis.
4. Gamybos grąžinamosios išmokos suma 100 kilogramų baltojo cukraus taikoma kiekvieną šio straipsnio 1 dalyje nurodytą mėnesį, yra lygi Bendrijos cukraus kainos, taikomos grąžinamosios išmokos nustatymo mėnesį, ir cukraus pasaulinės rinkos kainos, nustatytos atitinkamam atskaitos laikotarpiui, skirtumui.
5. Jei Bendrijos ir pasaulinės rinkos cukraus kainos šio straipsnio 1 dalyje apibrėžtu laikotarpiu labai keičiasi, grąžinamoji išmoka, apskaičiuota pagal šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalis, gali būti tikslinama, siekiant atsižvelgti į tokius pokyčius.
10 straipsnis
1. Paraiška dėl gamybos grąžinamosios išmokos mokėjimo pateikiama raštu valstybės narės, kurios teritorijoje turi būti perdirbamas pagrindinis produktas, kompetentingai institucijai.
Paraiškoje nurodoma:
a) perdirbėjo pavadinimas (firmos pavadinimas) ir adresas;
b) perdirbti skirto pagrindinio produkto rūšis ir kiekis, išreikštas baltojo cukraus kiekiu arba sausosios medžiagos mase, jei tai izogliukozė;
c) chemijos produkto, kurio gamybai turi būti naudojamas pagrindinis produktas, tarifo pozicija ir aprašymas;
d) perdirbimo vieta.
2. Kai perdirbėjas paraišką dėl gamybos grąžinamosios išmokos mokėjimo paduoda tarpinio produkto atžvilgiu:
a) be informacijos, reikalaujamos pagal šio straipsnio 1 dalį, paraiškoje turi būti apibrėžta:
- pagrindinio produkto, sunaudoto tarpinio produkto gamybai, rūšis ir kiekis,
- tarpinio produkto gamintojo pavadinimas arba firmos pavadinimas ir adresas,
- tarpinio produkto gamybos vieta ir
b) nepažeidžiant šio straipsnio 3 dalies antrosios pastraipos, turi būti pridedamas:
- valstybės narės, kurios teritorijoje buvo gaminamas tarpinis produktas, kompetentingos institucijos tarpinio produkto gamintojo prašymu išduotas dokumento originalas, patvirtinantis, kad tarpinis produktas buvo pagamintas tiesiogiai ir tik iš pagrindinio produkto, arba
- perdirbėjo pareiškimas, kuriuo jis įsipareigoja pirmoje įtraukoje nurodytą dokumentą pateikti anksčiau nei baigsis prašomo grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laikas.
Dokumente, kuris minimas šio straipsnio pirmosios dalies b punkte, turi būti nurodyta bent ši informacija:
a) pagrindinio produkto, sunaudoto atitinkamo tarpinio produkto gamybai, rūšis ir kiekis;
b) atitinkamo tarpinio produkto rūšis ir kiekis;
c) tarpinio produkto gamintojo pavadinimas arba firmos pavadinimas ir adresas;
d) tarpinio produkto gamybos vieta.
Be sąlygų, nurodytų šio straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje, reikalingų šio straipsnio 1 dalies b punkte minimam dokumentui išduoti, valstybė narė gali numatyti papildomas sąlygas.
3. Taikant šio straipsnio 2 dalį:
a) dokumento, nurodyto šio straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos b punkte, išdavimas sąlygojamas valstybės narės, kurios teritorijoje gaminamas tarpinis produktas, duodamo išankstinio pritarimo to produkto gamintojui;
b) teisė gauti gamybos grąžinamąją išmoką sąlygojama išankstinio pritarimo, duodamo perdirbėjui valstybės narės, kurios teritorijoje minėtas perdirbėjas perdirba tarpinį produktą į I priede nurodytą chemijos produktą.
Pritarimus, nurodytus antrojoje pastraipoje, atitinkama valstybė narė duoda tik tada, jei pareiškėjas jai suteikia visas galimybes vykdyti būtinas patikras.
4. Valstybės narės gali reikalauti papildomos informacijos.
11 straipsnis
1. Prie paraiškų dėl grąžinamosios išmokos sertifikato pridedamas užstatas, kuris yra 12 straipsnyje nurodyto grąžinamosios išmokos sertifikato išdavimo sąlyga.
2. Užstato suma yra 3,78 euro 100 kilogramų cukraus, išreikšto baltuoju cukrumi, arba 100 kg sausosios medžiagos masės, jei tai izogliukozė.
Kai paraiška paduodama tarpinio produkto atžvilgiu, užstatas 100 kilogramų produkto lygus straipsnio 1 dalyje nurodytai sumai, padaugintai iš konkrečiam tarpiniam produktui II priede nustatyto koeficiento, jei reikia, jį tikslinant pagal sausosios medžiagos kiekį taikant mutatis mutandis II priede numatytą koeficientą atitinkančią formulę.
3. Svarbiausias reikalavimas, kuris pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85 [8] 20 straipsnį turi būti įvykdytas, norint susigrąžinti straipsnio 2 dalyje minimą užstatą, yra tas:
a) kad tarpinio produkto atveju perdirbėjas pateiktų dokumentą, nurodytą 10 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos b punkte, ir paraiškoje nurodytas tarpinio produkto kiekis per konkretaus grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laikotarpį būtų perdirbtas į I priedo sąraše nurodytą chemijos produktą arba
b) kad kitais atvejais paraiškoje nurodytas pagrindinio produkto kiekis per konkretaus grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laikotarpį būtų perdirbtas į I priedo sąraše nurodytą chemijos produktą.
Tačiau atsižvelgiant į svarbiausią perdirbimo reikalavimą, jei suinteresuotas asmuo per grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laiką perdirbo bent 90 % pagrindinio produkto arba paraiškoje nurodyto tarpinio produkto kiekio, jis laikomas įvykdžiusiu pirmosios pastraipos a ir b punktuose nurodytą svarbiausią reikalavimą.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalių taikymas dėl užstato grąžinimo priklauso nuo nuostatų, susijusių su force majeure, ir nuo Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 V dalies nuostatų.
12 straipsnis
1. Valstybės narės išduoda grąžinamosios išmokos sertifikatus pagal paraišką.
2. Valstybės narės naudoja nacionalines grąžinamosios išmokos sertifikatų formas, kuriose, nepažeidžiant kitų Bendrijos institucijų priimtų reglamentų, direktyvų arba sprendimų nuostatų yra bent šio straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija.
Kai straipsnio 1 dalyje minimas sertifikatas išduodamas tarpiniam produktui, jame be pagal straipsnio 3 dalies a, b, d,e ir f punktus pateiktinos informacijos, papildomai turi būti 10 straipsnio 2 dalyje nurodytoje paraiškoje dėl sertifikato pateiktos detalės.
3. Grąžinamosios išmokos sertifikate nurodoma:
a) turėtojo pavadinimas ir adresas;
b) paraiškos gavimo data;
c) perdirbti skirto pagrindinio produkto rūšis ir kiekis, išreikštas baltojo cukraus kiekiu arba sausosios medžiagos mase, jei tai izogliukozė;
d) numatyta pagrindinio produkto paskirtis;
e) baltojo cukraus gamybos grąžinamosios išmokos suma, taikoma paraiškos gavimo dieną;
f) paskutinė sertifikato galiojimo diena;
g) perdirbimo vieta.
13 straipsnis
10 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje ir 12 straipsnio 3 dalyje:
a) vienu ir tuo pačiu pagrindiniu produktu laikomas:
i) baltasis cukrus, kurio KN kodas 17019910; cukrus, į kurį pridėta aromatinių arba dažiųjų medžiagų, kurio KN kodas 17019100; cukrus, į kurį pridėta kitų medžiagų priedų, kurio KN kodas 17019990 ir 85 % arba didesnio grynumo sacharozės sirupai, kurių KN kodai 17026095 ir 17029099;
ii) žaliavinis cukrus, kurio KN kodai 170111 ir 170112;
iii) izogliukozė, kurios KN kodai ex17024010, 17026010 ir 17029030;
iv) tarpiniai produktai, nurodyti 2 straipsnyje;
b) nuorodą dėl pagrindinio produkto panaudojimo, atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms paprašius ir sutikus, gali sudaryti tik kombinuotosios nomenklatūros skirsnio, kuriam priskiriamas gaminti numatytas cheminis produktas arba produktai, nuoroda.
14 straipsnis
1. Grąžinamosios išmokos sertifikato išdavimas suteikia teisę gauti sertifikate nurodytą gamybos grąžinamosios išmokos išmoką:
a) už tarpinį produktą, kai per nustatytą laiką pateikiamas 10 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos b punkte nurodytas dokumentas, ir po to, kai tarpinis produktas yra perdirbtas laikantis grąžinamosios išmokos sertifikate nurodytų sąlygų;
b) kitais atvejais po to, kai pagrindinis produktas buvo perdirbtas laikantis grąžinamosios išmokos sertifikate nurodytų sąlygų.
Jei perdirbto pagrindinio arba tarpinio produkto kiekis yra didesnis už nurodytą grąžinamosios išmokos sertifikate, papildomas, bet ne didesnis kaip 5 % kiekis, laikomas perdirbtu pagal sertifikatą su teise gauti jame nurodytą gamybos grąžinamosios išmokos išmoką.
2. Teisės pagal sertifikatą neperleidžiamos.
15 straipsnis
Grąžinamosios išmokos sertifikatas galioja nuo paraiškos gavimo dienos iki penkto mėnesio, einančio po paraiškos dėl gamybos grąžinamosios išmokos gavimo mėnesio, pabaigos.
16 straipsnis
1. Jei per laiką nuo paraiškos dėl gamybos grąžinamosios išmokos gavimo datos iki pagrindinio produkto perdirbimo datos keičiasi baltojo cukraus intervencinė kaina, nustatyta eurais nedeficitiniams rajonams, atitinkama gamybos grąžinamoji išmoka patikslinama pagrindinio produkto kiekiui, perdirbtam po tokio pasikeitimo datos.
2. Kad būtų galima taikyti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą patikslinimą, valstybės narės kompetentinga institucija, išduodanti minėtą grąžinamosios išmokos sertifikatą, jį papildo sakiniu: "tikslinama pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1260/2001 dėl perdirbimo operacijų, atliekamų nuo atitinkamos naujos intervencinės kainos taikymo datos".
Patikslinimas daromas, kai išmokama atitinkama gamybos grąžinamoji išmoka.
3. Jei pagrindinis produktas yra baltasis cukrus, šio straipsnio 1 dalyje nurodytos grąžinamosios išmokos patikslinimas atliekamas gamybos grąžinamąją išmoką padidinant arba sumažinant, kaip yra tinkama konkrečiu atveju, baltojo cukraus intervencinės kainos, taikomos nedeficitiniuose rajonuose paraiškos dėl sertifikato gavimo dieną, ir atitinkamos kainos, taikomos konkretaus pagrindinio produkto perdirbimo dieną, skirtumu, išreikštu eurais 100 kilogramų cukraus.
4. Jei pagrindinis produktas yra standartinės kokybės žaliavinis cukrus, šio straipsnio 1 dalyje nurodytas grąžinamosios išmokos patikslinimas atliekamas gamybos grąžinamąją išmoką padidinant arba sumažinant, kaip yra tinkama konkrečiu atveju, žaliavinio cukraus intervencinės kainos, taikomos paraiškos dėl sertifikato gavimo dieną, ir atitinkamos kainos, taikomos konkretaus pagrindinio produkto perdirbimo dieną, skirtumu, išreikštu eurais 100 kilogramų cukraus.
5. Jei žaliavinio cukraus išeiga ir standartinės kokybės apibrėžimą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 I priedo II punkte, atitinkanti išeiga skiriasi, grąžinamosios išmokos suma, patikslinta pagal šio straipsnio 4 dalį, pritaikoma išmokai pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1423/95 [9] 5 straipsnio 1 dalį.
6. Jei pagrindinis produktas yra sacharozės sirupas, patikslinimas atliekamas pagal straipsnio 4 dalį ir 6 straipsnį.
7. Jei pagrindinis produktas yra izogliukozė, patikslinimas atliekamas pagal šio straipsnio 4 dalį ir taikoma 100 kilogramų sausosios atitinkamo produkto medžiagos.
17 straipsnis
1. Valstybės narės paskiria institucijas, atsakingas už pagrindinių produktų perdirbimo kontrolę.
2. Institucijoms, nurodytoms straipsnio 1 dalyje, grąžinamosios išmokos sertifikato turėtojas tinkamu laiku, kurio joms pakaktų kontrolei vykdyti, raštu pateikia šią informaciją:
a) savo pavardę ir adresą;
b) perdirbti skirto pagrindinio produkto rūšį ir kiekį;
c) vietą, kurioje informacijos pateikimo momentu laikomi atitinkami pagrindiniai produktai.
Valstybės narės gali pareikalauti papildomos informacijos.
18 straipsnis
Kai pradedami kontroliuoti pagrindiniai produktai, valstybės narės grąžinamosios išmokos sertifikato turėtojui gali išmokėti avansą, kuris yra ne didesnis kaip 80 % sertifikate nurodytos gamybos grąžinamosios išmokos sumos.
19 straipsnis
1. Jei avansas sumokėtas, valstybės narės reikalauja užstato arba pripažintos lygiavertės garantijos, apskaičiuojamos taip, kad būtų užtikrintas avanso grąžinimas plius 5 %.
2. Užstatas grąžinamas iš karto, kai perdirbimas įvyko grąžinamosios išmokos sertifikate numatytomis sąlygomis arba grąžinus avansu sumokėtą sumą plius 5 %.
3. Nepažeidžiant šio straipsnio 4 dalies nuostatų, šio straipsnio 1 dalyje minėtas grąžinamos sumos dydis yra proporcingas pagrindinių produktų, kurie nebuvo perdirbti laikantis grąžinamosios išmokos sertifikate nurodytų sąlygų, kiekiui.
Jei avansas negrąžinamas, užstatas konfiskuojamas proporcingai grąžintino avanso sumai.
4. Jei dėl aplinkybių, laikytinų force majeure, perdirbimas negali būti vykdomas grąžinamosios išmokos sertifikate nurodytomis sąlygomis ir paduotoje paraiškoje yra nuoroda į tokias aplinkybes, suinteresuotoji valstybė narė imasi tokių priemonių, kurių jos manymu ji turėtų imtis atsižvelgdama į susidariusias aplinkybes.
20 straipsnis
Po to, kai suinteresuotoji pusė kompetentingai institucijai praneša apie chemijos produktą, kurį gaminant buvo naudojamas cukrus, gamybos grąžinamoji išmoka arba, jei buvo išmokėtas avansas, avansu suteiktos sumos ir gamybos grąžinamosios išmokos sumos skirtumas išmokamas:
a) ne anksčiau kaip bus nustatyta, kad pagrindiniai produktai yra perdirbti grąžinamosios išmokos sertifikate nustatytomis sąlygomis;
b) ne vėliau kaip mėnesio, einančio po mėnesio, kurį buvo nustatyta, kad perdirbimas baigtas, pabaigoje.
21 straipsnis
Gamybos grąžinamoji išmoka išmokama už pagrindinio arba tarpinio produkto kiekį, perdirbtą laikantis 14 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatyto ribinio kiekio.
Gamybos grąžinamosios išmokos suma, mokama už 100 kilogramų naudoto tarpinio produkto, yra lygi gamybos grąžinamosios išmokos sumai, paraiškos gavimo dieną taikomai 100 kilogramų baltojo cukraus, padaugintai iš koeficiento, II priede nustatyto konkrečiam tarpiniam produktui, jei reikia, atliekant koeficiento patikslinimą sausos medžiagos masės pagal formulę, atitinkančią II priede nustatytą koeficientą.
22 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 1729/78 panaikinamas.
Tačiau Reglamentas (EEB) Nr. 1729/78 dar taikomas toms perdirbimo operacijoms, dėl kurių paraiška dėl gamybos grąžinamosios išmokos gauti buvo paduota iki šio reglamento taikymo datos pradėtas taikyti.
23 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2001 m. liepos 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2001 m. birželio 27 d.