KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. vasario 2 d.
dėl kai kurių Vokietijos ir Portugalijos mokėjimo agentūrų 2006 finansinių metų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimo
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 470)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių ir portugalų kalbomis)
(2010/61/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (1), ypač į jo 7 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (2), ypač į jo 32 straipsnį,
pasikonsultavusi su Fondo komitetu,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimais 2007/327/EB (3) ir 2008/394/EB (4) buvo patvirtintos visų mokėjimo agentūrų, išskyrus Vokietijos mokėjimų agentūrą „Bayern-Umwelt“, Italijos mokėjimo agentūrą ARBEA ir Portugalijos mokėjimo agentūrą IFADAP, 2006 finansinių metų sąskaitos.
(2)
Gavusi naujos informacijos ir atlikusi papildomus patikrinimus, Komisija dabar gali priimti sprendimą dėl Vokietijos mokėjimo agentūros „Baden-Württemberg“ ir Portugalijos mokėjimo agentūros IFADAP pateiktų sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo.
(3)
1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1663/95, nustatančio išsamias taisykles dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo (5), 7 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatyta, kad, remiantis pirmoje pastraipoje minimu sprendimu dėl sąskaitų patvirtinimo, iš kiekvienos valstybės narės susigrąžintinos arba jai mokėtinos sumos nustatomos išskaičiuojant konkrečiais, t. y. 2006, finansiniais metais išmokėtus avansus iš pagal pirmą pastraipą tiems patiems finansiniams metams pripažintų išlaidų. Šios sumos turi būti išskaičiuotos iš avansų arba priskaičiuotos prie avansų, susijusių su išlaidomis, patirtomis nuo antrojo mėnesio po to, kai buvo priimtas sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo.
(4)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, jeigu išieškojimas neatliekamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo per pirminį administracinį ar teisminį nagrinėjimą arba per aštuonerius metus, kai ieškinys dėl išieškojimo pateiktas nacionaliniams teismams, 50 % finansinių padarinių dėl neišieškotų sumų atlygina atitinkama valstybė narė, o kiti 50 % atlyginami iš Bendrijos biudžeto. Minėto reglamento 32 straipsnio 3 dalyje valstybės narės įpareigojamos Komisijai pateikti metines sąskaitas kartu su suvestine dėl pažeidimų pradėtų išieškojimo procedūrų ataskaita. Komisijos reglamente (EB) Nr. 885/2006, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (6), nustatytos išsamios valstybių narių įsipareigojimo pranešti apie išieškotinas sumas taikymo taisyklės. Minėto reglamento III priede yra pateikti 1 ir 2 lentelių pavyzdžiai, kuriais remdamosi valstybės narės 2007 m. turi pateikti informaciją. Remdamasi valstybių narių užpildytomis lentelėmis, Komisija turėtų priimti sprendimą dėl atitinkamai per daugiau kaip ketverius ar aštuonerius metus neišieškotų sumų kilusių finansinių padarinių. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 8 dalį.
(5)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 6 dalį valstybės narės gali nuspręsti nebetęsti išieškojimo. Tokį sprendimą jos gali priimti tik tais atvejais, kai padarytų ir numatomų padaryti išieškojimo išlaidų suma viršija sumą, kuri turi būti išieškota, arba kai išieškoti neįmanoma dėl skolininko ar už pažeidimą teisiškai atsakingų asmenų nemokumo, nustatyto ir pripažinto pagal nacionalinės teisės aktus. Jei toks sprendimas priimamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo per pirminį administracinį ar teisminį nagrinėjimą arba per aštuonerius metus, kai ieškinys dėl išieškojimo pateiktas nacionaliniams teismams, 100 % dėl neišieškotų sumų kilusių finansinių padarinių turėtų būti padengta iš Bendrijos biudžeto. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 3 dalyje minimoje suvestinėje ataskaitoje nurodomos sumos, kurių išieškojimo valstybės narės nusprendė nebetęsti, ir tokio sprendimo priežastys. Tų sumų atitinkamoms valstybėms narėms atlyginti nereikia, todėl jos padengiamos iš Bendrijos biudžeto. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal minėto reglamento 32 straipsnio 8 dalį.
(6)
Patvirtindama atitinkamų mokėjimo agentūrų sąskaitas, Komisija privalo atsižvelgti į iš atitinkamų valstybių narių jau atskaitytas sumas remiantis Sprendimu 2007/327/EB ir Sprendimu 2008/394/EB.
(7)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1258/1999 7 straipsnio 3 dalies antra pastraipa ir Reglamento (EB) Nr. 1663/95 7 straipsnio 1 dalimi, šiuo sprendimu nepažeidžiamos vėlesnių Komisijos sprendimų nuostatos, pagal kurias Bendrija nefinansuoja išlaidų, patirtų nesilaikant Bendrijos taisyklių,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiuo sprendimu patvirtinamos Vokietijos mokėjimo agentūros „Bayern-Umwelt“ ir Portugalijos mokėjimo agentūros IFADAP 2006 finansinių metų sąskaitos, susijusios su Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus finansuojamomis išlaidomis.
Pagal šį sprendimą iš kiekvienos atitinkamos valstybės narės susigrąžintinos arba joms mokėtinos sumos, įskaitant sumas, atsirandančias taikant Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, yra nustatytos priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai ir Portugalijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 2 d.