EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2008/68/EB
2008 m. rugsėjo 24 d.
dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
kadangi:
(1)
Pavojingų krovinių vežimas keliais, geležinkeliais ar vidaus vandens keliais kelia didelį avarijų pavojų. Todėl turėtų būti imamasi priemonių užtikrinti, kad toks vežimas būtų vykdomas geriausiomis įmanomomis saugos sąlygomis.
(2)
Vienodos taisyklės dėl pavojingų krovinių vežimo keliais ir geležinkeliais buvo nustatytos atitinkamai 1994 m. lapkričio 21 d. Tarybos direktyva 94/55/EB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su pavojingų krovinių vežimu keliais, suderinimo (3) ir 1996 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 96/49/EB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su pavojingų krovinių vežimu geležinkeliais, suderinimo (4).
(3)
Siekiant nustatyti bendrą režimą, kuris apimtų visus pavojingų krovinių vidaus vežimo aspektus, direktyvos 94/55/EB ir 96/49/EB turėtų būti pakeistos viena direktyva, kurioje būtų ir nuostatos dėl vidaus vandens kelių.
(4)
Dauguma valstybių narių yra Europos sutarties dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais (ADR) susitariančiosios šalys, joms taikomos Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės (RID), ir, kiek tai svarbu, Europos sutarties dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandens keliais (ADN) susitariančiosios šalys.
(5)
ADR, RID ir ADN nustato vienodas saugaus tarptautinio pavojingų krovinių vežimo taisykles. Šios taisyklės taip pat turėtų būti taikomos nacionaliniam vežimui, kad visoje Bendrijoje būtų suvienodintos pavojingų krovinių vežimo sąlygos ir užtikrintas tinkamas bendrosios transporto rinkos veikimas.
(6)
Ši direktyva neturėtų būti taikoma pavojingų krovinių vežimui tam tikromis išskirtinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su naudojamų transporto priemonių ar laivų pobūdžiu arba vykdomo vežimo ribotumu.
(7)
Taip pat šios direktyvos nuostatos neturėtų būti taikomos pavojingų krovinių vežimui, už kurį tiesiogiai ir fiziškai atsako ar kurį prižiūri ginkluotosios pajėgos. Tačiau pavojingų krovinių vežimas, kurį vykdo ginkluotojų pajėgų samdomi komerciniai rangovai, patenka į šios direktyvos taikymo sritį, išskyrus atvejus, kai sutartinės prievolės įvykdomos ginkluotosioms pajėgoms tiesiogiai ir fiziškai atsakant ar prižiūrint.
(8)
Valstybei narei, kurioje nėra geležinkelių sistemos ir artimiausiu metu nenumatoma jos įrengti, pareiga perkelti į nacionalinę teisę ir įgyvendinti šios direktyvos nuostatas, susijusias su vežimu geležinkeliais, būtų neproporcinga ir beprasmė. Todėl tokiai valstybei narei, kol joje nebus geležinkelių sistemos, turėtų būti netaikoma pareiga perkelti į nacionalinę teisę ir įgyvendinti šios direktyvos nuostatas, susijusias su vežimu geležinkeliais.
(9)
Kiekviena valstybė narė turėtų pasilikti teisę netaikyti šios direktyvos pavojingų krovinių vežimui vidaus vandens keliais, jei jos teritorijoje esantys vandens keliai kitu vandens keliu nėra sujungti su kitų valstybių narių vandens keliais arba jais nėra vežami pavojingi kroviniai.
(10)
Nedarant poveikio Bendrijos teisei ir I priedo I.1 skirsnio (1.9), II priedo II.1 skirsnio (1.9) ir III priedo III.1 skirsnio (1.9) nuostatoms, valstybės narės turėtų pasilikti teisę vežimo saugos sumetimais laikytis nuostatų srityse, kurioms netaikoma ši direktyva, arba priimti tokias nuostatas. Tokios nuostatos turėtų būti aiškios ir specifinės.
(11)
Kiekvienai valstybei narei turėtų likti teisė, remiantis kitomis priežastimis nei sauga, reguliuoti ar drausti pavojingų krovinių vežimą savo teritorijoje, pavyzdžiui - remiantis nacionaliniu saugumu ar aplinkos apsauga.
(12)
Trečiosiose šalyse registruotoms transporto priemonėms turėtų būti leidžiama vykdyti tarptautinį pavojingų krovinių vežimą valstybių narių teritorijose, jei jos laikosi atitinkamų ADR, RID, ADN ir šios direktyvos nuostatų.
(13)
Kiekvienai valstybei narei turėtų likti teisė taikyti griežtesnes taisykles nacionalinio vežimo operacijoms, kurias atlieka jos teritorijoje registruotos ar naudojamos transporto priemonės.
(14)
Nacionaliniam pavojingų krovinių vežimui taikomų sąlygų suderinimas neturėtų trukdyti atsižvelgti į specifines nacionalines aplinkybes. Todėl šioje direktyvoje valstybėms narėms turėtų būti leidžiama tam tikromis konkrečiomis sąlygomis taikyti tam tikras leidžiančias nukrypti nuostatas. Tokios leidžiančios nukrypti nuostatos šioje direktyvoje turėtų būti išvardytos kaip „leidžiančios nukrypti nacionalinės nuostatos“.
(15)
Susidarius neįprastoms ir išskirtinėms aplinkybėms, valstybės narės turėtų turėti teisę išduoti atskirus leidimus jų teritorijoje vežti pavojingus krovinius, kuriuos vežti kitais atvejais pagal šią direktyvą būtų draudžiama.
(16)
Atsižvelgiant į šiame sektoriuje būtinas investicijas, valstybėms narėms turėtų būti leista laikinai palikti galioti tam tikras specifines nacionalines nuostatas dėl transporto priemonių ir įrangos konstrukcijos reikalavimų ir vežimo Lamanšo sąsiaurio tuneliu. Valstybėms narėms taip pat turėtų būti leista išlaikyti ir priimti nuostatas dėl pavojingų krovinių vežimo geležinkeliais tarp valstybių narių ir valstybių, kurios yra Geležinkelių bendradarbiavimo organizacijos (OSJD) narės, kol Tarptautinio krovinių vežimo geležinkeliais susitarimo (SMGS) II priede numatytos taisyklės bus suderintos su šios direktyvos II priedo II.1 skirsnio ir kartu su RID nuostatomis. Per 10 metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos Komisija turėtų įvertinti šių nuostatų taikymo pasekmes ir prireikus pateikti reikiamus pasiūlymus. Tokios nuostatos šioje direktyvoje turėtų būti nurodytos kaip „papildomos pereinamojo laikotarpio nuostatos“.
(17)
Būtina turėti galimybę sparčiai suderinti šios direktyvos priedus su mokslo ir technikos pažanga, įskaitant naujų sekimo technologijų plėtrą, ypač norint atsižvelgti į naujas nuostatas, įtrauktas į ADR, RID ir ADN. ADR, RID ir ADN pakeitimai ir atitinkami priedų patikslinimai turėtų įsigalioti tuo pačiu metu. Komisija turėtų suteikti valstybėms narėms reikiamą finansinę paramą, skirtą ADR, RID ir ADN bei jų pakeitimams išversti į jų valstybines kalbas.
(18)
Šiai direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (5).
(19)
Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus suderinti šios direktyvos priedus su mokslo ir technikos pažanga. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas, inter alia, ją papildant naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turi būti patvirtintos pagal Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
(20)
Komisija taip pat turėtų turėti galimybę persvarstyti leidžiančių nukrypti nacionalinių nuostatų sąrašus ir nuspręsti dėl neatidėliotinų priemonių taikymo ir įgyvendinimo avarijos ar incidento atveju.
(21)
Veiksmingumo sumetimais įprasti reguliavimo procedūros su tikrinimu terminai turėtų būti sutrumpinti priimant priedų suderinimo su mokslo ir technikos pažanga dokumentus.
(22)
Kadangi šios direktyvos tikslų - užtikrinti vienodą suderintų saugos taisyklių taikymą visoje Bendrijoje ir aukštą nacionalinių ir tarptautinių vežimo operacijų saugos lygį - valstybės narės negali deramai pasiekti ir dėl to, jog dėl šios direktyvos masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali patvirtinti priemones pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Laikantis minėtame straipsnyje išdėstyto proporcingumo principo, šia direktyva neviršijama to, kas būtina šiems tikslams pasiekti.
(23)
Šios direktyvos nuostatos nedaro poveikio Bendrijos ir jos valstybių narių įsipareigojimams pagal 1992 m. birželio mėn. Rio de Ženeire vykusioje Jungtinių Tautų aplinkos ir plėtros konferencijoje (JTAPK) nustatytus tikslus siekti derinti pavojingų medžiagų klasifikavimo sistemas.
(24)
Šios direktyvos nuostatos nedaro poveikio Bendrijos teisės aktams, reglamentuojantiems saugos sąlygas, kuriomis turėtų būti vežamos biologinės medžiagos ir genetiškai modifikuoti organizmai, reglamentuojami 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyva 90/219/EEB dėl riboto genetiškai modifikuotų mikroorganizmų naudojimo (6), 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką (7) ir 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/54/EB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su biologinių veiksnių poveikiu darbe (8).
(25)
Šios direktyvos nuostatos nedaro poveikio kitoms profesinės saugos ir sveikatos bei aplinkos apsaugos Bendrijos nuostatoms. Pirmiausia jos nedaro poveikio pagrindų direktyvai dėl darbuotojų sveikatos ir saugos - 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvai 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (9), ir jos pagalbinėms direktyvoms.
(26)
2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/87/EB, nustatančioje techninius reikalavimus vidaus vandenų laivams (10), numatyta, kad laivai, turintys sertifikatą, išduotą pagal Reglamentą dėl pavojingų medžiagų vežimo Reino upe (ADNR), gali vežti pavojingus krovinius visoje Bendrijos teritorijoje tame sertifikate numatytomis sąlygomis. Priėmus šią direktyvą, Direktyva 2006/87/EB turėtų būti iš dalies pakeista siekiant išbraukti minėtą nuostatą.
(27)
Turėtų būti suteikiamas ne ilgesnis kaip dvejų metų pereinamasis laikotarpis dėl šios direktyvos nuostatų taikymo pavojingų krovinių vežimui vidaus vandens keliais, suteikiant pakankamai laiko nacionalinėms nuostatoms patikslinti, teisinėms sistemoms nustatyti ir darbuotojams apmokyti. Bendras penkerių metų pereinamasis laikotarpis turėtų būti suteiktas dėl visų laivų ir darbuotojų pažymėjimų, išduotų prieš pereinamąjį laikotarpį dėl šios direktyvos nuostatų taikymo pavojingų krovinių vežimui vidaus vandens keliais arba tuo laikotarpiu, išskyrus atvejus, kai pažymėjime nurodytas trumpesnis galiojimo laikotarpis.
(28)
Todėl direktyvos 94/55/EB ir 96/49/EB turėtų būti panaikintos. Kad būtų aiškiau ir nuosekliau, taip pat būtina panaikinti 1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvą 96/35/EB dėl pavojingų krovinių vežimo keliais, geležinkeliais ir vidaus vandens keliais saugos instruktorių skyrimo ir jų profesinės kvalifikacijos (11), 2000 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/18/EB dėl būtiniausių reikalavimų, keliamų pavojingų krovinių vežimo keliais, geležinkeliais ir vidaus vandens keliais saugos instruktorių egzaminavimui (12), 2005 m. kovo 4 d. Komisijos sprendimą 2005/263/EB, leidžiantį valstybėms narėms pagal Direktyvą 94/55/EB priimti tam tikras leidžiančias nukrypti nuostatas dėl pavojingų krovinių vežimo keliais (13), ir 2005 m. kovo 4 d. Komisijos sprendimą 2005/180/EB, įgaliojantį valstybes nares pagal Tarybos direktyvą 96/49/EB patvirtinti tam tikras leidžiančias nukrypti nuostatas dėl pavojingų krovinių vežimo geležinkeliais (14).
(29)
Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (15) 34 punktą valstybės narės savo ir Bendrijos interesų labui raginamos parengti lenteles, kurios turėtų kuo geriau iliustruoti šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma pavojingų krovinių vežimui keliais, geležinkeliais ar vidaus vandens keliais valstybėse narėse ar iš vienos į kitą, įskaitant pakrovimo ir iškrovimo veiklą, transporto rūšies pakeitimą ir sustojimus, būtinus dėl vežimo aplinkybių.
Ji netaikoma pavojingų krovinių vežimui:
a)
transporto priemonėmis, vagonais ar laivais, kurie priklauso karinėms pajėgoms ar už kurias jos yra atsakingos;
b)
jūrų laivais jūrų vandens keliais, kurie sudaro vidaus vandenų dalį;
c)
keltais, kertančiais vidaus vandens kelią ar uostą; arba
d)
atliekamam tik uždaroje zonoje.
2. II priedo II.1 skirsnis netaikomas valstybėms narėms, kuriose nėra geležinkelių sistemos tol, kol jų teritorijoje nebus sukurta geležinkelių sistemos.
3. Per vienerius metus po šios direktyvos įsigaliojimo valstybės narės gali nuspręsti netaikyti III priedo III.1 skirsnio dėl vienos iš šių priežasčių:
a)
jose nėra vidaus vandens kelių;
b)
jų vidaus vandens keliai kitais vidaus vandens keliais nėra sujungti su kitų valstybių narių vandens keliais; arba
c)
jų vidaus vandens keliais pavojingi kroviniai nevežami.
Jei valstybė narė nusprendžia netaikyti III priedo III.1 skirsnio nuostatų, ji turi pranešti apie šį sprendimą Komisijai, kuri informuoja kitas valstybes nares.
4. Valstybės narės gali nustatyti nacionaliniam ir tarptautiniam pavojingų krovinių vežimui jų teritorijose specialius saugos reikalavimus, taikomus:
a)
pavojingų krovinių vežimui transporto priemonėmis, vagonais ar vidaus vandens laivais, kuriems ši direktyva netaikoma;
b)
jei pateisinama, naudojimuisi nustatytais maršrutais, įskaitant naudojimąsi nustatytomis transporto rūšimis;
c)
specialioms pavojingų krovinių vežimo keleiviniais traukiniais taisyklėms.
Komisija yra informuojama apie tokias nuostatas ir jų pagrindimus.
Atitinkamai Komisija informuoja kitas valstybes nares.
5. Valstybės narės gali reglamentuoti ar drausti pavojingų krovinių vežimą jų teritorija remdamosi tik kitomis priežastimis nei transportavimo sauga.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šioje direktyvoje:
1)
ADR - Europos sutartis dėl pavojingų krovinių tarptautinio vežimo keliais, sudaryta 1957 m. rugsėjo 30 d. Ženevoje, su pakeitimais;
2)
RID - Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės, paskelbtos Konvencijos dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF), sudarytos 1999 m. birželio 3 d. Vilniuje, C priedėlyje, su pakeitimais;
3)
ADN - Europos sutartis dėl tarptautinio pavojingų krovinių vežimo vidaus vandens keliais, sudaryta 2000 m. gegužės 26 d. Ženevoje, su pakeitimais;
4)
transporto priemonė - bet kuri motorinė transporto priemonė, skirta važinėti keliais, turinti mažiausiai keturis ratus ir didžiausią konstrukcinį greitį, didesnį kaip 25 km/h, bei bet kuri priekaba, išskyrus bėgines transporto priemones, savaeigius mechanizmus ir žemės ūkio ir miškų traktorius, jeigu jų greitis vežant pavojingus krovinius neviršija 40 km/h;
5)
vagonas - bet kuri geležinkelių transporto priemonė be nuosavų varymo priemonių, važiuojanti ratais ant geležinkelio bėgių ir naudojama kroviniams vežti;
6)
laivas - bet kuris vidaus vandens keliais plaukiojantis ar jūrų laivas.
3 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Nedarant poveikio 6 straipsnio taikymui, neturi būti vežami pavojingi kroviniai, kuriuos vežti draudžiama pagal I priedo I.1 skirsnį, II priedo II.1 skirsnį arba III priedo III.1 skirsnį.
2. Nedarant poveikio bendrųjų patekimo į rinką taisyklių ar krovinių vežimui bendrai taikomų taisyklių taikymui, pavojingus krovinius vežti leidžiama laikantis I priedo I.1 skirsnyje, II priedo II.1 skirsnyje ir III priedo III.1 skirsnyje nustatytų sąlygų.
4 straipsnis
Trečiosios šalys
Pavojingų krovinių vežimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių leidžiamas laikantis ADR, RID arba ADN reikalavimų, jei prieduose nenurodyta kitaip.
5 straipsnis
Apribojimai dėl vežimo saugos priežasčių
1. Valstybės narės dėl saugos priežasčių gali taikyti griežtesnes nuostatas, išskyrus konstrukcijos reikalavimus, nacionaliniam pavojingų krovinių vežimui jų teritorijoje registruotomis arba pradėtomis naudoti transporto priemonėmis, vagonais ir vidaus vandens laivais.
2. Jei jos teritorijoje atsitikus avarijai ar incidentui valstybė narė mano, kad taikytinos saugos nuostatos nėra pakankamos su vežimo operacijomis susijusiems pavojams apriboti ir jei yra neatidėliotinas poreikis imtis veiksmų, juos planuodama valstybės narė praneša Komisijai apie priemonės, kurių ketina imtis.
9 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Komisija nusprendžia, ar leisti įgyvendinti atitinkamas priemones ir nustato to leidimo galiojimo trukmę.
6 straipsnis
Leidžiančios nukrypti nuostatos
1. Valstybės narės jų teritorijose atliekamoms vežimo operacijoms gali leisti vartoti kitas nei prieduose nurodytas kalbas.
2.
a)
Jeigu nesumažėja sauga, valstybės narės gali paprašyti taikyti nuo I priedo I.1 skirsnio, II priedo II.1 skirsnio ir III priedo III.1 skirsnio leidžiančias nukrypti nuostatas pavojingų krovinių vežimui jų teritorijose, jei vežamas nedidelis tam tikrų pavojingų krovinių kiekis, išskyrus aukšto ir vidutinio radioaktyvumo lygio medžiagas ir jei tokio vežimo sąlygos nėra griežtesnės už nustatytas tuose prieduose.
b)
Jeigu nesumažėja sauga, valstybės narės taip pat gali paprašyti taikyti nuo I priedo I.1 skirsnio, II priedo II.1 skirsnio ir III priedo III.1 skirsnio leidžiančias nukrypti nuostatas pavojingų krovinių vežimui jų teritorijoje, kai:
i)
vežama vietoje nedideliais atstumais; arba
ii)
vežama vietoje geležinkeliu konkrečiais nustatytais maršrutais, tai sudaro apibrėžto pramonės proceso dalį ir yra griežtai kontroliuojama aiškiai nustatytomis sąlygomis.
Komisija kiekvienu atveju išnagrinėja, ar laikomasi a ir b punktuose nustatytų reikalavimų ir 9 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nusprendžia, ar leisti taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą ir įrašyti ją į I priedo I.3 skirsnyje, II priedo II.3 skirsnyje ar III priedo III.3 skirsnyje nustatytų nacionalinių leidžiančių nukrypti nuostatų sąrašus.
3. Leidžiančios nukrypti nuostatos pagal 2 dalį galioja ne ilgesnį kaip šešerių metų laikotarpį nuo leidimo dienos, o laikotarpis nustatomas sprendime dėl leidimo. Kalbant apie leidžiančias nukrypti nuostatas, numatytas I priedo I.3 skirsnyje, II priedo II.3 skirsnyje ir III priedo III.3 skirsnyje, leidimo data laikoma 2009 m. birželio 30 d. Jei leidžiančiose nukrypti nuostatose nenurodyta kitaip, jos galioja šešerių metų laikotarpį.
Leidžiančios nukrypti nuostatos taikomos nediskriminuojant.
4. Jei valstybė narė prašo pratęsti leidimą taikyti leidžiančią nukrypti nuostatą, Komisija ją persvarsto.
Jei nėra priimta I priedo I.1 skirsnio, II priedo II.1 skirsnio ar III priedo III.1 skirsnio pakeitimų, turinčių įtakos leidžiančios nukrypti nuostatos objektui, Komisija, laikydamasi 9 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, atnaujina leidimą dar vienam laikotarpiui, kurio trukmė negali viršyti šešerių metų nuo leidimo datos, o šis laikotarpis nustatomas sprendime dėl leidimo.
Jei yra priimta I priedo I.1 skirsnio, II priedo II.1 skirsnio ir III priedo III.1 skirsnio pakeitimų, turinčių įtakos leidžiančios nukrypti nuostatos objektui, Komisija 9 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka gali:
a)
paskelbti leidžiančią nukrypti nuostatą pasenusia ir pašalinti ją iš atitinkamo priedo;
b)
apriboti leidimo taikymo sritį ir atitinkamai iš dalies pakeisti atitinkamą priedą;
c)
atnaujinti leidimą dar vienam laikotarpiui, kurio trukmė negali viršyti šešerių metų nuo leidimo datos, o šis laikotarpis nustatomas sprendime dėl leidimo.
5. Išimtiniais atvejais ir jei nekeliama pavojaus saugumui, kiekviena valstybė narė gali išduoti atskirus leidimus vykdyti jos teritorijoje pavojingų krovinių vežimo operacijas, kurios yra draudžiamos šia direktyva, arba vykdyti tokias operacijas skirtingomis nei šioje direktyvoje nustatytomis sąlygomis, jei tos vežimo operacijos yra aiškiai apibrėžtos ir ribotos trukmės.
7 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Valstybės narės savo teritorijoje gali palikti galioti I priedo I.2 skirsnyje, II priedo II.2 skirsnyje ir III priedo III.2 skirsnyje išvardytas nuostatas.
Tokias nuostatas paliekančios galioti valstybės narės apie tai informuoja Komisiją. Komisija informuoja kitas valstybes nares.
2. Nedarydamos poveikio 1 straipsnio 3 dalies taikymui, valstybės narės gali nuspręsti netaikyti III priedo III.1 skirsnio nuostatų vėliausiai iki 2011 m. birželio 30 d. Tokiu atveju atitinkama valstybė narė toliau taiko direktyvų 96/35/EB ir 2000/18/EB nuostatas, taikomas 2009 m. birželio 30 d.
8 straipsnis
Suderinimas
1. Pakeitimai, būtini priedams suderinti su mokslo ir technikos pažanga, įskaitant sekimo technologijas, šios direktyvos taikymo srityse, ypač siekiant atsižvelgti į ADR, RID ir ADN pakeitimus, priimami laikantis 9 straipsnio 3 dalyje nustatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
2. Komisija suteikia reikiamą finansinę paramą valstybėms narėms, skirtą ADR, RID ir ADN bei jų pakeitimams išversti į jų valstybines kalbas.
9 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Pavojingų krovinių vežimo komitetas.
2. Jei yra nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatytas laikotarpis - trys mėnesiai.
3. Jei yra nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1-4 dalys ir 5 dalies b punktas ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 3 dalies c punkte ir 4 dalies b punkte ir e punktuose nustatyti laikotarpiai - atitinkamai vienas mėnuo, vienas mėnuo ir du mėnesiai.
10 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, pagal kuriuos, įsigaliojusius vėliausiai iki 2009 m. birželio 30 d., įgyvendinama ši direktyva. Jos apie tai nedelsdamos informuoja Komisiją.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
11 straipsnis
Pakeitimas
Direktyvos 2006/87/EB 6 straipsnis išbraukiamas.
12 straipsnis
Panaikinimas
1. Direktyvos 94/55/EB, 96/49/EB, 96/35/EB ir 2000/18/EB panaikinamos nuo 2009 m. birželio 30 d.
Pagal panaikintų direktyvų nuostatas išduoti sertifikatai lieka galioti iki jų galiojimo pabaigos datų.
2. Sprendimai 2005/263/EB ir 2005/180/EB panaikinami.
13 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
14 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2008 m. rugsėjo 24 d.