Tarybos direktyva
1970 m. liepos 27 d.
dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių garsinio signalizavimo įtaisus, suderinimo
(70/388/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę,
kadangi techniniai reikalavimai, kuriuos motorinės transporto priemonės turi atitikti pagal nacionalinius įstatymus, be kita ko, siejasi su tų transporto priemonių garsinio signalizavimo įtaisais;
kadangi šie reikalavimai pavienėse valstybėse narėse skiriasi; kadangi dėl to būtina, kad visos valstybės narės arba papildydamos, arba vietoje galiojančių jose nuostatų priimtų vienodus reikalavimus ypač norint suteikti galimybę, kad EEB tipo patvirtinimo tvarka, kuri buvo 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos [1] dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo objektas, galėtų būti taikoma kiekvienam transporto priemonės tipui;
kadangi garsinio signalizavimo įtaisų taisyklėse turėtų būti nurodyti ne tik tokių įtaisų sumontavimo transporto priemonėse, bet taip pat ir tų įtaisų konstrukcijos reikalavimai;
kadangi suderinta garsinio signalizavimo įtaisų tipo patvirtinimo tvarka leidžia kiekvienai valstybei narei patikrinti, ar laikomasi bendrųjų gamybos ir patikros reikalavimų, bei apie padarytas išvadas pranešti kitoms valstybėms narėms, joms nusiunčiant kiekvieno tipo garsinio signalizavimo įtaisui užpildyto tipo patvirtinimo liudijimo kopiją; kadangi ant visų pagal patvirtinto tipo reikalavimus pagamintų įtaisų uždėjus EEB tipo patvirtinimo ženklą tų įtaisų techninio patikrinimo nereikia atlikti kitose valstybėse narėse,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė patvirtina bet kokį garsinio signalizavimo įtaiso tipą, kuris atitinka I priedo 1 antraštėje nustatytus gamybos ir patikros reikalavimus.
2. Tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė imasi būtinų priemonių patikrinti tiek, kiek tai yra būtina, ir, jeigu reikia, bendradarbiaudama su kompetentingomis kitų valstybių narių institucijomis, ar gamybiniai pavyzdžiai atitinka patvirtinto tipo reikalavimus. Toks patikrinimas atliekamas surengiant patikrinimus vietose.
2 straipsnis
Valstybės narės gamintojui arba įgaliotajam jo atstovui išduoda kiekvieno garsinio signalizavimo įtaiso tipo, kurį jos patvirtina pagal 1 straipsnį, EEB tipo patvirtinimo ženklą, atitinkantį I priedo 1.4 punkte pateiktą pavyzdį.
Valstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių, kad būtų neleidžiama naudoti ženklų, galinčių sukelti garsinio signalizavimo įtaisų, kurių tipas buvo patvirtintas pagal 1 straipsnį, ir kitų įtaisų painiavą.
3 straipsnis
1. Jokia valstybė narė negali uždrausti pardavinėti garsinio signalizavimo įtaisų dėl priežasčių, susijusių su tų įtaisų gamyba arba jų veikimu, jeigu tie įtaisai turi EEB patvirtinimo ženklą.
2. Vis dėlto ši nuostata nedraudžia valstybei narei imtis tokių priemonių dėl tų EEB patvirtinimo ženklą turinčių garsinio signalizavimo įtaisų, kurie pagal savo konstrukciją neatitinka patvirtinto eksperimentinio pavyzdžio.
Ta valstybė apie priemones, kurių buvo imtasi, nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai bei konkrečiai nurodo tokio sprendimo priežastis. Taip pat yra taikomos 5 straipsnio nuostatos.
Tariama, kad nesilaikoma patvirtinto eksperimentinio pavyzdžio reikalavimų, kaip apibrėžta pirmoje pastraipoje, jeigu nesilaikoma I priedo 1.2.1.6 punkte apibrėžtų didžiausių ir mažiausių apribojimų.
4 straipsnis
Kompetentingos kiekvienos valstybės narės institucijos kompetentingoms kitų valstybių narių institucijoms per mėnesį nusiunčia kiekvieno garsinio signalizavimo įtaiso tipo, kurį jos patvirtino arba atsisakė patvirtinti, tipo patvirtinimo liudijimo kopiją.
5 straipsnis
1. Jeigu EEB patvirtinimą suteikusi valstybė narė nustato, kad garsinio signalizavimo įtaisų, turinčių tokį patį patvirtinimo ženklą, tam tikras skaičius neatitinka jos patvirtinto tipo reikalavimų, ta valstybė narė imasi būtinų priemonių, kad būtų užtikrinta, jog gamybiniai pavyzdžiai atitiktų patvirtinto tipo reikalavimus. Tos valstybės kompetentingos institucijos kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms teikia rekomendacijas dėl priemonių, kurių reikėtų imtis ir kurios, jeigu reikia, gali būti sugriežtinamos pripažįstant EEB tipo patvirtinimą netekusiu galios. Minėtos institucijos imasi tokių pačių priemonių, jeigu kitos valstybės narės kompetentingos institucijos praneša joms apie reikalavimų nesilaikymą.
2. Valstybių narių kompetentingos institucijos vienos kitoms per mėnesį praneša apie visus EEB tipo patvirtinimus, kurie yra pripažinti netekusiais galios, ir apie tokių priemonių priežastis.
3. Jeigu EEB tipo patvirtinimą suteikusi valstybė narė užginčija jai perduotą pranešimą apie tai, kad nesilaikoma nustatytų reikalavimų, atitinkamos valstybės narės stengiasi išspręsti ginčą. Pranešama Komisijai ir, jeigu reikia, ji surengia atitinkamą pasitarimą, kad būtų pasiektas susitarimas.
6 straipsnis
Pagal taisykles, priimtas šiai direktyvai įgyvendinti, priimtuose visuose sprendimuose, kuriais garsinio signalizavimo įtaisui atsisakoma suteikti patvirtinimą arba tas patvirtinimas pripažįstamas netekusiu galios ar kuriais uždraudžiama pardavinėti tokius įtaisus arba naudoti juos, išsamiai nurodomos priežastys, kuriomis yra pagrįsti tie sprendimai. Apie sprendimą pranešama atitinkamai šaliai, kuri kartu informuojama apie savo teisių gynimo priemones, kuriomis ta šalis gali pasinaudoti pagal valstybėje narėje galiojančius įstatymus, ir apie laikotarpį, per kurį galima pasinaudoti tomis teisių gynimo priemonėmis.
7 straipsnis
Jokia valstybė narė negali atsisakyti transporto priemonei suteikti EEB tipo patvirtinimą arba nacionalinį tipo patvirtinimą dėl priežasčių, susijusių su tos transporto priemonės garsinio signalizavimo įtaisu, jeigu tas įtaisas turi EEB patvirtinimo ženklą ir jeigu jis sumontuotas pagal I priedo 2 punkte nustatytus reikalavimus.
8 straipsnis
Šioje direktyvoje "transporto priemonė" - tai naudoti keliuose skirta kiekviena motorinė transporto priemonė, su kėbulu arba be jo, turinti bent keturis ratus, kurios didžiausias projektinis greitis viršija 25 km/h, išskyrus bėgiais važiuojančias transporto priemones, žemės ūkio traktorius ir mašinas bei viešosios paskirties transporto priemones.
9 straipsnis
Būtini pakeitimai, kad I ir II priedų reikalavimai būtų sutvarkyti taip, jog būtų atsižvelgta į technikos pažangą, priimami laikantis 1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimu, suderinimo pagal 13 straipsnyje nustatytą tvarką.
10 straipsnis
1. Valstybės narės priima nuostatas, kuriomis nustato būtinus reikalavimus, kad šios direktyvos būtų laikomasi per 18 mėnesių nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos, ir nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
2. Valstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos taikymo srityje jų priimtų pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstai būtų perduoti Komisijai.
11 straipsnis
Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1970 m. liepos 27 d.