Tarybos direktyva
1986 m. liepos 24 d.
dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų gyvūninės kilmės maisto produktuose ir ant jų nustatymo
(86/363/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi augalininkystė Europos bendrijoje yra labai svarbi;
kadangi augalininkystės derlius nuolat veikia kenksmingi organizmai ir piktžolės;
kadangi yra labai svarbu apsaugoti augalus nuo šių organizmų, kad ne tik nesumažėtų derliai arba išauginti produktai nebūtų pažeisti, bet ir padidėtų žemės ūkio našumas;
kadangi cheminių pesticidų naudojimas yra vienas svarbiausių augalų, augalinių produktų ir gyvulių apsaugos būdų;
kadangi vis dėlto šių pesticidų poveikis augalų ir gyvūnų produkcijai yra ne vien tik teigiamas, nes apskritai jie yra toksinės medžiagos arba preparatai, turintys pavojingą šalutinį poveikį;
kadangi daugelis pesticidų ir jų metabolitų arba skilimo produktų gali būti kenksmingi augalinės ir gyvūninės kilmės produktų vartotojams;
kadangi šie pesticidai ir su jais susiję teršalai gali būti pavojingi aplinkai ir netiesiogiai per gyvūninės kilmės produktus - žmonėms;
kadangi, norint išvengti šio pavojaus, kelios valstybės narės jau nustatė didžiausią tam tikrų likučių koncentraciją gyvūninės kilmės produktuose ir ant jų;
kadangi skirtinga valstybių narių nustatyta didžiausia leistina pesticidų likučių koncentracija gali tapti kliūtimis prekybai ir laisvam prekių judėjimui Bendrijoje;
kadangi dėl šios priežasties pradiniame etape turėtų būti nustatyta mėsoje, mėsos produktuose, piene ir pieno produktuose didžiausia leistina tam tikrų chlororganinių junginių koncentracija, kurios būtina laikytis išleidžiant šiuos produktus į apyvartą;
kadangi be to, didžiausios koncentracijos laikymasis užtikrins laisvą prekių judėjimą ir tinkamą vartotojų sveikatos apsaugą;
kadangi tuo pačiu metu valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė leisti kontroliuoti pesticidų likučius jų teritorijose gaminamuose ir vartojamuose gyvūninės kilmės maisto produktuose taikant monitoringo sistemą ir panašias priemones, kad jos galėtų suteikti nustatytą koncentraciją atitinkančias garantijas;
kadangi dažniausiai pakanka imti kontrolinius šviežio pieno ir šaldytos grietinėlės mėginius pieninėje arba parduodant juos galutiniam vartotojui; tačiau kadangi kontrolinius šviežio pieno ir šaldytos grietinėlės mėginius valstybėms narėms turėtų būti leidžiama imti ir ankstesniame etape;
kadangi šios direktyvos nuostatų nebūtina taikyti produktams, skirtiems eksportuoti į trečiąsias šalis;
kadangi valstybėms narėms turėtų būti leidžiama laikinai sumažinti nustatytą koncentraciją, jei netikėtai paaiškėja, kad jie yra pavojingi žmonių arba gyvūnų sveikatai;
kadangi tokiu atveju reikėtų nustatyti glaudų valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą Augalų sveikatos nuolatiniame komitete;
kadangi tam, kad būtų garantuota, jog išleidžiant aptariamus produktus į apyvartą yra laikomasi šios direktyvos, valstybės narės privalo numatyti tinkamas kontrolės priemones;
kadangi turėtų būti nustatyti Bendrijos ėminių ėmimo ir analizės metodai, kurie būtų taikomi bent jau kaip pamatiniai metodai;
kadangi ėminių ėmimo ir analizės metodai yra mokslo bei technikos sritis ir turėtų būti nustatomi taikant glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo Augalų sveikatos nuolatiniame komitete procedūrą;
kadangi 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 64/433/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3768/85 [5], 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvoje 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3768/85, ir 1985 m. rugpjūčio 5 d. Tarybos direktyvoje 85/397/EEB dėl visuomenės ir gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai termiškai apdorotu pienu [7], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3768/85, numatyta nustatyti leistinas pesticidų ribas šviežiai mėsai, siunčiamai iš vienos valstybės narės į kitą, iš trečiųjų šalių importuojamai šviežiai mėsai ir termiškai apdorotam pienui, siunčiamam iš vienos valstybės narės į kitą, ir atitinkamus analizės metodus; ir kadangi šioje direktyvoje nustatyta didžiausia likučių koncentracija turėtų būti taikoma ir minėtose trijose direktyvose;
kadangi valstybėms narėms reikėtų parengti Komisijai metines ataskaitas apie jų taikytų kontrolės priemonių rezultatus, kad būtų galima sukaupti visos Bendrijos informaciją apie pesticidų likučių koncentraciją;
kadangi, norint sukurti vieningą Bendrijos sistemą, Taryba iki 1991 m. birželio 30 d. turėtų iš naujo apsvarstyti šią direktyvą,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Nepažeidžiant Bendrijos arba nacionalinių nuostatų dėl dietinio arba vaikų maisto, ši direktyva taikoma I priede išvardytiems gyvūninės kilmės maisto produktams, kuriuose pasitaiko II priede išvardytų pesticidų likučių.
2 straipsnis
1. Šioje direktyvoje "pesticidų likučiai" - tai II priede išvardytų pesticidų bei jų metabolitų ir skilimo arba reakcijos produktų liekanos 1 straipsnyje nurodytuose produktuose arba ant jų.
2. Šioje direktyvoje "išleidimas į apyvartą" - tai bet koks 1 straipsnyje nurodytų produktų perdavimas už užmokestį arba nemokamai.
3 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad 1 straipsnyje minėti produktai dėl juose esančių pesticidų likučių nekeltų pavojaus žmonių sveikatai nuo jų išleidimo į apyvartą dienos.
2. Valstybės narės negali drausti arba trukdyti išleisti jų teritorijose į apyvartą 1 straipsnyje nurodytus produktus dėl to, kad šie turi pesticidų likučių, jei tų likučių koncentracija neviršija II priede nustatytos didžiausios koncentracijos.
4 straipsnis
1. Valstybės narės nurodo, kad pesticidų likučių koncentracija 1 straipsnyje minėtuose produktuose negali būti didesnė už II priede nurodytą koncentraciją nuo produktų išleidimo į apyvartą dienos.
2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, bent jau ima kontrolinius mėginius, kad užtikrintų didžiausios koncentracijos, apie kurią kalbama 1 dalyje, laikymąsi.
5 straipsnis
1. Taikydamos išlygą 4 straipsniui, valstybės narės gali 1 straipsnyje minėtiems produktams, išskyrus importuojamus iš trečiųjų šalių arba skirtus kitoms valstybėms narėms, tebetaikyti jų teritorijose galiojančią pesticidų likučių monitoringo sistemą ir bet kurią kitą priemonę, kad užtikrintų rezultatą, atitinkantį II priede nustatytą pesticidų likučių koncentraciją, ir, neatsižvelgdamos į jų šaltinį, įvertintų visame maisto davinyje esančių likučių mitybos poveikį jų gyventojams. Tokias priemones sudaro reguliarūs tipiniai šių pesticidų likučių koncentracijos būdingame maiste tyrimai.
2. Apie visus 1 dalies taikymo atvejus valstybės narės praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
6 straipsnis
Nepaisant 4 straipsnio nuostatų, I priede nurodytų produktų, klasifikuojamų Bendrojo muitų tarifo 04.01 pozicijoje, kontroliniai mėginiai imami pieninėse, o jei šie produktai nėra pristatomi į pienines - toje vietoje, kur jie pateikiami vartotojui. Tačiau valstybės narės gali numatyti, kad kontroliniai mėginiai būtų imami nuo tada, kai minėti produktai pirmą kartą išleidžiami į apyvartą.
7 straipsnis
Valstybės narės kasmet iki rugpjūčio 1 d. parengia Komisijai ataskaitą apie oficialių patikrinimų rezultatus, vykdytą monitoringą ir kitas priemones, kurių pagal 4, o tam tikrais atvejais - 5 straipsnio reikalavimus buvo imtasi ankstesniais metais.
8 straipsnis
1. Mėginių ėmimo ir analizės metodai, taikomi atliekant patikrinimus, vykdant monitoringą ir įgyvendinant kitas 4 straipsnyje, o tam tikrais atvejais - 5 straipsnyje numatytas priemones, nustatomi 12 straipsnyje nurodyta tvarka. Bendrijos analizės metodai, taikytini ginčytinais atvejais, netrukdo valstybėms narėms naudotis kitais mokslo patvirtintais metodais, kuriais galima gauti panašius rezultatus.
2. Apie metodus, taikytus remiantis 1 dalies nuostatomis, valstybės narės informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
3. 1 ir 2 dalys taikomos nepažeidžiant Bendrijos veterinarinio patikrinimo priemonių, skirtų patikrinti pesticidų likučius 1 straipsnyje nurodytuose produktuose, ypač priemonių, priimtų vadovaujantis Direktyvomis 64/433/EEB, 72/462/EEB ir 85/397/EEB.
9 straipsnis
1. Jei, valstybės narės nuomone, didžiausia II priede nustatyta koncentracija kelia pavojų žmonių sveikatai ir dėl to reikia imtis skubių veiksmų, ji gali laikinai sumažinti šią koncentraciją savo teritorijoje. Tokiu atveju apie šias priemones ji nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms bei Komisijai ir nurodo jų taikymo priežastis.
2. Jei susiklosto 1 dalyje numatyta padėtis, 13 straipsnyje nustatyta tvarka sprendžiama, ar II priede nustatyta didžiausia koncentracija turėtų būti pakeista. Kol Taryba arba Komisija, remdamosi minėta tvarka, priims sprendimą, valstybė narė gali toliau taikyti anksčiau naudotas priemones.
10 straipsnis
Nepažeisdama 9 straipsnio nuostatų, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima II priede nustatytos didžiausios koncentracijos pakeitimus, atsižvelgdama į mokslo ir technikos pažangą.
11 straipsnis
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, direktyvomis vienbalsiai priima visus naujus produktų sąrašus ir visus naujus pesticidų likučių 1 straipsnyje nurodytuose produktuose bei ant jų ir jų didžiausių verčių sąrašus.
12 straipsnis
1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Augalų sveikatos nuolatiniam komitetui, toliau - Komitetui, svarstyti perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybių narių atstovų prašymu.
2. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama 54 balsų dauguma.
4. Komisija imasi numatytų priemonių ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Tais atvejais, kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones priima Komisija ir nedelsdama jas įgyvendina, nebent Taryba minėtas priemones būtų atmetusi paprasta balsų dauguma.
13 straipsnis
1. Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Komitetui svarstyti perduoda jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybių narių atstovų prašymu.
2. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per dvi dienas. Nuomonė patvirtinama 54 balsų dauguma.
4. Komisija imasi numatytų priemonių ir nedelsdama jas įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Tais atvejais, kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu, gavusi pasiūlymą, Taryba per 15 dienų nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones priima Komisija ir nedelsdama jas įgyvendina, išskyrus tą atvejį, kai Taryba atmetė minėtas priemones paprasta balsų dauguma.
14 straipsnis
Ši direktyva netaikoma 1 straipsnyje nurodytiems produktams, jei pateikiami tinkami įrodymai, kad jie skirti eksportuoti į trečiąsias šalis.
15 straipsnis
Siekdama patobulinti šia direktyva įvedamą Bendrijos sistemą, Taryba, remdamasi Komisijos ataskaita ir, jei reikia, atitinkamais pasiūlymais, ne vėliau kaip iki 1991 m. birželio 30 d. išnagrinėja šią direktyvą iš naujo.
16 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1988 m. birželio 30 d. įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstus.
17 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1986 m. liepos 24 d.