Europos Parlamento Ir Tarybos Direktyva 1999/42/EB
1999 m. birželio 7 d.
nustatanti kvalifikacijų pripažinimo mechanizmą profesinės veiklos rūšims, kurioms taikomos liberalizavimo ir pereinamojo laikotarpio priemones nustatančios direktyvos, ir papildanti bendrąsias kvalifikacijų pripažinimo sistemas
EUROPOS PARLAMENTAS IR
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 40 straipsnį, 47 straipsnio 1 dalį, 47 straipsnio 2 dalies pirmą ir trečią sakinius ir 55 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pateiktą nuomonę [2],
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3] ir atsižvelgdami į 1999 m. balandžio 22 d. bendrą tekstą,
(1) kadangi pagal Sutartį nuo pereinamojo laikotarpio pabaigos visoks diskriminacinių sąlygų dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei taikymas įsisteigimui ir paslaugų teikimui yra uždraustas; kadangi dėl to tam tikros šioje srityje taikomų direktyvų nuostatos pasidarė nereikalingos taikant nacionalinio režimo taisyklę, nes ta taisyklė yra įrašyta pačioje Sutartyje ir turi tiesioginį veikimą;
(2) kadangi vis dėlto tam tikros tų direktyvų nuostatos, skirtos palengvinti tiesioginį naudojimąsi įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas, turėtų būti išlaikytos, ypač tais atvejais, kai jos sėkmingai nustato, kaip turi būti vykdomi įsipareigojimai pagal Sutartį;
(3) kadangi, siekiant daugeliui veiklos rūšių palengvinti naudojimąsi įsisteigimo laisve ir laisve teikti paslaugas, pereinamojo laikotarpio priemones nustatančios direktyvos buvo patvirtintos iki abipusio kvalifikacijų pripažinimo; kadangi tos direktyvos pripažįsta faktą, jog atitinkama veikla buvo verčiamasi atitinkamą ir gana neseniai buvusį laikotarpį valstybėje narėje, iš kurios pilietis atvyksta, pakankamu įrodymu kvalifikacijos, leidžiančios imtis atitinkamos veiklos valstybėje narėje, turinčioje vertimąsi tokios veiklos rūšimis reglamentuojančias taisykles;
(4) kadangi pagrindinės minėtų direktyvų nuostatos turėtų būti pakeistos pagal 1992 m. gruodžio 11 ir 12 d. Edinburge posėdžiavusios Europos Vadovų Tarybos išvadas dėl subsidiarumo, Bendrijos teisės aktų supaprastinimo ir ypač dėl to, kad Komisija turėtų persvarstyti ankstesnes direktyvas dėl profesinių kvalifikacijų; kadangi dėl to atitinkamos direktyvos turėtų būti panaikintos;
(5) kadangi 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/48/EEB dėl bendros aukštojo mokslo diplomų, išduotų baigusiems ne mažiau kaip trejų metų profesinį švietimą ir mokymą, pripažinimo sistemos [4] ir 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 92/51/EEB dėl antrosios bendros profesinio švietimo ir mokymo pripažinimo sistemos, papildanti Direktyvą 89/48/EEB [5], yra netaikomos tam tikroms profesinės veiklos rūšims, kurioms taikomos šį objektą atitinkančios direktyvos (šios direktyvos A priedo pirmoji dalis); kadangi dėl to profesinės veiklos rūšims, kurioms netaikomos direktyvos 89/48/EEB ir 92/51/EEB, turėtų būti nustatytas kvalifikacijų pripažinimo mechanizmas; kadangi profesinės veiklos rūšys, išvardytos šios direktyvos A priedo antroje dalyje, diplomų pripažinimo atžvilgiu daugiausia priklauso Direktyvos 92/51/EEB taikymo sričiai;
(6) kadangi Tarybai buvo perduotas pasiūlymas, kuriuo siekiama iš dalies pakeisti direktyvas 89/48/EEB ir 92/51/EEB dėl finansinės būklės įrodymo ir draudimo nuo finansinės rizikos, kurių priimančioji valstybė narė gali reikalauti iš pareiškėjo; kadangi Taryba ketina svarstyti šį pasiūlymą vėliau;
(7) kadangi Tarybai buvo perduotas pasiūlymas, kuriuo siekiama palengvinti specializuotų slaugytojų, neturinčių jokių iš Direktyvos 77/452/EEB [6] 3 straipsnyje išvardytų kvalifikacijų, laisvą judėjimą; kadangi Taryba ketina svarstyti šį pasiūlymą vėliau;
(8) kadangi ši direktyva turėtų reikalauti, kad būtų reguliariai rengiamos jos įgyvendinimo ataskaitos;
(9) kadangi ši direktyva neapriboja Sutarties 39 straipsnio 4 dalies ir 45 straipsnio taikymo,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
Taikymo sritis
1 straipsnis
1. Valstybės narės imasi šioje direktyvoje apibūdintų priemonių dėl fizinių asmenų ir bendrovių ar firmų, kurioms taikoma bendrųjų programų dėl laisvės teikti paslaugas [7] ir įsisteigimo laisvės apribojimų panaikinimo [8] I dalis (toliau - "pareiškėjai") ir kurie nori verstis A priede išvardytomis veiklos rūšimis, įsisteigimo ar paslaugų teikimo savo teritorijose.
2. Ši direktyva taikoma A priede išvardytoms veiklos rūšims, kuriomis valstybių narių piliečiai nori verstis priimančiojoje valstybėje narėje kaip savarankiškai arba pagal darbo sutartį dirbantys asmenys.
2 straipsnis
Valstybės narės, kuriose, norint imtis kurios nors A priede nurodytos veiklos ar verstis ja, reikalaujama turėti tam tikras kvalifikacijas, užtikrina, kad visiems pareiškėjams, kurie dėl to kreipiasi, prieš jiems įsisteigiant ar pradedant teikti paslaugas būtų teikiama informacija apie profesiją, kuria jie ketina verstis, reglamentuojančias taisykles.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
Kitos valstybės narės suteiktų oficialių kvalifikacijų pripažinimas
3 straipsnis
1. Nepažeisdama 4 straipsnio, valstybė narė negali dėl neadekvačių kvalifikacijų atsisakyti leisti kitos valstybės narės piliečiui imtis kurios nors A priedo pirmoje dalyje nurodytos veiklos ar ja verstis tomis pačiomis sąlygomis, kurios taikomos jos piliečiams, pirmiau nepalyginus diplomais, pažymėjimais ar kitais pareiškėjo oficialią kvalifikaciją įrodančiais dokumentais patvirtintų žinių ir įgūdžių, kuriuos pareiškėjas įgijo, kad galėtų verstis ta pačia veikla kitur Bendrijoje, su tais, kurių reikalaujama pagal jos pačios nacionalines taisykles. Tais atvejais, kai lyginimasis patikrinimas rodo, kad diplomu, pažymėjimu ar kitais kitos valstybės narės suteiktų oficialių kvalifikacijų įrodymais patvirtintos žinios ir įgūdžiai atitinka tuos, kurių reikalaujama pagal jos nacionalines taisykles, priimančioji valstybė narė negali atsakyti jo turėtojui teisės verstis atitinkama veikla. Tačiau tai atvejais, kai lyginamasis patikrinimas rodo didesnį skirtumą, priimančioji valstybė narė pareiškėjui suteikia progą parodyti, kad jis yra jau įgijęs trūkstamų žinių ir įgūdžių. Šiuo atveju priimančioji valstybė narė suteikia prašytojui teisę pasirinkti adaptacijos laikotarpį arba tinkamumo testą pagal analogiją su direktyvomis 89/48/EEB ir 92/51/EEB.
Nesilaikydama šios taisyklės, priimančioji valstybė narė gali reikalauti adaptacijos laikotarpio ar tinkamumo testo, jei migrantas numato verstis profesinės veiklos rūšimis, kurios išvardytos A priedo pirmoje dalyje ir kurioms reikalingas galiojančių specifinių nacionalinių taisyklių žinojimas ir taikymas, kaip savarankiškai dirbantis asmuo arba įmonės vadovas, jeigu priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos tų taisyklių žinojimo ir taikymo reikalauja jos pačios piliečiams imantis tokių veiklos rūšių.
Valstybės narės stengiasi atsižvelgti į tai, kuriai iš tų alternatyvų pareiškėjas teikia pirmenybę.
2. Pripažinimo prašymai pagal šio straipsnio 1 dalį nagrinėjami per kuo trumpesnį laikotarpį, ir priimančiosios valstybės narės kompetentinga institucija, pateikdama sprendimą, kuris priimamas ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo prašymo ir visų patvirtinamųjų dokumentų pateikimo dienos, nurodo jo motyvus. Pagal nacionalinės teisės aktus turi būti suteikiama teisė apskųsti sprendimą arba tokio sprendimo nepriėmimą.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
Profesinių kvalifikacijų pripažinimas, remiantis kitoje valstybėje narėje įgyta patirtimi
4 straipsnis
Tais atvejais, kai valstybėje narėje ėmimasis kurios nors A priede nurodytos veiklos arba vertimasis ja priklauso nuo bendrųjų, prekybos ar profesinių žinių ar gebėjimų turėjimo, faktą, kad atitinkama veikla buvo verčiamasi kitoje valstybėje narėje, ta valstybė narė laiko pakankamu tokių žinių ir gebėjimų įrodymu. Jei veikla yra minima A priedo pirmoje dalyje, reikia, kad ja būtų verstasi:
1) I sąraše išvardytomis veiklos rūšimis:
a) šešerius metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui; arba
b) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip trejų metų mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
c) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad jis ne mažiau kaip penkerius metus atitinkama veikla buvo vertęsis kaip pagal darbo sutartį dirbantis asmuo; arba
d) penkerius metus iš eilės - kaip vadovaujančiam darbuotojui, iš kurių ne mažiau kaip trejus metus buvo užimti techniniuose postuose, būnant atsakingu už vieną ar daugiau įmonės padalinių tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus.
a ir c punktuose nurodytais atvejais vertimasis ta veikla neturi būti nutrūkęs daugiau kaip prieš dešimt metų iki prašymo pagal 8 straipsnį pateikimo dienos;
2) II sąraše išvardytomis veiklos rūšimis:
a) šešerius metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui; arba
b) - trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs bent trejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus, arba
- ketverius metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs bent dvejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
c) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad jis bent penkerius metus atitinkama veikla buvo vertęsis kaip pagal darbo sutartį dirbantis asmuo; arba
d) - penkerius metus iš eilės - kaip pagal darbo sutartį dirbančiam asmeniui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip trejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
- šešerius metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip dvejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus.
a ir c punktuose nurodytais atvejais vertimasis ta veikla neturi būti nutrūkęs daugiau kaip prieš dešimt metų iki 8 straipsnyje nurodyto prašymo padavimo dienos;
3) III sąraše išvardytomis veiklos rūšimis:
a) šešerius metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui; arba
b) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip trejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
c) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad jis ne mažiau kaip penkerius metus atitinkama veikla buvo vertęsis kaip pagal darbo sutartį dirbantis asmuo.
a ir c punktuose nurodytais atvejais vertimasis ta veikla neturi būti nutrūkęs daugiau kaip prieš dešimt metų iki 8 straipsnyje nurodyto prašymo padavimo dienos;
4) IV sąraše išvardytomis veiklos rūšimis:
a) penkerius metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui; arba
b) dvejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip trejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
c) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip dvejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
d) dvejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad jis ne mažiau kaip trejus metus atitinkama veikla jis buvo vertęsis kaip pagal darbo sutartį dirbantis asmuo; arba
e) trejus metus iš eilės - kaip pagal darbo sutartį dirbančiam asmeniui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs ne mažiau kaip dvejų metų profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus;
5) V sąrašo a ir b punktuose išvardytomis veiklos rūšimis:
a) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui, jei vertimasis ta veikla nenutrūko daugiau kaip prieš dvejus metus iki 8 straipsnyje nurodyto prašymo pateikimo dienos;
b) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui, jei vertimasis ta veikla nenutrūko daugiau kaip prieš dvejus metus iki 8 straipsnyje nustatyto prašymo padavimo dienos, nebent priimančioji valstybė narė leidžia savo piliečiams nutraukti vertimąsi ta veikla ilgesnį laikotarpį; arba
6) VI sąraše išvardytomis veiklos rūšimis:
a) trejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui; arba
b) dvejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus; arba
c) dvejus metus iš eilės - kaip savarankiškai dirbančiam asmeniui ar įmonės vadovui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad jis ne mažiau kaip trejus metus atitinkama veikla buvo vertęsis kaip pagal darbo sutartį dirbantis asmuo; arba
d) trejus metus iš eilės - kaip pagal darbo sutartį dirbančiam asmeniui tais atvejais, kai pareiškėjas įrodo, kad atitinkamai veiklai jis anksčiau buvo įgijęs profesinį mokymą, patvirtintą valstybės pripažintu pažymėjimu arba kompetentingos profesinės ar verslo organizacijos laikomą visiškai tenkinančiu jos reikalavimus.
a ir c punktuose nurodytais atvejais vertimasis ta veikla neturi būti nutrūkęs daugiau kaip prieš dešimt metų iki 8 straipsnyje nurodyto prašymo padavimo dienos.
5 straipsnis
Tais atvejais, kai pareiškėjas turi valstybėje narėje gautą valstybės pripažintą pažymėjimą, patvirtinantį atitinkamos veiklos žinias ir gebėjimus, lygiaverčius atitinkamai ne mažiau kaip dvejų ar trejų metų profesiniam mokymui, tą pažymėjimą priimančioji valstybė narė gali laikyti pažymėjimu, patvirtinančiu profesinį mokymą tos trukmės, kurios reikalauja 4 straipsnio 1 dalies b ir d punktai, 2 dalies b ir d punktai, 3 dalies b punktas ir 4 dalies b, c ir e punktai.
6 straipsnis
Tais atvejais, kai pareiškėjo profesinio mokymo trukmė yra ne mažiau kaip dveji metai ir ne daugiau kaip treji, 4 straipsnio reikalavimai yra patenkinami, jei profesinio patyrimo, įgyto kaip savarankiškai dirbančio asmens ar vadovo, kaip nurodyta 4 straipsnio 1 dalies b ir d punktuose, 2 dalies b punkto pirmoje įtraukoje, 3 dalies b punkte ir 4 dalies b punkte, arba kaip pagal darbo sutartį dirbančio asmens, kaip nurodyta 4 straipsnio 2 dalies d punkto pirmoje įtraukoje, trukmė proporcingai pailginama, kad būtų išlyginta profesinio mokymo trukmė.
7 straipsnis
Laikoma, kad asmuo yra vertęsis tam tikra veikla kaip įmonės vadovas pagal 4 straipsnį, jei jis tokia veikla įmonėje yra vertęsis atitinkamoje profesinėje srityje:
a) kaip įmonės vadovas ar įmonės padalinio vadovas; arba
b) kaip įmonės savininko ar vadovo pavaduotojas tais atvejais, kai tos pareigos yra susijusios su atstovaujamam savininkui ar vadovui lygiaverte atsakomybe; arba
c) eidamas vadovaujančias komercinio ir (arba) techninio pobūdžio pareigas, susijusias su atsakomybe už vieną ar daugiau įmonės padalinių.
8 straipsnis
Įrodymu, kad laikomasi 4 straipsnyje nustatytų reikalavimų, pripažįstamas pareiškėjo kilmės valstybės narės arba valstybės narės, iš kurios jis atvyksta, kompetentingos valdžios institucijos išduotas veiklos pobūdį ir trukmę patvirtinantis pažymėjimas, kurį pareiškėjas turi pateikti kartu su prašymu gauti leidimą priimančiojoje valstybėje narėje verstis atitinkama veikla ar atitinkamomis veiklos rūšimis.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
Kitoje valstybėje narėje įgytų kitų profesinių kvalifikacijų pripažinimas
9 straipsnis
1. Tais atvejais, kai priimančioji valstybė narė reikalauja, kad jos pačios nacionaliniai subjektai, norintys imtis kurios nors 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos, pateiktų įrodymą dėl nepriekaištingos reputacijos ir įrodymą, kad jiems anksčiau nebuvo iškelta bankroto byla, arba vieną iš jų, kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių nacionalinių subjektų atžvilgiu, ji priima išrašą iš teismo dokumento arba, jei tokio nėra, kompetentingos teismo ar administracinės institucijos pareiškėjo kilmės valstybėje narėje arba valstybėje narėje, iš kurios jis atvyksta, išduotą lygiavertį dokumentą, rodantį, kad šių reikalavimų laikomasi.
2. Tais atvejais, kai valstybė narė savo pačios nacionaliniams subjektams, norintiems imtis kurios nors 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos, nustato tam tikrus reikalavimus dėl nepriekaištingos reputacijos ir reikalauja įrodymo, kad jiems nėra ir anksčiau nebuvo iškelta bankroto byla ir kad jiems anksčiau nebuvo taikytos profesinės ar administracinės drausminės priemonės (pvz., atėmimas teisės eiti tam tikras pareigas, praktinės veiklos sustabdymas ar išbraukimas iš sąrašo), bet tokiu įrodymu negali būti pripažintas šio straipsnio 1 dalyje minėtas dokumentas, kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių nacionalinių subjektų atžvilgiu, ji priima kompetentingos teismo ar administracinės institucijos pareiškėjo kilmės valstybėje narėje arba valstybėje narėje, iš kurios jis atvyksta, išduotą pažymėjimą, patvirtinantį, kad šių reikalavimų laikomasi. Toks pažymėjimas nurodo ryšį su konkrečiais faktais, kurie yra svarbūs priimančiajai valstybei narei.
3. Tais atvejais, kai pareiškėjo kilmės valstybė narė ar valstybė narė, iš kurios jis atvyksta, neišduoda šio straipsnio 1 ir 2 dalyse minėtų dokumentų, tokie dokumentai pakeičiami priesaikos deklaracija arba, tose valstybėse narėse, kuriose nėra nustatyta tokios deklaracijos, suinteresuoto asmens oficialiu pareiškimu kompetentingoje teismo ar administracinėje institucijoje, arba, prireikus notaro biure toje valstybėje narėje; tokia institucija ar notaras išduoda pažymėjimą, patvirtinantį priesaikos deklaracijos arba oficialaus pareiškimo autentiškumą. Pareiškimas dėl to, kad anksčiau nebuvo iškelta bankroto byla, gali būti daromas ir tos valstybės narės kompetentingoje profesinėje ar verslo organizacijoje.
4. Tais atvejais, kai priimančioji valstybė narė reikalauja finansinės būklės įrodymo, pareiškėjo kilmės valstybėje narėje arba valstybėje narėje, iš kurios jis atvyksta, bankų išduotus pažymėjimus ji laiko lygiaverčiais tokiems pažymėjimams, išduotiems savo pačios teritorijoje.
5. Tais atvejais, kai priimančioji valstybė narė reikalauja, kad jos pačios nacionaliniai subjektai, norintys imtis kurios nors 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos arba ja verstis, pateiktų įrodymą, kad yra apdrausti nuo finansinės rizikos, atsirandančios dėl jų profesinės atsakomybės, kitų valstybių narių draudimo įmonių išduotus pažymėjimus ji laiko lygiaverčiais tokiems pažymėjimams, išduotiems savo pačios teritorijoje. Tokiuose pažymėjimuose pažymima, kad draudėjas yra įvykdęs priimančiojoje valstybėje narėje galiojančių įstatymų ir kitų teisės aktų reikalavimus dėl draudimo sąlygų ir dydžio.
6. Pateikiami šio straipsnio 1, 2, 3 ir 5 dalyse minėti dokumentai negali būti išduoti anksčiau kaip prieš tris mėnesius iki jų pateikimo.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
Procedūrinės nuostatos
10 straipsnis
1. Per 14 straipsnyje nustatytą laikotarpį valstybės narės paskiria institucijas ir įstaigas, atsakingas už 8 straipsnyje ir 9 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse minėtų pažymėjimų išdavimą, ir šią informaciją nedelsdamos praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
2. Į koordinavimo grupę, įsteigtą pagal Direktyvos 89/48/EEB 9 straipsnio 2 dalį, kiekviena valstybė narė gali paskirti šio straipsnio 1 dalyje minėtų institucijų ir įstaigų veiklos koordinatorių. Koordinavimo grupės uždaviniai taip pat yra šie:
- palengvinti šios direktyvos įgyvendinimą,
- valstybėse narėse rinkti visą naudingą informaciją apie jos taikymą, visų pirma kaupti ir lyginti informaciją apie įvairias profesines kvalifikacijas tose veiklos srityse, kurioms taikoma ši direktyva.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
Baigiamosios nuostatos
11 straipsnis
1. Šia direktyva B priede išvardytos direktyvos panaikinamos.
2. Nuorodos į panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
12 straipsnis
Nuo 2001 m. sausio 1 d. valstybės narės kas dveji metai Komisijai siunčia ataskaitą apie nustatytos sistemos taikymą.
Be bendrų pastabų, ataskaitoje pateikiama priimtų sprendimų statistinė santrauka ir pagrindinių problemų, kylančių dėl šios direktyvos įgyvendinimo, aprašymas.
13 straipsnis
Ne vėliau kaip po penkerių metų nuo 14 straipsnyje nurodytos dienos Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai praneša apie šios direktyvos, ypač jos 5 straipsnio, taikymą valstybėse narėse.
Komisija, išklausiusi reikalingas nuomones ir pirmiausia koordinatorių, pateikia savo išvadas dėl esamos tvarkos keitimo. Prireikus Komisija taip pat pateikia pasiūlymą dėl esamų nuostatų tobulinimo, kad būtų sudarytos palankios sąlygos laisvam asmenų judėjimui, įsisteigimo teisei ir laisvei teikti paslaugas.
14 straipsnis
1. Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuostatas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 2001 m. liepos 31 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
15 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
16 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1999 m. birželio 7 d.