TARYBOS REGLAMENTAS Nr. 485/2008/EB
2008 m. gegužės 26 d.
dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio garantijų fondo finansavimo sistemos dalį, patikrinimo
(kodifikuota redakcija)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
kadangi:
(1)
1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4045/89 dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, patikrinimo ir panaikinantis Direktyvą 77/435/EEB (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėtas reglamentas turėtų būti kodifikuotas.
(2)
Pagal 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (4) 9 straipsnį valstybės narės turi imtis priemonių, būtinų veiksmingai finansinių Bendrijos interesų apsaugai, visų pirma siekdamos patikrinti iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšų finansuojamų operacijų tikrumą ir atitikimą, užkirsti kelią pažeidimams ir su jais kovoti bei atgauti dėl pažeidimų ar aplaidumo prarastas sumas.
(3)
Įmonių, gaunančių ar pervedančių lėšas, komercinių dokumentų patikrinimas gali būti labai veiksminga sandorių, kurie sudaro EŽŪGF finansavimo sistemos dalį, priežiūros priemonė. Šis patikrinimas papildo kitus patikrinimus, kuriuos jau atlieka valstybės narės. Be to, nacionalinių nuostatų, susijusių su patikrinimu, kurios yra išsamesnės už apibrėžtas šiame reglamente, jis neapima.
(4)
Dokumentai, kurie sudaro tokio patikrinimo pagrindą, turėtų būti apibrėžti taip, kad būtų galima atlikti visapusišką patikrinimą.
(5)
Įmonės, kurios bus tikrinamos, turėtų būti atrenkamos remiantis sandorių, vykdomų jų atsakomybe, pobūdžiu bei įmonių, gaunančių ar pervedančių lėšas, suskirstymu pagal jų finansinę reikšmę EŽŪGF finansavimo sistemoje.
(6)
Be to, būtina nustatyti mažiausią komercinių dokumentų patikrinimų skaičių. Šis skaičius turėtų būti nustatytas naudojant metodą, kuris neleidžia atsirasti skirtumams tarp valstybių narių dėl jų išlaidų, susijusių su EŽŪGF, struktūros skirtumų. Šis metodas gali būti sukurtas atsižvelgiant į įmonių, užimančių tam tikrą finansinę vietą EŽŪGF finansavimo sistemoje, skaičių.
(7)
Turėtų būti apibrėžti pareigūnų, atsakingų už patikrinimą, įgaliojimai bei įmonių įsipareigojimai perduoti komercinius dokumentus šiems pareigūnams nustatytam laikotarpiui ir suteikti informaciją, kurios jie paprašys. Turėtų būti nustatyta, jog tam tikrais atvejais komerciniai dokumentai gali būti konfiskuoti.
(8)
Būtina organizuoti bendradarbiavimą tarp valstybių narių dėl tarptautinės struktūros žemės ūkio prekybos srityje bei siekiant užtikrinti vidaus rinkos veikimą. Bendrijos lygiu būtina sukurti centralizuotą įmonių, gaunančių ar pervedančių lėšas trečiosiose šalyse, dokumentacijos sistemą.
(9)
Valstybės narės įsipareigojo visų pirma patvirtinti patikrinimų programas, būtina, jog tos programos būtų pateiktos Komisijai ir ji galėtų imtis jų priežiūros ir koordinavimo bei užtikrinti, kad tos programos būtų sudarytos remiantis atitinkamais kriterijais. Patikrinimai tokiu būdu gali būti sukoncentruoti į sektorius ar įmones, pasižyminčias dideliu sukčiavimo rizikos laipsniu.
(10)
Svarbu, jog kiekvienoje valstybėje narėje būtų specialus departamentas, atsakingas už šio reglamento taikymo monitoringą ir pagal šį reglamentą atliekamų patikrinimų koordinavimą. Pareigūnai, dirbantys tame departamente, gali tikrinti įmones pagal šį reglamentą.
(11)
Departamentai, kurie atlieka patikrinimus pagal šį reglamentą, turėtų veikti nepriklausomai nuo departamentų, atliekančių patikrinimus prieš mokėjimą.
(12)
Informacija, gauta komercinių dokumentų patikrinimo metu, turėtų būti laikoma profesinėje paslaptyje.
(13)
Turėtų būti susitarta dėl pasikeitimo informacija Bendrijos lygiu, kad šio reglamento taikymo rezultatai galėtų būti efektyviau panaudojami,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šis reglamentas taikomas subjektų ar jų atstovų, gaunančių ar atliekančių mokėjimus, kurie tiesiogiai ar netiesiogiai yra susiję su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) finansavimo sistema (toliau - įmonės), komercinių dokumentų patikrinimui, padedančiam nustatyti, ar sandoriai, kurie sudaro dalį EŽŪGF vykdomos finansavimo sistemos, buvo iš tikrųjų įvykdyti ir vykdomi teisingai.
2. Šis reglamentas netaikomas integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, nustatytos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 nustatančiu bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiu tam tikras paramos schemas ūkininkams (5), priemonėms. Komisija, vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 41 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, nustato kitų priemonių, kurioms šis reglamentas netaikomas, sąrašą.
3. Šiame reglamente vartojamos šios sąvokos:
a)
komerciniai dokumentai - tai visos buhalterinės knygos, registrai, kvitai ir patvirtinamieji dokumentai, sąskaitos, gamybos ir kokybės įrašai bei korespondencija, susijusi su įmonės komercine veikla, taip pat komerciniai duomenys, nepriklausomai nuo jų formos, įskaitant elektronine forma saugomus duomenis, jei tie dokumentai ar duomenys yra tiesiogiai ar netiesiogiai susiję su 1 dalyje nurodytais sandoriais;
b)
trečioji šalis - tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris yra tiesiogiai ar netiesiogiai susijęs su sandoriais, atliktais pagal EŽŪGF finansavimo sistemą.
2 straipsnis
1. Valstybės narės atlieka sistemingą įmonių komercinių dokumentų patikrinimą atsižvelgdamos į sandorių, kurie bus tikrinami, pobūdį. Valstybės narės užtikrina, jog įmonių parinkimas patikrinimui garantuoja priemonių, užkertančių kelią ir išaiškinančių EŽŪGF finansavimo sistemos pažeidimus, efektyvumą., inter alia, parenkant atsižvelgiama į finansinę įmonės reikšmę toje sistemoje ir kitus rizikos faktorius.
2. Kiekvieno patikrinimų laikotarpio, nustatyto 7 dalyje, metu 1 dalyje nurodyti patikrinimai atliekami ne mažiau kaip pusėje įmonių, kurių pajamos ar mokėjimai, ar jų suma, pagal EŽŪGF finansavimo sistemą per EŽŪGF finansinius metus, pasibaigusius prieš prasidedant šiam patikrinimo laikotarpiui, viršijo 150 000 eurų.
3. Kiekvienam einamajam patikrinimo laikotarpiui valstybės narės, nepažeisdamos savo pareigų, nustatytų 1 dalyje, įmones tikrinimui pasirenka vadovaudamosios rizikos analize, naudojama eksporto grąžinamųjų išmokų sektoriuje ir visomis kitomis praktiškai naudingomis priemonėmis. Valstybės narės pateikia Komisijai savo siūlymus dėl rizikos analizės naudojimo. Pasiūlymuose nurodoma visa tinkama informacija, susijusi su taikytinu vertinimu, įgyvendinimo technika, kriterijais ir metodais. Jie pateikiami ne vėliau kaip gruodžio 1 d. metų, pasibaigiančių prieš prasidedant patikrinimo, dėl kurio tie pasiūlymai teikiami, laikotarpiui. Valstybės narės atsižvelgia į Komisijos pastabas dėl pasiūlymų, pateikiamas per aštuonias savaites po pasiūlymų gavimo.
4. Kalbant apie priemones, dėl kurių valstybė narė mano, jog rizikos analizės naudojimas nėra praktiškai naudingas, privaloma, kad būtų patikrintos įmonės, kurių pajamų ar mokėjimų sumos arba abiejų skaičių suma pagal EŽŪGF finansavimo sistemą viršijo 350 000 eurų ir kurios per vieną iš dviejų anksčiau buvusių patikrinimo laikotarpių nebuvo patikrintos pagal šį reglamentą.
5. Įmonės, kurių pajamų ar mokėjimų suma neviršijo 140 000 eurų, tikrinamos pagal šį reglamentą tik dėl ypatingų priežasčių, kurias nurodo, kaip nustatyta 10 straipsnyje, valstybės narės savo metinėje programoje arba Komisija bet kuriame pasiūlytame tos programos pakeitime.
6. Tam tikrais atvejais atliekamas fizinių bei juridinių asmenų, su kuriais yra susijusios įmonės, kaip apibrėžta 1 straipsnyje, bei kitų fizinių ir juridinių asmenų, svarbių įgyvendinant 3 straipsnyje nustatytus tikslus, 1 dalyje numatytas patikrinimas.
7. Patikrinimų laikotarpis prasideda liepos 1 d. ir tęsiasi iki kitų metų birželio 30 d.
Patikrinimas apima mažiausiai 12 mėnesių laikotarpį, pasibaigiantį ankstesnio patikrinimo laikotarpiu; jis gali būti išplėstas valstybės narės nustatytiniems laikotarpiams, einantiems prieš arba po to 12 mėnesių laikotarpio.
8. Patikrinimas, atliekamas pagal šį reglamentą, nedaro įtakos patikrinimams, atliekamiems pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 36 ir 37 straipsnius.
3 straipsnis
1. Tikrinamų pirminių duomenų teisingumui patvirtinti atliekamas atitinkamas skaičius kryžminių patikrinimų, patikrinant, jei reikia, trečiųjų šalių komercinius dokumentus, priklausomai nuo keliamos rizikos laipsnio, kurie, inter alia, apima:
a)
palyginimus su tiekėjų, klientų, vežėjų ir kitų trečiųjų šalių komerciniais dokumentais;
b)
jei reikia, fizinius atsargų kiekio ir pobūdžio patikrinimus;
c)
palyginimą su finansinių srautų, skatinančių sudaryti sandorius ar kylančių iš sandorių, vykdomų pagal EŽŪGF finansavimo sistemą, dokumentais, ir
d)
buhalterinės apskaitos arba finansinių veiksmų įrašų patikrinimus, tikrinimo metu parodančius, kad mokėjimo agentūros turimi dokumentai, pateisinantys pagalbos išmokėjimą jos gavėjui, yra teisingi.
2. Ypač tada, kai pagal Bendrijos ar nacionalines nuostatas reikalaujama įmonėms saugoti tam tikrus atsargų apskaitos dokumentus, šių dokumentų patikrinimas tam tikrais atvejais apima jų palyginimą su komerciniais dokumentais ir prireikus su faktiniais atsargų kiekiais.
3. Atrenkant tikrintinus sandorius visapusiškai atsižvelgiama į keliamos rizikos laipsnį.
4 straipsnis
Įmonės saugo komercinius dokumentus ne trumpiau nei trejus metus, skaičiuojant nuo metų, kuriais jie buvo surašyti, pabaigos.
Valstybės narės gali nustatyti ilgesnį šių dokumentų laikymo laikotarpį.
5 straipsnis
1. Asmenys, atsakingi už įmonę ar trečiąją šalį, užtikrina, kad visi komerciniai dokumentai ir papildoma informacija būtų pateikta už patikrinimą atsakingiems pareigūnams ar šiuo tikslu įgaliotiems asmenims. Elektronine forma saugomi duomenys pateikiami atitinkamoje duomenų laikmenoje.
2. Už patikrinimą atsakingi pareigūnai ar šiuo tikslu įgalioti asmenys gali pareikalauti, kad jiems būtų pateikti 1 dalyje nurodytų dokumentų išrašai ar kopijos.
3. Jei atliekant patikrinimą, numatytą šiame reglamente, manoma, kad įmonės komerciniai dokumentai nėra patikrinimo tikslais tinkami, įmonei nurodoma tokius įrašus ateityje atlikti pagal valstybės narės, atsakingos už patikrinimą, reikalavimus, nedarant poveikio pareigoms, nustatytoms kituose reglamentuose, susijusiuose su aptariamu sektoriumi.
Valstybės narės nustato, nuo kurios dienos tokie įrašai turi būti atlikti.
Jei visi ar dalis komercinių dokumentų, kuriuos reikia patikrinti vadovaujantis šiuo reglamentu, yra įmonėje, kuri priklauso tai pačiai įmonių, kurios valdomos taip pat kaip ir tikrinama įmonė, komercinei grupei, bendrijai ar asociacijai, nepriklausomai nuo to, ar ši įmonė yra Bendrijos teritorijoje, ar už jos ribų, ji pateikia šiuos komercinius dokumentus už patikrinimą atsakingiems pareigūnams, valstybių narių, atsakingų už patikrinimo įvykdymą, nurodytoje vietoje ir nurodytu laiku.
6 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad už patikrinimą atsakingi pareigūnai turėtų teisę patys konfiskuoti komercinius dokumentus ar nurodyti juos konfiskuoti. Šia teise naudojamasi remiantis atitinkamomis nacionalinėmis nuostatomis ir ji neturi įtakos taisyklių, reglamentuojančių procesinius veiksmus, susijusius su dokumentų konfiskavimu baudžiamosiose bylose, taikymui.
2. Valstybės narės imasi reikalingų priemonių, kad būtų nubausti fiziniai ar juridiniai asmenys, kurie neįvykdo savo įsipareigojimų pagal šį reglamentą.
7 straipsnis
1. Valstybės narės padeda viena kitai atlikti 2 ir 3 straipsniuose nurodytą patikrinimą šiais atvejais:
a)
kai įmonė ar trečioji šalis yra įsteigta kitoje valstybėje narėje, nei ta, kurioje atitinkamas lėšų mokėjimas buvo ar turėjo būti pervestas ar gautas;
b)
kai įmonė ar trečioji šalis yra įsteigta kitoje valstybėje narėje, nei ta, kurioje dokumentai ir informacija būtini patikrinti gali būti gauti.
Komisija gali koordinuoti bendrus veiksmus, kai vienas iš jų yra dviejų ar daugiau valstybių narių savitarpio pagalba. Nuostatos dėl tokio koordinavimo nustatomos pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 41 straipsnio 2 dalyje nurodytą tvarką.
Kai viena ar daugiau valstybių narių į programą, sudarytą pagal 10 straipsnio 2 dalį, įtraukia pasiūlymą dėl visokeriopa savitarpio pagalba grindžiamos bendros veiklos, Komisija, paprašius, gali leisti ne daugiau kaip iki 25 % sumažinti mažiausią privalomų tikrinimų skaičių, minėtoms valstybėms narėms nustatytą pagal 2 straipsnio 2-5 dalis.
2. Per pirmuosius tris mėnesius, einančius po EŽŪGF finansinių metų, kuriais buvo pervestas mokėjimas, valstybės narės nusiunčia 1 dalies a punkte nurodytų įmonių sąrašą kiekvienai valstybei narei, kurioje tokia įmonė yra įsteigta. Sąraše pateikiama visa informacija, reikalinga paskirties valstybėms narėms nustatyti įmones ir vykdyti jų patikrinimo įsipareigojimus. Paskirties valstybė narė yra atsakinga už tokių įmonių patikrinimą pagal 2 straipsnį. Kiekvieno sąrašo kopija nusiunčiama Komisijai.
Valstybė narė, gaunanti ar atliekanti mokėjimą, gali paprašyti valstybės narės, kurioje įsteigta įmonė, patikrinti kai kurias sąraše esančias įmones, remiantis 2 straipsniu, nurodydama šio prašymo priežastis ir ypač su tuo susijusią riziką.
Prašymą gavusi valstybė narė tinkamai atsižvelgia į su įmone susijusią riziką, apie kurią praneša prašymą pateikusi valstybė narė.
Valstybė narė, kuriai pateiktas prašymas, informuoja prašymą pateikusią valstybę narę apie tolesnius veiksmus patenkinant prašymą. Kai atliekamas sąraše esančios įmonės patikrinimas, prašymą gavusi valstybė narė, kuri atliko patikrinimą, informuoja prašymą pateikusią valstybę narę apie to patikrinimo rezultatus ne vėliau kaip per tris mėnesius, pasibaigus patikrinimo laikotarpiui.
Per mėnesį nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos Komisijai išsiunčiama ketvirtinė tokių prašymų apžvalga. Komisija gali pareikalauti, kad būtų pateikta atskirų prašymų kopija.
3. Per pirmuosius tris mėnesius, einančius po EŽŪGF finansinių metų, kuriais buvo pervestas mokėjimas, valstybės narės nusiunčia Komisijai įmonių, įsteigtų trečiojoje šalyje, kurioms minėtas mokėjimas buvo ar turėjo būti pervestas ar gautas toje valstybėje narėje, sąrašą.
4. Jei, tikrinant įmonę pagal 2 straipsnį ir ypač atliekant kryžminius tikrinimus remiantis 3 straipsniu, kitos valstybės narės prašoma pateikti papildomą informaciją, gali būti pateikiami specialūs patikrinimo prašymai, nurodantys šio prašymo priežastis. Per mėnesį nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos Komisijai išsiunčiama ketvirtinė tokių specialių prašymų apžvalga. Komisija gali pareikalauti, kad būtų pateikta atskirų prašymų kopija.
Prašymas patikrinti patenkinamas ne vėliau kaip per šešis mėnesius po jo gavimo; apie patikrinimo rezultatus nedelsiant pranešama prašymą pateikusiai valstybei narei ir Komisijai. Pranešimas Komisijai išsiunčiamas kas ketvirtį per vieną mėnesį nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos.
5. Vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 41 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, Komisija nustato minimalius reikalavimus dėl prašymų, minimų šio straipsnio 2 ir 4 dalyse, turinio.
8 straipsnis
1. Informacija, surinkta patikrinimo metu, kaip nustatyta šiame reglamente, laikoma profesinėje paslaptyje. Jos negalima perduoti kitiems asmenims, išskyrus tuos, kurie dėl jų pareigų valstybėse narėse ar Bendrijų institucijose privalo ją žinoti, kad galėtų atlikti savo pareigas.
2. Šis straipsnis neturi poveikio nacionalinėms nuostatoms, reglamentuojančioms procesinius veiksmus.
9 straipsnis
1. Pasibaigus patikrinimo laikotarpiui, iki sausio 1 d. valstybės narės nusiunčia Komisijai išsamią ataskaitą apie šio reglamento taikymą.
Ataskaitoje turi atsispindėti visi sunkumai, su kuriais buvo susidurta, ir priemonės, kurių buvo imtasi jiems įveikti, bei prireikus pateikti pasiūlymai dėl tobulinimo.
2. Valstybės narės ir Komisija reguliariai pasikeičia nuomonėmis apie šio reglamento taikymą.
3. Kasmet Komisija metinėje fondų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 43 straipsnyje, administravimo ataskaitoje įvertina padarytą pažangą.
10 straipsnis
1. Valstybės narės sudaro pagal 2 straipsnį atliekamų patikrinimų programas kitam patikrinimo laikotarpiui.
2. Kasmet iki balandžio 15 d. valstybės narės nusiunčia Komisijai savo programą, nurodytą 1 dalyje, ir apibrėžia:
a)
įmonių, kurios bus tikrinamos, skaičių bei jų suskirstymą pagal sektorius, remiantis joms tenkančiomis sumomis;
b)
kriterijus, kuriais remiantis buvo sudaryta programa.
3. Valstybių narių sudarytos ir Komisijai nusiųstos programos įgyvendinamos valstybėse narėse, jei per aštuonias savaites Komisija nepraneša savo pastabų.
4. Valstybių narių programų pakeitimams taikoma ta pati tvarka.
5. Išskirtiniais atvejais bet kuriame etape Komisija gali paprašyti įtraukti tam tikrą įmonių kategoriją į vienos ar kelių valstybių narių programas.
11 straipsnis
1. Visose valstybėse narėse specialus departamentas turi būti paskirtas atsakingu už šio reglamento taikymo monitoringą ir už:
a)
pareigūnų, tiesiogiai dirbančių tame specialiame departamente, atliekamus patikrinimus, numatytus šiame reglamente; arba
b)
patikrinimų, kuriuos atlieka pareigūnai, priklausantys kitiems departamentams, koordinavimą ir bendrą priežiūrą.
Valstybės narės taip pat gali numatyti, jog patikrinimai, atliekami pagal šį reglamentą, būtų paskirstomi specialiam departamentui ir kitiems nacionaliniams departamentams, jei pirmasis bus atsakingas už jų koordinavimą.
2. Departamentas ar departamentai, atsakingi už šio reglamento taikymą, turi veikti nepriklausomai nuo departamentų ar departamentų padalinių, atsakingų už mokėjimus ir prieš mokėjimą atliekamus patikrinimus.
3. Tam, kad būtų užtikrintas tinkamas šio reglamento taikymas, 1 dalyje nurodytas specialus departamentas imasi visų reikalingų priemonių.
4. Specialus departamentas taip pat yra atsakingas už:
a)
nacionalinių pareigūnų, atsakingų už šiame reglamente nurodytų patikrinimų vykdymą, mokymą, siekiant užtikrinti jiems galimybę įgyti pakankamai žinių, reikalingų pareigoms atlikti;
b)
patikrinimo ataskaitų ir visų kitų dokumentų, susijusių su patikrinimais, vykdomais pagal šį reglamentą ir numatytais jame, tvarkymą;
c)
9 straipsnio 1 dalyje nurodytų ataskaitų ir 10 straipsnyje nurodytų programų parengimą ir perdavimą.
5. Specialiam departamentui suinteresuotoji valstybė narė suteikia visus įgaliojimus, reikalingus 3 ir 4 dalyse nurodytoms užduotims atlikti.
Jis susideda iš pakankamo skaičiaus tinkamai parengtų vykdyti šias užduotis pareigūnų.
6. Šis straipsnis netaikomas, jei minimalus įmonių, kurios turi būti tikrinamos pagal 2 straipsnio 2-5 dalis, skaičius yra mažesnis nei 10.
12 straipsnis
Sumos, šiame reglamente išreikštos eurais, jei reikia, konvertuojamos į nacionalines valiutas, pagal valiutų kursą, nustatytą pirmąją metų, kuriais prasideda patikrinimo laikotarpis, darbo dieną ir paskelbtą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
13 straipsnis
Jei būtina, Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 41 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka patvirtinamos išsamios šio reglamento taikymo taisyklės.
14 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 36 ir 37 straipsniai taikomi konkrečių išlaidų, kurias pagal šį reglamentą finansuoja Bendrija, patikrinimui.
15 straipsnis
1. Laikantis atitinkamų nacionalinių įstatymų, Komisijos pareigūnams suteikiama teisė gauti visus dokumentus, surašytus dėl ar po patikrinimo, atlikto pagal šį reglamentą, taip pat turimus duomenis, įskaitant tuos, kurie saugomi duomenų apdorojimo sistemose. Pareikalavus šie duomenys pateikiami atitinkama duomenų laikmena.
2. Patikrinimus, minimus 2 straipsnyje, atlieka valstybių narių pareigūnai.
Komisijos pareigūnai gali dalyvauti šiuose patikrinimuose. Jie negali patys vykdyti patikrinimo, kurį atlikti teisė suteikta valstybės pareigūnams; tačiau jie turi teisę patekti į tas pačias patalpas ir naudotis tais pačiais dokumentais kaip ir valstybių narių pareigūnai.
3. Vykdant patikrinimus pagal 7 straipsnį, prašymą pateikusios valstybės narės pareigūnai, sutikus valstybei narei, kuriai prašymas pateiktas, gali dalyvauti patikrinime prašymą gavusioje valstybėje narėje bei turi teisę patekti į tas pačias patalpas ir naudotis tais pačiais dokumentais, kaip ir tos valstybės narės pareigūnai.
Prašymą pateikusios valstybės narės pareigūnai, dalyvaujantys patikrinimuose valstybėje narėje, kuriai pateiktas prašymas, visą laiką privalo galėti pateikti savo oficialių pareigų įrodymą. Patikrinimus visada vykdo valstybės narės, kuriai pateiktas prašymas, pareigūnai.
4. Jei nacionalinės nuostatos, reglamentuojančios baudžiamąjį procesą, numato, jog kai kuriuos veiksmus atlieka tik specialiai nacionalinės teisės aktuose nurodyti pareigūnai, Komisijos pareigūnai bei valstybės narės pareigūnai, minimi 3 dalyje, šiuose veiksmuose nedalyvauja. Bet kokiu atveju jie nedalyvauja ypač tokiuose veiksmuose, kaip kratos ar oficiali asmenų apklausa pagal valstybės narės baudžiamąją teisę. Tačiau jie gali naudotis taip įgyta informacija.
16 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 4045/89, su pakeitimais, padarytais I priede nurodytais Reglamentais, panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikmenų lentelę.
17 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2008 m. gegužės 26 d.