Komisijos reglamentas (EB) Nr. 70/2001
2001 m. sausio 12 d.
dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1998 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims [1], ypač į jo 1 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį ir b punktą,
paskelbusi šio reglamento projektą [2],
pasikonsultavusi su Valstybės pagalbos patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1) Reglamentas (EB) Nr. 994/98 įgalioja Komisiją, remiantis Sutarties 87 straipsniu, paskelbti, kad, esant tam tikroms sąlygoms, pagalba mažoms ir vidutinėms įmonėms neprieštarauja bendrajai rinkai ir apie ją Komisijos informuoti nebūtina, kaip numatyta Sutarties 88 straipsnio 3 dalyje.
(2) Reglamentas (EB) Nr. 994/98 taip pat įgalioja Komisiją, remiantis Sutarties 87 straipsniu, paskelbti, kad pagalba, kuri atitinka Komisijos patvirtintą kiekvienai valstybei narei skiriamos regioninės pagalbos žemėlapį, neprieštarauja bendrajai rinkai ir apie ją Komisijos informuoti nebūtina, kaip numatyta Sutarties 88 straipsnio 3 dalyje.
(3) Komisija daugelyje sprendimų yra taikiusi Sutarties 87 ir 88 straipsnius mažoms ir vidutinėms įmonėms remtinuose regionuose ir už jų ribų, ir taip pat neseniai yra išsakiusi savo nuostatą Bendrijos rekomendacijoje dėl valstybės pagalbos mažoms ir vidutinėms įmonėms [3], ir rekomendacijoje dėl nacionalinės regioninės pagalbos [4]. Atsižvelgiant į didelę Komisijos patirtį taikant tuos straipsnius mažoms ir vidutinėms įmonėms, ir į kitus Komisijos bendrus tekstus dėl mažų ir vidutinių įmonių, bei Komisijos suteiktą regioninę pagalbą remiantis tomis nuostatomis, siekiant sustiprinti veiksmingą priežiūrą ir supaprastinti administravimą, nesusilpninant Komisijos monitoringo, reikėtų, kad Komisija pasinaudotų Reglamentu (EB) Nr. 994/98 jai suteiktais įgaliojimais.
(4) Šis reglamentas nesuvaržo valstybių narių galimybės pranešti apie pagalbą mažoms ir vidutinėms įmonėms. Komisija tokius pranešimus įvertins ypač atsižvelgdama į šiame reglamente pateiktus kriterijus. Rekomendacijos dėl valstybės pagalbos mažoms ir vidutinėms įmonėms turėtų būti panaikintos nuo šio reglamento įsigaliojimo datos, kadangi jo turinys pakeičia tų rekomendacijų turinį.
(5) Mažos ir vidutinės įmonės yra pačios svarbiausios kuriant darbo vietas, be to, jos padeda užtikrinti socialinį stabilumą ir ekonomikos pažangą. Tačiau tokių įmonių plėtrą gali riboti rinkos netobulumai. Dažnai tokioms įmonėms sunku gauti kapitalo arba kreditus dėl to, kad kai kurios finansinės rinkos nėra linkusios rizikuoti, o įmonės gali pasiūlyti tik labai ribotas garantijas. Dėl ribotų išteklių įmonės dažnai negali gauti informacijos, svarbiausia apie naujas technologijas ir potencialias rinkas. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, pagalbos, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, tikslas turėtų būti skatinti mažų ir vidutinių įmonių ekonominės veiklos plėtrą, jeigu tokia pagalba netrikdo prekybos sąlygų taip, kad pakenktų bendrajam interesui.
(6) Pagal šį reglamentą išimtis turėtų būti taikoma kiekvienai pagalbai, kuri atitinka šiuo reglamentu nustatytus reikalavimus, ir kiekvienai pagalbos schemai, jeigu pagal tokias schemas teikiama pagalba atitinka visus šiuo reglamentu nustatytus reikalavimus. Siekiant užtikrinti veiksmingą priežiūrą ir supaprastinti administravimą nesusilpninant Komisijos kontrolės, pagalbos schemos ir ne pagal schemą teikiama individuali pagalba turėtų daryti aiškią nuorodą į šį reglamentą.
(7) Šis reglamentas turėtų būti taikomas nepažeidžiant konkrečių taisyklių dėl valstybės pagalbos teikimo atskiruose sektoriuose, kurias nustato reglamentai bei direktyvos, tokių, kokios dabar yra numatytos laivų statybai, ir neturėtų būti taikomas žemės ūkiui, žuvininkystei bei akvakultūros sektoriui.
(8) Norint pašalinti skirtumus, kurie gali sukelti konkurencijos iškraipymus, siekiant palengvinti įvairių Bendrijos ir nacionalinių iniciatyvų dėl mažų ir vidutinių įmonių koordinavimą, taip pat siekiant administravimo aiškumo ir teisinio tikrumo, šiame reglamente naudojamas 1996 m. balandžio 3 d. Komisijos rekomendacijoje dėl mažų ir vidutinių įmonių apibrėžimo [5] pateiktas tokių įmonių apibrėžimas. Tas apibrėžimas buvo taip pat naudojamas Bendrijos rekomendacijoje dėl valstybės pagalbos mažoms ir vidutinėms įmonėms [6].
(9) Remiantis nusistovėjusia Komisijos praktika, ir siekiant geriau užtikrinti, kad pagalba būtų proporcinga ir tiktai būtino dydžio, didžiausias pagalbos dydis turėtų būti išreikštas pagalbos intensyvumu, nustatytu tinkamų išlaidų grupei, o ne didžiausiomis pagalbos sumomis.
(10) Norint nustatyti, ar pagalba neprieštarauja bendrajai rinkai pagal šį reglamentą, būtina atsižvelgti į pagalbos intensyvumą, ir tokiu būdu į pagalbos dydį, išreikštą subsidijos ekvivalentu. Apskaičiuojant dalimis teikiamos pagalbos subsidijos ekvivalentą, bei pagalbą, kuri teikiama kaip lengvatinė paskola, būtina remtis subsidijos teikimo momentu rinkoje galiojusiomis palūkanų normomis. Siekiant valstybės pagalbos teikimo taisyklių vienodumo, skaidrumo ir jų nesudėtingo taikymo, šiame reglamente rinkos palūkanų normomis turėtų būti laikomos pamatinės normos, su sąlyga, kad lengvatinė paskola yra užtikrinama pakankamomis garantijomis ir nesukelia nepagrįstai didelės rizikos. Pamatinės palūkanų normos yra tos, kurias reguliariai nustato Komisija remdamasi objektyviais kriterijais ir kurios yra skelbiamos Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir internete.
(11) Atsižvelgiant į skirtumus tarp mažų ir vidutinių įmonių, turėtų būti nustatytas skirtingas didžiausias leistinas pagalbos intensyvumas mažoms ir vidutinėms įmonėms.
(12) Atsižvelgiant į Komisijos patirtį, didžiausias leistinas pagalbos intensyvumas turėtų būti tokio lygio, kuris gali užtikrinti tinkamą pusiausvyrą tarp konkurencijos iškraipymo pagalbą gaunančiame sektoriuje sumažinimo ir tikslo padėti mažų ir vidutinių įmonių ekonominės veiklos plėtrai.
(13) Taip pat reikėtų nustatyti ir kitas sąlygas, kurias turėtų atitikti visos pagalbos schemos arba teikiama individuali pagalba, kurioms pagal šį reglamentą yra taikoma išimtis. Atsižvelgiant į Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktą, tokios pagalbos vienintelis poveikis neturėtų būti įprastų pagalbos gavėjo veiklos sąnaudų nuolatinis arba periodiškas mažėjimas, ir ji turėtų būti proporcinga kliūtims, kurias būtina nugalėti norint užtikrinti socialinę ekonominę naudą, kuri laikoma atitinkančia Bendrijos interesus. Todėl tikslinga susiaurinti šio reglamento taikymo sritį ir taikyti jį tiktai pagalbai, teikiamai tam tikroms investicijoms į materialųjį ir nematerialųjį turtą, tam tikroms pagalbos gavėjams teikiamoms paslaugoms ir tam tikrai kitokiai veiklai. Atsižvelgiant į perteklinius Bendrijos pajėgumus transporto sektoriuje, išskyrus geležinkelio riedmenų parką, įmonių, kurių pagrindinė ekonominė veikla yra transporto sektoriuje, investicinės išlaidos transporto priemonėms bei įrangai neturėtų būti laikomos tinkamomis.
(14) Pagal šį reglamentą mažoms ir vidutinėms įmonėms teikiamai pagalbai turėtų būti taikoma išimtis nepriklausomai nuo vietovės. Investicijos ir darbo vietų kūrimas gali skatinti mažesnio palankumo Bendrijos regionų ekonominę plėtrą. Mažos ir vidutinės įmonės tokiuose regionuose kenčia ir dėl tai vietovei būdingų struktūrinių sunkumų, taip pat sunkumų, kylančių dėl jų dydžio. Todėl remtinuose regionuose pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms turėtų būti nustatoma didesnė leistina pagalba.
(15) Kad kapitalo veiksniui nebūtų teikiama pirmenybė darbo veiksnio atžvilgiu, turėtų būti priimta nuostata dėl galimybės matuoti pagalbą investicijoms arba pagal investicijų sąnaudas, arba pagal naujų darbo vietų kūrimo vykdant investicinį projektą sąnaudas.
(16) Atsižvelgiant į Pasaulinės Prekybos Organizacijos (PPO) Susitarimą dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių [7], pagal šį reglamentą neturėtų būti taikoma išimtis pagalbai eksportui arba pagalbai, kuri sudaro palankesnes sąlygas vietiniams gaminiams nei importuotiems. Pagalba, teikiama dalyvavimo mugėse sąnaudoms, mokymuisi arba konsultavimo paslaugoms dėl naujo arba esamo gaminio pristatymo naujoje rinkoje paprastai nelaikoma pagalba eksportui.
(17) Atsižvelgiant į tai, kad būtina užtikrinti tinkamą pusiausvyrą tarp konkurencijos iškraipymo pagalbą gaunančiame sektoriuje sumažinimo ir šio reglamento tikslų, pagal šį reglamentą neturėtų būti taikoma išimtis subsidijoms individualiai pagalbai, kurių dydis viršija nustatytą didžiausią dydį, netgi jeigu ji suteikiama pagal pagalbos schemą, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis.
(18) Kad galima būtų užtikrinti, kad pagalba yra būtina ir skatina plėtoti tam tikras veiklas, pagal šį reglamentą neturėtų būti taikoma išimtis pagalbai, kuri skiriama veiklai, kurią pagalbos gavėjas jau vykdo rinkos sąlygomis vienas.
(19) Pagal šį reglamentą neturėtų būti taikoma išimtis pagalbai, kaupiamai kartu su kita valstybės pagalba, įskaitant tą, kurią teikia nacionalinės, regioninės ar vietinės institucijos, arba su Bendrijos pagalba toms pačioms tinkamoms išlaidoms, jeigu tokios kartu kaupiamos pagalbos dydis viršija šiame reglamente nustatytą ribą.
(20) Norint užtikrinti skaidrumą ir veiksmingą monitoringą pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 3 straipsnį, reikėtų nustatyti standartinę formą, kuria valstybės narės pateiktų Komisijai sutrumpintą informaciją apie tai, ar, remiantis šiuo reglamentu, yra įgyvendinama pagalbos schema, arba ne pagal schemą teikiama individuali pagalba, kad ta informacija būtų paskelbta Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Dėl tų pačių priežasčių reikėtų nustatyti taisykles dėl duomenų registravimo, kurių valstybės narės turėtų laikytis rinkdamos informaciją apie pagalbą, kuriai buvo taikoma išimtis pagal šį reglamentą. Kad valstybės narės galėtų parengti metines ataskaitas, kurias jos turi teikti Komisijai, Komisija turėtų nustatyti joms konkrečius reikalavimus, ir, atsižvelgiant į plačias galimybes pasinaudoti būtinomis technologijomis, tai pat ir reikalavimą informaciją pateikti kompiuterinėje laikmenoje.
(21) Atsižvelgiant į Komisijos patirtį šioje srityje, ir ypač į tai, kad dažnai reikia peržiūrėti valstybės pagalbos politiką, šio reglamento galiojimo laiką reikėtų apriboti. Jeigu, pasibaigus šio reglamento galiojimo laikui, jo taikymas nebus pratęstas, toms pagalbos schemoms, kurioms taikoma išimtis pagal šį reglamentą, šios išimties taikymas turėtų būti pratęstas dar šešiems mėnesiams,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Nepažeidžiant konkrečių Bendrijos reglamentų ar direktyvų pagal EB Sutartį reguliuojančių valstybės pagalbą atskiruose sektoriuose, pagal kuriuos gali būti numatyti didesni ar mažesni apribojimai nei pagal šį reglamentą, šis reglamentas taikomas pagalbai, teikiamai mažoms ir vidutinėms įmonėms visuose sektoriuose.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a) veiklai, susijusiai su Sutarties I priede numatytų gaminių gamyba, apdorojimu ar pardavimu;
b) pagalbai veiklai, susijusiai su eksportu, konkrečiai, pagalbai tiesiogiai teikiamai eksportuojamiems kiekiams, paskirstymo tinklo įsteigimui arba veiklai, ar kitoms einamosioms išlaidoms, susijusioms su eksporto veikla;
c) pagalbai, kuri priklauso nuo vietinių prekių vietoj importuotų naudojimo.
2 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame reglamente:
a) "pagalba" reiškia (bet kokią) kiekvieną priemonę, kuri atitinka Sutarties 87 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus;
b) "mažos ir vidutinės įmonės" reiškia įmones, apibrėžtas I priede;
c) "investicija į materialųjį turtą" reiškia investiciją į pagrindinį materialųjį turtą, susijusi su naujos įmonės steigimu, esamos įmonės praplėtimu, arba nauja veikla, kurią vykdant turės būti padaryti esminiai esamos įmonės gaminių arba gamybos proceso pakeitimai (ypač vykdant racionalizavimą, diversifikavimą ar modernizavimą). Investicija į pagrindinį turtą vykdoma perimant įmonę, kuri buvo uždaryta, arba kuri būtų buvusi uždaryta jeigu nebūtų nupirkta, taip pat laikoma materialia investicija;
d) "investicija į nematerialųjį turtą" reiškia investiciją į technologijos perėmimą įsigyjant patento teises, licencijas, žinias ar nepatentuotas technines žinias;
e) "bendras pagalbos intensyvumas" reiškia pagalbos dydį procentais, skaičiuojant nuo projekto tinkamų išlaidų. Naudojami tokie skaičiai, kurie yra prieš tiesioginių mokesčių atskaitymą. Jeigu pagalba teikiama kitokia nei subsidijos forma, pagalbos suma yra pagalbos subsidijos ekvivalentas. Jeigu pagalba išmokama dalimis, jos vertė yra diskontuojama suteikimo metu. Diskontuojant ir apskaičiuojant pagalbos, teikiamos kaip mažų palūkanų paskola, dydį naudojamos suteikimo metu galiojusios pamatinės palūkanų normos;
f) "grynasis pagalbos intensyvumas" reiškia pagalbos dydį, atėmus mokesčius, procentais, skaičiuojant nuo projekto tinkamų išlaidų;
g) "darbuotojų skaičius" reiškia metinį darbo vienetų skaičių (MDV), t. y. visą darbo dieną dirbantys darbuotojai, įdarbinti per vienerius metus, bei ne visą darbo dieną ir sezoninius darbus dirbantys darbuotojai sudaro MDV dalis.
3 straipsnis
Išimties taikymo sąlygos
1. Ne pagal schemą teikiama individuali pagalba, atitinkanti visas šiame reglamente numatytas sąlygas, neprieštarauja bendrajai rinkai pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas informuoti pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį, jeigu joje yra aiški nuoroda į šį reglamentą, nurodant jo pavadinimą ir Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje duomenis.
2. Pagalbos schemos, atitinkančios visas šio reglamento sąlygas, neprieštarauja bendrajai rinkai pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalį ir joms netaikomas Sutarties 88 straipsnio 3 dalies reikalavimas informuoti, jeigu:
a) visokia pagalba, kuri galėtų būti teikiama pagal tokią schemą, atitinka visas šiuo reglamentu numatytas sąlygas;
b) schemoje yra aiški nuoroda į šį reglamentą, nurodant jo pavadinimą ir paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje duomenis.
3. Pagalba, suteikta pagal šio straipsnio 2 dalyje minimas schemas, neprieštarauja bendrajai rinkai pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas informuoti pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį, jeigu suteikta pagalba tiesiogiai tenkina visas šiuo reglamentu numatytas sąlygas.
4 straipsnis
Investicijos
1. Pagalba investicijoms į materialųjį ir nematerialųjį turtą Bendrijoje arba už jos ribų neprieštarauja bendrajai rinkai pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalį ir jai netaikomas reikalavimas informuoti pagal Sutarties 88 straipsnio 3 dalį, jeigu ji atitinka sąlygas, išdėstytas nuo 2 iki 6 dalies.
2. Bendras pagalbos intensyvumas negali viršyti:
a) 15 %, jeigu pagalba teikiama mažoms įmonėms;
b) 7,5 %, jeigu pagalba teikiama vidutinėms įmonėms.
3. Jeigu investicija vykdoma regionuose, kuriems gali būti teikiama regioninė pagalba, pagalbos intensyvumas negali viršyti didžiausios leistinos regioninės pagalbos investicijoms, nustatytos Komisijos patvirtintame žemėlapyje kiekvienai valstybei narei daugiau nei:
a) 10 procentinių punktų bendrai regionuose, nurodytuose Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punkte, jeigu bendras grynasis pagalbos intensyvumas neviršija 30 %, arba
b) 15 procentinių punktų bendrai regionuose, nurodytuose Sutarties 87 straipsnio 3 dalies a punkte, jeigu bendras grynasis pagalbos intensyvumas neviršija 75 %.
Didesnė regioninė pagalbos riba gali būti taikoma tiktai jeigu pagalba skiriama su sąlyga, kad investicija bus išlaikoma pagalbą gavusiame regione mažiausiai penkerius metus, ir pagalbos gavėjo indėlis į finansavimą sudaro ne mažiau nei 25 %.
4. 2 ir 3 dalyse nustatytos ribos taikomos pagalbos intensyvumui, apskaičiuotam arba kaip investicijai tinkamų išlaidų procentinė dalis, arba kaip investicijos (pagalba darbo vietoms sukurti) sukurtų darbo vietų išlaidų darbo apmokėjimui procentinė dalis, arba jų derinys, su sąlyga, kad pagalba neviršija bet kuriuo skaičiavimo būdu gauto palankiausio dydžio.
5. Jeigu pagalbos dydis apskaičiuojamas remiantis investicijų sąnaudomis, investicijų į materialųjį turtą tinkamomis išlaidomis bus laikomos išlaidos, susijusios su investicijomis į žemę, pastatus, įrengimus ir įrangą. Transporto sektoriuje, išskyrus geležinkelio riedmenų parką, transporto priemonės ir transporto įranga nelaikoma tinkamomis išlaidomis. Investuojant į nematerialų turtą, išlaidos, susijusios su technologijų įsigijimu, laikomos tinkamomis išlaidomis.
6. Jeigu pagalbos dydis apskaičiuojamas, remiantis sukurtomis darbo vietomis, pagalbos dydis išreiškiamas išlaidų darbo apmokėjimui sukurtose darbo vietose per dvejų metų laikotarpį procentine dalimi, laikantis tokių sąlygų:
a) darbo vietų sukūrimas susijęs su investicijų į materialųjį arba nematerialųjį turtą projekto įgyvendinimu. Darbo vietos bus sukurtos per tris metus nuo investicijos pabaigos;
b) dėl investicinio projekto padidės bendras tos įmonės darbuotojų skaičius, palyginti su vidutiniu darbuotojų skaičiumi per pastaruosius dvylika mėnesių, ir
c) sukurtos darbo vietos bus išlaikytos mažiausiai penkerius metus.
5 straipsnis
Konsultavimas ir kitos paslaugos bei veikla
Pagalba mažoms ir vidutinėms įmonėms neprieštarauja bendrajai rinkai pagal Sutarties 87 straipsnio 3 dalį, ir jai netaikomas reikalavimas informuoti pagal Sutarties 88 straipsnio 3 straipsnį, jeigu ji atitinka tokias sąlygas:
a) bendra pagalba kviestinių konsultantų teikiamoms paslaugoms neturi viršyti 50 % tokių paslaugų kainos. Tokios paslaugos negali būti nepertraukiamai arba periodiškai teikiamos paslaugos, arba būti susijusios su įmonės įprastinėmis veiklos sąnaudomis, tokiomis kaip nuolatinės konsultacijos mokesčių klausimais, reguliarios teisinės konsultacijos arba reklamavimas;
b) bendra pagalba dalyvavimui mugėse ir parodose negali viršyti 50 % papildomų išlaidų, susijusių su stendo nuoma, montavimu ir naudojimu. Ši išimtis taikoma tiktai tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje.
6 straipsnis
Didelės individualiai teikiamos pagalbos subsidijos
Pagal šį reglamentą netaikoma išimtis individualiai teikiamos pagalbos subsidijai, jeigu pasiekiama bent viena iš šių ribų:
a) viso projekto bendros remtinos išlaidos yra bent jau 25000000 eurų, ir
i) regionuose, kuriems negali būti teikiama regioninė pagalba, bendrasis pagalbos intensyvumas yra mažiausiai 50 % 4 straipsnio 2 dalyje numatyto dydžio;
ii) regionuose, kuriems gali būti teikiama regioninė pagalba, grynasis pagalbos intensyvumas yra mažiausiai 50 % grynosios pagalbos dydžio, nustatyto tam tikrai vietovei regioninės pagalbos žemėlapyje, arba
b) bendra visos pagalbos suma yra mažiausiai 15000000 eurų.
7 straipsnis
Pagalbos būtinumas
Pagal šį reglamentą pagalbai taikoma išimtis tik tuo atveju, jeigu prieš pradedant vykdyti darbus pagal pagalbą gaunantį projektą:
- pagalbos gavėjas buvo pateikęs pagalbos prašymą valstybei narei, arba
- valstybė narė yra priėmusi teisines nuostatas, įtvirtinančias teisę gauti pagalbą pagal objektyvius kriterijus, nepaliekant galimybės valstybei narei dėl to nuspręsti savo nuožiūra.
8 straipsnis
Kaupimas
1. Didžiausi pagalbos dydžiai, nustatyti 4, 5 ir 6 straipsniuose yra taikomi nepriklausomai nuo to, ar parama pagalbą gaunančiam projektui yra finansuojama vien tik valstybės narės ištekliais ar ji yra iš dalies finansuojama Bendrijos.
2. Pagalba, kuriai pagal šį reglamentą taikoma išimtis, negali būti kaupiama su bet kuria kita valstybės pagalba pagal Sutarties 87 straipsnio 1 dalį, arba kitokiu Bendrijos finansavimu toms pačioms išlaidoms, jeigu dėl tokio kaupimo pagalbos intensyvumas viršytų šiuo reglamentu nustatytą intensyvumo dydį.
9 straipsnis
Skaidrumas ir monitoringas
1. Įgyvendindamos pagalbos schemą arba suteikdamos individualią, ne pagal schemą teikiamą, pagalbą, kuriai buvo taikoma išimtis pagal šį reglamentą, valstybės narės per 20 darbo dienų perduoda Komisijai sutrumpintą informaciją apie pagalbos schemą arba individualiai suteiktą pagalbą II priede pateikta forma, kad ta informacija būtų paskelbta Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
2. Valstybės narės renka išsamius duomenis apie pagalbos schemas, kurioms buvo taikomos išimtys pagal šį reglamentą, individualiai suteiktą pagalbą pagal tas schemas bei individualią, ne pagal esamas schemas suteiktą pagalbą, kurioms buvo taikoma išimtis pagal šį reglamentą. Duomenys turi atspindėti visą informaciją, kuri reikalinga nustatyti, kad išimties taikymo sąlygos pagal šį reglamentą yra įvykdytos, taip pat informaciją, kad įmonės statusas yra maža ar vidutinė įmonė. Valstybės narės saugo duomenis apie individualiai suteiktą pagalbą 10 metų nuo pagalbos suteikimo datos, o apie pagalbos schemą -10 metų nuo paskutinės individualios pagalbos pagal tą schemą suteikimo datos. Komisijai raštu paprašius, valstybė narė per 20 darbo dienų, arba ilgesnį prašyme nurodytą laikotarpį, pateikia Komisijai visą informaciją, kurią Komisija mano esant būtiną įvertinti, ar laikomasi visų šiuo reglamentu nustatytų sąlygų.
3. Valstybės narės rengia ataskaitą apie šio reglamento taikymą per visus ar dalį kalendorinių metų, per kuriuos šis reglamentas galioja, III priede nurodyta forma, taip pat kompiuterinėje laikmenoje. Valstybės narės pateikia Komisijai tokias ataskaitas ne vėliau kaip trys mėnesiai nuo laikotarpio, už kurį pateikiama ataskaita, pabaigos.
10 straipsnis
Įsigaliojimas ir galiojimo laikas
1. Šis reglamentas įsigalioja 20 dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis galioja iki 2006 m. gruodžio 31 d.
2. Pasibaigus šio reglamento galiojimo laikui, pagalbos schemos, kurioms taikoma išimtis pagal šį reglamentą, toliau galės tokia išimtimi naudotis per šešių mėnesių tikslinimo laikotarpį.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2001 m. sausio 12 d.