Tarybos direktyva
1990 m. liepos 23 d.
dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms
(90/435/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi tam, kad Bendrijoje būtų sukurtos analogiškos vidaus rinkai sąlygos ir kad būtų užtikrintas bendrosios rinkos sukūrimas bei efektyvus jos veikimas, gali būti reikalinga grupuoti įvairių valstybių narių įmones; kadangi šių operacijų neturėtų apsunkinti apribojimai, kliūtys ar suvaržymai, atsirandantys, visų pirma, dėl valstybių narių mokesčių nuostatų; kadangi dėl to būtina nustatyti skirtingų valstybių narių įmonių grupavimui taikytinas konkurencijos požiūriu neutralias mokesčių taisykles, kad įmonės galėtų prisitaikyti prie bendrosios rinkos reikalavimų, tarptautiniu lygiu padidėtų jų gamybiniai pajėgumai ir konkurencingumas;
kadangi taip grupuojant įmones gali susidaryti patronuojančių ir dukterinių įmonių grupės;
kadangi įvairių valstybių narių mokesčių nuostatos, reglamentuojančios patronuojančių ir dukterinių įmonių santykius, yra labai skirtingos ir paprastai yra mažiau palankios nei nuostatos, taikomos tos pačios valstybės narės patronuojančioms ir dukterinėms įmonėms; kadangi dėl to skirtingų valstybių narių įmonių bendradarbiavimo sąlygos yra mažiau palankios nei tos pačios valstybės narės įmonių bendradarbiavimo sąlygos; kadangi tam, kad būtų lengviau grupuoti įmones, būtina šią kliūtį pašalinti sukuriant bendrąją sistemą;
kadangi, kai patronuojanti įmonė dėl savo ryšių su savo dukterine įmone, gauna paskirstyto pelno dalį, patronuojančios įmonės valstybė narė privalo:
- arba tokio pelno neapmokestinti,
- arba tokį pelną apmokestinti, suteikdama teisę patronuojančiai įmonei atimti iš priklausančio mokėti mokesčio sumos tą įmonių pelno mokesčio dalį, kurią nuo to pelno sumokėjo dukterinė įmonė;
kadangi tam, kad būtų užtikrintas mokestinis neutralumas, būtina, kad iš dukterinės įmonės patronuojančiai įmonei paskirto pelno nebūtų išskaitomas mokestis prie šaltinio; kadangi Vokietijos Federacinei Respublikai ir Graikijos Respublikai dėl jų įmonių pelno mokesčio sistemos ypatumų, taip pat Portugalijos Respublikai dėl priežasčių, susijusių su biudžeto sudarymu, turėtų būti laikinai leidžiama mokesčius prie šaltinio išskaityti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė šią direktyvą taiko:
- pelno, kurį tos valstybės įmonės gauna iš kitose valstybėse narėse esančių savo dukterinių įmonių, paskirstymui,
- pelno, kurią tos valstybės narės įmonės perduoda kitose valstybėse narėse esančioms savo dukterinėms įmonėms, paskirstymui.
2. Ši direktyva nekliudo taikyti nacionalinių arba susitarimais paremtų nuostatų dėl apgaulės ar piktnaudžiavimo prevencijos.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje "valstybės narės įmonė" yra įmonė, kuri:
a) yra vienos iš šios direktyvos priede nurodytų formų;
b) pagal valstybės narės mokesčių įstatymus mokesčių tikslais yra laikoma tos valstybės narės rezidente, ir pagal su trečiąja valstybe sudarytą dvigubo apmokestinimo išvengimo susitarimą mokesčių tikslais nėra laikoma ne Bendrijos rezidente;
c) be to, jai nustatyta prievolė mokėti vieną toliau nurodytų mokesčių be galimybės pasirinkti arba būti atleistais:
- impôt des sociétésvennootschapsbelasting Belgijoje,
- selskabsskat Danijoje,
- Körperschaftsteuer Vokietijos Federacinėje Respublikoje,
- φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων κερδοσκοπικού χαρακτήρα Graikijoje,
- impuesto sobre sociedades Ispanijoje,
- impôt sur les sociétés Prancūzijoje,
- corporation tax Airijoje,
- imposta sul reddito delle persone giuridiche Italijoje,
- impôt sur le revenu des collectivités Liuksemburge,
- vennootschapsbelasting Nyderlanduose,
- imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas Portugalijoje,
- corporation tax Jungtinėje Karalystėje
arba kuriuo nors kitu mokesčiu, kuris pakeistų bet kurį iš pirmiau nurodytų mokesčių.
3 straipsnis
1. Taikant šią direktyvą:
a) patronuojančia įmone būtinai laikoma kiekviena valstybės narės įmonė, kuri atitinka 2 straipsnyje nustatytas sąlygas ir turi ne mažiau kaip 25 % kitoje valstybėje narėje esančios įmonės, atitinkančios tas pačias sąlygas, kapitalo dalies;
b) "dukterinė įmonė" yra įmonė, kurios kapitale turima a punkte minima kapitalo dalis.
2. Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės turi galimybę pasirinktinai:
- dvišaliu susitarimu vietoj turimo kapitalo dalies kriterijaus taikyti turimų balsavimo teisių kriterijų,
- netaikyti šios direktyvos toms valstybės narės įmonėms, kurios neišlaiko nepertraukiamai bent dvejus metus kapitalo dalies, dėl kurios jos galėtų būti laikomos patronuojančiomis įmonėmis, arba toms įmonėms, kuriose kitos valstybės narės įmonė tokios kapitalo dalies neišlaiko nepertraukiamai bent dvejus metus.
4 straipsnis
1. Kai patronuojanti įmonė dėl ryšių su savo dukterine įmone gauna paskirstyto pelno dalį, išskyrus pagrindinės įmonės likvidavimo atvejį, jos valstybė narė:
- tokio pelno neapmokestina arba
- tokį pelną apmokestina, suteikdama teisę patronuojančiai įmonei išskaityti iš priklausančio mokėti mokesčio sumos tą įmonių pelno mokesčio dalį, kurią nuo to pelno sumokėjo dukterinė įmonė, ir, esant reikalui, pagal 5 straipsnyje nurodytas leidžiančias nukrypti nuostatas, - valstybės narės, kurios rezidentė yra dukterinė įmonė, taikomo mokesčio prie šaltinio sumą, ne didesnę už atitinkamo nacionalinio mokesčio sumą.
2. Tačiau kiekviena valstybė narė pasilieka galimybę numatyti, kad visi privalomieji mokėjimai, susiję su turima kapitalo dalimi, ir visi nuostoliai, atsiradę dėl dukterinės įmonės pelno paskirstymo, negali būti išskaitomi iš patronuojančios įmonės apmokestinamo pelno. Jeigu tokiu atveju turimos kapitalo dalies valdymo sąnaudos yra nustatomos kaip pastovus dydis, nustatytoji suma negali būti didesnė nei 5 % dukterinės įmonės paskirstyto pelno.
3. 1 dalis taikoma iki bendros įmonių apmokestinimo sistemos įsigaliojimo dienos.
Taryba tinkamu laiku patvirtina taisykles, taikomas po pirmoje šios dalies pastraipoje nurodytos dienos.
5 straipsnis
1. Bent tais atvejais, kai patronuojanti įmonė turi ne mažiau kaip 25 % dukterinės įmonės kapitalo, iš pelno dalies, kurią dukterinė įmonė perduoda savo patronuojančiai įmonei, mokestis prie šaltinio neišskaitomas.
2. Nepaisant 1 dalies, Graikijos Respublika gali išskaityti mokestį prie šaltinio iš pelno, paskirstyto kitų valstybių narių patronuojančioms įmonėms, jeigu ji iš paskirstyto pelno neišskaičiuoja įmonių pelno mokesčio. Tačiau tokio išskaitomo mokesčio prie šaltinio tarifas negali viršyti dvišaliuose susitarimuose dėl dvigubo apmokestinimo panaikinimo nustatytos ribos.
3. Nepaisant nuo 1 dalies ir ne vėliau kaip iki 1996 m. vidurio Vokietijos Federacinė Respublika gali taikyti 5 % kompensacinį mokestį prie šaltinio savo dukterinių įmonių paskirstytam pelnui, jeigu įmonių pelno mokesčio tarifas, taikomas paskirstytam pelnui, yra bent 11 punktų mažesnis nei mokesčio tarifas, taikomas nepaskirstytam pelnui.
4. Nepaisant nuo 1 dalies ir ne vėliau kaip iki aštuntųjų šios direktyvos taikymo metų pabaigos, Portugalijos Respublika gali taikyti mokestį prie šaltinio pelnui, kurį dukterinės įmonės paskirstė kitų valstybių narių patronuojančioms įmonėms.
Pagal galiojančius dvišalius susitarimus tarp Portugalijos ir valstybės narės tokio mokesčio tarifas negali būti didesnis nei 15 % per pirmuosius penkerius metus ir nei 10 % per paskutinius trejus to laikotarpio metus.
Iki aštuntųjų metų pabaigos Komisijos pasiūlymu Taryba vieningai priima sprendimą dėl galimybės pratęsti šios straipsnio dalies taikymą.
6 straipsnis
Patronuojančios įmonės valstybė narė negali prie šaltinio išskaičiuoti mokesčio iš pelno, kurį tokia įmonė gauna iš dukterinės įmonės.
7 straipsnis
1. Šioje direktyvoje vartojamas terminas "mokestis prie šaltinio" netaikomas įmonių pelno mokesčio išankstiniam mokėjimui arba mokėjimui avansu (précompte), kurį dukterinė įmonė, skirstydama pelną savo patronuojančiai įmonei, moka valstybei narei.
2. Ši direktyva neturi įtakos taikant nacionalines arba sutartimis pagrįstas nuostatas, kuriomis siekiama panaikinti arba sumažinti ekonominį dvigubą dividendų apmokestinimą, ypač nuostatas dėl mokesčių kredito mokėjimo dividendų gavėjams.
8 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1992 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
2. Valstybės narės užtikrina, kad šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstai būtų pateikti Komisijai.
9 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1990 m. liepos 23 d.