TARYBOS SPRENDIMAS
2006 m. sausio 24 d.
leidžiantis Latvijai pratęsti priemonės, nukrypstančios nuo šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo 21 straipsnio, taikymą
(autentiškas tik tekstas latvių kalba)
(2006/42/EB)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas (1), ypač į jos 27 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Pagal Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 1 dalį Taryba Komisijos pasiūlymu vieningai gali leisti bet kuriai valstybei narei imtis specialių priemonių, nukrypstant nuo tos direktyvos nuostatų, kad būtų supaprastinta mokesčių taikymo tvarka arba užkirstas kelias tam tikriems mokesčių vengimo ir slėpimo formoms.
(2)
2005 m. kovo 16 d. Komisijos generaliniame sekretoriate užregistruotu laišku Latvija paprašė pratęsti nukrypstančios priemonės taikymą medienos sandoriams.
(3)
Vadovaudamasi direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 2 dalimi, Komisija 2005 m. gegužės 10 d. laišku informavo kitas valstybes nares apie Latvijos prašymą. 2005 m. gegužės 31 d. laišku Komisija pranešė Latvijai, kad turi visą informaciją, kuri, Komisijos nuomone, yra būtina prašymui įvertinti.
(4)
Latvijos medienos rinkoje dominuoja smulkios vietos įmonės ir individualūs tiekėjai. Dėl medienos rinkos ir su ja susijusių įmonių pobūdžio šioje rinkoje atsirado sukčiavimas mokesčių srityje, kurį mokesčių inspekcijoms sunku kontroliuoti. Siekiant su tuo kovoti, į Latvijos PVM įstatymą buvo įtraukta speciali nuostata, numatanti, kad esant tam tikroms aplinkybėms asmuo, privalantis sumokėti mokesčius, yra apmokestinamasis asmuo, kuriam yra tiekiamos apmokestinamos prekės ar teikiamos apmokestinamos paslaugos.
(5)
Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalyje taip, kaip ji išdėstyta minėtos direktyvos 28 straipsnio g punkto redakcijoje, numatoma, kad pagal vidaus sistemą apmokestinamasis asmuo, tiekiantis prekes ar teikiantis paslaugas paprastai turi prievolę sumokėti mokestį. Tačiau 2003 m. Stojimo aktu, ypač jo 7 skyriaus VIII priedo 1 punkto b papunkčiu, Latvijai buvo leista ribotą laikotarpį toliau taikyti specialią apmokestinimo PVM procedūrą medienos sandoriams.
(6)
Komisija supranta, kad ši tvarka padės Latvijai veiksmingai sumažinti PVM vengimo riziką ir supaprastins apmokestinimo procedūrą medienos rinkoje.
(7)
Leidžianti nukrypti nuostata neturės neigiamo poveikio Bendrijos nuosaviems ištekliams, gaunamiems iš PVM,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
Vienintelis straipsnis
Nukrypstant nuo Direktyvos 77/388/EEB 21 straipsnio 1 dalies a punkto, kaip jis išdėstytas minėtos direktyvos 28 straipsnio g papunkčio redakcijoje, Latvijai leidžiama toliau nuo 2005 m. gegužės 1 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. laikyti, kad medienos sandoriuose prievolė mokėti PVM tenka pirkėjui.
Šis sprendimas skirtas Latvijos Respublikai.
Priimta Briuselyje, 2006 m. sausio 24 d.