Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2501/2001,
2001 m. gruodžio 10 d.
numatantis bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymą nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2004 m. gruodžio 31 d.
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi:
(1) Nuo 1971 m. Bendrija suteikia prekybos lengvatų besivystančioms valstybėms savo bendrųjų tarifų lengvatų sistemos rėmuose.
(2) Bendrijos bendra prekybos politika turi atitikti ir susieti plėtros politikos tikslus, ypač skurdo išnaikinimo ir besivystančių šalių nuolatinės plėtros skatinimo.
(3) Tarybai skirtas 1994 m. birželio 1 d. Komisijos komunikatas pateikia gaires dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo laikotarpiu nuo 1995 m. iki 2004 m.
(4) Reglamentas (EB) Nr. 2820/98 [4] įgyvendina bendrųjų tarifų lengvatų sistemą iki 2001 m. gruodžio 31 d. Po to sistemos taikymas, remiantis gairėmis, turėtų būti tęsiamas iki 2004 m. gruodžio 31 d.
(5) Sistemoje turi būti Reglamento (EB) Nr. 416/2001 nuostatos, pagal kurias prekėms, kurių kilmės šalys yra mažiausiai išsivysčiusios valstybės, yra neapmokestinamos muitais, netaikant šioms prekėms jokių kiekybinių apribojimų. Teisė naudotis šia priemone turėtų būti suteikta visoms valstybėms, kurias Jungtinės Tautos pripažįsta ir laiko mažiausiai išsivysčiusiomis valstybėmis.
(6) Turėtų būti atidžiai stebimos specialios priemonės kovai su narkotikų gamyba ir prekyba.
(7) Lengvatos turi būti diferencijuojamos pagal prekių "jautrumą". Užtenka išskirti dvi prekių kategorijas: "nejautrių" ir "jautrių" prekių.
(8) "Nejautrioms" prekėms taikomi muitų tarifai turėtų išlikti sustabdyti, o taikomi "jautrioms" prekėms - turėtų būti sumažinti.
(9) Toks sumažinimas turėtų būti pakankamai patrauklus, kad prekybininkai norėtų pasinaudoti siūlomomis sistemos galimybėmis. Kalbant apie ad valorem muitus, sumažinimas turėtų būti vienodo dydžio: 3,5 % muitų tarifo, taikomo šalims, kurioms suteiktas didžiausio palankumo prekyboje statusas. Specifiniai muitai turėtų būti sumažinami 30 %. Jei nurodoma konkreti mažiausia mokesčio suma, tokia mažiausia suma neturėtų būti taikoma.
(10) Kai lengvatinių muitų normos, apskaičiuojamos remiantis Reglamentu (EB) Nr. 2820/98, numato didesnį muitų tarifų sumažinimą, jie turėtų būti taikomi ir toliau.
(11) Apmokestinimas muitais turėtų būti visiškai sustabdomas, jei dėl tarifų lengvatų taikymo ad valorem muitai tampa 1 % ar mažesni arba specifiniai muitai tampa lygūs 2 eurams arba dar mažesni.
(12) Nuostatos, kuriomis remiantis naudą gaunančios valstybės yra išbraukiamos priklausomai nuo jų išsivystymo laipsnio, turi būti taikomos vieną kartą per metus. Šalys gali būti išbraukiamos tik tuomet, kai jos trejus metus iš eilės atitinka išbraukimo kriterijus; jos turi būti priimamos atgal, kai trejus metus iš eilės jos šių kriterijų neatitinka.
(13) Pirmaisiais šio reglamento taikymo metais šalys, kurios buvo išbrauktos anksčiau, turi likti išbrauktos.
(14) Nuostatos dėl sektorių perkėlimo į aukštesnį lygį turi būti taikomos vieną kartą per metus. Sektorius turėtų būti perkeliamas į aukštesnį lygį tuomet, kai jis trejus metus iš eilės atitinka perkėlimo į aukštesnį lygį kriterijus; jis turi būti perkeliamas atgal į žemesnį lygį, kai jis trejus metus iš eilės minėtųjų kriterijų neatitinka.
(15) Pirmaisiais šio reglamento taikymo metais sektoriai, kurie anksčiau buvo perkelti į aukštesnį lygį, turėtų ten ir likti.
(16) Tarifų lengvatos, taikomos pagal specialias skatinančias priemones, turi būti tokio pat dydžio, kaip ir lengvatos, siūlomos pagal bendras priemones, taigi turi dubliuoti pastarąsias.
(17) Specialios skatinančios priemonės turėtų suteikti tarifų lengvatų visuose sektoriuose, perkeltuose į aukštesnį lygį, ir jos turi būti tokios pačios kaip ir lengvatos, suteikiamos pagal bendras priemones.
(18) Specialioms skatinančioms priemonėms dėl darbo teisių apsaugos būtinas veiksmingas visų standartų, nurodytų TDO deklaracijoje dėl pagrindinių principų ir teisių darbe, taikymas.
(19) Svarstant prašymus dėl specialių skatinančių priemonių dėl darbo teisių apsaugos ir nagrinėjant, ar laikinas panaikinimas yra pateisinamas tuo, kad yra pažeidžiamos TDO konvencijos, turi būti remiamasi prieinamais įvairių TDO priežiūros organų vertinimais, atsiliepimais, sprendimais, rekomendacijomis ir išvadomis, ypač 33 skyriuje išdėstyta tvarka.
(20) Tarifų lengvatoms, įskaitant ir tas lengvatas, kurios buvo suteiktos pagal specialias skatinančias priemones dėl darbo teisių apsaugos, galioja bendrosios taisyklės dėl kilmės įrodymo ir administracinio bendradarbiavimo metodų, išdėstytos Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93 [5], ir taisyklės dėl skolos muitinei, ypač Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 220 straipsnio 2 dalies b punktas [6].
(21) Specialiose skatinančiose priemonėse dėl aplinkos apsaugos turėtų būti atsižvelgta į naujoves, susijusias su patvirtintais tarptautiniais standartais ir sertifikavimo schemomis.
(22) Viena iš laikino panaikinimo priežasčių turi būti rimti ir sistemiški kurio nors standarto, nurodyto TDO deklaracijoje dėl pagrindinių principų ir teisių darbe, pažeidimai.
(23) Lieka galioti laikinas visų tarifų lengvatų įvežamoms prekėms, kurių kilmės šalis yra Mianmaras, panaikinimas.
(24) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turi būti patvirtintos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB [7], nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgaliojimais įgyvendinimo tvarką,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Remiantis šiuo reglamentu, Bendrijos bendrųjų tarifų lengvatų sistema galioja 2002, 2003 ir 2004 metais.
2. Šiuo reglamentu nustatoma:
a) bendros priemonės,
b) specialios skatinančios priemonės dėl darbo teisių apsaugos,
c) specialios skatinančios priemonės dėl aplinkos apsaugos,
d) specialios priemonės mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms ir
e) specialios priemonės dėl kovos su narkotikų gamyba ir prekyba.
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
2 straipsnis
Naudą iš 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių gaunančios valstybės yra išvardytos I priede.
3 straipsnis
1. Naudą gaunanti valstybė yra išbraukiama iš I priede esančio sąrašo, kai ji trejus metus iš eilės atitinka šiuos du kriterijus:
- Pasaulio bankas klasifikuoja šią valstybę kaip gaunančią dideles pajamas,
- valstybės išsivystymo indeksas, kaip nurodyta II priede, yra aukštesnis nei - 1.
2. Kai iš I priede esančio sąrašo išbraukta valstybė arba teritorija trejus metus iš eilės neatitinka 1 straipsnio dalyje nurodytų kriterijų, ji vėl įtraukiama į I priede esantį sąrašą.
3. Remiantis naujausiais duomenimis, pateikiamais kiekvienų metų rugsėjo 1 d., Komisija nustato, kurios naudą gaunančios valstybės atitinka 1 ir 2 dalyse išdėstytas sąlygas.
4. Komisija, remdamasi turimais paskutinių metų duomenimis, Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia naudą gaunančių valstybių, atitinkančių 1 dalyje nurodytus kriterijus, sąrašą.
5. Įsigaliojus šiam reglamentui, iki kiekvienų metų pabaigos Komisija 38 straipsnyje nurodyta tvarka priima sprendimą dėl naudą gaunančių valstybių, atitinkančių 1 dalyje išdėstytą sąlygą, išbraukimo ir dėl valstybių, atitinkančių 2 dalyje išdėstytą sąlygą, įtraukimo į I priede esantį sąrašą.
6. Pirmasis sprendimas, priimtas remiantis 5 dalimi, įsigalioja 2003 m. sausio 1 d. Visi vėlesni sprendimai, priimami remiantis 5 dalimi, įsigalioja antrų nuo jų priėmimo metų sausio 1 d.
7. Apie sprendimą, priimtą remiantis 5 dalimi, Komisija praneša suinteresuotai naudą gaunančiai valstybei ir praneša šio sprendimo įsigaliojimo datą.
4 straipsnis
Prekės, kurioms taikomos 1 straipsnio 2 dalies a, b, c ir e punktuose nurodytos priemonės, yra išvardytos IV priede.
5 straipsnis
1. Šiame reglamente numatytos tarifų lengvatos yra taikomos įvežant prekes, numatytas priemonėse, kuriomis naudojasi naudą gaunanti valstybė, ir kuri yra minėtųjų prekių kilmės šalis.
2. Taisyklės dėl prekių kilmės sąvokų, kilmės įrodymo ir administracinio bendradarbiavimo metodų, susijusių su šio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje išvardytomis priemonėmis, pateikiamos Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93.
3. Regioninė kumuliacija taip, kaip apibrėžta Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93, taip pat taikoma, kai prekės, kuri regioninei grupei priklausančioje valstybėje yra naudojama tolesnėje gamyboje, kilmės šalis yra kita šios grupės valstybė, negaunanti naudos iš priemonių, susijusių su galutiniu produktu, su sąlyga, kad abi valstybės gauna naudos iš šios grupės regioninės kumuliacijos.
6 straipsnis
Šiame reglamente:
a) "Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai" - tai muitai ir mokesčiai, nurodyti 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedo antroje dalyje [8], išskyrus muitus ir mokesčius, taikomus pagal muitų tarifų kvotas;
b) "sektorius" - tai bet kuris iš III priede išvardytų prekių sektorių;
c) "Komitetas" - tai 37 straipsnyje nurodytas Komitetas.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
TARIFŲ LENGVATOS
1 skirsnis
Bendrosios priemonės
7 straipsnis
1. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, taikomi prekėms, kurios IV priede yra išvardytos kaip "nejautrios" prekės, yra visiškai sustabdomi, išskyrus taikomus žemės ūkio produkcijoje.
2. Bendrojo muitų tarifo ad valorem muitai, taikomi prekėms, kurios IV priede yra išvardytos kaip "jautrios" prekės, yra sumažinami 3,5 %. 50-63 skyriuose nurodytoms prekėms šie muitai sumažinami 20 %.
3. Kai lengvatiniai muitų tarifai, apskaičiuojami pagal 2001 m. gruodžio 31 d. galiojančio Reglamento (EB) Nr. 2820/98 dėl Bendrojo muitų tarifo ad valorem muitų 2 straipsnį, numato šio straipsnio 2 dalyje nurodytoms prekėms taikomų muitų tarifų sumažinimą daugiau nei 3,5 %, šie lengvatiniai muitų tarifai lieka galioti tol, kol mažinimo dydis yra didesnis nei 3,5 %.
4. Bendrojo muitų tarifo specifiniai muitai, išskyrus mažiausius arba didžiausius muitus, taikomus prekėms, kurios IV priede yra išvardytos kaip "jautrios" prekės, yra sumažinami 30 %. Prekėms, kurių KN kodas 2207, šie muitai sumažinami 15 %.
5. Kai į Bendrojo muitų tarifo muitus ir mokesčius, taikomus prekėms, kurios IV priede yra išvardytos kaip "jautrios" prekės, įeina ad valorem muitai ir specifiniai muitai, specifiniai muitai nėra mažinami.
6. Jei muitams, mažinamiems remiantis šio straipsnio 2 ir 4 dalimis, yra nustatyta konkreti didžiausia mokesčio suma, ji nėra mažinama. Jei šiems muitams yra nustatyta konkreti mažiausia mokesčio suma, tai ji netaikoma.
7. 1-4 dalyse nurodytos tarifų lengvatos netaikomos tų sektorių prekėms, kurie, remiantis I priedo C skiltimi, neįtraukti į bendras priemones, galiojančias atitinkamai kilmės šaliai.
8. 1-4 dalyse nurodytos tarifų lengvatos netaikomos tų sektorių prekėms, kuriems, remiantis I priedo D skiltimi arba remiantis pagal 12 straipsnį priimtu sprendimu, buvo panaikintas šių muitų tarifų lengvatų taikymas atitinkamos kilmės šalies atžvilgiu.
2 skirsnis
Specialios skatinančios priemonės
8 straipsnis
1. Atsižvelgiant į III antraštinės dalies nuostatas, Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, kurie yra taikomi 7 straipsnyje nurodytoms prekėms:
a) priklausančioms sektoriams, kurie, remiantis I priedu, yra įtraukti į konkrečiai kilmės šaliai galiojantį specialias skatinančias priemones dėl darbo teisių apsaugos, arba
b) kurios, remiantis IV priedu, yra įtrauktos į specialias skatinančias priemones dėl aplinkos apsaugos, ir kurių kilmės šalis naudojasi šiomis priemonėmis, kaip numatyta I priede,
yra toliau mažinami, remiantis šiuo straipsniu.
2. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, taikomi prekėms, kurioms taikomos 7 straipsnio 2 dalies pirmajame sakinyje nurodytos tarifų lengvatos, mažinami dar 5 %. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, taikomi prekėms, kurioms taikomos 7 straipsnio 3 dalyje nurodytos tarifų lengvatos, papildomai sumažinami tiek, kad bendras mažinimo dydis taptų 8,5 %. Kai lengvatiniai muitų tarifai, apskaičiuojami pagal 2001 m. gruodžio 31 d. taikomo Reglamento (EB) Nr. 2820/98 dėl Bendrojo muitų tarifo ad valorem muitų 2 straipsnį, numato muitų tarifų sumažinimą daugiau nei 8,5 %, šie lengvatiniai muitų tarifai lieka galioti tol, kol mažinimo dydis yra didesnis nei 8,5 %.
3. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, taikomi prekėms, kurioms galioja tarifų lengvatos, nurodytos 7 straipsnio 2 dalies antrajame sakinyje arba 7 straipsnio 4 dalyje, papildomai sumažinami tokiu pačiu dydžiu.
4. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, taikomi prekėms, kurios atitinka 1 dalies a ir b punktuose nurodytus abu kriterijus, yra papildomai sumažinami, remiantis 2 ir 3 dalimis.
5. Į specialias skatinančias priemones dėl darbo teisių apsaugos neįtraukiami tie sektoriai, kurie, remiantis I priedo C skiltimi, neįtraukti į bendras priemones, taikomas atitinkamai kilmės šaliai.
6. Papildomos tarifų lengvatos, nurodytos 2 ir 3 dalyse, netaikomos prekėms, kurioms, remiantis 7 straipsnio 8 dalimi, negalioja 7 straipsnio 1-4 dalyse nurodytos tarifų lengvatos. Kai šios prekės atitinka kurį nors iš 1 dalies a ir b punktuose nurodytą kriterijų, nepaisant 7 straipsnio 8 dalies, yra taikomos 7 straipsnio 1-4 dalyse nurodytos tarifų lengvatos. Šių prekių A formos kilmės sertifikatas arba sąskaita-deklaracija galioja tik 7 straipsnyje nurodytų tarifų lengvatų atžvilgiu.
3 skirsnis
Specialios priemonės mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms
9 straipsnis
1. Nepažeidžiant 2-4 straipsnio dalių, visų 1-97 skirsniuose (išskyrus 93 skirsnyje) numatytų prekių, kurių kilmės šalis, remiantis I priedu, naudojasi specialiomis priemonėmis mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms, apmokestinimas Bendrojo muitų tarifo muitais ir mokesčiais yra visiškai sustabdomas.
2. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, kuriais yra apmokestinamos prekės, kurių KN kodas 08030019, nuo 2002 m. sausio 1 d. kiekvienais metais yra sumažinami po 20 %. Nuo 2006 m. sausio 1 d. apmokestinimas šiais muitais ir mokesčiais visiškai sustabdomas.
3. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, kuriais yra apmokestinamos 1006 pozicijoje klasifikuojamos prekės, 2006 m. rugsėjo 1 d. yra sumažinami 20 %, 2007 m. rugsėjo 1 d. sumažinami 50 %, o 2008 m. rugsėjo 1 d. - 80 %. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. apmokestinimas šiais muitais ir mokesčiais visiškai sustabdomas.
4. Bendrojo muitų tarifo muitai ir mokesčiai, kuriais yra apmokestinamos 1701 pozicijoje klasifikuojamos prekės, 2006 m. liepos 1 d. yra sumažinami 20 %, 2007 m. liepos 1 d. sumažinami 50 %, o 2008 m. liepos 1 d. - 80 %. Nuo 2009 m. liepos 1 d. apmokestinimas šiais muitais ir mokesčiais visiškai sustabdomas.
5. Tol, kol apmokestinimas Bendrojo muitų tarifo muitais ir mokesčiais bus visiškai sustabdytas, kaip numato 3 ir 4 straipsnio dalys, kiekvienais prekybos metais prekėms, kurios yra atitinkamai klasifikuojamos 1006 pozicijoje ir 17011110 subpozicijoje ir kurių kilmės šalis naudojasi šiomis specialiomis priemonėmis, suteikiama bendroji muitų tarifų kvota, visiškai jos neapmokestinant muitais. Pirmosios muitų tarifų kvotos 2001-2002 prekybos metais yra 2517 tonų pagal lukštentų ryžių ekvivalentą (prekėms, klasifikuojamoms 1006 pozicijoje) ir 74185 tonų pagal baltojo cukraus ekvivalentą (prekėms, klasifikuojamoms 17011110 subpozicijoje). Kiekvienais vėlesniais prekybos metais kvotos bus 15 % didesnės nei praėjusiais prekybos metais.
6. 38 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija patvirtina išsamias 5 straipsnio dalyje nurodytų kvotų suteikimo ir administravimo taisykles. Suteikti ir administruoti šias kvotas Komisijai padeda tinkamų bendrosios rinkos organizacijų administraciniai komitetai.
4 skirsnis
Specialios priemonės dėl kovos su narkotikų gamyba ir prekyba
10 straipsnis
1. Prekių, kurioms, remiantis IV priedu, galioja IV antraštinėje dalyje nurodytos specialios priemonės dėl kovos su narkotikų gamyba ir prekyba ir kurių kilmės šalis, remiantis I priedo I skiltimi, naudojasi šiomis priemonėmis, apmokestinimas Bendrojo muitų tarifo ad valorem muitais visiškai sustabdomas. Muitų norma, kuriais yra apmokestinamos prekės, kurių KN kodas 030613, yra sumažinama iki 3,6 %.
2. Visiškai sustabdomas prekių, nurodytų 1 straipsnio dalyje, apmokestinimas Bendrojo muitų tarifo specifiniais muitais, išskyrus prekes, į kurioms taikomus Bendrojo muitų tarifo muitus ir mokesčius įeina ad valorem muitai. Specifiniai muitai, kuriais apmokestinamos prekės, kurių KN kodai 17041091 ir 17041099, apribojami iki 16 % muito vertės.
5 skirsnis
Bendros nuostatos
11 straipsnis
Tarifų lengvatos prekėms, kurioms, remiantis Reglamentu (EB) Nr. 384/96 [9] arba Reglamentu (EB) Nr. 2026/97 [10], galioja antidempingo arba kompensacinės priemonės, taikomos įsigaliojus šiam reglamentui, ir besiremiančios nuostolio marža, apsiriboja tarifų lengvatomis, įeinančiomis į importo kainas, kuriomis remiantis ir buvo išvesta minėtoji nuostolio marža.
12 straipsnis
1. Nutraukiamas 7 ir 10 straipsniuose nurodytų tarifų lengvatų taikymas prekėms, kurių kilmės šalis yra naudą iš lengvatinių priemonių gaunanti valstybė, ir kurie yra priskiriami sektoriui, trejus metus eilės atitikusiam kurį nors iš šių kriterijų:
a) - valstybės vystymosi indeksas, kaip nurodyta II priede, yra aukštesnis nei - 2, ir
- Bendrijos visos iš šios valstybės įvežamos prekės, priskiriamos minėtam sektoriui, kurių atžvilgiu ši valstybė naudojasi lengvatinėmis priemonėmis, sudaro daugiau nei 25 % visų tokių pačių prekių, kurias Bendrija įveža iš visų I priede išvardytų valstybių ir teritorijų;
b) - valstybės vystymosi indeksas, kaip nurodyta II priede, yra aukštesnis nei - 2, ir
- minėto sektoriaus specializacijos indeksas yra aukštesnis už ribą, atitinkančią valstybės vystymosi indeksą, kaip nurodyta II priede, ir
- Bendrijos visos iš šios valstybės įvežamos prekės, priskiriamos minėtam sektoriui, kurių atžvilgiu ši valstybė naudojasi lengvatinėmis priemonėmis, sudaro daugiau nei 2 % visų tokių pačių prekių, kurias Bendrija įveža iš visų I priede išvardytų valstybių ir teritorijų.
2. Jei sektorius, kuriam, remiantis I priedo D skiltimi arba pagal šį straipsnį priimtu sprendimu, buvo panaikintas tarifų lengvatų taikymas, trejus metus eilės neatitiko kurio nors iš 1 straipsnio dalyje nurodytų kriterijų, tarifų lengvatų taikymas yra atnaujinamas.
3. Remiantis naujausiais duomenimis, pateikiamais kiekvienų metų rugsėjo 1 d., Komisija nustato, kurie sektoriai atitinka 1 ir 2 straipsnio dalyse išdėstytas sąlygas.
4. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia sektorių, atitinkančių 1 straipsnio dalyje nurodytus kriterijus, sąrašą, remiantis turimais paskutinių metų duomenimis.
5. Įsigaliojus šiam reglamentui, iki kiekvienų metų pabaigos Komisija 38 straipsnyje nurodyta tvarka priima sprendimą dėl tarifų lengvatų taikymo sektoriams, atitinkantiems 1 straipsnio dalyje išdėstytą sąlygą, panaikinimo ir dėl tarifų lengvatų taikymo sektoriams, atitinkantiems 2 straipsnio dalyje išdėstytą sąlygą, atnaujinimo.
6. Pirmasis sprendimas, priimtas remiantis 5 straipsnio dalimi, įsigalioja 2003 m. sausio 1 d. Visi vėlesni sprendimai, priimami remiantis 5 straipsnio dalimi, įsigalioja antrų nuo jų priėmimo metų sausio 1 d.
7. Apie sprendimą, priimtą remiantis 5 straipsnio dalimi, Komisija informuoja suinteresuotą naudą gaunančią valstybę ir praneša šio sprendimo įsigaliojimo datą.
13 straipsnis
1. Apmokestinimas muitais yra visiškai sustabdomas, jei remiantis šios antraštinės dalies nuostatomis sumažinus ad valorem muitus jie tampa 1 % ar mažesni.
2. Apmokestinimas muitais yra visiškai sustabdomas, jei remiantis šios antraštinės dalies nuostatomis sumažinus specifinius muitus jie tampa lygūs 2 eurams ar mažesni kiekvienai atskirai sumai eurais.
3. Remiantis 1 ir 2 straipsnio dalimis, galutinis tarifų lengvatos dydis, apskaičiuojamas pagal šį reglamentą, yra suapvalinamas iki vieno skaičiaus po kablelio.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
SPECIALIOS SKATINANČIOS PRIEMONĖS
1 skirsnis
Specialios skatinančios priemonės dėl darbo teisių apsaugos
14 straipsnis
1. 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos tarifų lengvatos yra taikomos prekėms, kurių kilmės šalis yra valstybė, kuri, remiantis I priedu, gauna naudos iš specialių skatinančių priemonių dėl darbo teisių apsaugos arba kurioms atitinkamam sektoriui 18 straipsnyje nurodyta tvarka priimtu sprendimu buvo nuspręsta suteikti tas priemones su sąlyga, jei prie prekių yra pridedamas 19 straipsnyje numatytas pareiškimas.
2. Specialios skatinančios priemonės dėl darbo teisių apsaugos gali būti suteiktos valstybei, kurios nacionaliniai teisės aktai perteikia standartų, išdėstytų TDO konvencijose Nr. 29 ir Nr. 105 dėl priverstinio darbo, Nr. 87 ir Nr. 98 dėl asociacijų laisvės ir kolektyvinių derybų teisės, Nr. 100 ir Nr. 111 dėl nediskriminavimo įdarbinimo ir profesinės veiklos atžvilgiu, Nr. 138 ir Nr. 182 dėl vaikų darbo, turinį ir kuri veiksmingai taiko šiuos teisės aktus.
15 straipsnis
1. Specialios skatinančios priemonės dėl darbo teisių apsaugos suteikiamos, jei:
- jų prašo I priedo sąraše esanti valstybė arba teritorija,
- nagrinėjant prašymą nustatoma, kad prašančioji valstybė tenkina 14 straipsnio 2 dalyje nustatytą sąlygą,
- prašančioji valstybė įsipareigoja stebėti specialių skatinančių priemonių įgyvendinimą ir bendradarbiauti jį administruojant,
- prašančioji valstybė davė sutikimą, nurodytą 17 straipsnyje.
2. Prašančioji valstybė Komisijai pateikia savo prašymą raštu ir suteikia išsamią informaciją apie:
- 14 straipsnio 2 dalyje nurodytus nacionalinės teisės aktus, jų įgyvendinimo ir taikymo kontrolės priemones,
- visus sektorius, kuriems šie teisės aktai negalioja.
3. Visas oficialus 14 straipsnio 2 dalyje minimų teisės aktų ir įgyvendinimo priemonių tekstas pridedamas prie prašymo.
4. Kai tam tikriems sektoriams 14 straipsnio 2 dalyje nurodyti teisės aktai negalioja, valstybė gali prašyti, kad specialios skatinančios priemonės būtų taikomos tik tiems sektoriams, kuriems galioja minėtieji teisės aktai.
16 straipsnis
1. Komisija, gavusi prašymą, kuriame pateikta 15 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija, Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia pranešimą dėl minėto prašymo. Pranešime nurodoma, kad Komisijai gali būti pateikta visa su prašymo susijusi informacija, ir nurodomas laikotarpis, per kurį suinteresuotos šalys gali raštu išdėstyti savo nuomonę.
2. Prašymą nagrinėja Komisija. Ji prašančiajai valstybei gali pateikti klausimų, kurie, jos manymu, yra svarbūs, ir gali gautą informaciją pasitikslinti su prašančiąja valstybe arba kuriuo nors fiziniu ar juridiniu asmeniu.
3. Komisija gali prašančiojoje valstybėje atlikti įvertinimus. Kitos valstybės narės gali padėti Komisijai atlikti šią užduotį.
4. Apie savo įvertinimą Komisijai praneša prašančiajai valstybei. Jei prašančiajai valstybei reikia papildomo laiko, kad galėtų įvykdyti 14 straipsnio 2 dalyje išdėstytas sąlygas, ji gali Komisijos prašyti atidėti 18 straipsnio 1 dalyje numatyto sprendimo priėmimą. Dėl sprendimo priėmimo atidėjimo Komisija nusprendžia 39 straipsnyje nurodyta tvarka.
5. Prašymo nagrinėjimas turi būti baigtas per vienerius metus nuo 1 straipsnio dalyje nurodyto paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dienos. Komisija gali pratęsti šį laikotarpį, apie tai pranešusi Komitetui.
6. Komisija savo išvadas pateikia Komitetui.
17 straipsnis
Nagrinėdama prašymą Komisija kartu su prašančiąja valstybe nustato:
a) tos valstybės institucijas, kurios bus atsakingos už administracinį bendradarbiavimą,
b) tos valstybės institucijas, kurios bus atsakingos už 19 straipsnyje nurodyto pareiškimo pateikimą.
18 straipsnis
1. 38 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija nusprendžia, ar prašančiajai valstybei taikyti specialias skatinančias priemones dėl darbo teisių apsaugos.
2. Jei, remiantis 15 straipsnio 4 dalimi, buvo pateiktas prašymas arba jei 16 straipsnyje nurodyto nagrinėjimo metu išaiškėja, kad 14 straipsnio 2 dalyje nurodyti teisės aktai negalioja tam tikriems sektoriams, specialios skatinančios priemonės gali būti taikomos tik tiems sektoriams, kuriems galioja minėtieji teisės aktai.
3. Komisija praneša prašančiajai valstybei apie sprendimą, priimtą remiantis 1 straipsnio dalimi. Jei nusprendžiama valstybei taikyti specialias skatinančias priemones, jai pranešama šio sprendimo įsigaliojimo data.
4. Jei nusprendžiama prašančiajai valstybei netaikyti specialių skatinančių priemonių arba jei nusprendžiama jų netaikyti tam tikriems sektoriams, Komisija paaiškina priežastis, jei to pageidauja valstybė.
5. Komisija visus santykius dėl prašymo su prašančiąja valstybe palaiko glaudžiai bendradarbiaudama su Komitetu.
19 straipsnis
1. 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos tarifų lengvatos taikomos, jei prie atitinkamų prekių yra pridedamas 17 straipsnio b dalyje nurodytų institucijų pateikiamas pareiškimas, patvirtinantis, kad šios prekės buvo pagamintos kilmės šalyje ir tokiomis sąlygomis, kurios atitinka 14 straipsnio 2 dalyje nurodytus teisės aktus. Šis pareiškimas turi būti patvirtintas jį išdavusios institucijos antspaudu, kaip tai numato Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93.
2. 1 straipsnio dalyje paminėtame pareiškime turi būti nurodoma: "TDO konvencijos Nr. 29, Nr. 87, Nr. 98, Nr. 100, Nr. 105, Nr. 111, Nr. 138, Nr. 182 - Tarybos reglamento (EB) Nr. 2501/2001 III antraštinės dalies 1 skirsnis"; šis pareiškimas taip pat turi būti įrašomas į A formos kilmės sertifikato 4 langelį arba pateikiamas sąskaitos faktūros deklaracijoje, nurodytoje Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/94.
20 straipsnis
1. Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 nuostatos dėl kilmės įrodymo ir administracinio bendradarbiavimo metodų galioja mutatis mutandis pareiškimui, nurodytam 19 straipsnyje ir skirtam naudą gaunančioms valstybėms.
2. 39 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija gali nurodyti pagrįstas abejones, kurių gali kilti dėl specialių skatinančių priemonių laikymosi, ir patikslinti neišsamų kriterijų sąrašą [11]. Visi šio sąrašo pakeitimai skelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
3. Jei, kaip numatyta Reglamente (EEB) Nr. 2454/93, išsiunčiamas antras pranešimas dėl vėlesnio A formos kilmės sertifikatų ir sąskaitų-deklaracijų įvertinimo, susijusio su 8 straipsnio 1 dalyje nurodytomis tarifų lengvatomis, Bendrijos muitinės funkcijas atliekančios institucijos apie tai praneša Komisijai, kuri nedelsdama Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia, kad dėl kai kurių prekių, gamintojų arba eksportuotojų kilo pagrįstų abejonių, ir tas abejones išdėsto.
4. Kai Reglamente (EEB) Nr. 2454/93 dėl vėlesnio A formos kilmės sertifikatų ir sąskaitų-deklaracijų įvertinimo nurodyta tvarka nustatoma, kad 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos tarifų lengvatos negalioja tam tikrų gamintojų ar eksportuotojų prekėms, Bendrijos muitinės funkcijas atliekančios institucijos apie tai praneša Komisijai, kuri apie tai nedelsdama paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
2 skirsnis
Specialios skatinančios priemonės dėl aplinkos apsaugos
21 straipsnis
1. 8 straipsnio 3 dalyje nurodytos tarifų lengvatos yra taikomos atogrąžų miškų produktams, kurių kilmės šalis yra valstybė, kuri, remiantis I priedu, gauna naudos iš specialių skatinančių priemonių dėl aplinkos apsaugos arba kuriai 23 straipsnyje nurodyta tvarka priimtu sprendimu buvo nuspręsta šias priemones suteikti.
2. Specialios skatinančios priemonės dėl aplinkos apsaugos gali būti taikomos valstybei, kuri veiksmingai įgyvendina nacionalinės teisės aktus, inkorporuojančius tarptautiniu mastu pripažintų standartų ir gairių dėl nepertraukiamo atogrąžų miškų tvarkymo esmę.
22 straipsnis
1. 21 straipsnyje nurodytos specialios skatinančios priemonės taikomos, jei:
- to prašo I priedo sąraše esanti valstybė arba teritorija,
- nagrinėjant prašymą nustatoma, kad prašančioji valstybė atitinka 21 straipsnio 2 dalyje nustatytą sąlygą,
- prašančioji valstybė įsipareigoja ir toliau taikyti 21 straipsnio 2 dalyje nurodytus nacionalinės teisės aktus, stebėti specialių skatinančių priemonių įgyvendinimą ir bendradarbiauti jį administruojant.
2. Prašančioji valstybė Komisijai pateikia prašymą raštu ir suteikia išsamią informaciją apie:
- 21 straipsnio 2 dalyje nurodytus nacionalinės teisės aktus, jų įgyvendinimo ir taikymo kontrolės priemones,
- visas miškotvarkos sertifikavimo schemas, jei jos yra taikomos toje valstybėje.
3. Visas oficialus 21 straipsnio 2 dalyje minimų teisės aktų ir įgyvendinimo priemonių tekstas pridedamas, jeigu jo yra pageidaujama.
4. Pagal 2 straipsnio dalį pateiktus prašymus Komisija nagrinėja remdamasi 16 straipsnio nuostatomis.
23 straipsnis
1. 38 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija nusprendžia, ar prašančiajai valstybei taikyti specialias skatinančias priemones dėl aplinkos apsaugos.
2. Komisija praneša prašančiajai valstybei apie sprendimą, priimtą remiantis 1 straipsnio dalimi. Jei nusprendžiama valstybei taikyti specialias skatinančias priemones, jai pranešama šio sprendimo įsigaliojimo data.
3. Jei nusprendžiama prašančiajai valstybei netaikyti specialių skatinančių priemonių, Komisija paaiškina priežastis, jei to pageidauja valstybė.
4. Komisija visus santykius dėl prašymo su prašančiąja valstybe palaiko glaudžiai bendradarbiaudama su Komitetu
24 straipsnis
8 straipsnio 3 dalyje nurodytos tarifų lengvatos taikomos, jei prie atitinkamų prekių yra pridedamas toks pareiškimas: "Straipsnis dėl aplinkos apsaugos - Tarybos reglamento (EB) Nr. 2501/2001 III antraštinės dalies 2 skirsnis".
Šis pareiškimas taip pat turi būti įrašomas į A formos kilmės sertifikato 4 langelį arba pateikiamas sąskaitos faktūros deklaracijoje, nurodytoje Reglamente (EEB) Nr. 2454/93.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
SPECIALIOS PRIEMONĖS DĖL KOVOS SU NARKOTIKŲ GAMYBA IR PREKYBA
25 straipsnis
1. Komisija kontroliuoja ir vertina specialių priemonių dėl kovos su narkotikų gamyba ir prekyba rezultatus, atsižvelgdama į tai, kaip kiekviena naudą iš šių priemonių gaunanti valstybė:
a) naudoja tarifų lengvatas, suteikiamas pagal šias priemones;
b) stengiasi kovoti su narkotikų gamyba ir prekyba.
2. Komisija taip pat įvertina kiekvienos naudą gaunančios valstybės:
a) socialinę būklę, ypač susijusią su TDO konvencijose (kurios yra nurodytos TDO deklaracijoje dėl pagrindinių principų ir teisių darbe) išdėstytais standartais ir jų įgyvendinimo skatinimu;
b) aplinkos apsaugos politiką, ypač nepertraukiamą atogrąžų miškų tvarkymą.
3. Atliekant įvertinimą, nurodytą 1 dalies b punkte ir 2 dalies a ir b punktuose, atsižvelgiama į suinteresuotų tarptautinių organizacijų ir agentūrų išvadas. Įvertinimą Komisija praneša naudą gaunančiai valstybei ir paprašo pateikti atsiliepimus. Įvertinimas įtraukiamas į 37 straipsnio 3 dalyje nurodytą ataskaitą. Tai nepažeidžia 1 dalyje nurodytų priemonių tęstinumui iki 2004 m. ir galimiems vėlesniems pratęsimams.
4. Iki 2004 m. pabaigos Komisija atlieka bendrą 1 dalyje nurodytų priemonių rezultatų įvertinimą. Išvados pateikiamos Komitetui; taip pat į jas atsižvelgiama nustatant gaires dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo dešimtmečiui, kuris prasideda 2005 m. ir baigiasi 2014 m.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
LAIKINAS PANAIKINIMAS IR APSAUGINĖS NUOSTATOS
26 straipsnis
1. Šiame reglamente numatytas tarifų lengvatų taikymas visoms arba tam tikroms prekėms, kurių kilmės šalis yra naudą gaunanti valstybė, gali būti laikinai panaikintas dėl bet kurios iš šių priežasčių:
a) bet kurios formos vergovė arba priverstinis darbas, kaip apibrėžta 1926 m. rugsėjo 25 d. ir 1956 m. rugsėjo 7 d. Ženevos konvencijose bei TDO konvencijose Nr. 29 ir Nr. 105;
b) rimti ir sistematiški asociacijų laisvės, kolektyvinių derybų teisės arba nediskriminacijos įdarbinant ir profesinės veiklos atžvilgiu principo, arba vaikų darbo taip, kaip apibrėžta atitinkamose TDO konvencijose, pažeidimai;
c) kalinių pagamintų prekių eksportas;
d) nusižengimai atliekant muitinę kontrolę išvežant arba vežant tranzitu narkotikus (uždraustas medžiagas arba jų žaliavas), tarptautinių konvencijų dėl pinigų plovimo nesilaikymas;
e) apgaulė, pažeidimai arba sistematiškas prekių kilmės ir jos įrodymo taisyklių nesilaikymas arba jų laikymosi neužtikrinimas, taip pat administracinio bendradarbiavimo, kurio reikia 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių įgyvendinimui ir jų laikymosi kontrolei, atsisakymas;
f) nesąžiningos prekybinės praktikos, įskaitant uždraustąsias arba baustinos remiantis PPO susitarimais, jei kompetentingas PPO organas yra prieš tai priėmęs sprendimą šiuo klausimu;
g) tokių tarptautinių konvencijų, kaip NAFO, NEAFC, ICCAT ir NASCO dėl žuvų išteklių išsaugojimo ir valdymo, tikslų pažeidimas.
2. Tam, kad vyktų 1 dalies e punkte nurodytas administracinis bendradarbiavimas, būtina, kad, inter alia, naudą gaunanti valstybė:
a) Komisijai pateiktų ir atnaujintų informaciją, būtiną kilmės taisyklių įgyvendinimui ir jų laikymosi kontrolei;
b) padėtų Bendrijai valstybių narių muitinės funkcijas atliekančių institucijų prašymu atlikti vėlesnį kilmės įrodymo įvertinimą ir laiku pateiktų rezultatus;
c) padėtų Bendrijai leisdama Komisijai, derinančiai veiksmus ir glaudžiai bendradarbiaujančiai su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, toje valstybėje vadovauti Bendrijos administracinio ir tiriamojo bendradarbiavimo misijoms, siekiant patikrinti dokumentų autentiškumą arba informacijos, tinkamos 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių taikymui, tikslumą;
d) atliktų arba pasirūpintų, kad būtų atliktas atitinkamas tyrimas, siekiant nustatyti kilmės taisyklių pažeidimus ir užkirsti jiems kelią;
e) laikytųsi kilmės taisyklių arba užtikrintų jų laikymąsi regioninės kumuliacijos atžvilgiu, jei valstybė ja naudojasi.
3. Nepažeidžiant 1 dalies nuostatų, III antraštinėje dalyje nurodytų specialių skatinančių priemonių taikymas visoms arba tam tikroms prekėms, kurių kilmės šalis yra naudą gaunanti valstybė, gali būti laikinai panaikintas dėl bet kurios iš šių priežasčių:
a) jei nacionalinės teisės aktai daugiau neinkorporuoja 14 straipsnio 2 dalyje arba 21 straipsnio 2 dalyje nurodytų standartų, arba jei tie nacionalinės teisės aktai taikomi neveiksmingai;
b) jei nesilaikoma 15 straipsnio 1 dalyje arba 22 straipsnio 1 dalyje nurodyto įsipareigojimo.
4. Nepažeidžiant 11 straipsnio, šiame reglamente numatytų lengvatinių sąlygų taikymas prekėms, kurioms, remiantis Reglamentu (EB) Nr. 384/96 arba Reglamentu (EB) Nr. 2026/97, galioja antidempingo arba kompensacinės priemonės, negali būti panaikinamas remiantis 1 dalies f punktu dėl tas priemones pateisinančių priežasčių.
27 straipsnis
1. Jei Komisija arba valstybė narė gauna laikiną panaikinimą pateisinančią informaciją ir mano, kad yra pakankamas pagrindas tyrimui pradėti, ji apie tai praneša Komitetui ir paprašo konsultacijų, kurios turi įvykti per 15 dienų.
2. Užbaigusi konsultacijas Komisija gali 39 straipsnyje nustatyta tvarka nuspręsti pradėti tyrimą.
28 straipsnis
1. Jei Komisija nusprendžia pradėti tyrimą, ji apie tai paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ir praneša atitinkamai naudą gaunančiai valstybei. Skelbime turi būti pateikiama gautos informacijos santrauka ir nurodoma, kad visa naudinga informacija gali būti siunčiama Komisijai. Skelbime taip pat nurodomas laikotarpis, per kurį suinteresuotos šalys gali raštu išdėstyti savo nuomonę.
2. Komisija naudą gaunančiai valstybei suteikia visas galimybes bendradarbiauti atliekant tyrimą.
3. Komisija stengsis gauti visą, jos manymu, reikiamą informaciją. Norėdama patikrinti gautąją informaciją, ji gali kreiptis į ūkio subjektus ir į atitinkamą naudą gaunančią valstybę. Pradedant tyrimą, ar laikinas panaikinimas yra pateisinamas dėl 26 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytos priežasties, turi būti remiamasi prieinamais įvairių TDO priežiūros organų vertinimais, atsiliepimais, sprendimais, rekomendacijomis ir išvadomis, ypač 33 straipsnyje numatyta tvarka.
4. Komisijai gali padėti valstybės narės, kurios teritorijoje daromas patikrinimas, pareigūnai, jei to prašo ši valstybė narė.
5. Jei Komisijos prašoma informacija per protingą laikotarpį nepateikiama arba jei tyrimui yra smarkiai trukdoma, išvados gali būti padaromos remiantis prieinamais duomenimis.
6. Tyrimas turi būti baigtas per vienerius metus. Komisija gali pratęsti šį laikotarpį 39 straipsnyje nurodyta tvarka.
29 straipsnis
1. Komisija apie savo išvadas pateikia ataskaitą Komitetui.
2. Jei Komisija mano, kad išvados nepateisina laikino panaikinimo, ji 39 straipsnyje nurodyta tvarka nusprendžia tyrimą nutraukti. Tokiu atveju Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia apie tyrimo nutraukimą ir išdėsto pagrindines išvadas.
3. Jei Komisija mano, kad išvados pateisina laikiną panaikinimą dėl 26 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytos priežasties, ji 39 straipsnyje nurodyta tvarka nusprendžia šešis mėnesius stebėti ir vertinti situaciją atitinkamoje naudą gaunančioje valstybėje. Šį savo sprendimą Komisija praneša suinteresuotai naudą gaunančiai valstybei ir Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia, kad ji ketina Tarybai pateikti pasiūlymą dėl laikino nutraukimo, nebent iki laikotarpio pabaigos suinteresuota naudą gaunanti valstybė įsipareigotų imtis priemonių, būtinų tam, kad per atitinkamą laikotarpį būtų užtikrinami 1998 m. TDO deklaracijos dėl pagrindinių principų ir teisių darbe principai.
4. Jei Komisija mano, kad laikinas panaikinimas yra būtinas, ji atitinkamą pasiūlymą pateikia Tarybai, kuri per 30 dienų priima sprendimą kvalifikuota balsų dauguma.
5. Jei 3 dalyje nurodyto laikotarpio pabaigoje Komisija nustato, kad suinteresuota naudą gaunanti valstybė neprisiėmė būtino įsipareigojimo, ir jei ji mano, kad laikinas panaikinimas yra būtinas, ji atitinkamą pasiūlymą pateikia Tarybai, kuri per 30 dienų priima sprendimą kvalifikuota balsų dauguma. Kai Taryba priima sprendimą dėl panaikinimo, šis sprendimas įsigalioja per šešis mėnesius nuo jo priėmimo dienos, nebent iki jo įsigaliojimo nusprendžiama, kad išnyko tokį sprendimą pateisinančios priežastys.
30 straipsnis
1. Komisija, apie tai pranešusi Komitetui, gali sustabdyti šiame reglamente numatytų lengvatinių sąlygų taikymą visoms arba tam tikroms prekėms, kurių kilmės šalis yra naudą gaunanti valstybė:
a) jei ji mano, kad yra pakankamas pagrindas, kad laikinas panaikinimas yra pateisinamas dėl 26 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytos priežasties, arba
b) jei taikant šias priemones importas smarkiai viršija įprastą tos valstybės gamybos lygį ir eksporto pajėgumą.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai visą tinkamą informaciją, galinčią pateisinti lengvatų taikymo sustabdymą.
3. Jei Komisija mano, kad yra pakankamai įrodymų, kad sustabdymo sąlygos yra įvykdytos, ji kaip galima greičiau imasi visų reikiamų priemonių.
4. Sustabdymo laikotarpis neviršija trijų mėnesių ir vieną kartą gali būti atnaujinamas. Komisija gali šį laikotarpį pratęsti 39 straipsnyje nurodyta tvarka.
31 straipsnis
1. Jei prekė, kurios kilmės šalis yra naudą gaunanti valstybė, yra įvežama tokiomis sąlygomis, kurios sukelia arba gali sukelti rimtų sunkumų panašių arba tiesiogiai konkuruojančių Bendrijos prekių gamintojams, šiai prekei bet kuriuo metu valstybės narės prašymu arba Komisijos iniciatyva gali būti atnaujinamas Bendrojo muitų tarifo muitų ir mokesčių taikymas.
2. Jei Komisija nusprendžia pradėti tyrimą, ji apie tai paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Skelbime nurodoma, kad visa naudinga informacija gali būti siunčiama Komisijai. Skelbime taip pat nurodomas laikotarpis, per kurį suinteresuotos šalys gali raštu išdėstyti savo nuomonę.
3. Nagrinėdama, ar nėra rimtų sunkumų, Komisija atsižvelgia, inter alia, į šiuos su Bendrijos gamintojais susijusius veiksnius, jei ši informacija yra prieinama:
- rinkos dalį,
- produkciją,
- atsargas,
- gamybinį pajėgumą,
- bankrotus,
- pelningumą,
- pajėgumo panaudojimą,
- įdarbinimą,
- importą,
- kainas.
4. Komisija priima sprendimą per 30 darbo dienų po konsultacijų su Komitetu.
5. Jei dėl išskirtinių priežasčių, dėl kurių būtina imtis neatidėliotinų priemonių, atlikti tyrimą tampa neįmanoma, Komisija, apie tai pranešusi Komitetui, gali imtis būtiniausių prevencinių priemonių.
32 straipsnis
Jei Sutarties I priede nurodytų prekių įvežimas rimtai pažeidžia arba gali rimtai pažeisti Bendrijos rinkas ar jų reguliacinius mechanizmus, Komisija gali sustabdyti lengvatinių sąlygų taikymą atitinkamoms prekėms, apie tai pranešusi atitinkamai bendros rinkos organizacijos tvarkomajam komitetui.
33 straipsnis
1. Komisija praneša suinteresuotai naudą gaunančiai valstybei apie 30, 31 arba 32 straipsnyje nurodyta tvarka priimtą sprendimą iki jam įsigaliojant. Taip pat Komisija apie tai praneša Tarybai ir valstybėms narėms.
2. Valstybė narė turi teisę per dešimt dienų perduoti 30, 31 arba 32 straipsnyje nurodyta tvarka priimtą sprendimą Tarybai. Taryba kvalifikuota balsų dauguma per 30 dienų gali priimti kitokį sprendimą.
34 straipsnis
Nė viena šios antraštinės dalies nuostata neturi jokio poveikio apsauginių nuostatų, kurios, remiantis Sutarties 37 straipsniu, yra patvirtintos kaip bendrosios žemės ūkio politikos dalis arba, remiantis Sutarties 133 straipsniu, kaip bendrosios prekybos politikos dalis, taikymui, o taip jokių kitų apsauginių nuostatų taikymui.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
PROCEDŪRINĖS NUOSTATOS
35 straipsnis
39 straipsnyje nurodyta tvarka Komisija patvirtina šio reglamento priedų pakeitimus, kurie tapo neišvengiami dėl Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimų arba dėl valstybių ar teritorijų tarptautinio statuso ar klasifikacijos pasikeitimo.
36 straipsnis
1. Pasibaigus kiekvienam ketvirčiui, per šešias savaites valstybės narės išsiunčia Europos Bendrijų statistikos tarnybai savo statistinius duomenis apie to ketvirčio metu į laisvą apyvartą išleistas prekes, taikant šiame reglamente nurodytas tarifų lengvatas. Šie duomenys, kurie yra pateikiami nurodant prekės kodus ir, kai reikia, TARIC kodus, pagal kilmės šalį parodo vertę, kiekius ir visus papildomus vienetus, reikalaujamus pagal Reglamente (EB) Nr. 1172/95 [12] ir Komisijos reglamente (EB) Nr. 1917/2000 [13] pateikiamas sąvokas.
2. Remiantis Komisijos reglamento (EEB) 2454/93 308 straipsnio d dalimi, valstybės narės Komisijai jos pageidavimu pateikia išsamią informaciją apie prekes, kurios per praėjusius mėnesius buvo išleistos į laisvą apyvartą, taikant šiame reglamente nurodytas tarifų lengvatas.
3. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, stebi prekių, kurių KN kodas 08030019, prekių, klasifikuojamų 0603, 1006 ir 1701 pozicijose, taip pat kurių KN kodai 16041411, 16041418, 16041490, 16041939 ir 16042070, importą, siekdama nustatyti, ar vykdomos 30, 31 ir 32 straipsniuose nurodytos sąlygos.
37 straipsnis
1. Įgyvendinti šį reglamentą Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas Bendrųjų tarifų lengvatų komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
2. Komitetas gali nagrinėti visus Komisijos iškeltus arba valstybės narės pateikiamus klausimus, susijusius su šio reglamento taikymu.
3. Komitetas nagrinėja Bendrijos bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo rezultatus, remdamasis metine Komisijos ataskaita. Į šią ataskaitą turi būti įtraukiamos visos 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos lengvatinės priemonės.
4. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
38 straipsnis
1. Darant nuorodą į šį straipsnį, galioja Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.
2. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra 3 mėnesiai.
39 straipsnis
Darant nuorodą į šį straipsnį, galioja Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
40 straipsnis
1. Daroma prielaida, kad prašymuose, susijusiuose su šio reglamento III antraštine dalimi ir pateikiamuose remiantis ankstesnio reglamento dėl Bendrijos bedrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo nuostatomis, dėl kurių iki įsigaliojant šiam reglamentui nebuvo priimta jokio sprendimo, yra daroma nuoroda į šio reglamento nuostatas.
2. Daroma prielaida, kad 1997 m. kovo 24 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 552/97, laikinai panaikinančiame bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymą Mianmaro Sąjungai [14] ir darančiame nuorodą į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3281/94 [15] ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1256/96 [16], daroma nuoroda į atitinkamas šio reglamento nuostatas.
3. Šis reglamentas pakeičia Tarybos reglamentą (EB) Nr. 416/2001, iš dalies pakeičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2820/98, taikantį daugiametę bendrųjų tarifų lengvatų sistemą nuo 1999 m. liepos 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d., siekiant, kad prekės, kurių kilmės šalys yra mažiausiai išsivysčiusios valstybės, būtų neapmokestinamos muitais, netaikant šioms prekėms jokių kiekybinių apribojimų.
41 straipsnis
1. Šis reglamentas įsigalioja 2002 m. sausio 1 d.
2. Jis taikomas iki 2004 m. gruodžio 31 d. Ši data netaikoma specialioms priemonėms, taikomoms mažiausiai išsivysčiusioms valstybėms, nei jokioms kitoms šio reglamento nuostatoms, jei jos yra taikomos kartu su minėtomis priemonėmis.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 10 d.