Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2919/85
1985 m. spalio 17 d.
nustatantis peržiūrėtos Konvencijos dėl laivybos Reinu, taikomos Reinu plaukiojantiems laivams, minimų priemonių prieinamumą
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 75 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
kadangi šešios peržiūrėtą Konvenciją dėl laivybos Reinu pasirašiusios valstybės, tai yra penkios Europos Bendrijų valstybės narės (Belgija, Vokietija, Prancūzija, Nyderlandai ir Jungtinė Karalystė) ir Šveicarija tą konvenciją iš dalies pakeitė Papildomu protokolu Nr. 2, pasirašytu 1979 m. spalio 17 d. Strasbūre;
kadangi minėtas Papildomas protokolas nustato, kad tik Reinu plaukiojantiems laivams gali būti išduodamas leidimas vežti prekes ir keleivius tarp dviejų punktų, esančių laivybai tinkamuose vidaus vandenyse, minimuose konvencijos 3 straipsnio pirmoje dalyje; kadangi laikoma, kad laivai gali plaukioti Reinu, jeigu jie turi kompetentingos institucijos išduotą reikiamą dokumentą;
kadangi pirmiau minėto Papildomo protokolo pasirašymo protokolu numatoma, kad dokumentą, patvirtinantį, kad laivui leidžiama plaukioti Reinu, išduoda atitinkamos šalies kompetentinga institucija ir tik tiems laivams, kurie su ta šalimi palaiko faktinį ryšį, nustatomą remiantis vienodu konvenciją pasirašiusių šalių traktavimu; kadangi Pasirašymo protokole numatyta, kad laivams, turintiems faktinį ryšį su bet kuria valstybe nare, yra suteikiamas vienodas statusas; kadangi, lygiai taip pat, kitoms valstybėms narėms turi būti suteiktas toks pat statusas kaip ir Konvenciją pasirašiusioms valstybėms;
kadangi konvenciją pasirašiusios valstybės, jungiamos Centrinės laivybos Reinu komisijos (CRK), nustatė įgyvendinimo nuostatas, apibrėžiančias sąlygas, kuriomis remiantis turi būti išduodamas pirmiau minėtas dokumentas; kadangi Taryba, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, savo 1984 m. lapkričio 8 d. sprendimu apibrėžė bendruosius veiksmus, kuriais remdamosi Konvenciją pasirašiusios valstybės narės priėmė šiuos nuostatus CRK rezoliucijos forma;
kadangi, siekiant užtikrinti, kad įgyvendinimo nuostatos įsigaliotų visoje Bendrijoje, būtina įtraukti jas į Bendrijos įstatymus Tarybos reglamentu, priimtu remiantis Sutarties 75 straipsniu, kuriame numatytos išsamios taisyklės, taikomos atsižvelgiant į Bendrijos normas ir procedūras;
kadangi valstybės narės privalo nusiųsti Komisijai informacijos, kurią jos pagal šį reglamentą siunčia CRK, kopiją,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Priede minimos nuostatos Bendrijoje yra taikomos atsižvelgiant į šio reglamento nuostatas.
2 straipsnis
1. Įgyvendindama priedo 2 straipsnio 4 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies nuostatas, kiekviena valstybė narė informaciją, kurią ji, remdamasi tomis nuostatomis, privalo siųsti CRK, siunčia ir Komisijai.
2. Įgyvendindama priedo 3 straipsnio 4 dalies pirmajame sakinyje minimas nuostatas, atitinkama valstybė narė taip pat siunčia Komisijai su CRK teikiamu prašymu dėl konsultacijų susijusios bylos kopiją.
3 straipsnis
Jeigu CRK numato priedo 3 straipsnio 4 dalies antrame sakinyje minimas bendrąsias sąlygas, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir atstovaudama kvalifikuotą daugumą, priima sprendimą dėl bendros nuomonės, kuriai pritaria CRK priklausančios ir konvenciją pasirašiusios valstybės narės.
Šias sąlygas Taryba atitinkama tvarka nustato Bendrijos lygmeniu, veikdama pagal pirmo straipsnio dalyje minimus susitarimus.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Tačiau priedo 7 straipsnio 2 dalis netaikoma iki 1987 m. vasario 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 1985 metų spalio 17 d.