Tarybos direktyva 2001/114/EB
2001 m. gruodžio 20 d.
dėl žmonėms vartoti skirto tam tikro iš dalies arba visiškai dehidratuoto konservuoto pieno
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi:
(1) Atsižvelgiant į 1992 m. gruodžio 11-12 d. Edinburgo Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadas, patvirtintas 1993 m. gruodžio 10-11 d. Briuselyje įvykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadomis, reikėtų supaprastinti tam tikras maisto produktų vertikaliąsias direktyvas, kad būtų atsižvelgta tik į esminius reikalavimus, kuriuos turi atitikti produktai, kuriems jos yra taikomos, kad jie galėtų laisvai judėti vidaus rinkoje.
(2) 1975 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvą 76/118/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su iš dalies arba visiškai dehidratuotu žmonėms vartoti skirtu pienu suderinimo [4], pateisino tai, kad nacionalinių įstatymų, reglamentuojančių konservuotą pieną, skirtumai galėjo sukurti vartotojus klaidinančias nesąžiningos konkurencijos sąlygas ir taip tiesiogiai veikti bendrosios rinkos kūrimą bei veikimą.
(3) Dėl to Direktyva 76/118/EEB buvo skirta sąvokų apibrėžimams ir bendrosioms taisyklėms, reglamentuojančioms tam tikro konservuoto pieno sudėtį, gamybos specifikacijas ir ženklinimą, nustatyti siekiant užtikrinti jo laisvą judėjimą Bendrijoje.
(4) Direktyva 76/118/EEB turėtų būti suderinta su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais, ypač susijusiais su ženklinimu, leistinais priedais, higiena ir sveikatos taisyklėmis, nustatytomis Tarybos direktyvoje 92/46/EEB [5].
(5) Siekiant aiškumo Direktyvai 76/118/EEB turėtų būti suteikta nauja forma, kad taisyklės, reglamentuojančios žmonių maistui skirto tam tikro iš dalies arba visiškai dehidratuoto konservuoto pieno gamybos ir prekybos sąlygas, būtų prieinamesnės.
(6) Bendrosios maisto produktų ženklinimo taisyklės, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/13/EB [6], turėtų būti taikomos laikantis tam tikrų reikalavimų.
(7) Atsižvelgiant į 1990 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvą 90/496/EEB dėl maisto produktų maistingumo ženklinimo [7], tam tikrose valstybėse narėse į šioje direktyvoje apibrėžtus produktus leidžiama dėti vitaminų. Tačiau negalima priimti sprendimo leisti tai daryti visoje Bendrijoje. Todėl valstybėms narės suteikiama laisvė pačioms leisti arba uždrausti dėti vitaminus į jų nacionalinius produktus, nors bet kuriuo atveju turi būti užtikrintas laisvas prekių judėjimas Bendrijoje, nes tai būtina laikantis Sutarties taisyklių ir principų.
(8) Kūdikiams skirtiems produktams taikoma 1991 m. gegužės 14 d. Komisijos direktyva 91/321/EEB dėl mišinių kūdikiams iki 4-6 mėn. ir mišinių vyresniems kaip 4 mėn. kūdikiams [8].
(9) Pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytus subsidiarumo ir proporcingumo principus valstybės narės negali deramai pasiekti tikslo nustatyti minimų produktų bendruosius sąvokų apibrėžimus bei taisykles ir suderinti šias nuostatas su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais, todėl dėl šios direktyvos pobūdžio tai gali geriau padaryti Bendrija. Šioje direktyvoje nenumatoma daugiau, nei būtina siekiant šio tikslo.
(10) Priemonės, būtinos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti priimamos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [9].
(11) Siekdamos išvengti naujų kliūčių laisvam judėjimui, valstybės narės turėtų susilaikyti ir nepriimti minimiems produktams skirtų nacionalinių nuostatų, kurios nėra numatytos šioje direktyvoje,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Ši direktyva taikoma I priede apibūdintam iš dalies arba visiškai dehidratuotam konservuotam pienui.
2 straipsnis
Laikydamosi Direktyvos 90/496/EEB, valstybės narės gali leisti į jos I priede apibrėžtus produktus dėti vitaminų.
3 straipsnis
I priede apibrėžtiems produktams Direktyva 2000/13/EB taikoma šiomis sąlygomis.
1. a) I priede išvardyti produktų pavadinimai taikomi tame priede nurodytiems produktams ir, nepažeidžiant b punkto, vartojami prekyboje tiems produktams apibūdinti;
b) kaip alternatyva a punkte nurodytiems pavadinimams, II priede pateikiamas konkrečių pavadinimų sąrašas. Šie pavadinimai gali būti vartojami II priede nurodytomis kalbomis ir apibrėžtomis sąlygomis.
2. Išskyrus I priedo 1 dalies d ir g punktuose bei I priedo 2 dalies d punkte apibūdintus produktus, etiketėse turi būti nurodytas galutinio produkto pieno riebalų kiekis masės procentais, o I priedo 1 dalyje apibrėžtų produktų - sausosios neriebalinės pieno medžiagos kiekis procentais. Šie duomenys pateikiami greta produkto pavadinimo.
3. I priedo 2 dalyje apibūdintų produktų etiketėse turi būti pateiktos rekomendacijos, kaip juos regeneruoti (atskiesti) ir regeneruoto produkto riebumas.
4. Jei produktai, kurių vienetas sveria mažiau kaip 20 g, yra įpakuoti į bendrąją pakuotę, jų etiketėje būtina nurodyti tik 1 dalies a punkte minimą pavadinimą, o kiti pagal šį straipsnį reikalaujami duomenys gali būti nurodomi tik ant bendrosios pakuotės.
5. I priedo 2 dalyje apibrėžtų produktų etiketėse nurodoma, kad produktas "nėra skirtas kūdikiams iki 12 mėn. maitinti".
4 straipsnis
Valstybės narės nepriima jokių I ir II prieduose apibrėžtiems produktams taikomų nacionalinių nuostatų, kurios nėra numatytos šioje direktyvoje.
5 straipsnis
Remiantis 6 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka, priimamos šios direktyvos įgyvendinimui būtinos priemonės, susijusios su:
- šios direktyvos derinimu su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais,
- derinimu atsižvelgiant į technikos pažangą.
6 straipsnis
1. Komisijai padeda Sprendimo 69/414/EEB [10] 1 straipsniu įkurtas Maisto produktų nuolatinis komitetas (toliau - Komitetas).
2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.
7 straipsnis
Direktyva 76/118/EEB yra panaikinama nuo 2003 m. liepos 17 d.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
8 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2003 m. liepos 17 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Priemonės taikomos taip, kad:
- nuo 2003 m. liepos 17 d. būtų leidžiama prekiauti I priede apibrėžtais produktais, jei jie atitinka šioje direktyvoje nustatytus sąvokų apibrėžimus bei taisykles,
- nuo 2004 m. liepos 17 d. būtų uždrausta prekiauti šios direktyvos neatitinkančiais produktais.
Tačiau leidžiama prekiauti šios direktyvos neatitinkančiais produktais, paženklintais iki 2004 m. liepos 17 d. pagal Direktyvą 76/118/EEB, kol baigsis jų atsargos.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
9 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
10 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 20 d.