Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/62/EB
1999 m. birželio 17 d.
dėl sunkiasvorių krovinių transporto priemonių apmokestinimo už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnio 1 dalį ir 93 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę [3],
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [4],
kadangi:
(1) siekiant pašalinti transporto įmonių konkurencijos iškraipymus valstybėse narėse reikia suderinti apmokestinimo sistemas bei nustatyti sąžiningus vežėjų apmokestinimo už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra būdus;
(2) šių tikslų galima pasiekti tik tam tikrais etapais;
(3) tam tikras degalų akcizo mokesčių derinimo laipsnis jau yra pasiektas priėmus 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą 92/81/EEB dėl naftos produktams taikomų akcizo mokesčių struktūros derinimo [5] ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą 92/82/EEB dėl naftos produktams taikomų akcizo mokesčių tarifų derinimo [6];
(4) teismo sprendimu, priimtu 1995 m. liepos 5 d. Byloje C-21/94 Europos Parlamentas prieš Tarybą [7], Europos Bendrijų Teisingumo teismas panaikino 1993 m. spalio 25 d. Tarybos direktyvą 93/89/EEB dėl mokesčių už tam tikras transporto priemones, naudojamas prekėms gabenti keliais, ir rinkliavų bei naudotojo mokesčių už naudojimąsi tam tikromis infrastruktūromis taikymo valstybėse narėse [8]; palikdama minėtą direktyvą galioti, kol Taryba priims naują direktyvą; dėl to ši direktyva pakeičia Direktyvą 93/89/EEB;
(5) dabartinėmis sąlygomis reikėtų sureguliuoti tik tas nacionalines mokesčių sistemas, kurios taikomos komercinėms transporto priemonėms, viršijančioms tam tikrą bendrą pakrautos transporto priemonės svorį;
(6) šiam tikslui reikėtų nustatyti minimalius šiuo metu valstybėse narėse taikomų transporto priemonių mokesčių tarifus arba tokius tarifus, kurie juos pakeistų;
(7) reikėtų skatinti naudoti kelius tausojančias ir mažiau taršias transporto priemones diferencijuojant mokesčius ar rinkliavas tik tada, jei toks diferencijavimas netrukdys vidaus rinkos veikimui;
(8) siekiant, kad būtų lengviau taikyti šioje direktyvoje nustatytus tarifus, reikėtų tam tikroms valstybėms narėms nustatyti laikotarpį, per kurį jos galėtų nukrypti nuo minimalių reikalavimų;
(9) tam tikroms vietinėms vidaus transporto operacijoms, turinčioms nedidelę įtaką Bendrijos transporto rinkai, šiuo metu yra taikomi sumažinti transporto priemonių mokesčių tarifai; siekiant užtikrinti sklandų pereinamąjį laikotarpį, valstybėms narėms turėtų būti oficialiai leista nukrypti nuo minimalių tarifų taikymo;
(10) valstybėms narėms turėtų būti leista taikyti sumažintus tarifus arba transporto priemonių mokesčių netaikyti toms transporto priemonėms, kurių naudojimas negali turėti poveikio Bendrijos transporto rinkai;
(11) kad būtų atsižvelgta į tam tikras ypatingas situacijas, reikėtų nustatyti procedūrą, kurios laikantis valstybes nares būtų leidžiama ir toliau atleisti nuo mokesčių arba juos mažinti;
(12) esamų konkurencijos iškraipymų negalima pašalinti vien derinant mokesčius ar degalų akcizus; vis dėlto, kol bus įdiegtos techniškai ir ekonomiškai tinkamesnės apmokestinimo formos, tokie iškraipymai gali būti sumažinti suteikiant galimybę išlaikyti arba įvesti rinkliavas ir (arba) greitkelių naudotojo mokesčius; be to, valstybėms narėms reikėtų leisti įvesti rinkliavą už naudojimąsi tiltais, tuneliais ir kalnų pervažomis;
(13) atsižvelgiant į ypatingas tam tikrų aukštikalnių maršrutų sąlygas, reikėtų, kad valstybė narė netaikytų naudotojo mokesčio sistemos aiškiai pažymėtose jo greitkelių tinklo dalyse, kad būtų galima imti naudojimosi infrastruktūra mokestį;
(14) rinkliavos ir naudotojo mokesčiai turėtų būti imami vienodomis sąlygomis, jie neturėtų nustatyti papildomų formalumų ar sudaryti kliūčių prie vidaus sienų; dėl to reikėtų imtis atitinkamų priemonių, kad rinkliavas ir naudotojo mokesčius būtų galima sumokėti bet kuriuo metu bei įvairiais atsiskaitymo būdais;
(15) naudotojo mokesčių tarifai turėtų būti nustatomi pagal naudojimosi konkrečia infrastruktūra trukmę bei diferencijuojami pagal kaštus, atsirandančius dėl kelių transporto priemonių;
(16) Graikijoje registruotoms transporto priemonėms laikinai reikėtų taikyti sumažintus naudotojo mokesčių tarifus, kad būtų galima atsižvelgti į sunkumus, susidariusius dėl šalies geografinės padėties;
(17) siekiant užtikrinti, kad naudotojo mokesčiai ir rinkliavos būtų taikomi nuosekliai ir vienodai, reikėtų nustatyti tam tikras jų taikymą reglamentuojančias taisykles, visų pirma infrastruktūros, kuriai taikomi naudotojo mokesčiai ir rinkliavos, charakteristikas, didžiausią tam tikrų naudotojo mokesčių tarifą ir kitas bendrąsias sąlygas, kurių reikės laikytis; svertinės vidutinės rinkliavos turėtų būti susijusios su konkretaus infrastruktūros tinklo statybos, eksploatavimo ir plėtros kaštais;
(18) valstybės narės aplinkos apsaugai ir subalansuotai transporto tinklų plėtrai turėtų skirti visos surinkto naudotojo mokesčio arba rinkliavos sumos procentą tik tada, jei ši suma bus apskaičiuojama pagal šios direktyvos nuostatas;
(19) šioje direktyvoje nurodytos sumos, išreikštos eurą pasirinkusių valstybių narių nacionalinėmis valiutomis, buvo nustatytos 1999 m. sausio 1 d., kai euro vertė buvo apskaičiuota pagal 1998 m. gruodžio 31 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2866/98 dėl euro ir eurą pasirinkusių valstybių narių valiutų perskaičiavimo kurso [9]; reikėtų, kad euro nepasirinkusios valstybės narės kasmet peržiūrėtų šioje direktyvoje nurodytas sumas nacionalinėmis valiutomis ir prireikus jas pakoreguotų, kad būtų atsižvelgta į valiutų keitimo kursų pokyčius; kasmet koreguoti nacionalines valiutas nebūtina, jei pritaikius naujus valiutų keitimo kursus susidaręs skirtumas yra mažesnis už tam tikrą procentą;
(20) reikėtų taikyti teritoriškumo principą; dvi ar kelios valstybės narės gali bendradarbiauti įvedant bendrą naudotojo mokesčių sistemą laikantis kai kurių papildomų sąlygų;
(21) laikantis proporcingumo principo, ši direktyva taikoma tik tam minimumui, kurio reikia Sutarties 5 straipsnio trečioje dalyje numatytiems tikslams įgyvendinti;
(22) reikėtų sudaryti tikslų tvarkaraštį šios direktyvos nuostatoms peržiūrėti ir prireikus jų pakeitimams, skirtiems teritorinei sistemai tobulinti, svarstyti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Ši direktyva taikoma transporto priemonių mokesčiams, rinkliavoms ir naudotojo mokesčiams, kurie imami už 2 straipsnyje apibrėžtas transporto priemones.
Ši direktyva netaikoma transporto priemonėms, kuriomis transporto operacijos vykdomos tik valstybių narių neeuropinėje teritorijoje.
Ji taip pat netaikoma Kanarų salose, Seutoje ir Meliloje, Azoruose ar Madeiroje registruotoms transporto priemonėms, kuriomis transporto operacijos yra vykdomos tik tose teritorijose arba tarp tų teritorijų ir atitinkamai Ispanijos ir Portugalijos žemyninės dalies.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje:
a) "greitkelis" yra specialiai automobilių eismui suprojektuotas ir nutiestas kelias, nenaudojamas šalia esančiai nuosavybei aptarnauti, kuris:
i) turi, išskyrus specialiose vietose ar laikinai nubrėžtas atskiras dviejų krypčių juostas, atskirtas ne eismui skirta skiriamąja juosta arba išimtiniais atvejais kokiu nors kitu būdu;
ii) tame pačiame lygyje nesikerta su kitais keliais, geležinkeliu arba tramvajaus bėgiais, ar pėsčiųjų takais;
iii) yra specialiai pažymėtas kaip greitkelis;
b) "rinkliava" yra nustatyto dydžio mokestis už transporto priemonę, važiuojančią atstumu tarp dviejų taškų 7 straipsnio 2 dalyje nurodytoje infrastruktūroje; mokesčio dydis nustatomas pagal nuvažiuotą atstumą ir transporto priemonės rūšį;
c) "naudotojo mokestis" yra nustatyto dydžio mokestis, kuriuo suteikiama teisė tam tikrą laikotarpį eksploatuoti transporto priemonę 7 straipsnio 2 dalyje nurodytoje infrastruktūroje;
d) "transporto priemonė" yra motorinė transporto priemonė arba sekcijomis sujungiama transporto priemonė, skirta tik kroviniams keliais vežti, kurios maksimalus leistinas bendras pakrautos transporto priemonės svoris yra ne mažesnis kaip 12 tonų;
e) "EURO I transporto priemonė" yra transporto priemonė, pasižyminti 1987 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyvos 88/77/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių priemones, kurių būtina imtis dėl transporto priemonių dyzelinių variklių skleidžiamų dujinių teršalų, suderinimo [10] I priedo 8.3.1.1 skirsnio lentelės A eilutėje išdėstytomis charakteristikomis;
f) "EURO II transporto priemonė" yra transporto priemonė, atitinkanti Direktyvos 88/77/EEB I priedo 8.3.1.1 lentelės B eilutėje išdėstytas charakteristikas.
II SKYRIUS
Transporto priemonių apmokestinimas
3 straipsnis
1. 1 straipsnyje nurodyti transporto priemonės mokesčiai yra tokie:
- Belgija:
taxe de circulation sur les véhicules automobilesverkeersbelasting op de autovoertuigen,
- Danija:
vaegtafgift of motorkoeretoejer m.v.,
- Vokietija:
Kraftfahrzeugsteuer,
- Graikija:
Τέλη κυκλοφορίας
- Ispanija:
a) impuesto sobre vehiculos de traccion mecanica;
b) impuesto sobre actividades economicas (tik rinkliavoms už transporto priemones),
- Prancūzija:
a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers;
b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur,
- Airija:
transporto priemonių akcizas,
- Italija:
a) tassa automobilistica;
b) addizionale del 5 % sulfa tassa automobilistica,
- Liuksemburgas:
taxe sur les véhicules automoteurs,
- Nyderlandai:
motorrijtuigenbelasting,
- Austrija:
Kraftfahrzeugsteuer,
- Portugalija:
a) imposto de camionagem;
b) imposto de circulaçao,
- Suomija:
varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt,
- Švedija:
fordonsskatt,
- Jungtinė Karalystė:
a) vehicle excise duty;
b) motor vehicles licence.
2. Keisdamos kurį nors šio straipsnio 1 dalyje nurodytą mokestį kitu tos pačios rūšies mokesčiu valstybės narės apie tai praneša Komisijai, kuri padaro reikiamus pakeitimus.
4 straipsnis
Kiekviena valstybė narė nustato 3 straipsnyje nurodytų mokesčių nustatymo ir rinkimo tvarką.
5 straipsnis
Už valstybėse narėse registruotas transporto priemones 3 straipsnyje nurodytus mokesčius ima tik ta valstybė narė, kurioje tos transporto priemonės yra registruotos.
6 straipsnis
1. Kokia bebūtų 3 straipsnyje nurodytų mokesčių struktūra, valstybės narės nustato tokius tarifus, kurie užtikrintų, jog kiekvienai I priede nurodytai transporto priemonių kategorijai arba pakategorei būtų taikomas ne mažesnis nei tame priede nustatytas minimalus mokesčio tarifas.
Dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo Graikijai, Italijai, Portugalijai ir Ispanijai suteikiama teisė taikyti mažesnius, tačiau ne mažesnius nei 65 % I priede nustatytų minimalių dydžių tarifus.
2. Valstybės narės gali taikyti sumažintus tarifus arba atleisti nuo mokesčių, imamų už:
a) transporto priemones, naudojamas valstybės arba civilinės gynybos tikslams, priešgaisrinės bei kitų avarinių tarnybų, policijos ir kelių priežiūros transporto priemones;
b) transporto priemones, kuriomis tik retkarčiais važiuojama jas įregistravusios valstybės narės viešaisiais keliais ir kurias naudoja fiziniai ar juridiniai asmenys, kurių pagrindinis verslas nėra krovinių gabenimas tik tada, jei šiomis transporto priemonėmis atliekamos transporto operacijos neiškreipia konkurencijos ir atitinka susitarimą su Komisija.
3. a) Komisijos siūlymu Taryba, vieningai balsuodama, gali leisti, kad valstybė narė ir toliau atleistų nuo mokesčių arba mažintų mokesčius, imamus už transporto priemones, remiantis konkrečia socialinio ekonominio pobūdžio politika arba atsižvelgiant į tos valstybės infrastruktūrą. Nuo mokesčių gali būti atleidžiamos arba sumažinti mokesčiai gali būti taikomi tik toje valstybėje registruotoms transporto priemonėms, atliekančioms transporto operacijas tik aiškiai apibrėžtoje jos teritorijos dalyje;
b) bet kuri valstybė narė, norinti ir toliau atleisti nuo mokesčių arba juos mažinti, apie tai praneša Komisijai ir pateikia jai visą reikalingą informaciją. Per mėnesį Komisija informuoja kitas valstybes nares apie pasiūlymą atleisti nuo mokesčių arba juos sumažinti.
Taryba laikoma davusia sutikimą ir toliau atleisti nuo mokesčių ar juos mažinti, jei per du mėnesius nuo tos dienos, kai kitoms valstybėms narėms apie tai buvo pranešta pagal pirmos pastraipos nuostatas, nei Komisija, nei kuri nors valstybė narė nepaprašo šio reikalo svarstyti Taryboje.
4. Nepažeisdamos šio straipsnio 1 dalies antros pastraipos bei šio straipsnio 2 ir 3 dalių nei 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos direktyvos 92/106/EEB dėl tam tikrų kombinuoto krovinių vežimo tarp valstybių narių tipų bendrųjų taisyklių nustatymo [11] 6 straipsnio, valstybės narės negali atleisti nuo 3 straipsnyje nurodytų mokesčių arba juos sumažinti tiek, kad imamas mokestis būtų mažesnis nei šio straipsnio 1 dalyje nurodytas minimalus mokesčio tarifas.
III SKYRIUS
Rinkliavos ir naudotojo mokesčiai
7 straipsnis
1. Valstybės narės gali toliau imti arba įvesti rinkliavas ir (arba) naudotojo mokesčius laikydamosi šio straipsnio 2-10 dalyse išdėstytų sąlygų.
2. a) Rinkliavos ir naudotojo mokesčiai imami tik iš tų vežėjų, kurie naudojasi greitkeliais ar kitais daugiajuosčiais panašiomis charakteristikomis pasižyminčiais keliais, tiltais, tuneliais ir kalnų pervažomis.
Tačiau valstybėje narėje, kurioje nėra bendro greitkelių ar dvijuosčių kelių su panašiomis charakteristikomis tinklo, rinkliavos ir naudotojo mokesčiai gali būti imami iš vežėjų, kurie naudojasi tos valstybės aukščiausios kategorijos techninius požymius atitinkančiu keliu;
b) pasikonsultavus su Komisija ir laikantis 1962 m. kovo 21 d. Tarybos sprendime, nustatančiame pirminio patikrinimo ir konsultacijų dėl valstybių narių pasiūlytų tam tikrų su transportu susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų procedūrą [12], nustatytos tvarkos:
i) rinkliavos ir naudotojo mokesčiai taip pat gali būti imami iš kitų pagrindinio kelių tinklo dalių naudotojų, pirmiausia:
- kai to reikia dėl saugos priežasčių,
- toje valstybės narės, kurios pagrindinėje valstybės teritorijoje nėra sujungto greitkelių ar dvijuosčių panašiomis charakteristikomis pasižyminčių kelių tinklo, dalyje, tačiau tik už kelius, naudojamus tarptautiniam arba tarpregioniniam sunkiasvorių krovinių transportui, tik tada, jei dėl transporto poreikio ir gyventojų skaičiaus tiesti greitkelių arba dvijuosčių panašiomis charakteristikomis pasižyminčių kelių ekonomiškai neapsimoka;
ii) suinteresuotos valstybės narės gali imtis specialių priemonių dėl pasienio zonų;
iii) Austrijoje gali būti neimamas Austrijos naudotojo mokestis už naudojimąsi greitkelio atkarpa tarp Kufstein ir Brenner.
3. Rinkliavos ir naudotojo mokesčiai negali būti imami vienu metu už naudojimąsi kuria nors viena atskira kelio atkarpa. Tačiau valstybės narės naudotojo mokesčius gali imti tuose kelių tinkluose, kuriuose naudotojo mokestis imamas už naudojimąsi tiltais, tuneliais ir kalnų pervažomis.
4. Rinkliavos ir naudotojo mokesčiai negali tiesiogiai ar netiesiogiai diskriminuoti vežėjo pagal pilietybę arba pagal transporto priemonės kilmę ir maršruto tikslą.
5. Rinkliavos ir naudotojo mokesčiai taikomi ir renkami, o jų mokėjimas kontroliuojamas taip, kad kuo mažiau būtų trukdomas laisvas transporto judėjimas ir būtų išvengta bet kokios privalomos kontrolės ar patikrinimų prie Bendrijos vidaus sienų. Dėl to valstybės narės bendradarbiauja, ieškodamos būdų, kaip sudaryti vežėjams sąlygas mokėti naudotojo mokesčius visą parą bent jau pagrindinėse prekybos vietose atsiskaitant visais įprastais mokėjimo būdais tiek tose valstybėse narėse, kuriose šie mokesčiai yra imami, tiek už jų ribų. Rinkliavų ir naudotojo mokesčių mokėjimo vietose valstybės narės sudaro tokias sąlygas, kad būtų laikomasi įprastų eismo saugos reikalavimų.
6. Valstybė narė gali nustatyti, kad joje registruotos transporto priemonės būtų apmokestinamos naudotojo mokesčiu už naudojimąsi visu jos teritorijoje esančiu kelių tinklu.
7. Suinteresuotos valstybės narės nustato naudotojo mokesčius, įskaitant administracines išlaidas, imamus už visų kategorijų transporto priemones, neviršydamos II priede nustatytų maksimalių tarifų.
Šie maksimalūs tarifai turi būti persvarstyti iki 2002 m. liepos 1 d. ir vėliau persvarstomi kas dvejus metus. Prireikus Komisija pateikia pasiūlymus dėl atitinkamų dalinių pakeitimų, o Europos Parlamentas ir Taryba priima sprendimą, laikydamiesi Sutartyje nustatytų sąlygų.
Dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo naudotojo mokestį imančios valstybės narės dėl Graikijos geopolitinės padėties šioje šalyje registruotoms transporto priemonėms taiko 50 % sumažintą naudotojo mokesčių tarifą. Kasmet Komisija gali nuspręsti šioms valstybėms narėms leisti ir toliau taikyti sumažintus tarifus.
8. Naudotojo mokesčio tarifai yra proporcingi naudojimosi infrastruktūra trukmei.
Valstybė narė joje registruotoms transporto priemonėms gali taikyti tik metinius mokesčio tarifus.
9. Svertinės vidutinės rinkliavos siejamos su konkrečios infrastruktūros tinklo statybos, eksploatavimo ir plėtros kaštais.
10. Nepažeisdamos šio straipsnio 9 dalyje minėtų svertinių vidutinių rinkliavų, valstybės narės gali taikyti skirtingus rinkliavų tarifus pagal:
a) transporto priemonių emisijos klases, jei nė viena iš rinkliavų nebus daugiau nei 50 % didesnė už rinkliavą, imamą už tokias pačias transporto priemones, kurios atitinka griežtesnius emisijos reikalavimus;
b) paros laiką, jei nė viena iš rinkliavų nebus daugiau nei 100 % didesnė už rinkliavą, imamą pigiausiu paros laikotarpiu.
Visi rinkliavų, imamų atsižvelgiant į transporto priemonių emisijos klases arba į paros laiką, skirtumai yra proporcingi siekiamam tikslui.
8 straipsnis
1. Dvi ar daugiau valstybių narių gali bendradarbiauti įvedant bendrą visose jų teritorijose taikytinų naudotojų mokesčių sistemą. Tokiu atveju šios valstybės narės užtikrina, kad Komisija glaudžiai bendradarbiautų šios sistemos įvedimo, tolesnio taikymo ir galimų keitimų procese.
2. Be 7 straipsnyje nustatytų sąlygų, bendrai sistemai taikomos tokios sąlygos:
a) dalyvaujančios valstybės narės nustato tokį bendro naudotojo mokesčio tarifą, kuris neviršytų 7 straipsnio 7 dalyje nustatytų maksimalių tarifų;
b) sumokėjus bendrą naudotojo mokestį, leidžiama naudotis kelių tinklu, kiekvienos dalyvaujančios valstybės narės nustatytu pagal 7 straipsnio 2 dalį;
c) prie bendros sistemos gali prisijungti kitos valstybės narės;
d) dalyvaujančios valstybės narės patvirtina sistemą, pagal kurią kiekviena iš jų iš surinkto naudotojo mokesčio gaus atitinkamą dalį pajamų.
IV SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
9 straipsnis
1. Ši direktyva netrukdo valstybėms narėms taikyti:
a) specifinių mokesčių ar rinkliavų:
- imamų už transporto priemonės registraciją arba
- taikomų nepaprastai didelio svorio ar matmenų transporto priemonėms ar kroviniams;
b) mokesčių už transporto priemonių stovėjimą ir konkrečių miesto transporto mokesčių;
c) reguliuojamojo pobūdžio mokesčių, skirtų kovai su tam tikru laiku ir tam tikroje vietoje susidarančiomis transporto grūstimis.
2. Ši direktyva netrukdo valstybėms narėms skirti aplinkos apsaugai ir subalansuotai transporto tinklų plėtrai visos naudotojo mokesčio arba rinkliavos sumos procento, jei ši suma bus apskaičiuojama pagal 7 straipsnio 7 ir 9 dalies nuostatas.
10 straipsnis
1. Šioje direktyvoje euro ir euro nepasirinkusių valstybių narių nacionalinių valiutų keitimo kursai yra tokie, kokie galiojo spalio pirmąją darbo dieną ir buvo paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje; jie įsigalioja nuo kitų kalendorinių metų sausio 1 d.
2. Euro nepasirinkusios valstybės narės gali toliau taikyti dydžius, galiojusius šio straipsnio 1 dalyje nustatyto metinio koregavimo metu, jeigu skirtumas, susidaręs tarp dydžių, gautų eurais išreikštus dydžius perskaičiavus į nacionalines valiutas, ir tų pačių dydžių nacionalinėmis valiutomis, yra mažesnis nei 5 procentai.
11 straipsnis
1. Iki 7 straipsnio 7 dalies antroje pastraipoje nurodytų datų Komisija, atsižvelgusi į technologijų plėtrą ir transporto grūstis, pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą.
2. Ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki šio straipsnio 1 dalyje minėtų datų valstybės narės pateikia Komisijai reikalingą informaciją, kad Komisija galėtų parengti minėtą ataskaitą.
3. Elektronines rinkliavų ir (arba) naudotojo mokesčių sistemas įvedančios valstybės narės bendradarbiauja, siekdamos pasiekti tinkamą sąveikos lygį.
12 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2000 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. Komisija apie tai paneša kitoms valstybėms narėms.
13 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
14 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1999 m. birželio 17 d.