Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1010/2000
2000 m. gegužės 8 d.
dėl Europos centrinio banko papildomo užsienio atsargų pareikalavimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Protokolą dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto (toliau - Statutas), ir ypač į jo 30 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į Europos centrinio banko (ECB) rekomendaciją [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Europos Bendrijų Komisijos nuomonę [3],
laikydamasi Europos bendrijos steigimo sutarties (Sutartis) 107 straipsnio 6 dalyje ir Statuto 42 straipsnyje nustatytos tvarkos ir pagal sąlygas, išdėstytas Sutarties 122 straipsnio 5 dalyje ir Protokolo dėl tam tikrų nuostatų, susijusių su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste, 7 dalyje,
kadangi:
(1) Statuto 30 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad dalyvaujančių valstybių narių nacionaliniai centriniai bankai suteiktų ECB užsienio atsargas, išskyrus valstybių narių valiutomis, eurais, rezervinėmis pozicijomis TVF ir SST, iki sumos, lygios 50000 milijonų eurų.
(2) Statuto 30 straipsnio 4 dalyje yra numatyta, kad neperžengdamas tokių ribų ir vadovaudamasis tokiomis sąlygomis, kokias nustato Taryba, ECB gali toliau papildomai reikalauti užsienio atsargų, viršijančių Statuto 30 straipsnio 1 dalyje nurodytą ribą.
(3) Sutarties 123 straipsnio 1 dalyje ir 107 straipsnio 6 dalyje yra numatyta, kad Statuto 30 straipsnio 4 dalyje nurodytą nuostatą Taryba priima iš karto po 1998 m. liepos 1 d.
(4) Šis reglamentas nustato papildomą užsienio atsargų pareikalavimo ribą ir tuo būdu ECB Valdančiajai tarybai leidžia nuspręsti dėl konkrečių reikalavimų tam tikru metu ateityje siekiant papildyti jau išeikvotas užsienio atsargas ir neleisti ECB atsargoms išaugti taip, kad jos pasidarytų didesnės už 50000 milijonų eurų atitinkančią sumą, nustatytą nacionalinių centrinių bankų užsienio atsargų pradiniams pervedimams į ECB.
(5) Joks užsienio atsargų papildymas neturi padidinti pasirašyto ECB kapitalo.
(6) Statuto 30 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad papildomai užsienio atsargų būtų pareikalauta vadovaujantis Statuto 30 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka; Statuto 30 straipsnio 2 dalyje ir 43 straipsnio 6 dalyje bei Protokolo dėl tam tikrų nuostatų, susijusių su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste, 10 dalies b punkte reikalaujama, kad kiekvieno nacionalinio centrinio banko įnašas būtų nustatomas proporcingai jo daliai visų dalyvaujančių valstybių narių nacionalinių centrinių bankų pasirašytame ECB kapitale.
(7) Statuto 10 straipsnio 3 dalyje ir 43 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad balsų Valdančiojoje taryboje svoriai nustatomi pagal nacionalinių centrinių bankų dalį pasirašytame ECB kapitale.
(8) Statuto 30 straipsnio 4 dalyje, 43 straipsnio 4 dalyje ir 43 straipsnio 6 dalyje bei Protokolo dėl tam tikrų nuostatų, susijusių su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste, 8 dalyje ir Protokolo dėl tam tikrų nuostatų, susijusių su Danija, 2 dalyje nedalyvaujančioms valstybėms narėms nėra suteikta jokių teisių arba nustatyta įpareigojimų.
(9) Statuto 49 straipsnio 1 dalyje ir Protokolo dėl tam tikrų nuostatų, susijusių su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste, 10 dalies b punkte yra reikalaujama, kad valstybės narės, kuriai išlyga nebetaikoma, centrinis bankas arba centrinis bankas, kuriam taikomos tokios pat sąlygos kaip valstybės narės, kuriai išlyga nebetaikoma, centriniam bankui, užsienio atsargas į ECB turi pervesti Statuto 30 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka. Statuto 49 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad suma, kurią reikia pervesti, būtų nustatoma padauginus pagal dabartinį valiutos kursą eurais išreikštas užsienio atsargas, kurios jau buvo pervestos į ECB pagal 30 straipsnio 1 dalį, iš atitinkamo nacionalinio centrinio banko pasirašytos dalies ir dalių, kurias jau apmokėjo kiti nacionaliniai centriniai bankai, santykio.
(10) Visos nuorodos į eurų sumas pirmiau minėtose Sutarties nuostatose šiame reglamente ir kiekviename ECB pareikalavime arba prašyme, susijusiame su užsienio atsargomis, yra laikomos nuorodomis į nominalias eurų sumas tuo metu, kai ECB pateikia pareikalavimus dėl tokių užsienio atsargų,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame reglamente:
- "užsienio atsargos" yra dalyvaujančių valstybių narių bet kokios užsienio atsargos, laikomos nacionalinių centrinių bankų, kurios yra išreikštos valiutomis, apskaitos vienetais ir auksu arba iš jų sudarytos, išskyrus atsargas valstybių narių valiutomis, eurais, rezervinėmis pozicijomis TVF ir SST,
- "nacionalinis centrinis bankas" yra dalyvaujančios valstybės narės centrinis bankas, ir
- "dalyvaujanti valstybė narė" yra valstybė narė, įsivedusi bendrą valiutą vadovaudamasi Sutartimi.
2 straipsnis
Papildomas užsienio atsargų pareikalavimas
1. ECB gali papildomai pareikalauti iš nacionalinių centrinių bankų užsienio atsargų, didesnių už Statuto 30 straipsnio 1 dalyje nustatytą ribą, neviršijant papildomos 50000 milijonų eurų sumos, atsiradus tokių užsienio atsargų poreikiui.
2. Valstybės narės, kuriai išlyga nebetaikoma, centrinis bankas arba centrinis bankas, kuriam taikomos tokios pat sąlygos kaip valstybės narės, kuriai išlyga nebetaikoma, centriniam bankui, perveda į ECB užsienio atsargas sumą, kuri nustatoma padauginus pagal dabartinį valiutos kursą eurais išreikštas užsienio atsargas, kurios jau buvo pervestos į ECB pagal 1 dalį, iš atitinkamo nacionalinio centrinio banko pasirašytos dalies ir dalių, kurias jau apmokėjo kiti nacionaliniai centriniai bankai, santykio.
3 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.
Priimta Briuselyje, 2000 m. gegužės 8 d.