Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas) Nr. 1553/89
1989 m. gegužės 29 d.
dėl galutinių vienodų nuosavų išteklių, kaupiamų iš pridėtinės vertės mokesčio, surinkimo priemonių
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 209 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 183 straipsnį,
atsižvelgdama į 1988 m. birželio 24 d. Tarybos sprendimą (EEB, Euratomas) 88/376 dėl Bendrijų nuosavų išteklių [1], ir ypač į jo 8 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [2],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [3],
atsižvelgdama į Audito Rūmų nuomonę [4],
kadangi remiantis 14 straipsniu, 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 2892/77, įgyvendinantis, dėl iš pridėtinės vertės mokesčio kaupiamų nuosavų išteklių, 1970 m. balandžio 21 d. Sprendimą dėl valstybių narių finansinių įmokų pakeitimo Bendrijų nuosavais ištekliais [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 3735/85 [6], yra taikomas pereinamuoju laikotarpiu iki 1988 m. gruodžio 31 d.;
kadangi numatyta, jog nuostatos, susijusios su galutinėmis vienodomis priemonėmis dėl lėšų iš pridėtinės vertės mokesčio (toliau - PVM lėšos) surinkimo ir išsamios taisyklės dėl tų priemonių įsigaliojimo bus taikomos nuo 1989 m. sausio 1 d.;
kadangi pajamų metodas turėtų būti pasirinktas kaip vienintelis galutinis PVM lėšų bazės nustatymo metodas, nes šis metodas yra patikimas ir jau taikomas daugelyje valstybių narių;
kadangi Reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 2892/77 nuostatos gali būti išlaikytos, nebent jos jau nebereikalingos arba turi būti pakeistos atsižvelgiant į įgytą patirtį;
kadangi įgyta ataskaitų pataisymo procedūrų taikymo patirtis parodė, jog būtina išsiaiškinti, kiek tokias ataskaitas galima taisyti, nurodant, kad tai taikoma visiems ataskaitų taisymams;
kadangi valstybės narės privalo pateikti Komisijai informaciją apie apmokestinamų asmenų registravimo, PVM nustatymo ir surinkimo tvarką, taip pat apie jų PVM kontrolės sistemų modalumus ir rezultatus; kadangi Komisija turi apgalvoti, kartu su atitinkama valstybe nare, ar reiktų tokias procedūras tobulinti, siekiant pagerinti jų efektyvumą; kadangi kas treji metai Komisija turi pateikti ataskaitą apie valstybėse narėse taikomas procedūras ir apie bet kuriuos numatomus patobulinimus;
atsižvelgdama į Audito Rūmų įgaliojimus pagal Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 206a straipsnį ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 180a straipsnį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
PVM lėšos apskaičiuojamos pagal šį reglamentą apibrėžtai bazei taikant vienodą normą, nustatytą vadovaujantis Sprendimu 88/376/EEB, Euratomas.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
Taikymo sritis
2 straipsnis
1. PVM lėšų bazė nustatoma pagal apmokestinamus sandorius, nurodytus 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo - bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas [7], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendime 84/386/EEB [8], 2 straipsnyje, išskyrus sandorius, kuriems pagal tos direktyvos 13-16 straipsnius mokesčiai netaikomi.
2. Taikant 1 dalį, nustatant PVM lėšas, reikia atsižvelgti į:
- sandorius, kurie pagal Direktyvos 77/388/EEB 28 straipsnio 2 dalį neapmokestinami, grąžinant ankstesniu periodu sumokėtus mokesčius,
- sandorius, kuriuos valstybės narės ir toliau apmokestina pagal Direktyvos 77/388/EEB 28 straipsnio 3 dalies a punktą,
- sandorius, kuriuos valstybės narės ir toliau atleidžia nuo mokesčių pagal Direktyvos 77/388/EEB 28 straipsnio 3 dalies b punktą,
- sandorius, kurie apmokestinami pasirinktinai, kai tokią teisę apmokestintiems asmenims suteikia valstybės narės pagal Direktyvos 77/388/EEB 28 straipsnio 3 dalies c punktą.
3. Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės, nustatydamos PVM lėšas, turi galimybę neatsižvelgti į tų apmokestinamų asmenų vykdomus sandorius, kurių metinė apyvarta, apskaičiuota vadovaujantis Direktyvos 77/388/EEB 24 straipsnio 4 dalyje nustatytomis taisyklėmis, neviršija 10000 ekiu, konvertuotų į nacionalinę valiutą atitinkamų finansinių metų vidutiniu valiutos keitimo kursu; valstybės narės gali suapvalinti dėl keitimo atsirandančias sumas iki didesnio arba mažesnio skaičiaus iki 10 %.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
Skaičiavimo metodas
3 straipsnis
Nepažeidžiant 5 ir 6 straipsnių, PVM lėšų bazė atitinkamiems kalendoriniams metams apskaičiuojama visas grynas valstybės narės per tuos metus iš PVM surinktas pajamas dalijant iš per tuos pat metus taikytos PVM normos.
Jeigu valstybėje narėje taikoma daugiau nei viena PVM norma, PVM lėšų bazė apskaičiuojama visas grynas iš PVM surinktas pajamas dalijant iš svorinės vidutinės PVM normos. Šiuo atveju valstybė narė apskaičiuoja svorinę vidutinę normą, iki keturių skaičių po kablelio, 4 straipsnyje pateiktu bendru metodu. Ši svorinė vidutinė norma išreiškiama procentais.
4 straipsnis
1. Norėdama apskaičiuoti įvairių normų svorinį vidurkį, kaip nurodyta 3 straipsnyje, valstybė narė pagal taikytą PVM normą išskirsto visus sandorius, kurie yra apmokestinami pagal jos nacionalinius teisės aktus ir kurie nesuteikia pirkėjams teisės išskaityti PVM, atsižvelgiant į Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnį, vienodo dydžio mokesčius mokančių ūkininkų suvartojimą ir jų tiesioginio pardavimo galutiniams vartotojams apimtis.
Tokio skaičiavimo tikslais naudojamos PVM normos yra tos, kurios pagal 7 dalį įtakoja per aptariamuosius metus iš PVM surinktas pajamas.
Sandoriai, kurie, vadovaujantis Direktyvos 77/388/EEB 28 straipsnio 2 dalimi, yra atleidžiami nuo mokesčių, grąžinant per ankstesnį periodą sumokėtą mokestį, yra laikomi nuline PVM norma apmokestinamais sandoriais.
2. Išskirstymas pagal PVM normą taikomas tokioms sandorių kategorijoms, jei joms neišskaitytinas PVM:
- galutinis privačių namų ūkių suvartojimas, įskaitant vienodo dydžio mokesčius mokančių ūkininkų suvartojimą ir jų tiesioginio pardavimo galutiniams vartotojams apimtis,
- tarpinis privačių nepelno institucijų ir Vyriausybinio sektoriaus suvartojimas,
- tarpinis kitų sektorių suvartojimas,
- privačių nepelno institucijų ir Vyriausybinio sektoriaus bendrojo pagrindinio kapitalo formavimas,
- bendrojo kitų sektorių pagrindinio kapitalo formavimas,
- suformuotas ir nesuformuotas statybos sklypas, kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 4 straipsnio 3 dalies b punkte,
- sandoriai, susiję su ne pramoniniam naudojimui skirtu auksu,
vykdomi Direktyvos 77/388/EEB 3 straipsnyje nurodytoje teritorijoje su suinteresuota valstybe nare.
3. Galutinio suvartojimo išskirstymo tikslais, vienodo dydžio mokesčius mokančių ūkininkų suvartojimui ūkyje ir jų tiesioginiam pardavimui galutiniams vartotojams taikoma norma, atitinkanti sąnaudų mokestį.
4. Sandoriai skirstomi į statistines kategorijas pagal duomenis, gautus iš nacionalinių finansinių ataskaitų, parengtų pagal Europos integruotų ekonominių sąskaitų sistemą (ESS). Norint apskaičiuoti PVM nuosavų išteklių bazę bet kuriems finansiniams metams, pateikiama nuoroda į priešpaskutinių metų prieš tuos finansinius metus finansines ataskaitas.
Valstybei narei gali būti leista, vadovaujantis 13 straipsnyje nustatyta procedūra, naudoti kitų metų duomenis, tačiau tai negali būti ankstesni nei penkti metai prieš svarstomus finansinius metus.
5. Identifikuojant sandorius, kuriems taikomas neišskaitytinas PVM, ir išskirstant pagal PVM normą, valstybės narės gali remtis duomenimis, gautais iš ESS papildančių šaltinių ir tam pritaikytinais, t. y., visų pirma, iš vidaus nacionalinių sąskaitų, jeigu jose pateikiamas būtinas išskirstymas, arba, jei ne, iš bet kokio kito atitinkamo šaltinio.
6. Nustatydamos kiekvienos normos svorinį vidurkį, valstybės narės apskaičiuoja santykį tarp sandorių, kuriems taikoma ta norma, vertės ir visų sandorių bendros vertės.
7. Jeigu valstybė narė pakeičia visiems ar kai kuriems sandoriams taikytiną PVM normą arba apmokestinimo režimą tam tikriems sandoriams taip, kad tai daro įtakos iš PVM surenkamoms pajamoms, ji apskaičiuoja naują svorinę vidutinę normą. Nauja svorinė vidutinė norma taikoma pajamoms, kurios gaunamos taikant pakeistą normą ar apmokestinimo režimą.
Nukrypstant nuo pirmosios pastraipos, valstybė narė gali apskaičiuoti vieną svorinę vidutinę normą. Tuo tikslu sandoriai, kurių atžvilgiu norma ar apmokestinimo režimas buvo pakeista, išskirstomi į sandorius, kuriems buvo taikoma senoji arba naujoji norma, arba senoji ar naujoji apmokestinimo režimas pro rata temporis, atsižvelgiant į vidutinį laiko tarpą tarp naujos normos ar režimo įsigaliojimo ir iš to kilusių pajamų surinkimo, skaičiuojamų per visus svarstomus metus. Šis vidutinis laikotarpis gali būti suapvalintas iki viso mėnesio.
5 straipsnis
1. Taikant 3 straipsnį, valstybės narės, atitinkamai, prie surinktų pajamų prideda sumą, atitinkančią bendrą PVM sumą, kuri būtų surinkta, jei nebūtų taikoma didėjančių mokesčių lengvatų sistema pagal Direktyvos 77/388/EEB 24 straipsnio 2 dalį.
2. Valstybės narės surinktos pajamos patikslinamos, jei vienodo dydžio mokesčio kompensacijos procentinis dydis, nustatytas pagal Direktyvos 77/388/EEB 25 straipsnio 3 dalį ir taikytinas vienodo dydžio mokesčius mokančių ūkininkų vykdomiems sandoriams, neatitinka PVM mokesčio, faktiškai taikyto tokiems sandoriams, sąnaudų, išskyrus susijusius su suvartojimu ūkyje ir tiesioginiu pardavimu galutiniams vartotojams per aptariamus metus, procentinio dydžio. Patikslinimo dydis lygus skirtumui tarp dviejų procentinių dydžių.
6 straipsnis
1. Taikant 2 straipsnio 1 dalį sandoriams, kuriuos vykdo apmokestinti asmenys, kurių metinė apyvarta viršija 10000 ekiu, bet kurie atleisti nuo mokesčių pagal Direktyvos 77/388/EEB 24 straipsnio 2 dalį, bei 2 dalyje nurodytiems atvejams, valstybės narės nustato PVM lėšų bazę pagal apmokestintų asmenų remiantis tos direktyvos 22 straipsniu sudarytas oficialias ataskaitas arba, jei ataskaitų nėra arba jose nepateikiama reikalinga informacija, pagal tokius atitinkamus duomenis, kaip kitų mokesčių deklaracijos, specialistų ataskaitos ar išsamios statistinės ataskaitos.
2. Taikant 2 straipsnio 2 dalies antrą, trečią ir ketvirtą įtraukas:
- Direktyvos 77/388/EEB E priede išvardytų sandorių, kuriuos valstybės narės ir toliau apmokestina pagal tos direktyvos 28 straipsnio 3 dalies a punktą, atžvilgiu, valstybės narės apskaičiuoja PVM lėšų bazę taip, lyg šie sandoriai būtų neapmokestinti,
- Direktyvos 77/388/EEB F priede išvardytų sandorių, kurių valstybės narės ir toliau neapmokestina pagal tos direktyvos 28 straipsnio 3 dalies b punktą, atžvilgiu, valstybės narės apskaičiuoja PVM lėšų bazę taip, lyg šie sandoriai būtų apmokestinti,
- Direktyvos 77/388/EEB G priedo 1 dalies a punkte išvardytų sandorių atžvilgiu, kurie apmokestinami pasirinktinai, kai tokią teisę apmokestintiems asmenims suteikia valstybės narės pagal tos direktyvos 28 straipsnio 3 dalies c punktą, valstybės narės apskaičiuoja PVM lėšų bazę taip, lyg šie sandoriai būtų neapmokestinti.
3. Vadovaujantis 13 straipsnyje nustatyta tvarka, valstybei narei gali būti leista:
- arba, apskaičiuojant PVM lėšų bazę, neatsižvelgti į:
a) vieną ar daugiau Direktyvos 77/388/EEB E, F ir G prieduose išvardytų sandorių kategorijų, kurioms taikoma šio straipsnio 2 dalis;
b) PVM sumą, kuri būtų surinkta, jei nebūtų taikoma didėjančių mokesčių lengvatų sistema pagal Direktyvos 77/388/EEB 24 straipsnio 2 dalį,
- arba apskaičiuoti PVM lėšų bazę a ir b punktuose nurodytais atvejais naudojant apytikrius apskaičiavimus.
Jei tikslus PVM lėšų bazės apskaičiavimas šiais atvejais gali pareikalauti daug administracinių sąnaudų, atsižvelgiant į nedidelę tokių sandorių reikšmę tos valstybės narės bendrai PVM lėšų bazei.
4. Jeigu valstybė narė pasinaudoja Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 6 dalies ir 17 straipsnio 7 dalies antrųjų pastraipų nuostatomis, kad apribotų teisę išskaityti, PVM nuosavų išteklių bazė gali būti nustatyta, lyg teise išskaityti buvo naudojamasi be apribojimų.
Šios dalies pirmoji pastraipa taikoma, Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 6 dalies antrosios pastraipos nuostatomis, tik dėl naftos produktų pirkimo ir keleivinių automobilių, naudojamų verslo tikslais, bei išlaidų, susijusių su tokių automobilių lizingu (finansine nuoma) ir nuomojimu, bei priežiūra ir remontu.
5. Jeigu valstybė narė grąžina sumokėtus mokesčius, vadovaudamasi 1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvos 69/169/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su apyvartos mokesčio ir akcizo mokesčio netaikymu tarptautinių kelionių importui, nuostatų suderinimo [9], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/194/EEB [10], 6 straipsniu, jei būtina, iš PVM lėšų bazės atimama sandorių, kurių atžvilgiu turi būti grąžinami mokesčiai, apmokestinama suma.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
Nuostatos dėl nuosavų išteklių apskaitos ir panaudojimo
7 straipsnis
1. Iki birželio 31 d. valstybės narės nusiunčia Komisijai ataskaitą už praėjusius kalendorinius metus apie bendrą PVM lėšų bazės sumą, kuri apskaičiuojama pagal 3 straipsnį ir kuriai taikytina 1 straipsnyje nurodyta norma.
2. Ataskaitoje pateikiami visi bazės nustatymui naudojami duomenys, būtini 11 straipsnyje nurodytai kontrolei. Joje atskirai nurodoma bazė, apskaičiuojama 5 straipsnyje ir 6 straipsnio 1-4 dalyse nurodytiems sandoriams.
3. Bazės nustatymui naudojami duomenys yra patys naujausi ataskaitos rengimo metu turimi duomenys.
8 straipsnis
Iki kiekvienų metų balandžio 15 d. valstybės narės nusiunčia Komisijai PVM lėšų bazės prognozę ateinantiems finansiniams metams.
9 straipsnis
1. Visi 7 straipsnio 1 dalyje nurodytų ataskaitų už praėjusius finansinius metus patikslinimai, atliekami dėl bet kurios priežasties, yra daromi Komisijai susitarus su suinteresuota valstybe nare.
Jeigu valstybė narė neduoda savo sutikimo, Komisija, peržiūrėjusi klausimą, imasi bet kokių priemonių, kurias mano esant būtinas, kad šis reglamentas būtų teisingai taikomas.
Liepos 31 d. visi patikslinimai įtraukiami į bendras ataskaitas, kurios iš dalies pakeičia ankstesnes atitinkamų finansinių metų ataskaitas.
2. 7 straipsnio 1 dalyje nurodyta metinė ataskaita negali būti tikslinama po ketvirtųjų metų, einančių po atitinkamų finansinių metų, liepos 31 d., nebent tokie patikslinimai susiję su punktais, apie kuriuos anksčiau pranešė Komisija arba atitinkama valstybė narė.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
Nuostatos dėl kontrolės
10 straipsnis
1. Iki kiekvienų finansinių metų balandžio 30 d. valstybės narės informuoja Komisiją apie sprendimus ir jų pakeitimus, kuriuos jos siūlo priimti tam, kad nustatytų PVM lėšų bazę kiekvienai 5 straipsnyje ir 6 straipsnio 1-4 dalyse nurodytų sandorių kategorijai, nurodydama, kur tinkama, duomenų, kuriuos jos laiko tinkamais, kilmę ir bazės vertės prognozę kiekvienai sandorių kategorijai.
Komisija per 30 dienų nusiunčia kitoms valstybėms narėms iš kiekvienos valstybės narės gautą nurodytą informaciją.
2. Komisija, vadovaudamasi 13 straipsnyje nustatyta tvarka, išnagrinėja siūlomus sprendimus ir jų pakeitimus.
11 straipsnis
1. Kalbant apie PVM lėšas, Komisija kontroliuoja PVM lėšas kartu su kompetentingomis institucijomis valstybėse narėse. Kontroliuodama Komisija įsitikina, kad vertinimo pagrindas buvo suvienodintas teisingai, taip pat teisingai nustatyta svorinė vidutinė norma, nurodyta 3 ir 4 straipsniuose, bei bendros surinktos pridėtinės vertės mokesčio sumos; taip pat ji įsitikina, jog buvo naudoti tinkami duomenys ir PVM lėšų, kylančių iš 5 straipsnyje ir 6 straipsnio 1-4 dalyse nurodytų sandorių, sumos apskaičiavimai atitinka šį reglamentą.
2. 1974 m. sausio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 165/74, nustatantis pagal Reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 2/71 14 straipsnio 5 dalį Komisijos paskirtų pareigūnų įgaliojimus ir pareigas [11], taikomas PVM lėšų patikrinimams. Taikant to reglamento 5 straipsnį, suprantama, jog jame nurodyta informacija gali būti perduota tik tiems asmenims, kurie dėl savo pareigų, naudojant ir kontroliuojant PVM lėšas, tokią informaciją privalo žinoti.
3. Atlikus 1 dalyje nurodytus patikrinimus, nustatytų finansinių metų metinė ataskaita yra patikslinama, kaip nurodyta 9 straipsnyje.
12 straipsnis
1. Valstybės narės pateikia Komisijai informaciją apie apmokestinamų asmenų registravimo, PVM nustatymo ir surinkimo tvarką, taip pat apie jų PVM kontrolės sistemų modalumus ir rezultatus.
2. Komisija aptaria, kartu su suinteresuota valstybe nare, ar reikėtų tokias procedūras tobulinti siekiant pagerinti jų efektyvumą.
3. Komisija kas treji metai pateikia ataskaitą apie valstybėse narėse taikomas procedūras ir apie bet kokius numatomus patobulinimus.
Pirmą kartą Komisija pateikia tokią ataskaitą Parlamentui ir Tarybai iki 1991 m. gruodžio 31 d.
13 straipsnis
1. Reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 1552/89 [12] 20 straipsnyje nurodytas komitetas (toliau - komitetas), reguliariai nagrinėja, Komisijos iniciatyva arba valstybės narės prašymu, dėl šio reglamento taikymo iškylančias problemas.
2. Valstybės narės, besikreipiančios dėl leidimo, numatyto 4 straipsnio 4 dalyje ar 6 straipsnio 3 dalyje, siunčia savo prašymą Komisijai kiek įmanoma greičiau, bet ne vėliau kaip tų finansinių metų, nuo kurių taikytinas leidimas, balandžio 30 d.
Komisijos atstovas kuo skubiau, bet ne vėliau kaip iki finansinių metų gruodžio 31 d., pateikia sprendimo projektą komitetui.
3. Komisijos iniciatyva arba valstybės narės prašymu komitetas išnagrinėja 10 straipsnyje nurodytus sprendimus.
Jeigu komiteto tyrimas atskleidžia nuomonių dėl numatomų sprendimų skirtumus, Komisijos atstovas pateikia sprendimo projektą komitetui kiek įmanoma greičiau, bet ne vėliau kaip tų finansinių metų, nuo kurių taikytinas sprendimas, gruodžio 31 d.
4. Komitetas pateikia savo nuomonę dėl 2 ir 3 dalyse nurodytų sprendimų projektų per laikotarpį, kurį gali nustatyti pirmininkas, atsižvelgdamas į sprendžiamo klausimo skubumą, prireikus paskelbdamas balsavimą.
Nuomonė įrašoma į protokolą; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti, kad į protokolą būtų įrašomas jos pozicija.
Komisija ypatingai atsižvelgia į komiteto pateiktą nuomonę. Ji praneša komitetui, kokiu būdu buvo į jo nuomonę atsižvelgta.
5. Ne vėliau kaip 60 dienų po to, kai komitetas pateikia savo nuomonę, Komisija priima sprendimą, apie kurį praneša valstybėms narėms.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
Baigiamosios nuostatos
14 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 1989 m. sausio 1 d.
Tačiau jis netaikomas PVM lėšų bazės ataskaitų už metus prieš 1989 m. rengimui ar tikslinimui, rengiamoms pagal Reglamentą (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 2892/77, kuris toliau galioja šių ataskaitų atžvilgiu.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1989 m. gegužės 29 d.