Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2130/2001
2001 m. spalio 29 d.
dėl pagalbos priemonių iškeldintiems Azijos ir Lotynų Amerikos besivystančių šalių žmonėms
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač jos 179 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje [2] nustatytos tvarkos,
kadangi:
(1) vykdydamos pabėgėlių politiką, Jungtinės Tautos priėmė 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvenciją dėl pabėgėlių statuso, 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolą ir daug rezoliucijų šioje bei žmogaus teisių ir humanitarinės teisės srityse.
(2) Pabėgėlių klausimus taip pat reglamentuoja 1948 m. gruodžio 10 d. Visuotinė žmogaus teisių deklaracija, 1966 m. gruodžio 16 d. Tarptautinis pilietinių ir politinių teisių paktas, 1966 m. gruodžio 16 d. Tarptautinis ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktas, 1979 m. gruodžio 18 d. Konvencija dėl visų formų moterų diskriminacijos panaikinimo ir 1989 m. lapkričio 20 d. Vaiko teisių konvencija.
(3) Europos Parlamentas priėmė keletą rezoliucijų šioje srityje, įskaitant 1983 m. gruodžio 16 d. Rezoliuciją dėl pagalbos besivystančiųjų šalių pabėgėliams [3].
(4) Ir Europos Parlamentas, ir Taryba ragina Bendriją dėti daugiau pastangų šioje srityje.
(5) Siekiant nuoseklaus Europos bendrijos politikos vystymo, būtina parengti integruotą, nuoseklią ir veiksmingą strategiją, apimančią Bendrijos priemones, susijusias su humanitarine pagalba, teisių atkūrimu, pagalba iškeldintiems žmonėms ir vystomuoju bendradarbiavimu.
(6) Ypač būtina pagalbą iškeldintiems žmonėms integruoti į šalių ir gyventojų grupių, kurioms ši pagalba skirta, vystymo strategiją; Bendrijos veiksmais siekiama supaprastinti perėjimą nuo būtinosios pagalbos etapo prie vystymo etapo, skatinant paveiktųjų žmonių socialinę-ekonominę integraciją arba reintegraciją, ir, iškilus būtinybei, pašalinti ginkluotų konfliktų priežastis, skatinti demokratinių struktūrų kūrimą arba stiprinimą ir didinti gyventojų vaidmenį vystymo procese.
(7) Paramos programos iškeldintiems žmonėms ir išleistiems į atsargą buvusiems kariams yra neatsiejama besivystančiųjų Azijos ir Lotynų Amerikos šalių visuotinės teisių atkūrimo strategijos dalis. Kad programos būtų veiksmingos, parama turi būti koordinuojama Bendrijos lygiu, kartu su kitais donorais, nevyriausybinėmis organizacijomis (NVO) ir Jungtinių Tautų institucijomis, ypač su Jungtinių Tautų pabėgėlių vyriausiuoju komisaru (JTPVK). Komisija turėtų prisiimti atsakomybę už lėšų, skirstomų per NVO ir Jungtines Tautas, naudojimo kontrolę ir skaidrumą. Be to, Komisija politiškai atsako už tai, kaip NVO ir Jungtinės Tautos naudoja jos lėšas.
(8) Būtina užtikrinti Bendrijos, nacionalinių ir tarptautinių prevencijos bei intervencijos mechanizmų veiksmingumą ir nuoseklumą, siekiant užkirsti kelią konfliktams ir paskatinti taikų politinių konfliktų bei karų, kurie sąlygoja gyventojų iškeldinimą, sprendimo būdą.
(9) Specialiosios institucijos, agentūros ir NVO, praeityje vykdžiusios tokio pobūdžio priemones, sukaupė didelę pagalbos iškeldintiems žmonėms patirtį.
(10) Būtų geriausia, kad pagalbos priemonės iškeldintiems žmonėms kartu padėtų pereiti nuo vadinamojo išgyvenimo į kitą etapą, kuriame žmonės tampa savarankiški ar mažiau priklausomi.
(11) Pagalbos priemonėms šioje srityje būtina garantuoti veiksmingą, lanksčią ir operatyvią procedūrą; Bendrija taip pat turėtų užtikrinti kuo didesnį suteikiamos paramos skaidrumą ir griežtai kontroliuoti lėšų naudojimą.
(12) Iki 2000 m. gruodžio 31 d. Bendrijos veiksmų šioje srityje teisinį pagrindą sudarė 1997 m. kovo 3 d. priimtas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 443/97 dėl pagalbos veiksmų iškeldintiems Azijos ir Lotynų Amerikos besivystančiųjų šalių žmonėms [4]. Jo taikymo metu įgyta patirtis turėtų atsispindėti ir šio reglamento nuostatose.
(13) Šiuo reglamentu visam laikotarpiui nustatomas finansinis planas, kuris biudžeto valdymo institucijai yra pagrindinė orientacinė suma per metinę biudžeto sudarymo procedūrą, laikantis 1999 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos institucinio susitarimo dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžetinės procedūros tobulinimo 33 punkto nuostatų [5].
(14) Priemonės, būtinos šiam reglamentui įgyvendinti, turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. priimtą Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [6].
(15) Bendrijos finansinių interesų gynimas ir kova prieš sukčiavimą bei pažeidimus yra neatskiriamą šio reglamento dalis,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Tikslas, taikymo sritis ir apibrėžimai
1 straipsnis
Bendrija įgyvendina paramos ir pagalbos iškeldintiems Azijos ir Lotynų Amerikos besivystančiųjų šalių žmonėms programą. Ši programa skirta iškeldintiems žmonėms ir kitiems 4 straipsnyje nurodytiems asmenims, ji padeda patenkinti jų poreikius, kurių neapima humanitarinė pagalba, ir numato ilgalaikes priemones, kurių tikslas - šių asmenų savarankiškumas, integracija ar reintegracija. Ši programa ypač privalo patenkinti pagrindinius minėtų asmenų poreikius, sumažėjus humanitarinės pagalbos būtinybei, kol bus priimtas ilgalaikis sprendimas dėl jų padėties.
Demokratinių struktūrų kūrimas ir žmogaus teisių puoselėjimas priskiriami paramos programų tikslams.
2 straipsnis
Šiame reglamente:
(a) "iškeldinti žmonės" - tai:
(i) pabėgėliai, kaip apibrėžta 1951 m. liepos 28 d. Ženevoje priimtoje Konvencijoje dėl pabėgėlių statuso ir 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokole, arba
(ii) perkeltieji asmenys, kurie dėl konfliktinių situacijų buvo priversti ieškoti prieglobsčio už savo kilmės regiono ribų ir kuriems nesuteiktas pabėgėlio statusas, arba
(iii) buvę pabėgėliai arba perkeltieji asmenys, kurie grįžo į savo šalį ar kilmės regioną;
(b) "išleisti į atsargą buvę kariai" - tai buvę ginkluotųjų pajėgų nariai, priklausę reguliariajai kariuomenei ar opozicijos pajėgoms, kurie sutiko nusiginkluoti ir sugrįžti į pilietinį gyvenimą.
3 straipsnis
1. Bendrija teikia finansinę paramą priemonėms, kuriomis siekiama:
(a) iškeldintųjų žmonių ir išleistų į atsargą buvusių karių savarankiškumo ir jų integracijos į socialinę-ekonominę struktūrą; padedant užtikrinti jų integraciją ir reintegraciją turi būti siekiama skatinti nuoseklų gamybos procesą, tai galėtų būti tokios priemonės kaip aprūpinimas maisto produktais, savarankiškumo skatinimas plėtojant žemės ūkio gamybą, gyvulininkystę ir žuvininkystę, infrastruktūros vystymas, kredito sistemų kūrimas, pagrindinis ir profesinis mokymas bei deramų sveikatos ir higienos standartų užtikrinimas;
(b) remti gyventojų bendruomenes priimančiosiose ir perkėlimo vietovėse, kad būtų palengvintas iškeldintųjų žmonių ir išleistų į atsargą buvusių karių priėmimas ir integracija;
(c) padėti tiems žmonėms, kurie savo noru grįžta ir įsikuria savo kilmės regionuose ar kitose pasirinktose šalyse, jei tam yra tinkamos sąlygos;
(d) prireikus remti priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią konfliktams ir (arba) sutaikyti konfliktuojančias šalis;
(e) padėti asmenims atgauti savo turtą ar atkurti nuosavybės teises ir padėti išspręsti žmogaus teisių pažeidimo atvejus, susijusius su minėtais asmenimis.
2. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas labiausiai pažeidžiamoms gyventojų grupėms, t. y. moterims ir vaikams.
3. Visos susijusios grupės, įskaitant ir priimančiųjų vietų gyventojus, dalyvauja vertinant poreikius ir įgyvendinant paramos programas.
4 straipsnis
Galutiniai 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių gavėjai yra:
(a) iš besivystančiųjų Azijos ir Lotynų Amerikos šalių iškeldinti žmonės arba asmenys, kurie laikinai buvo perkelti iš šių šalių į kitą besivystančiąją šalį ar - tinkamai pagrįstais išimties atvejais - į kitą šalį;
(b) išleisti į atsargą buvę besivystančiųjų Azijos ir Lotynų Amerikos šalių kariai su šeimomis ir, jei tinkama, jų vietos bendruomenės;
(c) ypač susiję priimančiųjų teritorijų gyventojai, kurie, prisidėdami prie iškeldintųjų žmonių ir į atsargą išleistų buvusių karių priėmimo ir paramos jiems, skiria socialinius, ekonominius ir administracinius išteklius ilgalaikiams projektams, kurių tikslas - minėtų asmenų savarankiškumas, integracija ar reintegracija.
5 straipsnis
Pagal šį reglamentą vykdomos priemonės papildo įvairias operacijas, kurias numato kiti Bendrijos dokumentai, reglamentuojantys trumpalaikę humanitarinę pagalbą ir ilgalaikį vystomąjį bendradarbiavimą.
6 straipsnis
1. Atsižvelgiant į 3 straipsnyje nurodytus veiksmus, Bendrijos parama gali būti skirta finansuoti priemones, susijusias su technine pagalba, mokymu ir kitomis paslaugomis, su tiekimu, statybos darbais, studijomis (kurios, jei įmanoma, pavedamos priimančiosios šalies arba ten įsikūrusiems ekspertams arba rengiamos bendradarbiaujant su jais ir įtraukiant universitetus bei tyrimo institutus), auditu, vertinimo ir stebėjimo uždaviniais.
2. Bendrijos lėšomis gali būti padengiamos investicinės išlaidos, įskaitant nekilnojamojo turto pirkimą, jei pastarasis yra būtinas tiesioginiam operacijos įgyvendinimui ir jei nuosavybės teisė į jį, operacijai pasibaigus, perduodama paramos gavėjo vietos partneriams arba galutiniams operacijos naudos gavėjams. Tinkamai pagrįstais atvejais ir atsižvelgiant į tai, kad projektas, jei įmanoma, turi būti vidutinės trukmės, Bendrijos lėšos taip pat gali padengti einamąsias išlaidas (įskaitant administracinius, priežiūros ir eksploatacijos kaštus), kad būtų kuo geriau panaudotos 1 dalyje nurodytos investicijos, kurių valdymas partneriui yra laikina prievolė.
III SKYRIUS
Paramos įgyvendinimo tvarka
7 straipsnis
1. Bendrijos finansavimas pagal šį reglamentą vykdomas subsidijų forma.
2. Kiekvienai bendradarbiavimo priemonei finansuoti siekiama gauti 10 straipsnyje nurodytų partnerių įnašą. Šis įnašas priklauso nuo partnerių galimybių ir atskiros priemonės pobūdžio. Ypatingais atvejais ir tada, kai partneris yra nevyriausybinė organizacija (NVO) arba bendruomeninė organizacija, įnašas gali būti daiktinis.
3. Galima ieškoti bendro finansavimo galimybių su kitais finansiniais donorais, ypač su kitomis valstybėmis narėmis.
8 straipsnis
1. Komisija atsako už šiame reglamente numatytų priemonių vertinimą, priėmimą ir administravimą pagal galiojančią biudžeto sudarymo tvarką ir kitas procedūras, ypač tas, kurios numatytos bendrajam Europos Bendrijų biudžetui taikomo finansinio reglamento 2, 116 ir 118 straipsniuose [7].
2. Visos Bendrijos remiamos priemonės įgyvendinamos laikantis Komisijos finansavimo sprendime nustatytų tikslų.
9 straipsnis
Pagal šį reglamentą Bendrijos finansuojamas priemones, partneriams prašant ar jos pačios iniciatyva, vykdo Komisija.
10 straipsnis
1. Partneriai, atitinkantys reikalavimus finansinei paramai pagal šį reglamentą gauti, turi būti regioninės ar tarptautinės organizacijos, įskaitant Jungtinių Tautų agentūras, NVO, nacionalinės, provincijų ar vietos administracijos bei jų organai, bendruomeninės organizacijos, viešosios ar privačios institucijos ir įmonės.
2. Teisę gauti Bendrijos paramą turi partneriai, kurių pagrindinė buveinė yra valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje, kuri yra Bendrijos paramos pagal šį reglamentą gavėja, jei ši būstinė yra faktinis priemonių, susijusių su jų verslo veikla, vykdymo centras. Išimties atvejais ši buveinė gali būti ir kitoje trečiojoje šalyje.
11 straipsnis
Kai nepažeidžiant institucinių ir politinių nuostatų, pagal kurias partneriai vykdo savo veiklą, norima nustatyti, ar partneris gali pasinaudoti Bendrijos finansavimu, būtina atsižvelgti į:
(a) jo patirtį teikiant pagalbą iškeldintiems žmonėms;
(b) jo administracinius ir finansų vadybos gebėjimus;
(c) jo techninius ir logistinius gebėjimus, susijusius su planuojama priemone;
(d) ankstesnių priemonių, jei tokių buvo, rezultatus, ypač tų, kurias finansavo Bendrija;
(e) jo gebėjimus bendradarbiauti su kitais atitinkamų trečiųjų šalių pilietinės visuomenės veikėjais;
(f) jo įsipareigojimą ginti, gerbti ir puoselėti žmogaus teises, demokratijos principus ir humanitarinę teisę.
12 straipsnis
1. Parama partneriams teikiama tik tuo atveju, jei jie raštu įsipareigoja laikytis Komisijos nustatytų asignavimų ir įgyvendinimo sąlygų.
2. Tuo atveju, kai priemonės vykdomos pagal finansinius susitarimus tarp Bendrijos ir šalių, kurios pagal šį reglamentą yra finansuojamų priemonių naudos gavėjos, šiuose susitarimuose turi būti nurodyta, kad Bendrija nedengia mokesčių, muitų ir rinkliavų.
3. Bet kuriame pagal šio reglamento nuostatas sudarytame finansiniame susitarime arba sutartyje turėtų būti numatyta, kad Komisija, Audito Rūmai ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (EKST) prireikus gali vietoje atlikti patikrinimus, laikydamiesi įprastos tvarkos, kurią nustatė Komisija pagal galiojančias nuostatas, ypač pagal bendrajam Europos Bendrijų biudžetui taikomo finansinio reglamento nuostatas.
4. Būtina imtis priemonių pabrėžti pagal šį reglamentą teikiamos Bendrijos pagalbos pobūdį.
13 straipsnis
1. Teisė dalyvauti konkursuose ir sudaryti sutartis vienodomis sąlygomis suteikiama visiems valstybės narės ir priimančiosios šalies fiziniams ir juridiniams asmenims. Ji gali būti taikoma ir kitų besivystančiųjų šalių ūkio subjektams arba - išimties atvejais - kitoms trečiosioms šalims.
2. Tiekimo operacijos turi būti vykdomos iš priimančiosios šalies, kitų besivystančiųjų šalių arba valstybės narės. Išimties atvejais tiekimo kilmės šalis gali būti bet kuri kita valstybė.
14 straipsnis
1. Norint įgyvendinti Sutartyje nurodytus nuoseklumo ir papildomumo tikslus ir garantuoti šiame reglamente numatytų priemonių veiksmingumą, jos turi būti operatyviai koordinuojamos įgyvendinimo vietoje ir privalo sudaryti neatskiriamą šalies strategijos dalį.
2. Komisija kartu su valstybėmis narėmis gali imtis iniciatyvos, būtinos deramam koordinavimui kartu su kitais finansiniais donorais užtikrinti, ypač su tais, kurie priklauso Jungtinių Tautų sistemai, įskaitant Pabėgėlių vyriausiojo komisaro biurą.
III SKYRIUS
Priemonių vykdymas
15 straipsnis
1. Šiam reglamentui įgyvendinti 2001-2004 metų laikotarpiui planuojama skirti 200 milijonų eurų.
2. Biudžeto valdymo institucija leidžia skirti metinius asignavimus, jei jie neviršija nustatytos sumos.
16 straipsnis
Sprendimai dėl priemonių, kurių finansavimas pagal šio reglamento nuostatas viršija 4 milijonų eurų ribą, ir priemonių pakeitimų, kurių išlaidos daugiau negu 20 % viršys pirminę priemonei skirtą sumą, priimami 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
17 straipsnis
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti bet kokias papildomai skiriamas lėšas, kurių reikia bet kuriam numatomam arba faktiniam su priemonėmis susijusių išlaidų viršijimui padengti, jei viršijanti suma arba papildomas mokėjimo reikalavimas yra mažesnis arba lygus 20 % finansiniame sprendime nustatytos pirminės skiriamų lėšų sumos.
2. Komisija glaustai informuoja 18 straipsnio 1 dalyje nurodytą komitetą apie finansinius sprendimus, kuriuos ji ketina priimti dėl mažesnės negu 4 milijonų eurų vertės priemonių. Ši informacija pateikiama likus ne mažiau kaip vienai savaitei iki sprendimo priėmimo.
18 straipsnis
1. Komisijai padeda pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 443/92 [8] 5 straipsnio nuostatas įsteigtas komitetas.
2. Esant nuorodoms į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.
Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas laikotarpis - vienas mėnuo.
3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.
IV SKYRIUS
Pranešimai ir baigiamosios nuostatos
19 straipsnis
1. 18 straipsnio 1 dalyje nurodyto komiteto posėdyje kartą per metus keičiamasi nuomonėmis, Komisijos atstovui pristatant strategines priemonių, kurios bus vykdomos per artimiausius kelerius metus, gaires. Gairėse turi atsispindėti, jei įmanoma, specialiųjų priemonių artimiausi tikslai ir galutiniai terminai. Šios gairės priimamos po konsultacijų su kompetentingais departamentais, kurie vietoje arba atitinkamose centrinėse įstaigose yra atsakingi už planavimą, įgyvendinimą ir vertinimą.
2. Pasibaigus biudžetiniams metams, Komisija metinėje ataskaitoje apie Bendrijos vystymo politiką Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia informaciją apie tų metų lėšomis finansuotas priemones bei Komisijos išvadas dėl šio reglamento įgyvendinimo per praėjusius biudžetinius metus. Santraukoje turi būti ypač informuojama apie priemonių privalumus ir trūkumus, apie subjektus, su kuriais buvo sudarytos sutartys bei apie nepriklausomo specialiųjų priemonių vertinimo rezultatus.
3. Likus mažiausiai metams iki šio reglamento galiojimo pabaigos, Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia nepriklausomą visapusiško vertinimo ataskaitą dėl šio reglamento įgyvendinimo, kad būtų nustatyta, ar buvo pasiekti tikslai, ir numatytos gairės būsimųjų priemonių veiksmingumui didinti. Remiantis veiklos auditu ir nepriklausomais vertinimais, ataskaitose turi būti išanalizuotas įvykdytų priemonių veiksmingumas.
20 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas iki 2004 m. gruodžio 31 d.
Šio reglamento atnaujinimas priklausys nuo 19 straipsnio 3 dalyje minimos nepriklausomos visapusiško vertinimo ataskaitos ir nuo šio reglamento integravimo galimybių į suvestinį pagrindų Reglamentą dėl Azijos ir Lotynų Amerikos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 2001 m. spalio 29 d.