TARYBOS DIREKTYVA
1989 m. gruodžio 21 d.
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su asmeninėmis apsaugos priemonėmis, suderinimo
(89/686/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1),
bendradarbiaudama su Europos Parlamentu (2),
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (3),
kadangi būtina patvirtinti priemones siekiant per laikotarpį, kuris baigiasi 1992 m. gruodžio 31 d., palaipsniui sukurti vidaus rinką; kadangi vidaus rinką sudaro neturinti vidaus sienų teritorija, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;
kadangi pastaraisiais metais įvairios valstybės narės patvirtino nuostatas dėl įvairiausių asmeninių apsaugos priemonių, visų pirma siekdamos saugoti visuomenės sveikatą, pagerinti saugą darbe ir užtikrinti naudotojų saugą;
kadangi šios nacionalinės nuostatos dažnai labai išsamiai nustato reikalavimus asmeninių apsaugos priemonių konstrukcijai, gamybai, kokybei, bandymams ir sertifikavimui siekiant apsaugoti asmenis nuo sužalojimų ir ligų;
kadangi būtent nacionalinės nuostatos dėl saugos darbe numato privalomą asmeninių apsaugos priemonių naudojimą; kadangi pagal daugelį reikalavimų darbdaviai turi aprūpinti savo darbuotojus asmeninėmis apsaugos priemonėmis, jei nėra prioritetinių bendrųjų apsaugos priemonių arba jos nepakankamos;
kadangi nacionalinės nuostatos dėl asmeninių apsaugos priemonių valstybėse narėse ženkliai skiriasi; kadangi dėl to jos gali trukdyti prekybai, tiesiogiai darydamos įtaką bendrosios rinkos kūrimui ir veikimui;
kadangi, siekiant užtikrinti šių gaminių laisvą judėjimą, būtina suderinti skirtingas nacionalines nuostatas, jokiu būdu nesumažinant apsaugos lygių, ir numatyti, kiek padidinti būtiną apsaugą;
kadangi pagrindinės nuostatos, reglamentuojančios šioje direktyvoje minimų tų asmeninių apsaugos priemonių projektavimą ir gamybą, kurios būtinos siekiant užtikrinti saugias darbo sąlygas, nepažeidžia nuostatų dėl tokių priemonių naudojimo ir rūpinimosi darbuotojų sveikata bei sauga darbo vietose;
kadangi ši direktyva nustato tik pagrindinius reikalavimus, kuriuos turi atitikti asmeninės apsaugos priemonės; kadangi, siekiant palengvinti tokių pagrindinių reikalavimų atitikimo patvirtinimą, labai svarbu, kad būtų suderinti Europos standartai, ypač asmeninių apsaugos priemonių projektavimo, gamybos iš jų techninių sąlygų bei bandymo metodų, nes jei minėti standartai yra pakankami, galima daryti prielaidą, kad jie atitinka ir minėtus pagrindinius reikalavimus; kadangi tokius suderintus Europos standartus rengia privačios organizacijos ir jie turi išlaikyti neprivalomų tekstų statusą; kadangi dėl to Europos standartizacijos komitetas (ESK) ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (EESK) yra kompetentingos įstaigos, kurioms leista patvirtinti suderintus standartus pagal bendrąsias rekomendacijas, reguliuojančias bendradarbiavimą tarp Komisijos ir šių dviejų įstaigų, ratifikuotas 1984 m. lapkričio 13 d.; kadangi šioje direktyvoje suderintu standartu laikomas tekstas, kuriame išdėstytos techninės sąlygos (Europos standartas arba suderinimo dokumentas) ir kurį Komisijos siūlymu viena arba abi pirmiau minėtos įstaigos jau patvirtino pagal 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvą 83/189/EEB, nustatančią informacijos, susijusios su techniniais standartais ir techniniais reglamentais, pateikimo tvarką (4), su pakeitimais, padarytais Direktyva 88/182/EEB (5), ir pagal pirmiau minėtas bendrąsias rekomendacijas;
kadangi prieš patvirtinant suderintus standartus, kurių bus labai daug, nes jie taikytini daugelyje sričių, o jiems parengti, kad per nustatytą laikotarpį būtų sukurta vidaus rinka, reikės daug darbo, patartina laikinai ir pagal Sutarties reikalavimus išlaikyti asmeninėms apsaugos priemonėms taikomų nacionalinių normų, šios direktyvos priėmimo dieną nenumatytų suderintame standarte, status quo;
kadangi, atsižvelgiant į bendrą ir horizontalų pobūdį funkcijų, kurias nuolatinis komitetas, įkurtas pagal Direktyvos 83/189/EEB 5 straipsnio nuostatas, vykdo Bendrijos standartizavimo politikoje ir konkrečiau - į jo vaidmenį rengiant standartizavimo paraiškas ir vykdant sudarytas Europos standartizacijos sutartis, šis nuolatinis komitetas ypač gali padėti Komisijai stebėti suderintų standartų taikymą visoje Bendrijoje;
kadangi šių techninių reikalavimų laikymasis turi būti stebimas siekiant užtikrinti tinkamą vartotojo ir trečiosios šalies apsaugą; kadangi valstybėse narėse galiojanti stebėjimo tvarka gali ženkliai skirtis; kadangi, siekiant išvengti daugybės patikrinimų, kurie tik trukdo asmeninėms apsaugos priemonėms laisvai judėti, turėtų būti priimta nuostata dėl valstybių narių atliekamų patikrinimų abipusio pripažinimo; kadangi, siekiant palengvinti tokį pripažinimą, ypač būtina nustatyti suderintas Bendrijos procedūras ir suderinti kriterijus, pagal kuriuos parenkamos įstaigos, atsakingos už patikrinimą, stebėjimą ir patvirtinimą;
kadangi teisinė sistema turėtų būti taip patobulinta, kad abi pramonės šalys galėtų veiksmingai ir tinkamai prisidėti prie standartizavimo proceso,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS, PATEIKIMAS RINKAI IR LAISVAS JUDĖJIMAS
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma asmeninėms apsaugos priemonėms, kurios toliau vadinamos „AAP“.
Joje nustatomos sąlygos, reguliuojančios jų pateikimą rinkai bei laisvą judėjimą Bendrijoje ir pagrindinius saugos reikalavimus, kuriuos AAP turi atitikti, kad būtų užtikrinta naudotojų sveikatos apsauga ir sauga.
2. Šioje direktyvoje AAP - tai visokie prietaisai ar įrengimai, suprojektuoti tam, kad juos dėvintis ar turintis asmuo apsisaugotų nuo vieno ar keleto jo sveikatai ir saugai gręsiančių pavojų.
AAP taip pat yra:
a)
aparatai, sudaryti iš kelių prietaisų ar įtaisų, gamintojo sujungtų į vieną aparatą, kad asmuo būtų apsaugotas nuo vieno ar keleto pavojų, galinčių kilti tuo pačiu metu;
b)
apsaugos prietaisai ar įtaisai, įrengti atskirai arba sujungti su asmeniniais ne apsaugos įrenginiais, kuriuos asmuo dėvi arba turi dirbdamas specifinį darbą;
c)
AAP tarpusavyje pakeičiamos dalys, nuo kurių priklauso tinkamas jų veikimas ir naudojamos tik tam įrenginiui.
3. Kiekviena sistema, pateikta rinkai kartu su AAP, kad būtų pajungta prie kito išorinio papildomo įrenginio, bus laikoma sudedamąja tokio įrenginio dalimi, net jei naudotojas neketina tos sistemos nuolat dėvėti ar nešioti visą pavojaus laiką.
4. Ši direktyva netaikoma:
-
AAP, kurias reguliuoja kita direktyva, siekianti tokių pat tikslų kaip ir šioje direktyvoje nurodytieji, susiję su pateikimu rinkai, laisvu prekių judėjimu ir sauga,
-
AAP rūšims, nurodytoms I priede pateiktame į šią direktyvą neįtrauktų gaminių sąraše, nepriklausomai nuo neįtraukimo priežasties, paminėtos pirmoje įtraukoje.
2 straipsnis
1. Valstybės narės imasi visų atitinkamų priemonių, padedančių užtikrinti, kad 1 straipsnyje minėtos AAP galėtų būti pateiktos rinkai ir naudojamos tik tokiu atveju, jeigu jos saugo sveikatą ir užtikrina naudotojų saugą nekenkdamos kitų asmenų, naminių gyvulių sveikatai ar turto saugai, kai yra tinkamai eksploatuojamos ir naudojamos numatytu tikslu.
2. Ši direktyva neturi pažeisti valstybių narių teisės pagal Sutarties normas nustatyti bet kuriuos reikalavimus, jų manymu, būtinus naudotojo saugai užtikrinti, jei dėl to nereikia modifikuoti AAP, kurios neleistų vykdyti šios direktyvos nuostatų.
3. Valstybės narės neturi trukdyti prekybos mugėse, parodose ir panašiuose renginiuose eksponuoti AAP, neatitinkančių šios direktyvos nuostatų, jei jos pažymėtos ženklais, aiškiai rodančiais, kad eksponuojamos AAP jų neatitinka ir yra draudžiama jas įsigyti bei (arba) naudoti bet kuriuo tikslu tol, kol gamintojas arba jo atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, nepakeitė jų taip, kad jos atitiktų visus standartus.
3 straipsnis
1 straipsnyje minimos AAP turi atitikti II priede nustatytus pagrindinius sveikatos apsaugos ir saugos darbe reikalavimus.
4 straipsnis
1. Valstybės narės neturi drausti, riboti ar trukdyti pateikti rinkai AAP arba AAP dalių, atitinkančių šios direktyvos nuostatas ir pažymėtas EB ženklu.
2. Valstybės narės neturi drausti, riboti ar trukdyti pateikti rinkai EB ženklu nepažymėtų AAP dalių, kurias ketinama panaudoti AAP, jei ne nuo jų priklauso tinkamas tokio įrengimo veikimas.
5 straipsnis
1. Valstybės narės pripažįsta, kad įrengimas atitinka 3 straipsnyje minimus pagrindinius reikalavimus, jeigu 8 straipsnio 3 dalyje minimos AAP turi EB ženklą ir gamintojas pareikalavus gali pateikti 12 straipsnyje nurodytą atitikties deklaraciją.
2. Valstybės narės daro prielaidą, kad 8 straipsnio 2 dalyje minimos AAP atitinka 3 straipsnyje nurodytus pagrindinius reikalavimus, jeigu yra pažymėta EB ženklu ir gamintojas pareikalavus gali pateikti ne tik 12 straipsnyje nurodytą deklaraciją, bet ir įstaigos išduotą sertifikatą, apie kurį buvo pranešta pagal 9 straipsnio nuostatas, patvirtinantį, kad įrengimas atitinka nacionalinius standartus, priimtus remiantis suderintais standartais, ir jeigu jos yra įvertintos pagal 10 straipsnio 4 dalies a ir b punktų pirmos įtraukos nuostatas atlikus EB tipo tyrimą.
Jeigu gamintojas visai nesilaikė suderintų standartų, jų laikėsi tik iš dalies arba tokių standartų iš viso nėra, įstaigos išduotame sertifikate, apie kurį buvo pranešta, turi būti nurodyta, kaip pagrindiniai reikalavimai yra atitinkami pagal 10 straipsnio 4 dalies a ir b punktų antrą įtrauką.
3. 8 straipsnio 2 dalyje minimoms AAP, kurioms suderinti standartai nėra nustatyti, laikinai, ne vėliau kaip iki 1992 m. gruodžio 31 d., gali būti taikomi šios direktyvos priėmimo dieną galiojantys nacionaliniai susitarimai, jeigu tokie susitarimai atitinka Sutarties nuostatas.
4. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia informaciją apie suderintus standartus.
Valstybės narės paskelbia nacionalinius standartus, kurie pakeičia suderintus standartus.
5. Valstybės narės turi užtikrinti, jog iki 1991 m. birželio 30 d. imsis atitinkamų priemonių, kad abi pramonės šalys nacionaliniu mastu galėtų daryti įtaką suderintų standartų rengimui ir nuolat juos tikrintų.
6 straipsnis
1. Jeigu valstybė narė ar Komisija mano, kad 5 straipsnyje minimi suderinti standartai ne visiškai atitinka tam tikrus 3 straipsnyje nustatytus pagrindinius reikalavimus, Komisija arba atitinkama valstybė narė, nurodydama savo priežastis, perduoda klausimą svarstyti pagal Direktyvos 83/189/EEB (6) nuostatas sudarytam komitetui. Komitetas turi nedelsdamas pateikti savo nuomonę.
Komisija, atsižvelgusi į komiteto nuomonę, valstybėms narėms praneša, ar būtina išbraukti pagal 5 straipsnio nuostatas paskelbtus atitinkamus standartus.
2. Pagal Direktyvos 89/392/EEB (7) 6 straipsnio 2 dalį įkurtas nuolatinis komitetas gali toliau nurodyta tvarka įvertinti kiekvieną klausimą, kylantį dėl šios direktyvos įgyvendinimo ir praktinio taikymo.
Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių reikėtų imtis, projektą. Komitetas, atsižvelgęs į tai, kad reikalas yra skubus, savo nuomonę apie projektą pateikia per pirmininko nustatytą laikotarpį, o prireikus yra balsuojama.
Nuomonė įregistruojama protokoluose; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti, kad jos pozicija būtų įregistruota protokoluose.
Komisija labai atsižvelgia į komiteto nuomonę. Ji komitetui praneša apie būdą, kaip buvo atsižvelgta į jo išvadas.
7 straipsnis
1. Jeigu valstybė narė nustato, kad AAP, turinčios EB ženklą ir naudojamos numatytu tikslu, gali kelti pavojų asmenų, naminių gyvulių ar turto saugai, ji turi imtis visų reikiamų priemonių joms pašalinti iš rinkos ir uždrausti jų prekybą arba laisvą judėjimą.
Atitinkama valstybė narė nedelsdama informuoja Komisija apie tokį veiksmą, nurodo savo sprendimo priežastis, o svarbiausia, praneša, ar toks neatitikimas nėra susijęs su:
a)
nesugebėjimu laikytis 3 straipsnyje nustatytų pagrindinių reikalavimų;
b)
nepatenkinamu 5 straipsnyje minimų standartų taikymu;
c)
5 straipsnyje nurodytų standartų trūkumais.
2. Komisija kuo greičiau pradeda svarstyti klausimą su atitinkamomis šalimis. Jeigu po tokių konsultacijų Komisija nusprendžia, kad veiksmai, kurių buvo imtasi, yra pateisinami, ji nedelsdama informuoja apie tai atitinkamą valstybę narę ir visas kitas valstybes nares. Jeigu po tokių konsultacijų Komisija nusprendžia, kad tokie veiksmai buvo nepateisinami, ji nedelsdama informuoja apie tai atitinkamą valstybę narę ir gamintoją ar jo įgaliotąjį atstovą, įsisteigusį Bendrijoje. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sprendimą priėmus dėl standartų trūkumų, Komisija perduoda klausimą svarstyti 6 straipsnio 1 dalyje minimam komitetui, jeigu atitinkama valstybė narė ketina laikytis savo sprendimo ir inicijuoti 6 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.
3. Jeigu tam tikrų reikalavimų neatitinkančios AAP yra pažymėtos EB ženklu, atitinkama valstybė narė asmenų, atsakingų už ženklinimą šia žyma, atžvilgiu imasi priemonių ir atitinkamai informuoja Komisiją bei kitas valstybes nares.
4. Komisija užtikrina, kad valstybės narės būtų nuolat informuojamos apie pažangą ir šiame straipsnyje numatytos procedūros rezultatus.
II SKYRIUS
SERTIFIKAVIMO PROCEDŪROS
8 straipsnis
1. Prieš pateikdamas AAP modelį rinkai gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, surenka III priede minimus techninius dokumentus taip, kad prireikus jie galėtų būti pateikti kompetentingoms įstaigoms.
2. Prieš pradedant masinę AAP gamybą, išskyrus straipsnio 3 dalyje paminėtas priemones, gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas, įsisteigęs Bendrijoje, pateikia modelį EB patikrinti, kaip nurodyta 10 straipsnyje.
3. EB tipo patikrinimas nebūtinas, kai AAP modeliai yra paprastos konstrukcijos ir konstruktorius mano, jog naudotojas pats galės įvertinti apsaugos lygį kilus atitinkamam minimaliam pavojui, jeigu jo poveikis palaipsnis ir jei galima laiku pastebėti.
Šiai kategorijai priklauso tik AAP, kurių savininkai turi būti apsaugoti nuo:
-
išorinio mechaninio veikimo (sodininko pirštinės, antpirščiai ir kt.),
-
silpnai veikiančių valančių medžiagų, kurių poveikį lengva pašalinti (pirštinės, apsaugančios nuo vandenyje ištirpusių skalbiklių, ir kt.),
-
pavojaus dirbant su karštomis detalėmis, kai naudotojas dirba esant ne aukštesnei nei 50 °C temperatūrai, arba pavojingų poveikių (pirštinės, darbinės prijuostės ir kt.),
-
atmosferos veiksnių, kurie nėra nei išimtiniai, nei ekstremalūs (galvos apdangalai, sezoniniai drabužiai, avalynė ir kt.),
-
silpnų smūgių ir vibracijos, nedarančių neigiamos įtakos gyvybiškai svarbioms kūno dalims ir nesukeliančių negrįžtamų pakenkimų (lengvi šalmai, pirštinės, lengva avalynė ir kt.),
-
saulės šviesos (akiniai nuo saulės).
4. AAP gamybai taikomi:
a)
gamintojo nuožiūra viena iš dviejų 11 straipsnyje minimų procedūrų, jeigu AAP yra sudėtingos konstrukcijos, saugančios nuo mirtino pavojaus ar nuo pavojų, galinčių sunkiai ir negrįžtamai pakenkti sveikatai, ir, konstruktoriaus manymu, naudotojas neturi pakankamai laiko jų tiesioginiam poveikiui įvertinti. Šiai kategorijai priklauso tik:
-
filtruojantys kvėpavimo įrenginiai, apsaugantys nuo kietų ir skystų aerozolių arba dirginančių, pavojingų, toksiškų ar radiotoksiškų dujų,
-
kvėpavimo apsaugos įrenginiai, visiškai apsaugantys nuo atmosferos, įskaitant tuos, kurie skirti nardymui,
-
AAP, kurios tik ribotai apsaugo nuo cheminio poveikio arba jonizuojančiosios spinduliuotės,
-
avariniai įrenginiai, naudojami aukštos temperatūros sąlygomis, kurių poveikis gali būti prilygintas poveikiui esant 100 °C arba didesnei oro temperatūrai ir kurioms būdinga arba nebūdinga infraraudonoji spinduliuotė, liepsna arba didelis kiekis išsilydžiusios medžiagos,
-
įrenginiai, naudojami žemos temperatūros sąlygomis, kurių poveikis gali būti prilygintas poveikiui, kai oro temperatūra siekia - 50 °C arba mažiau,
-
AAP, apsaugančios nuo kritimo iš didelio aukščio,
-
AAP, apsaugančios nuo elektros srovės keliamo pavojaus ir pavojingos įtampos arba naudojamos izoliacijai dirbant aukštos įtampos sąlygomis,
-
motociklininkų šalmai ir antveidžiai;
b)
12 straipsnyje nurodyta visų AAP EB atitikties deklaracija.
9 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją ir kitų valstybių narių patvirtintas įstaigas, atsakingas už 8 straipsnyje minimos sertifikavimo procedūros vykdymą. Informuodama Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia sąrašą, kurį reguliariai atnaujina ir kuriame pateikiami tokių įstaigų pavadinimai ir joms suteikti numeriai.
2. Valstybės narės tokiame pranešime nurodytoms įstaigoms vertinti taiko V priede nustatytus kriterijus. Įstaigos, atitinkančios suderintų standartų nustatytus vertinimo kriterijus, laikomos atitinkančiomis tokius kriterijus.
3. Valstybė narė panaikina tokios įstaigos patvirtinimą, jeigu nustato, kad ši nebeatitinka V priede nustatytų kriterijų. Ji nedelsiant informuoja apie tai Komisiją ir kitas valstybes nares.
EB TIPO TYRIMAS
10 straipsnis
1. EB tipo tyrimas yra procedūra, pagal kurią patvirtinta tikrinimo įstaiga nustato ir patvirtina, kad tam tikras AAP modelis atitinka šios direktyvos atitinkamas nuostatas.
2. Paraišką atlikti tam tikro modelio EB tipo tyrimą gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas pateikia vienai patvirtintai tikrinimo įstaigai. Įgaliotasis atstovas privalo būti įsisteigęs Bendrijoje.
3. Paraiškoje nurodoma:
-
gamintojo arba jo įgaliotojo atstovo pavardė arba pavadinimas, adresas ir atitinkamų AAP gamykla,
-
III priede minimi gamintojo techniniai dokumentai.
Prie jos pridedamas atitinkamas kiekis norimo patvirtinti modelio pavyzdžių.
4. Notifikuotoji tikrinimo įstaiga EB tipo tyrimą atlieka toliau nustatyta tvarka:
a)
Gamintojo techninių dokumentų patikrinimas
-
Ji patikrina gamintojo techninius dokumentus, kad nustatytų, ar įrenginys atitinka 5 straipsnyje suderintus standartus.
-
Jeigu gamintojas netaikė suderintų standartų arba tik iš dalies juos taikė arba jeigu tokie standartai iš viso nebuvo nustatyti, notifikuotoji įstaiga prieš tikrindama gamintojo techninius dokumentus privalo patikrinti, ar gamintojo taikomos techninės sąlygos atitinka pagrindinius reikalavimus, kad nustatytų įrenginio tinkamumą pagal šias technines sąlygas.
b)
Modelio patikrinimas
-
Tikrinimo įstaiga tikrindama modelį turi patvirtinti, kad jis buvo pagamintas pagal gamintojo techninius dokumentus ir gali būti saugiai naudojamas numatytu tikslu.
-
Ji atlieka reikalingus patikrinimus ir bandymus, kad nustatytų, ar modelis atitinka suderintus standartus.
-
Jeigu gamintojas netaikė suderintų standartų arba tik iš dalies juos taikė arba jeigu tokie standartai nebuvo nustatyti, notifikuotoji įstaiga privalo patikrinti ir atlikti būtinus bandymus, kad nustatytų, ar modelis atitinka gamintojo taikomas technines sąlygas, jeigu šios atitinka tuos pagrindinius reikalavimus.
5. Jeigu modelis atitinka tam tikras nuostatas, tikrinimo įstaiga išrašo EB tipo tyrimo sertifikatą ir praneša apie tai pareiškėjui. Tokiame sertifikate nurodomi tyrimo rezultatai, sertifikato išdavimo sąlygos ir patvirtintam modeliui identifikuoti reikalingi aprašymai bei brėžiniai.
Komisija, kitos patvirtintos tikrinimo įstaigos ir kitos valstybės narės gali gauti sertifikato kopiją, o pagrįstai pareikalavusios - gamintojo techninius dokumentus bei atliktų patikrinimų ir bandymų ataskaitas.
Dokumentus saugo kompetentingos įstaigos 10 metų nuo AAP pateikimo rinkai.
6. Kiekviena tikrinimo įstaiga, atsisakiusi išduoti EB tipo tyrimo sertifikatą, informuoja apie tai kitas patvirtintas tikrinimo įstaigas. Tikrinimo įstaiga, panaikinusi EB tipo tyrimo sertifikatą, apie tai informuoja jį patvirtinusią valstybę narę. Tokia valstybė narė praneša tai kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, nurodydama tokio sprendimo motyvus.
PAGAMINTŲ AAP TIKRINIMAS
11 straipsnis
1. Gamintojas imasi visų priemonių, kad gamybos procesas, įskaitant AAP galutinį patikrinimą ir bandymus, užtikrintų gamybos vienarūšiškumą ir kad AAP atitiktų EB tipo patvirtinimo sertifikate nurodytą tipą bei tam tikrus pagrindinius šios direktyvos reikalavimus.
2. Gamintojo pasirinkta notifikuotoji įstaiga atlieka reikiamus patikrinimus. Tokie patikrinimai atliekami padarius atsitiktinę atranką, paprastai ne rečiau kaip kartą per metus.
3. Notifikuotoji įstaiga patikrina atitinkamą AAP pavyzdį ir atlieka tam tikrus bandymus, numatytus suderintuose standartuose arba reikalingus norint įrodyti, kad jis atitinka pagrindinius šios direktyvos reikalavimus.
4. Jeigu vertinant pavyzdžių atitiktį kyla sunkumų ir vertina kita įstaiga, išskyrus tą, kuri išdavė atitinkamą EB tipo patvirtinimo sertifikatą, ji turi kreiptis į notifikuotąją įstaigą.
5. Notifikuotoji įstaiga pateikia gamintojui bandymo ataskaitą. Jeigu ataskaitoje pažymima, kad gamyba nėra vienarūšė arba patikrintos AAP neatitinka EB tipo patvirtinimo sertifikate nurodyto tipo ar atitinkamų pagrindinių reikalavimų, įstaiga turi imtis priemonių, atitinkančių nurodyto gedimo ar gedimų pobūdį ir apie tai informuoti notifikavusią valstybę narę.
6. Gamintojas, jei jo paprašoma, privalo pateikti notifikuotosios įstaigos ataskaitą.
1. Sistema
a)
Šia tvarka gamintojas notifikuotajai įstaigai, kurią pasirenka savo nuožiūra, pateikia paraišką patvirtinti jo kokybės kontrolės sistemą.
Tokioje paraiškoje pateikiama:
-
visa informacija, susijusi su atitinkamų AAP kategorija, prireikus įskaitant ir dokumentus, skirtus patvirtintam modeliui,
-
kokybės kontrolės sistemos dokumentai,
-
pasižadėjimas toliau vykdyti įsipareigojimus, atsirandančius dėl kokybės kontrolės sistemos, jos tinkamumo bei efektyvumo.
b)
Visos AAP privalo būti patikrintos pagal kokybės kontrolės sistemą ir turi būti atlikti atitinkami A skirsnio 3 dalyje nurodyti bandymai, siekiant patikrinti, ar jos atitinka tam tikrus pagrindinius šios direktyvos reikalavimus.
Kokybės kontrolės sistemos dokumentuose ypač tiksliai nurodomi:
-
kokybės tikslai, įmonės organizacinės struktūros schema, vykdytojų pareigos ir jų įgaliojimai gaminio kokybės atžvilgiu,
-
patikrinimai ir bandymai, kurie turi būti atlikti pagaminus gaminį,
-
priemonės, skirtos kokybės kontrolės sistemos efektyvumui patikrinti.
c)
Įstaiga įvertina kokybės kontrolės sistemą, kad nustatytų, ar ji atitinka 1 dalies b punkte išdėstytas nuostatas. Ji pripažįsta, kad kokybės kontrolės sistemos, taikančios tam tikrą suderintą standartą, atitinka tas nuostatas.
Auditą atliekanti įstaiga objektyviai įvertina visas kokybės kontrolės sistemos sudedamąsias dalis, o svarbiausia, patikrina, ar sistema užtikrina pagamintų AAP atitikimą patvirtintam modeliui.
Gamintojui turi būti pranešta apie sprendimą. Jame išdėstomos patikrinimo išvados ir pagrindžiamas sprendimas dėl įvertinimo.
d)
Gamintojas kokybės kontrolės sistemą patvirtinusią įstaigą informuoja apie ketinimus pakeisti kokybės kontrolės sistemą.
Įstaiga privalo išnagrinėti siūlomus pakeitimus ir nuspręsti, ar pakeista kokybės kontrolės sistema atitiks tam tikras nuostatas. Ji turi pranešti gamintojui savo sprendimą. Tokiame pranešime išdėstomos patikrinimo išvados ir pagrindžiamas sprendimas dėl įvertinimo.
2. Priežiūra
a)
Priežiūra siekiama užtikrinti, kad gamintojas tinkamai vykdytų savo įsipareigojimus, kylančius iš patvirtintos kokybės kontrolės sistemos.
b)
Gamintojas leidžia įstaigai patikrinti AAP bandymo bei saugojimo vietas ir suteikia įstaigai visą reikalingą informaciją, svarbiausia:
-
kokybės kontrolės sistemos dokumentus,
-
techninius dokumentus,
-
kokybės kontrolės žinynus.
c)
Įstaiga reguliariai atlieka auditą, siekdama įsitikinti, kad gamintojas taiko patvirtintą kokybės kontrolės sistemą, ir pateikia gamintojui auditorių ataskaitos kopiją.
d)
Be to, įstaiga gali aplankyti gamintoją iš anksto apie tai nepranešusi. Per tokius apsilankymus įstaiga turi pateikti gamintojui ataskaitą apie apsilankymą, o prireikus - ir auditorių ataskaitą.
e)
Gamintojas, jei jo paprašoma, privalo pateikti notifikuotąjai įstaigai ataskaitą.
GAMINIŲ EB ATITIKTIES DEKLARAVIMAS
12 straipsnis
EB atitikties deklaravimas yra procedūra, pagal kurią gamintojas:
1)
VI priede nustatyta forma parengia pareiškimą, patvirtinantį, kad pateiktos rinkai AAP atitinka šios direktyvos nuostatas; jis pateikiamas kompetentingoms įstaigoms;
2)
ant kiekvienos AAP deda EB atitikties ženklą, numatytą 13 straipsnyje.
III SKYRIUS
EB ŽENKLAS
13 straipsnis
1. EB ženklą sudaro raidės „CE“, po kurių įrašomi du paskutiniai metų, kuriais dedamas ženklas, skaičiai, o dalyvaujant notifikuotajai įstaigai, atlikusiai 10 straipsnyje nurodytą EB tipo patikrinimą, įrašomas jos identifikavimo numeris.
Naudotino ženklo forma parodyta IV priede.
2. EB ženklas turi būti matomoje vietoje ant visų AAP ir jų pakuočių, įskaitomai užrašyta dažais, išliekančiais visą numatytą tokių AAP naudingo naudojimo laiką.
3. AAP nežymimos ženklais ar įrašais, kurie galėtų būti painiojami su EB ženklu.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
14 straipsnis
Prie kiekvieno sprendimo dėl šios direktyvos vykdymo, kartu galinčio nustatyti AAP pardavimo apribojimus, pridedamas nuodugnus jo pagrįstumo paaiškinimas. Suinteresuotai šaliai turi būti nedelsiant pranešta apie sprendimą ir galimybes paduoti apeliacinį skundą pagal atitinkamoje valstybėje narėje galiojančius teisės aktus ir apie terminą, nustatytą tokiems skundams paduoti.
15 straipsnis
Komisija imasi reikiamų veiksmų užtikrinti, kad būtų suteikta informacija apie visus atitinkamus sprendimus dėl šios direktyvos vykdymo.
16 straipsnis
1. Iki 1991 m. gruodžio 31 d. valstybės narės priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šios direktyvos įgyvendinimui. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės pradeda taikyti šias nuostatas nuo 1992 m. liepos 1 d.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
17 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1989 m. gruodžio 21 d.