TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1777/2005
2005 m. spalio 17 d.
nustatantis Direktyvos 77/388/EEB dėl bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos įgyvendinimo priemones
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (1) toliau - Direktyva 77/388/EEB), ypač į jos 29a straipsnį,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 77/388/EEB pateikiamos apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu taisyklės, kurias tam tikrais atvejais valstybės narės turi teisę interpretuoti. Priėmus bendras Direktyvą 77/388/EEB įgyvendinančias nuostatas turėtų būti užtikrinta, kad tais atvejais, kai kyla arba gali kilti taikymo skirtumų, prieštaraujančių tinkamam vidaus rinkos veikimui, pridėtinės vertės mokesčio sistemos taikymas labiau atitiks minėtos rinkos tikslus. Šios įgyvendinimo priemonės yra teisiškai privalomos tik nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos ir nepažeidžia anksčiau valstybių narių priimtų teisės aktų teisėtumo bei jų aiškinimo.
(2)
Siekiant pagrindinio tikslo - užtikrinti vienodesnį dabartinės pridėtinės vertės mokesčio sistemos taikymą - būtina nustatyti taisykles, įgyvendinančias Direktyvą 77/388/EEB, ypač taisykles dėl apmokestinamųjų asmenų, prekių tiekimo ir paslaugų teikimo bei prekių tiekimo ir paslaugų teikimo vietos. Laikantis Sutarties 5 straipsnio trečiojoje pastraipoje nustatyto proporcingumo principo, šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti. Vienodą taikymą geriausiai užtikrintų reglamentas, kadangi jis yra privalomas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
(3)
Šiose įgyvendinimo priemonėse pateikiamos konkrečios taisyklės, paaiškinančios direktyvos taikymą tam tikrais atvejais, ir skirtos užtikrinti, kad tos konkrečios aplinkybės būtų vienodai traktuojamos visoje Bendrijoje. Todėl šios taisyklės nėra galutinės kitais atvejais ir, atsižvelgiant į jų formuluotę, jų taikymas yra ribotas.
(4)
Dėl tolesnės vidaus rinkos integracijos atsirado didesnė būtinybė, kad skirtingose valstybėse narėse įsisteigę ir veiklą vykdantys ūkio subjektai bendradarbiautų, o pagal Reglamentą (EEB) 2137/85 (2) įsteigtos Europos ekonominių interesų grupės (EEIG) plėtotųsi. Todėl reikėtų nustatyti, kad EEIG taip pat būtų laikomos apmokestinamaisiais asmenimis tais atvejais, kai jos tiekia prekes arba teikia paslaugas už atlygį.
(5)
Pasirinkimo sandorio, kaip finansinės priemonės, pardavimas turėtų būti laikomas paslaugų teikimu, atskiru nuo pagrindinių sandorių, su kuriais tas pasirinkimo sandoris yra susijęs.
(6)
Būtina nustatyti, kad sandoris, kuris susijęs vien tik su kliento pateiktų atskirų įrenginio dalių surinkimu, turi būti laikomas paslaugų teikimu, taip pat nustatyti tokių paslaugų teikimo vietą.
(7)
Jei įvairios paslaugos, teikiamos organizuojant laidotuves, sudaro vieną paslaugą, taip pat reikėtų apibrėžti paslaugų teikimo vietos taisyklę.
(8)
Tam tikros konkrečios paslaugos, pavyzdžiui, televizijos transliavimo teisių rodyti futbolo rungtynes perleidimas, tekstų vertimas, paslaugos, susijusios su pridėtinės vertės mokesčio grąžinimu, tam tikros tarpininko paslaugos, transporto priemonių nuoma ir tam tikros elektroninės paslaugos yra teikiamos tarp valstybių narių arba tarp ūkio subjektų, įsisteigusių trečiosiose šalyse. Siekiant didesnio teisinio aiškumo, turėtų būti aiškiai nustatyta šių paslaugų teikimo vieta. Paslaugų, įvardytų kaip elektroninės ar kitokios paslaugos, sąrašas nėra ir neturėtų būti galutinis ir išsamus.
(9)
Tam tikromis konkrečiomis aplinkybėmis mokamas kreditinės arba debetinės kortelės aptarnavimo mokestis, susijęs su sandoriu, neturėtų sumažinti sandorio apmokestinamosios vertės.
(10)
Profesinis mokymas arba perkvalifikavimas nepriklausomai nuo kurso trukmės turėtų apimti mokymą, tiesiogiai susijusį su amatu ar profesija, taip pat mokymą, skirtą profesinėms žinioms įgyti arba atnaujinti.
(11)
Platininėms monetoms neturėtų būti taikomas neapmokestinimas PVM, nustatytas valiutai, banknotams ir monetoms.
(12)
Prekėms, kurias pirkėjas gabena už Bendrijos ribų ir kurios skirtos transporto priemonėms, kurias asmenys, kiti nei fiziniai asmenys, pavyzdžiui, viešosios teisės subjektai ir asociacijos, naudoja ne komerciniais tikslais, įrengti arba aprūpinti, neturėtų būti taikomas eksporto sandoriams nustatytas neapmokestinimas PVM.
(13)
Siekiant užtikrinti vienodą administracinę praktiką, taikomą apskaičiuojant minimalią neapmokestinamų eksportuojamųjų prekių, gabenamų keleivių asmeniniame bagaže, vertę, reikėtų suderinti tokio apskaičiavimo nuostatas.
(14)
Elektronine forma pateikti importo dokumentai taip pat turėtų būti pripažįstami kaip suteikiantys teisę į atskaitą, jei jie atitinka tokius pačius reikalavimus, kaip ir popierine forma pateikti dokumentai.
(15)
Siekiant užtikrinti vienodą ūkio subjektų traktavimą, turėtų būti nustatyti investicinio aukso svoriai, kurie yra pripažįstami tauriųjų metalų rinkose, ir nustatyta bendra data, kurią bus nustatoma aukso monetų vertė.
(16)
Speciali schema Bendrijoje neįsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims, teikiantiems elektronines paslaugas neapmokestinamiesiems asmenims, įsisteigusiems arba turintiems nuolatinę gyvenamąją vietą Bendrijoje, taikoma esant tam tikroms sąlygoms. Kai minėtos sąlygos nebetenkinamos, turėtų būti aiškiai nurodytos dėl to kylančios pasekmės.
(17)
Įsigyjant prekes Bendrijoje, kitose valstybėse narėse sandoriui taikoma apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu tvarka neturėtų įtakoti įsigijimo valstybės narės teisės apmokestinti įsigijimą.
(18)
Reikėtų nustatyti taisykles, kurios užtikrintų vienodą požiūrį į prekių tiekimą, kai tiekėjas viršija nuotolinės prekybos ribą, nustatytą prekių tiekimui į kitą valstybę narę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS
1 straipsnis
Šis reglamentas nustato Direktyvos 77/388/EEB 4, 6, 9, 11, 13, 15, 18, 26b, 26c, 28a ir 28b bei jos L priedo įgyvendinimo priemones.
II SKYRIUS
APMOKESTINAMIEJI ASMENYS IR APMOKESTINAMIEJI SANDORIAI
1 SKIRSNIS
(Direktyvos 77/388/EEB 4 straipsnis)
2 straipsnis
Pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2137/85 įsteigta Europos ekonominių interesų grupė (EEIG), kuri tiekia prekes arba teikia paslaugas savo nariams arba trečiosioms šalims už atlygį, yra apmokestinamasis asmuo, kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 4 straipsnio 1 dalyje.
2 SKIRSNIS
(Direktyvos 77/388/EEB 6 straipsnis)
3 straipsnis
1. Pasirinkimo sandorio pardavimas, kai toks pardavimas laikomas sandoriu, kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 13 straipsnio B dalies d punkto 5 papunktyje, laikomas paslaugų teikimu, kaip apibrėžta tos direktyvos 6 straipsnio 1 dalyje. Toks paslaugų teikimas yra atskiras nuo pagrindinių operacijų, su kuriomis tos paslaugos yra susijusios.
2. Jei apmokestinamasis asmuo vien tik surenka skirtingas įrenginio dalis, kurias visas jam pateikia jo klientas, toks sandoris laikomas paslaugų teikimu, kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 6 straipsnio 1 dalyje.
III SKYRIUS
APMOKESTINAMŲJŲ SANDORIŲ VIETA
1 SKIRSNIS
(Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 1 dalis)
4 straipsnis
Paslaugos, teikiamos organizuojant laidotuves, jei jos sudaro vieną paslaugą, priklauso Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 1 dalies taikymo sričiai.
2 SKIRSNIS
(Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalis)
5 straipsnis
Paslaugų teikimo, nurodyto šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, vieta nustatoma pagal Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies c punktą arba 28b straipsnio F dalį, išskyrus atvejus, kai surenkamos prekės tampa nekilnojamojo turto dalimi.
6 straipsnis
Tekstų vertimo paslaugai taikomas Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punktas.
7 straipsnis
Kai trečiojoje šalyje įsisteigęs asmuo perleidžia Bendrijoje įsisteigusiems apmokestinamiesiems asmenims televizijos transliavimo teises rodyti futbolo rungtynes, tokiam sandoriui taikoma Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto pirmoji įtrauka.
8 straipsnis
Paslaugų teikimui, susijusiam su prašymo grąžinti pridėtinės vertės mokestį pateikimu ar su pridėtinės vertės mokesčio sumų grąžinimu pagal Direktyvą 79/1072/EEB (3), taikoma Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto trečioji įtrauka.
9 straipsnis
Tarpininkų teikiamos paslaugos, nurodytos Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto septintojoje įtraukoje, taip pat apima tarpininkų, kurie veikia teikiamos paslaugos gavėjo vardu arba sąskaita, paslaugas ir paslaugas, kurias teikia tarpininkai, veikiantys teikiamos paslaugos teikėjo vardu arba sąskaita.
10 straipsnis
Priekabos, puspriekabės ir geležinkelio vagonai laikomi transporto rūšimis, kaip nurodyta Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto aštuntojoje įtraukoje.
11 straipsnis
1. Elektroninėmis priemonėmis teikiamos paslaugos, nurodytos Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto dvyliktojoje įtraukoje ir Direktyvos 77/388/EEB L priede, apima paslaugas, kurios teikiamos internetu arba elektroniniu tinklu, dėl kurių pobūdžio jų teikimas yra iš esmės automatizuotas bei reikalauja minimalaus žmogaus įsikišimo ir kurių teikimas yra neįmanomas be informacinių technologijų panaudojimo.
2. 1 dalis taikoma visų pirma šioms paslaugoms, jei jos teikiamos internetu arba elektroniniu tinklu:
a)
skaitmeninių produktų tiekimui, įskaitant programinę įrangą ir jos dalinį keitimą arba atnaujinimą;
b)
paslaugoms, suteikiančioms ar palaikančioms vietą įmonei arba asmeniui elektroniniame tinkle, pavyzdžiui, tinklavietėje arba tinklalapyje;
c)
paslaugoms, automatiškai generuojamoms iš kompiuterio internetu arba elektroniniu tinklu, įvedus gavėjui konkrečius duomenis;
d)
teisės pateikti prekes arba paslaugas parduoti interneto svetainėje, veikiančioje kaip elektroninė prekyvietė, kurioje potencialūs pirkėjai siūlo kainas automatizuota tvarka ir kurioje suinteresuoti asmenys informuojami apie pardavimą elektroniniu paštu, automatiškai generuojamu iš kompiuterio, perleidimui už atlygį;
e)
informacijos interneto paslaugų paketams, kuriuose telekomunikacijos sudaro tik papildomą antraeilę dalį (pavyzdžiui, paketai, kurie apima ne vien tik prieigą prie interneto, bet ir kitus elementus, pavyzdžiui, turinio puslapius, suteikiančius prieigą prie žinių, orų prognozių arba pranešimų apie keliones; žaidimų aikšteles; svetainių prieglobą; prieigą prie internetinių diskusijų; ir t. t.);
f)
I priede išvardytoms paslaugoms.
12 straipsnis
Visų pirma šioms paslaugoms netaikoma Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto dvyliktoji įtrauka:
1)
radijo ir televizijos transliavimo paslaugoms, nurodytoms Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto vienuoliktojoje įtraukoje;
2)
telekomunikacijų paslaugoms, kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 9 straipsnio 2 dalies e punkto dešimtojoje įtraukoje;
3)
toliau nurodytų prekių tiekimui ir paslaugų teikimui:
a)
prekių, kai užsakymas ir apdorojimas atliekamas elektroniniu būdu;
b)
pastoviosios atminties kompaktinių plokštelių, diskelių ir panašių materialių laikmenų;
c)
spausdintos medžiagos, pavyzdžiui, knygų, informacinių biuletenių, laikraščių arba žurnalų;
d)
kompaktinių plokštelių, garso kasečių;
e)
vaizdo kasečių, DVD;
f)
į pastoviosios atminties kompaktines plokšteles įrašytų žaidimų;
g)
specialistų, pavyzdžiui, teisininkų ir finansų konsultantų, konsultuojančių klientus elektroniniu paštu, paslaugų;
h)
mokymo paslaugų, kai dėstytojas kurso medžiagą persiunčia internetu arba elektroniniu tinklu, pavyzdžiui, nuotoliniu ryšiu;
i)
atjungties kompiuterinės įrangos fizinio remonto paslaugų;
j)
autonominio duomenų saugojimo paslaugų;
k)
reklamos paslaugų, pavyzdžiui, laikraščiuose, afišose arba televizijoje;
l)
informacijos telefonu paslaugų;
m)
mokymo paslaugų, kai mokymas vyksta tik susirašinėjimo būdu, pavyzdžiui, kursai paštu;
n)
įprastinių aukciono paslaugų, kurioms reikalingas tiesioginis žmogaus įsikišimas, nepriklausomai nuo to, kokiu būdu siūloma kaina;
o)
su vaizdu susijusių telefono paslaugų, kitaip vadinamų vaizdo telefono paslaugų;
p)
prieigos prie interneto ir visuotinio žiniatinklio;
q)
internetu teikiamų telefono paslaugų.
IV SKYRIUS
APMOKESTINAMOJI VERTĖ
(Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnis)
13 straipsnis
Kai prekių tiekėjas ar paslaugų teikėjas reikalauja, kad tuo atveju, jei atsiskaitoma kreditine arba debetine kortele, klientas dalį sumos sumokėtų jam arba kitai įmonei ir kai bendrai kliento mokėtinai kainai mokėjimo būdas įtakos neturi, ta suma taip pat sudaro prekių tiekimo arba paslaugų teikimo apmokestinamosios vertės dalį pagal Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnį.
V SKYRIUS
ATLEIDIMAS NUO MOKESČIO
1 SKIRSNIS
(Direktyvos 77/388/EEB 13 straipsnis)
14 straipsnis
Profesinio mokymo arba perkvalifikavimo paslaugos, teikiamos Direktyvos 77/388/EEB 13 straipsnio A dalies 1 punkto i papunktyje nustatytomis sąlygomis, apima mokymą, tiesiogiai susijusį su amatu arba profesija, taip pat mokymą, skirtą profesinėms žinioms įgyti arba atnaujinti. Profesinio mokymo arba perkvalifikavimo kurso trukmė neturi jokios įtakos šiam tikslui.
15 straipsnis
Direktyvos 77/388/EEB 13 straipsnio B dalies d punkto 4 papunktyje nurodytas neapmokestinimas PVM netaikomas platininėms monetoms.
2 SKIRSNIS
(Direktyvos 77/388/EEB 15 straipsnis)
16 straipsnis
Sąvoka „asmeniniam naudojimui skirta transporto priemonė“, minima Direktyvos 77/388/EEB 15 straipsnio 2 punkto pirmojoje pastraipoje, apima transporto priemones, kurias nekomerciniais tikslais naudoja asmenys, kiti nei fiziniai asmenys, pavyzdžiui, viešosios teisės subjektai, kaip apibrėžta tos direktyvos 4 straipsnio 5 dalyje, ir asociacijos.
17 straipsnis
Siekiant nustatyti, ar buvo viršyta riba, kurią pagal Direktyvos 77/388/EEB 15 straipsnio 2 punkto antros pastraipos trečiąją įtrauką nustatė valstybė narė, remiamasi sąskaitoje-faktūroje nurodyta verte. Kelių prekių bendrą vertę galima naudoti tik tais atvejais, jei minėtos prekės yra nurodytos toje pačioje sąskaitoje-faktūroje, kurią tas pats apmokestinamasis asmuo išrašė tam pačiam klientui.
VI SKYRIUS
ATSKAITA
(Direktyvos 77/388/EEB 18 straipsnis)
18 straipsnis
Jei importuojanti valstybė narė įdiegė elektroninę sistemą muitinės formalumams atlikti, Direktyvos 77/388/EEB 18 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta sąvoka „importo dokumentas“ apima tokių dokumentų elektronines versijas, jei galima patikrinti, kaip įgyvendinama teisė į atskaitą.
VII SKYRIUS
SPECIALIOS SCHEMOS
(Direktyvos 77/388/EEB 26b ir 26c straipsniai)
19 straipsnis
1. Direktyvos 26b straipsnio A dalies pirmos pastraipos i punkte nurodyta sąvoka „svoriai, kurie pripažįstami tauriųjų metalų rinkose“, apima bent jau šio reglamento II priede išvardytus prekyboje naudojamus vienetus ir svorius.
2. EB 26b straipsnio A dalies ii punkto trečiojoje pastraipoje nurodytą sąrašą, „kaina“ ir „atviros rinkos vertė“, nurodyta to punkto pirmos pastraipos ketvirtojoje įtraukoje, reiškia kainą ir atviros rinkos vertę kiekvienų metų balandžio 1 d. Jeigu balandžio 1 d. nėra ta diena, kurią šios vertės nustatomos, naudojamos po šitos dienos einančią dieną nustatytos vertės.
20 straipsnis
1. Jeigu neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo, kuris naudojasi specialia Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalyje nustatyta schema, per kalendorinių metų ketvirtį atitinka bent vieną iš 26c straipsnio B dalies 4 punkte nustatytų eliminavimo iš schemos kriterijų, registravimosi valstybė narė atima to neįsisteigusio apmokestinamojo asmens teisę naudotis specialia schema. Tokiais atvejais neįsisteigusiam apmokestinamajam asmeniui gali būti bet kada tą ketvirtį atimta teisė naudotis specialia schema.
Elektroninių paslaugų, suteiktų iki eliminavimo iš schemos, bet tą kalendorinį metų ketvirtį, kurį asmeniui nustojama taikyti speciali schema, atžvilgiu neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo pagal Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalies 5 punktą pateikia deklaraciją už visą ketvirtį. Reikalavimas pateikti šią deklaraciją neturi jokios įtakos reikalavimui, jeigu toks yra, registruotis pagal įprastas taisykles valstybėje narėje.
2. Registravimosi valstybė narė, kuri gauna didesnę, nei deklaracijoje, pateiktoje pagal Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalies 5 punktą, nurodytą sumą, permokėtą sumą tiesiogiai grąžina apmokestinamajam asmeniui.
Jeigu registravimosi valstybė narė gavo sumą pagal deklaraciją, kuri, kaip buvo nustatyta vėliau, buvo užpildyta neteisingai ir jeigu tą sumą minėta valstybė narė jau paskirstė vartojimo valstybėms narėms, tos valstybės narės tiesiogiai grąžina neįsisteigusiam apmokestinamajam asmeniui permokėtą sumą ir informuoja registravimosi valstybę narę apie būtinus patikslinimus.
3. Deklaracijoje nurodytas mokestinis laikotarpis (ketvirtis), kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalies 5 punkte, yra atskiras mokestinis laikotarpis.
Pateikus Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalies 5 punkte nurodytą deklaraciją, vėliau keisti joje pateiktus skaičius galima tik taisant tą deklaraciją, o ne tikslinant vėlesnę deklaraciją.
Pagal Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalies 7 punktą mokamos pridėtinės vertės mokesčio sumos yra konkrečios tos deklaracijos sumos. Visi vėlesni mokamų sumų pakeitimai gali būti atliekami tik darant nuorodą į tą deklaraciją ir negali būti priskirti kitai deklaracijai arba tikslinami vėliau pateikiamoje deklaracijoje.
4. Pridėtinės vertės mokesčio deklaracijose naudojantis specialia schema, numatyta Direktyvos 77/388/EEB 26c straipsnio B dalyje, nurodytos sumos neapvalinamos iki kito artimiausio didesnės vertės arba iki artimiausio mažesnės vertės piniginio vieneto. Tiksli pridėtinės vertės mokesčio suma deklaruojama ir pervedama.
VIII SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO PRIEMONĖS
(Direktyvos 77/388/EEB 28a ir 28b straipsniai)
21 straipsnis
Įsigijus prekes Bendrijoje, kaip apibrėžta Direktyvos 77/388/EEB 28a straipsnyje, valstybė narė, į kurią buvo išsiųstos arba nugabentos prekės, naudojasi apmokestinimo teise neatsižvelgdama į apmokestinimo PVM tvarką, kuri sandoriui buvo taikoma valstybėje narėje, kurioje prasidėjo prekių išsiuntimas ar gabenimas.
Prekių tiekėjo prašymą koreguoti mokestį, kurį jis nurodė sąskaitoje-faktūroje ir apie kurį jis pranešė valstybei narei, kurioje prasidėjo prekių išsiuntimas ar gabenimas, minėta valstybė nagrinėja pagal savo nacionalines taisykles.
22 straipsnis
Jeigu kalendoriniais metais viršijama valstybės narės pagal Direktyvos 77/388/EEB 28b straipsnio B dalies 2 punktą taikoma riba, minėtos direktyvos 28b straipsnio B dalies nuostatos nekeičia prekių, kitų nei akcizais apmokestinamų produktų, tiekimų, įvykdytų tais pačiais kalendoriniais metais iki tol, kol buvo viršyta valstybės narės tais kalendoriniais metais taikoma riba, vietos, jeigu tiekėjas:
a)
nepasinaudojo pasirinkimo teise pagal minėtos direktyvos 28b straipsnio B dalies 3 punktą ir
b)
neviršijo ankstesniais kalendoriniais metais taikytos ribos.
Tačiau dėl Direktyvos 77/388/EEB 28b straipsnio B dalies pasikeičia šių tiekimų į valstybę narę, kurioje baigiasi prekių išsiuntimas ar gabenimas, vieta:
a)
tiekimo, dėl kurio einamaisiais kalendoriniais metais viršyta valstybės narės tiems kalendoriniams metams taikyta riba;
b)
visų vėlesnių tiekimų toje valstybėje narėje tais kalendoriniais metais;
c)
tiekimų toje valstybėje narėje kalendoriniais metais, einančiais po kalendorinių metų, kuriais įvyko a punkte minimas įvykis.
IX SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
23 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2006 m. liepos 1 d.
13 straipsnis taikomas nuo 2006 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 2005 m. spalio 17 d.