Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1369/2002
2002 m. liepos 26 d.
nukrypstantis nuo Tarybos reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnio 10 dalies nuostatų dėl paskirties vietos pasiekimo įrodymo diferencijuotų grąžinamųjų išmokų atveju ir nustatantis išsamias tam tikrų pieno produktų mažiausio eksporto grąžinamųjų išmokų dydžio taikymo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 509/2002 [2], ypač į jo 31 straipsnio 10 dalies trečią įtrauką ir 31 straipsnio 14 dalį,
kadangi:
(1) Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnio 10 dalies trečioji įtrauka numato, kad kai taikoma diferencijuota grąžinamoji išmoka, išmoka yra mokama kai, produktai pasiekė licencijoje nurodytą paskirties vietą arba kitą paskirties vietą, kuriai buvo nustatyta išmoka. Išimtys iš šios taisyklės įmanomos, jei yra nustatytos sąlygos, užtikrinančios lygiavertes garantijas.
(2) Tais atvejais, kai eksporto grąžinamosios išmokos yra diferencijuotos pagal paskirties vietą, 1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/1999, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1253/2002 [4], 18 straipsnio 1 ir 2 dalys numato, kad dalis grąžinamosios išmokos, apskaičiuota pagal mažiausią grąžinamosios išmokos kompensacijos dydį, mokama eksportuotojo prašymu, kai tik pateikiami įrodymai, kad produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos.
(3) Pagal specialius susitarimus su trečiosiomis šalimis, tam tikrų pieno produktų eksporto į tas šalis grąžinamųjų išmokų dydis gali būti mažesnis, tam tikrais atvejais gana daug, už paprastai taikomą išmoką. Taip pat galimas dalykas, kad grąžinamoji išmoka gali būti nenustatyta, todėl mažiausias grąžinamosios išmokos dydis atsiranda dėl to, kad išmokos dydis nenustatomas.
(4) 2002 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1151/2002, nustatantis tam tikras koncesijas tam tikriems žemės ūkio produktams Bendrijos tarifinių kvotų forma ir numatantis tam tikrų žemės ūkio koncesijų, numatytų Europos susitarime su Estija [5], koregavimą, kaip savarankišką ir pereinamojo laikotarpio priemonę, nustato koncesijas abipusių tarifinių kvotų forma ir numato Bendrijos grąžinamųjų išmokų už tam tikrus pieno produktus panaikinimą. Dėl panašių koncesijų yra susitarta su Latvija ir Lietuva. Todėl grąžinamosios išmokos už atitinkamus produktus iš trijų Baltijos valstybių panaikinamos nuo 2002 m. liepos 4 d.
(5) Dėl grąžinamųjų išmokų panaikinimo atsiranda išmokų už tam tikrus pieno produktus diferenciacija. Siekdamos, kad iš eksportuotojų, norinčių gauti išmoką pagal Reglamentą (EB) Nr. 1255/1999, nebereikėtų reikalauti įrodymų, kad paskirties vieta pasiekta, šalių, kurioms suteiktos koncesijos, institucijos įsipareigojo užtikrinti, kad į šias šalis bus leidžiamas tik Bendrijos produktų, už kuriuos nėra gauta grąžinamųjų išmokų, importas. Tuo tikslu nuostatų, kurios pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 174/1999 [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1368/2002 [7], 20b straipsni taikomos Lenkijai, galiojimas išplėstas atitinkamoms šalims ir atitinkamiems produktams. Todėl turėtų būti numatytos nukrypti nuo Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnio 10 dalies leidžiančios nuostatos.
(6) Komisijos reglamento (EB) Nr. 174/1999 20b straipsnis įpareigoja prekybininkus kompetentingoms institucijoms pateikti eksporto licencijos patvirtintą kopiją ir atitinkamą eksporto deklaraciją, kai Reglamento (EB) Nr. 174/1999 VIII priede nurodyti produktai yra vežami į paskirties vietas, nurodytas tame priede. Eksporto licencijoje turi būti nurodytos specialios garantijos, kad už atitinkamus produktus eksporto grąžinamųjų išmokų nėra gauta. Atitinkamų trečiųjų šalių institucijos privalo tikrinti, kaip laikomasi Reglamento (EB) Nr. 174/1999 20b straipsnio.
(7) Į šiuos specialius susitarimus būtina atsižvelgti, taikant Reglamentus (EB) Nr. 1255/1999 ir (EB) Nr. 800/1999, kad prekiaujant su trečiosiomis šalimis iš eksportuotojų nebūtų reikalaujama nereikalingų finansinių mokesčių. Todėl, kai yra nustatytas mažiausias grąžinamųjų išmokų kompensacijos dydis, nereikėtų atsižvelgti į dydžius, nustatytus tam tikromis sąlygomis ir tam tikrai paskirties vietai.
(8) Dėl didesnio aiškumo 2000 m. gruodžio 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2886/2000, numatantis nukrypimą nuo Tarybos reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnio 10 dalies nuostatų dėl paskirties vietos pasiekimo įrodymo diferencijuotų grąžinamųjų išmokų atveju ir nustatantis išsamias tam tikrų pieno produktų mažiausio eksporto grąžinamųjų išmokų dydžio taikymo taisykles [8], kuris nustato panašias nuostatas tam tikrų produktų eksportui į Lenkiją, turėtų būti panaikintas. To reglamento nuostatos turėtų būti įrašytos į šį reglamentą.
(9) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnio 10 dalies trečiosios įtraukos, įrodymo, kad produktai, minėti Reglamento (EB) Nr. 174/1999 VIII priede, pasiekė paskirties vietą, nebereikalaujama.
2 straipsnis
Nustatant mažiausią grąžinamosios išmokos dydį, kaip jis yra apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 800/1999 18 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje, neatsižvelgiama į tai, kad produktams, nurodytiems Reglamento (EB) Nr. 174/1999 VIII priede, nėra nustatyta jokios grąžinamosios išmokos.
3 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 2886/2000 panaikinamas.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas licencijoms, kurioms prašymai paduoti nuo 2002 m. liepos 4 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2002 m. liepos 26 d.