KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1580/2006
2006 m. spalio 20 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1043/2005, įgyvendinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3448/93 dėl eksporto grąžinamųjų išmokų už tam tikrus žemės ūkio produktus, eksportuojamus kaip į Sutarties I priedą neįtrauktos prekės, skyrimo sistemos ir tokių grąžinamųjų išmokų sumos nustatymo kriterijų
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1993 m. gruodžio 6 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3448/93, nustatantį prekybos tvarką, taikomą tam tikroms iš perdirbtų žemės ūkio produktų pagamintoms prekėms (1), ypač į jo 8 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą,
kadangi:
(1)
Pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1043/2005 (2) 4 straipsnį ir 1 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/1999, nustatantis bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (3), taikomas produktams, eksportuojamiems kaip į Sutarties I priedą neįtrauktos prekės.
(2)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 800/1999 3 straipsnio antrą įtrauką teisė gauti eksporto grąžinamąją išmoką įgyjama prekes importavus į konkrečią trečiąją šalį, jeigu šiai šaliai taikoma diferencijuota grąžinamoji išmoka.
(3)
Reglamento (EB) Nr. 800/1999 14, 15 ir 16 straipsniuose nustatytos diferencijuotų grąžinamųjų išmokų mokėjimo sąlygos, visų pirma dokumentai, kuriuos reikia pateikti kaip įrodymą, kad prekės atgabentos į paskirties šalį.
(4)
Reglamento (EB) Nr. 800/1999 17 straipsnyje nustatyta, kad tam tikromis aplinkybėmis valstybės narės eksportuotojus gali atleisti nuo pareigos pateikti reikalaujamus įrodymus, išskyrus pagal šio reglamento 16 straipsnį numatytą transportavimo dokumentą.
(5)
Konkrečių paraiškų, pagal kurias išmokamos grąžinamosios išmokos remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1043/2005, skaičius yra didelis. Dauguma prekių, su kuriomis susijusios šios paraiškos, pagamintos remiantis aiškiai apibrėžtomis techninėmis sąlygomis, turi pastovių savybių ir yra pastovios kokybės, reguliariai eksportuojamos ir gaminamos pagal kompetentingų institucijų užregistruotas ir patvirtintas gamybos formules.
(6)
Atsižvelgiant į šias ypatingas aplinkybes ir siekiant supaprastinti administracinį darbą, susijusį su eksporto grąžinamųjų išmokų išmokėjimu pagal Reglamentą (EB) Nr. 1043/2005, tikslinga priimti specialiąsias nuostatas, kurios suteiktų valstybėms narėms daugiau lankstumo nei Reglamento (EB) Nr. 800/1999 17 straipsnio nuostatos tiek, kiek jos yra susijusios su didžiausiomis sumomis, kurių neviršijant valstybės narės galėtų atleisti veiklos vykdytojus nuo pareigos pateikti pagal minėto reglamento 16 straipsnį reikalaujamus įrodymus.
(7)
Todėl jeigu prekės supakuotos į mažmeninei prekybai skirtas pakuotes arba jeigu prekės reguliariai eksportuojamos, įskaitant tam pačiam gavėjui skirtas to paties eksportuotojo eksportuojamas prekes su tuo pačiu KN kodu, tikslinga valstybėms narėms suteikti lankstumo, kad jos galėtų savo nuožiūra atleisti eksportuotojus nuo pareigos pateikti pagal Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnį reikalaujamus įrodymus, jeigu valstybės narės reikalauja eksportuotojų pateikti tokius įrodymus joms atliekant atsitiktinius patikrinimus.
(8)
Būtina užtikrinti, kad valstybės narės galėtų nustatyti, jog pirmiau minėtas atleidimas nuo pareigos pateikti įrodymus suteikiamas tik tokiai veiklai, kuriai tas atleidimas yra numatytas, ir kad atskiri eksportuotojai prieš eksportuodami žinotų, dėl kokių prekių ir dėl kokios veiklos valstybės narės pasiruošusios jiems suteikti galimybę pasinaudoti lankstesnėmis sąlygomis. Todėl tikslinga, kad valstybės narės nustatytų, kaip turi būti administruojama leidimų išdavimo procedūra, kuri joms leistų tikrinti prekes ir veiklą, dėl kurių jos būtų pasiruošusios suteikti šias lankstesnes sąlygas.
(9)
Tikslinga nustatyti, kad pagal tokias nuostatas suteiktas atleidimas nuo pareigos pateikti įrodymus būtų laikomas rizikos veiksniu, į kurį reikia atsižvelgti įgyvendinant Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4045/89 (4) dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, patikrinimo 2 straipsnio 1 dalį. Be to, jeigu valstybės narės reikalauja tam tikrų dokumentų pagal rizikos veiksnius, taip pat jos turėtų taikyti principus, nustatytus 1994 m. gruodžio 20 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 3122/94, nustatančiame žemės ūkio produktų, už kuriuos mokamos grąžinamosios išmokos, rizikos analizės kriterijus (5).
(10)
Nepaisant nuostatų dėl atleidimo nuo pareigos pateikti įrodymus, kaip nustatyta šiame reglamente, įrodymai, kuriuos reikalaujama pateikti pagal Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnį, tam tikrais atvejais turėtų būti privalomi. Kadangi dėl grąžinamosioms išmokoms taikomų reikalavimų nacionalinėms institucijoms ir eksportuotojams reikia atlikti svarbių administravimo procedūrų pakeitimų, tai turi administracinių pasekmių ir yra didelė finansinė našta. Siekiant gauti Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnyje nurodytus įrodymus, kai kuriose šalyse dėl to gali kilti rimtų administracinių sunkumų. Siekiant sumažinti eksportuotojams įvestus administracinius ir finansinius suvaržymus ir valdžios institucijoms bei eksportuotojams sudaryti galimybes nustatyti naują su aptariamais produktais susijusią tvarką bei įvesti procedūras, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad būtų galima sklandžiai atlikti visus formalumus, tikslinga nustatyti pereinamąjį laikotarpį, per kurį reikia supaprastinti įrodymų, kad buvo atlikti muitinės importo formalumai, pateikimo tvarką.
(11)
Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1043/2005 turi būti atitinkamai iš dalies pakeistas.
(12)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Horizontaliųjų klausimų dėl prekybos perdirbtais žemės ūkio produktais, neišvardytais I priede, vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1043/2005 54 straipsnis papildomas šiomis 3-6 dalimis:
„3. Prekėms, nurodytoms šio reglamento II priede, ir nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 800/1999 17 straipsnio, taikomas šio straipsnio pirmos pastraipos b punkte nustatytas kiekis neatsižvelgiant į paskirties šalį ar teritoriją, į kurią eksportuojamos prekės:
a)
jeigu prekės tiesiogiai supakuotos į mažmeninei prekybai skirtas pakuotes, kurių neto masė ne didesnė kaip 2,5 kg, arba į mažesnes nei 2 l talpyklas, kurių ženklinimas atitinka Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB (6) 1 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytą ženklinimo apibrėžtį, nurodant paskirties šalies importuotoją arba pateikiant tekstą paskirties šalies oficialiąja kalba ar toje šalyje lengvai suprantama kalba;
b)
jeigu konkretus eksportuotojas bent 12 kartų dvejų metų laikotarpiu, pasibaigusiu iki prašymo išduoti leidimą pateikimo dienos, kaip nurodyta 4 dalyje, eksportuoja prekes, kurių ne daugiau kaip 90 % masės sudaro vienas pagrindinis produktas, už kurį turi būti sumokėta grąžinamoji išmoka, ir kurių aštuonių skaitmenų KN kodas yra toks pats, tam (-iems) pačiam (-tiems) gavėjui (-ams).
4. 3 straipsnyje numatytais atvejais valstybės narės, gavusios prašymą, gali suteikti oficialų leidimą, atleidžiantį eksportuotoją nuo pareigos pateikti pagal Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnį reikalaujamus dokumentus, išskyrus transportavimo dokumentus.
Pirmoje pastraipoje minėtas leidimas, jeigu jo galiojamas nėra nutraukiamas, galioja ilgiausiai dvejus metus ir vėliau yra pratęsiamas. Valstybės narės gali panaikinti leidimo galiojimą savo nuožiūra, ir jos jį būtinai anuliuoja, jeigu yra pagrįstų priežasčių įtarti, kad eksportuotojas nesilaikė konkretaus leidimo sąlygų.
Pagal pirmą pastraipą suteiktas atleidimas nuo pareigos pateikti dokumentus laikomas rizikos veiksniu, į kurį reikia atsižvelgti įgyvendinant Reglamento (EEB) Nr. 4045/89 2 straipsnio 1 dalį.
Eksportuotojai, kurie atleisti nuo pareigos pateikti dokumentus, nurodo leidimo numerį bendrajame administraciniame dokumente ir konkrečiame prašyme dėl sumokėjimo, kaip nurodyta šio reglamento 32 straipsnyje.
5. Nepaisant 4 dalies, 3 dalies b punkte numatytais atvejais valstybės narės gali atleisti eksportuotoją nuo pareigos pateikti transportavimo dokumentus visoms eksportuojamoms prekėms, kurioms suteiktas leidimas, jeigu iš eksportuotojo reikalaujama pateikti transportavimo dokumentus dėl mažiausiai 10 % tokio eksporto deklaracijų arba vieną transportavimo dokumentą per metus, pagal tai, kurių dokumentų skaičius būtų didesnis, kuriuos turi atrinkti valstybės narės, taikančios Reglamente (EB) Nr. 3122/94 nustatytus kriterijus.
6. Jeigu šio reglamento II priede nurodytų prekių eksporto deklaracija buvo priimta ne vėliau kaip 2007 m. rugsėjo 30 d. ir jeigu eksportuotojas dėl šių prekių negali pateikti įrodymų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnio 1 dalyje, prekės laikomos importuotomis į trečiąją šalį pateikus transportavimo dokumento kopiją ir vieną iš reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnio 2 dalyje nurodytų dokumentų arba Bendrijoje įsisteigusių patvirtintų tarpininkų išduotą banko dokumentą, patvirtinantį, kad už atitinkamas eksportuojamas prekes mokestis buvo pervestas į tarpininkų atidarytą eksportuotojo sąskaitą, arba mokėjimą įrodantį dokumentą.
Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 800/1999 20 straipsnį valstybės narės atsižvelgia į pirmos pastraipos nuostatas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2006 m. spalio 20 d.