Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2461/1999
1999 m. lapkričio 19 d.
nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 taikymo taisykles, susijusias su atskirtos žemės naudojimu auginti žaliavoms
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo [1], ypač į jo 9 straipsnį,
kadangi:
(1) Reglamentu (EB) Nr. 1251/1999 buvo pakeista tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistema, nustatyta Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1765/92 [2], atsižvelgiant į naują schemą ir įgytą patirtį, reikia iš dalies pakeisti 1997 m. liepos 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1586/97, nustatantį išsamias įgyvendinimo taisykles, susijusias su atskirtos žemės naudojimu auginti žaliavoms, iš kurių Bendrijoje gaminami kiti nei žmonėms arba gyvūnams tiesiogiai vartoti skirti produktai [3]. Atsižvelgiant į pirmiau nurodytus dalinius pakeitimus ir siekiant aiškumo, minėtą reglamentą reikėtų pakeisti.
(2) Nepažeidžiant pirmiau nurodytame reglamente numatytos išmokos gavimo, Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 3 dalyje leidžiama atskirtoje žemėje auginti žaliavas produktų, kitų nei žmonėms arba gyvūnams tiesiogiai vartoti skirti produktai, gamybai Bendrijoje, su sąlyga, kad turi būti taikoma veiksminga kontrolė.
(3) Reikėtų nustatyti pirmiau nurodytas žaliavas ir pagrindines jų paskirtis; siekiant apsaugoti tradicines rinkas, reikėtų taikyti apribojimus žaliavoms ir galutiniams produktams, kurie gali būti iš jų gaunami, nesumažinant naujų tokių žaliavų realizavimo rinkų nustatymo apimties; reikėtų atskirai nurodyti, kurias žaliavas galima potencialiai naudoti maistui ir pašarams ir kurių negalima; cukrinių runkelių, Jeruzalės artišokų arba cikorijų šaknų auginimas atskirtoje žemėje neturėtų būti draudžiamas; tačiau tokiems pasėliams negali būti skiriamos išmokos už plotą, atsižvelgiant į poveikio cukraus ir javų rinkoms riziką; vis dėlto, reikėtų stengtis užtikrinti, kad minėti pasėliai atitiktų ne maisto produktams auginti atskirtos žemės naudojimą reglamentuojančias taisykles, siekiant užkirsti kelią bet kokiai spekuliacijai ir užtikrinti, kad žaliavos būtų perdirbamos į numatytus galutinius produktus, užstatas yra būtinas net ir tuo atveju, kai išmoka neskiriama.
(4) Reikia aiškiai nustatyti visų pagrindinių rinkoje dalyvaujančių šalių funkcijas; labai svarbu aiškiai atskirti pareiškėjo įsipareigojimus, kurie įvykdomi pristačius visą išaugintos žaliavos kiekį, ir įpareigojimus, įskaitant užstato reikalavimą, kurie taikomi supirkėjams, pirmiesiems ir bet kuriems paskesniems perdirbėjams, ir kurie prisiimami pristačius žaliavas ir įvykdomi jau po perdirbimo į galutinius produktus, kurie nėra skirti maistui; pateikto užstato suma turi būti pakankamai didelė, kad būtų išvengta žaliavų naudojimo maistui arba pašarams; reikėtų daryti nuorodą į 1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3508/92, nustatantį tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruotą administravimo ir kontrolės sistemą [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1036/1999 [5], ir į 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2220/85, nustatantį bendrąsias išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams [6], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1932/1999 [7], ir 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 3887/92, išdėstantį išsamias tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo taisykles [8], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1687/98 [9], nustatančiu horizontalias taisykles šia tema; reikėtų nustatyti specialias taisykles, apimančias dvimečius pasėlius, atsižvelgiant į auginimo ciklo trukmę.
(5) Taip pat reikėtų nustatyti žmonėms ir gyvūnams vartoti neskirtų ir skirtų produktų vertinimo būdą, siekiant nustatyti šių dviejų rūšių produktų santykį, kuriuo vadovaujamasi kaip pagrindinės paskirties nustatymo kriterijumi.
(6) Kad būtų galima atlikti patikrinimą, žemės ūkio produkcijos gamintojų (toliau - pareiškėjų) ir pirmojo perdirbėjo arba supirkėjo sudarytose sutartyse būtina nurodyti auginamas žaliavas; pagal Reglamento (EEB) Nr. 3508/92 6 straipsnio 9 dalį tokios sutartys turi būti laikomos neatskiriama išmokų už plotą paraiškų dalimi; patirtis parodė, kad tikrinimo tikslais, pareiškėjai ir supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai minėtas sutartis atitinkamoms kompetentingoms institucijoms turėtų pateikti prieš bet kurios išmokos mokėjimą; atsižvelgiant į sėjimo laikotarpius gali būti nustatytos skirtingos sutarčių pateikimo datos; esant specialioms aplinkybėms, valstybės narės gali leisti, kad tam tikras žaliavas tiesiogiai perdirbtų patys gamintojai savo ūkiuose.
(7) Reikėtų aiškiai nustatyti, kad iš išaugintų žaliavų gauti tarpiniai produktai arba šalutiniai produktai gali būti naudojami pagal minėtą schemą kiekiais, ekvivalenčiais išaugintoms žaliavoms. Jeigu tokie lygūs kiekiai yra gaunami iš valstybės narės, kitos nei valstybė narė, kurioje yra išauginta žaliava, valstybės narės turi pranešti viena kitai apie sandorį, kad būtų galima atlikti reikiamas patikras.
(8) Patikros tikslais iš pareiškėjų turėtų būti reikalaujama deklaruoti atitinkamus plotus, planuojamą derlingumą ir išaugintus kiekius. Derlingumas, nurodytas sutartyse, sudarytose tarp pareiškėjų ir supirkėjų arba pirmųjų perdirbėjų, priklausomai nuo situacijos, turi būti bent jau artimas numatytam derlingumui. Žaliavoms, kurioms intervencinės priemonės gali būti taikomos kitaip nei pagal šią schemą ir žaliavoms, kurios gaunamos iš tam tikrų rapsų ir saulėgrąžų sėklų, reikėtų atskirai nustatyti tipišką derlingumą arba prireikus tipišką vietinį derlingumą. Vietovės, pagal kurias skaičiuojami tipiški vietiniai derlingumai, gali, bet nebūtinai turi būti tokio pat dydžio kaip Reglamente (EB) Nr. 1251/1999 numatytuose regionalizacijos planuose nurodyti regionai. Tokiu žaliavų patikros bus efektyvesnės, jeigu pristatyti kiekiai atitiks minėtus tipiškus derlingumus. Deramai pagrįstais atvejais gali būti leidžiamas minėtų kiekių neatitikimas.
(9) Bendri žaliavų kiekiai, išauginti sutartyse nurodytuose plotuose, turėtų būti pristatomi pirmiesiems perdirbėjams arba supirkėjams. Siekiant užtikrinti šios sąlygos įvykdymą, turėtų būti reikalaujama, kad pareiškėjai atitinkamoms kompetentingoms institucijoms pateiktų deklaraciją. Pareiškėjai, negalintys pristatyti viso arba dalies sutartyje nurodytos žaliavos kiekio, apie tai turi pranešti kompetentingoms institucijoms. Esant specialioms aplinkybėms, kurios nebūdingos normalioms žemės ūkio sąlygoms, sutartis reikėtų iš dalies pakeisti arba nutraukti. Reikėtų aiškiai nustatyti sąlygas, kurioms esant iš dalies pakeitus sutartį galima sumažinti joje numatytą žemės plotą, nepažeidžiant pareiškėjo teisės į išmoką.
(10) Pirmiau nurodyta sistema labiau atitiktų komercinę praktiką, jeigu po to, kai pareiškėjai šiame reglamente nurodytas žaliavas pristato supirkėjams arba, atsižvelgiant į aplinkybes, pirmiesiems perdirbėjams, būtų leidžiama pakeisti sutartyse numatytas ir nurodytas pagrindines paskirtis, su sąlyga, kad schema būtų efektyviai tikrinama.
(11) Siekiant laikytis pagal GATT tarp Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų sudaryto ir Tarybos sprendimu 93/355/EEB [10] patvirtinto Susitarimo memorandumo dėl aliejinių augalų sėklų, reikėtų nustatyti monitoringo sistemą, pagal kurią žmonėms arba gyvūnams vartoti skirtų šalutinių produktų ir iš rapsuko, rapsų, saulėgrąžų sėklų arba sojos pupelių, išaugintų žemėje, atskirtoje kitiems tikslams, nei žmonėms arba gyvūnams vartoti skirti augalai, kiekiai būtų skaičiuojami iš sojos pupelių pagamintų produktų ekvivalentu.
(12) Reikėtų nustatyti aiškius žaliavų perdirbimo į nustatytas sąlygas atitinkančius galutinius produktus terminus.
(13) Tam tikroms žaliavų ir iš jų gaunamų produktų gabenimo operacijoms Bendrijos teritorijoje turėtų būti taikoma kontrolė, siekiant užtikrinti minėtų žaliavų ir iš jų gaunamų produktų nustatymą ir šio reglamento nuostatų taikymą jiems. Tokios kontrolės tikslais turėtų būti naudojamos deklaracijos ir dokumento T5 kontrolinės kopijos, kurios turi būti išduotos pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą [11], įgyvendinimo nuostatas, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1662/1999 [12].
(14) Kiekvienai pagrindinei dalyvaujančiai šaliai būtina nustatyti taikytiną kontrolės priemonę; kadangi kontrolė turi būti sugriežtinama kiekvieną kartą, kai nesilaikoma šiame reglamente nustatytų taisyklių.
(15) Žaliavoms, kurios jokiomis aplinkybėmis negali būti naudojamos maistui arba pašarams, gali būti priimtos supaprastintos taisyklės.
(16) Ši schema turėtų būti taikoma tam tikrose valstybėse narėse, atsižvelgiant į specialias sąlygas, ypač susijusias su kontrolės rūšių, visuomenės sveikatos, aplinkos ir baudžiamosios teisės nuostatomis, nepabrėžiant jomis skirtingų tokių veiksnių vertinimo Bendrijoje būdų. Tuo tikslu, prieš įgyvendindama kiekvieną pasiūlymą išbraukti bet kurią I arba II priede išvardytų žaliavų, atitinkama valstybė narė turėtų deramai jį pagrįsti ir informuoti Komisiją.
(17) Reikėtų priimti nuostatą, pagal kurią atskirtoje žemėje išaugintoms žaliavoms ir iš jų gautiems produktams paprastai nemokama jokia kita Bendrijos pagalba, skiriama pagal 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiantį bei panaikinantį tam tikrus reglamentus [13], arba 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo [14].
(18) Siekiant nustatyti, ar buvo įgyvendinti bendrosios žemės ūkio politikos reformos tikslai, šią schemą reikėtų įvertinti remiantis informacija apie faktinį jos taikymą atitinkamose valstybėse narėse.
(19) Reglamente (EB) Nr. 1251/1999 numatyta sistema bus taikoma nuo 2000-2001 prekybos metų; kadangi tam, kad atitinkami gamintojai galėtų sėti ir pateikti savo sutartis bei paraiškas dėl išmokų už plotą tiems prekybos metams, gerai žinodami naujų susitarimų taikymo taisykles ir jų laikydamiesi, šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
(20) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Grūdų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Tikslas ir apibrėžimai
1 straipsnis
1. Atskirta žemė pagal Reglamente (EB) Nr. 1251/1999 nurodytą tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemą gali būti naudojama pagal jo 6 straipsnio 3 dalį šio reglamento I ir II prieduose išvardytoms ir III priede nurodytų paskirčių žaliavoms gaminti.
Tokiai žemei gali būti skiriama Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta išmoka už plotą (toliau - išmoka) pagal šio reglamento sąlygas.
Komisijos reglamento (EB) Nr. 2316/1999 [15] nuostatos skirtos atskirtos žemės, kuri naudojama I arba II prieduose išvardytoms žaliavoms auginti, reglamentavimui.
Tačiau tokių žaliavų auginimas laikomas atitinkančiu minėtas nuostatas. Be to, nukrypstant nuo šio reglamento 19 straipsnio 2 dalies, nuo sausio 15 d. pirmiau nurodytų plotų nereikia palikti pūdymui, jeigu įvykdomi šio reglamento reikalavimai.
2. Išmoka neskiriama už atskirtą žemę, kurioje auginami cukriniai runkeliai, Jeruzalės artišokai arba cikorijų šaknys. Tačiau visos II skyriaus nuostatos taikomos cukriniams runkeliams, Jeruzalės artišokams arba cikorijų šaknims, auginamiems minėtoms žaliavoms auginti atskirtoje žemėje, kaip ir tuo atveju, jeigu tokia išmoka būtų skiriama.
2 straipsnis
Šiame reglamente:
a) "pareiškėjas" yra bet kuris asmuo, kuris kreipiasi dėl išmokų už plotą;
b) "supirkėjas" yra bet kuris asmuo, pasirašantis 4 straipsnyje nurodytą sutartį, kuris savo lėšomis perka I priede išvardytas ir III priede nurodytiems produktams gaminti skirtas žaliavas;
c) "pirmasis perdirbėjas" yra bet kuris žaliavų naudotojas, atliekantis pirmąjį jų perdirbimą, skirtą vienam arba keliems III priede išvardytiems produktams gauti.
II SKYRIUS
Žaliavos, kurias reikia nurodyti sutartyje
1 skirsnis
Žaliavos naudojimas - sutartis ir paraiška dėl išmokos
3 straipsnis
1. I priede išvardytos žaliavos (toliau - žaliavos) gali būti auginamos atskirtoje žemėje tik su sąlyga, jeigu pagrindinė jų paskirtis yra III priede išvardytų galutinių produktų gamyba. Iš tokių žaliavų perdirbtų ne maisto produktų ekonominė vertė, nustatyta pagal 13 straipsnio 3 dalyje nurodytą vertinimo metodą, turi būti didesnė už visų kitų žmonėms arba gyvūnams vartoti skirtų ir tokio perdirbimo būdu gautų produktų vertę.
2. Atskirtoje žemėje auginamos žaliavos nurodomos 4 straipsnyje apibūdintose sutartyse.
3. Pareiškėjai pristato išaugintas žaliavas supirkėjui arba pirmajam perdirbėjui, kurie jas priima ir užtikrina, kad vienam arba keliems III priede išvardytiems galutiniams produktams Bendrijoje gaminti būtų sunaudojamas ekvivalentiškas tokių žaliavų kiekis.
Jeigu supirkėjas arba pirmasis perdirbėjas faktiškai išaugintas žaliavas naudoja tarpiniam arba šalutiniam produktui gaminti, tokį patį minėtų tarpinių arba šalutinių produktų kiekį jis gali sunaudoti gamindamas vieną arba kelis III priede nurodytus galutinius produktus.
Jeigu supirkėjas arba pirmasis perdirbėjas pasinaudoja pirmoje ir antroje pastraipose nurodyta galimybe, jis apie tai praneša kompetentingai institucijai, kuriai pateikiamas užstatas. Jeigu toks vienodas kiekis yra sunaudojamas valstybėje narėje, kitoje nei ta, kurioje žaliava buvo išauginta, atitinkamų valstybių narių kompetentingos institucijos perduoda viena kitai informaciją apie tokį sandorį.
4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 ir 3 dalių, valstybės narės gali leisti, kad visas atskirtoje žemėje išaugintas žaliavas pareiškėjai savo ūkiuose perdirbtų į biologines dujas, klasifikuojamas pagal KN 27112900 kodą, jeigu:
a) pareiškėjas, vietoje 4 straipsnyje nurodytos sutarties pateikdamas deklaraciją, įsipareigoja tiesiogiai perdirbti deklaracijoje nurodytą žaliavą;
b) atitinkama valstybė narė taiko tinkamų rūšių kontrolę, užtikrinančią žaliavos perdirbimą į biologines dujas, klasifikuojamas pagal KN 27112900 kodą.
Komisijai pranešama apie priemones, numatytas pirmajame papunktyje ir apie bet kuriuos vėlesnius jų pakeitimus iki lapkričio 30 d., einančios prieš derliaus metus, kuriais taikomos minėtos priemonės.
4-21 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
4 straipsnis
1. Kartu su paraiškomis dėl išmokų pareiškėjai savo kompetentingoms institucijoms pateikia su supirkėju arba pirmuoju perdirbėju sudarytas sutartis.
2. Pareiškėjai užtikrina, kad tokiose sutartyse būtų nurodyta:
a) sutarties šalių pavadinimai ir adresai;
b) sutarties trukmė;
c) visų atitinkamų žaliavų rūšys ir kiekviena tokia rūšimi apsodinta sritis;
d) planuojami žaliavų kiekiai, suskirstyti pagal rūšis, ir bet kurios jų pristatymą reglamentuojančios sąlygos. Tokie kiekiai neturi būti mažesni už tuos, kurie skaičiuojami pagal planuojamą derlingumą, kuris, kompetentingos institucijos nuomone, yra tipiškas atitinkamai žaliavai. Tokie derlingumai planuojam, iinter alia, atsižvelgiant į vidutinį atitinkamam regionui nustatytą derlingumą, jeigu jis yra žinomas;
e) įsipareigojimas vykdyti įsipareigojimus pagal 3 straipsnio 3 dalį;
f) numatytos pagrindinės žaliavos paskirtys, kurių kiekviena turi atitikti 3 straipsnio 1 dalies ir 13 straipsnio 3 dalies sąlygas.
3. Pareiškėjai užtikrina sutarčių sudarymą laiku, kad supirkėjas arba pirmasis perdirbėjas sutarties kopiją savo kompetentingai institucijai suspėtų pateikti 13 straipsnio 1 dalyje nustatytais terminais.
4. Jeigu sutartys sudaromos dėl rapsų, rapsuko, saulėgrąžų sėklų arba sojos pupelių, klasifikuojamų pagal KN kodus ex12050090, 12060091, 12060099 arba 12010090, pareiškėjai užtikrina, kad kartu su 2 dalyje nustatyta informacija būtų nurodytas planuojamas šalutinių produktų kiekis, kitoms paskirtims, nei žmonių ar gyvūnų vartojimui.
5. Kontrolės tikslais valstybės narės gali reikalauti, kad kiekvienas pareiškėjas kiekvienai žaliavai sudarytų atskirą tiekimo sutartį.
5 straipsnis
Paraiškose dėl išmokų, pateikiamose kompetentingoms institucijoms, kiekvienais metais pareiškėjai nurodo žemės sklypą arba sklypus, kuriame arba kuriuose jie ketina auginti žaliavas. Apie kiekvieną žaliavai auginti atskirtą žemės sklypą ir kiekvieną jame auginamą žaliavą turi būti pateikta ši informacija:
a) žaliavų rūšis ir veislė;
b) planuojamas atskiros rūšies ir veislės derlingumas.
Jeigu tame pačiame ūkyje ta pati rūšis arba veislė taip pat yra auginama žemėje, kitoje nei atskirta žemė, reikia nurodyti rūšį arba veislę bei planuojamą derlingumą, taip pat informaciją apie atitinkamus žemės plotus, jų vietą ir identifikavimo duomenis.
2 skirsnis
Sutarties pakeitimas ir nutraukimas - pareiškėjo įsipareigojimai
6 straipsnis
Jeigu sutarties šalys iš dalies pakeičia arba nutraukia sutartį po to, kai pareiškėjas pateikia paraišką dėl išmokos, ši paraiška gali galioti ir toliau, tik su sąlyga, kad, siekiant sudaryti sąlygas būtinoms patikroms, apie tokį dalinį pakeitimą arba nutraukimą atitinkamai kompetentingai institucijai pareiškėjas praneštų ne vėliau kaip iki galutinės datos, nustatytos atitinkamoje valstybėje narėje paraiškai iš dalies pakeisti.
7 straipsnis
Nepažeidžiant 6 straipsnio, jeigu pareiškėjai savo kompetentingoms institucijoms praneša, kad dėl specialių aplinkybių jie negalės pristatyti visų arba dalies sutartyje nurodytų žaliavų, kompetentingos institucijos, gavusios pakankamai įrodymų apie tokias specialias aplinkybes, gali leisti sutartyse padaryti pirmiau nurodytus dalinius pakeitimus, kurie yra pagrįsti, arba leisti sutartis nutraukti.
Jeigu, atilikus tokius dalinius pakeitimus, sutartyse nurodytas žemės plotas sumažėja, arba jeigu sutartys nutraukiamos, tuomet, kad išlaikytų teisę į išmoką, pareiškėjai:
a) bet kuriuo kompetentingų institucijų leidžiamu būdu dar kartą atideda atitinkamą žemę;
b) neparduoda, neperleidžia arba nenaudoja žaliavų, išaugintų iš sutarčių išbrauktoje žemėje.
8 straipsnis
Nepažeidžiant 6 straipsnio, supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai gali pakeisti numatytas pagrindines žaliavų paskirtis, kaip nurodoma 4 straipsnio 2 dalies f punkte, jeigu žaliavos pagal sutartį jau buvo pristatytos supirkėjui arba pirmajam perdirbėjui ir jeigu buvo įvykdytos 10 straipsnio 1 dalyje ir 13 straipsnio 4 dalies pirmojoje pastraipoje nustatytos sąlygos.
Keičiant žaliavos paskirtis, reikia laikytis 3 straipsnio 1 dalyje ir 13 straipsnio 3 dalyje nustatytų sąlygų.
Supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai iš anksto informuoja savo kompetentingas institucijas, kad jos galėtų atlikti reikalingą kontrolę.
3 skirsnis
Tipiški derlingumai ir pristatomi kiekiai
9 straipsnis
1. Žaliavoms, kurios pagal intervencines priemones gali būti supirktos kitaip nei pagal šią schemą, ir klasifikuojamoms pagal KN kodą 12050090 rapsų ar rapsuko sėkloms, išskyrus veisles, kuriose yra didelis eruko rūgšties kiekis, ir klasifikuojamas pagal KN 12060091 arba 12060099 kodus saulėgrąžų sėklas kiekvienais metais prieš derliaus nuėmimą valstybės narės nustato tipiškus derlingumus, kurie bus gauti praktiškai. Minėti tipiški derlingumai nustatomi:
a) kiekvienam atskiram ūkiui; arba
b) pasirinktam regionui.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytu atveju valstybės narės pasirenka regionus tipiškam derlingumui skaičiuoti, kurios gali, bet nebūtinai turi sutapti su jų regionalizacijos planuose, parengtuose pagal Reglamentą (EB) Nr. 1251/1999, nurodytais regionais. Kiekvienais metais prieš derliaus nuėmimą valstybės narės praneša pareiškėjams apie tokius tipiškus derlingumus, apskaičiuotus:
a) žaliavoms, kurios pagal intervencines priemones gali būti supirktos kitaip nei pagal šią schemą, ir pirmajame papunktyje nurodytiems rapsams - ne vėliau kaip iki liepos 31 d.; ir
b) 1 dalyje nurodytoms saulėgrąžų sėkloms - ne vėliau kaip iki rugpjūčio 31 d.
10 straipsnis
1. Pareiškėjai kompetentingoms institucijoms deklaruoja visą išaugintų žaliavų kiekį pagal rūšis ir patvirtina pristatytus žaliavų kiekius ir juos gaunančias šalis.
2. Kalbant apie 9 straipsnyje nurodytas žaliavas, faktiniai jų kiekiai, kuriuos pareiškėjai turi pristatyti supirkėjams arba pirmiesiems perdirbėjams, turi bent jau atitikti tipišką atskiro ūkio derlingumą arba, atsižvelgiant į aplinkybes, tipišką regiono atitinkamų žemės plotų, kuriuos pagal tą straipsnį nustato valstybės narės, derlingumą.
Tačiau deramai pagrįstais atvejais valstybės narės, taikydamos išimtį, gali leisti iki 10 % derlingumo paklaidą.
Be to, jeigu valstybės narės 7 straipsnyje nustatyta tvarka yra leidusios iš dalies pakeisti arba nutraukti sutartis, kompetentingos institucijos deramai pagrįstais atvejais gali sumažinti kiekius, kuriuos pareiškėjai turi pristatyti pagal šios dalies pirmąją pastraipą.
11 straipsnis
Jeigu pagal šį reglamentą pareiškėjai nepristato bet kurios atitinkamos žaliavos reikiamo kiekio, Reglamento (EEB) Nr. 3887/92 9 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka jie laikomi neįvykdžiusiais savo įsipareigojimų pagal atskirtos žemės naudojimo auginti ne maistui skirtiems augalams schemą, susijusių su plotu, kuris skaičiuojamas atskirtą žemės plotą, kurį jie panaudojo auginti žaliavoms pagal šiame reglamente nustatytus kriterijus, padauginus iš procentais išreikšto nepristatyto tokios žaliavos kiekio.
4 skirsnis
Išmokų skyrimo sąlygos
12 straipsnis
1. Išmokos skiriamos pareiškėjams už atskirtą žemę, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1251/1999 prieš žaliavų perdirbimą. Tačiau tokia išmoka skiriama tik tuo atveju, jeigu supirkėjui arba pirmajam perdirbėjui buvo pristatyti reikiami žaliavų kiekiai ir jeigu:
a) buvo pateikta 10 straipsnyje minima deklaracija;
b) supirkėjo arba pirmojo perdirbėjo kompetentingai institucijai buvo pateikta sutarties kopija, buvo įvykdytos 13 straipsnio 2 dalyje išdėstytos sąlygos ir 13 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodyta informacija buvo nusiųsta supirkėjui arba pirmajam perdirbėjui;
c) kompetentinga institucija yra gavusi įrodymą, kad buvo pateiktas visas 15 straipsnio 2 dalyje nurodytas užstatas;
d) kompetentinga institucija, atsakinga už išmokos išmokėjimą, įsitikino 4 straipsnyje nustatytų sąlygų įvykdymu pagal kiekvieną paraišką.
2. Jeigu dvimečiai pasėliai išauginami ir pristatomi tik antraisiais auginimo metais, išmoka mokama kiekvienais iš dvejų metų po 4 straipsnyje numatytos sutarties sudarymo, jeigu kompetentinga institucija nustato, kad:
a) įsipareigojimai, nustatyti 1 dalies b punkte, išskyrus 13 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje ir d punkte nurodytos informacijos perdavimą, buvo įvykdyti pirmaisiais auginimo metais; ir
b) įsipareigojimai, nustatyti 1 dalies a ir c punktuose yra įvykdyti ir 13 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodyta informacija yra perduota antraisiais auginimo metais.
Tačiau išmoka mokama tik už pirmuosius auginimo metus, jeigu kompetentingos institucijos įsitikina, kad buvo pateikta 50 % užstato, nurodyto 15 straipsnio 2 dalyje.
5 skirsnis
Sutartis ir supirkėjo arba pirmo perdirbėjo įsipareigojimai
13 straipsnis
1. Supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai savo kompetentingoms institucijoms kopijas sutarčių, sudarytų dėl:
a) žaliavų, kurios turi būti pasėtos nuo liepos 1 d. iki gruodžio 31 d., pateikia iki kitų metų sausio 31 d.; arba
b) žaliavų, kurios turi būti pasėtos nuo sausio 1 d. iki birželio 30 d., pateikia iki tam tikroje valstybėje narėje nustatytos galutinės paraiškos dėl išmokų pateikimo atitinkamiems metams datos.
Jeigu pareiškėjai ir supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai sutartis iš dalies pakeičia arba nutraukia iki 6 straipsnyje nurodytos datos tam tikrais metais, supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai ne vėliau kaip iki pirmiau nurodytos datos savo kompetentingoms institucijoms pateikia iš dalies pakeistos arba nutrauktos sutarties kopiją.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos patikrina, ar pateiktos sutartys atitinka 3 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas. Jeigu šios sąlygos neįvykdomos, apie tai pranešama pareiškėjo kompetentingoms institucijoms.
Siekiant palengvinti tokias patikras, supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai savo kompetentingoms institucijoms pateikia reikalingą informaciją apie atitinkamą perdirbimo seką, ypač apie kainas ir techninius perdirbimo koeficientus, naudotinus galutiniams produktų kiekiams, kurie gali būti gauti, nustatyti. Minėti koeficientai yra nurodyti 21 straipsnio 1 dalyje.
3. Siekdamos kontroliuoti 3 straipsnio 1 dalies nuostatų vykdymą, atitinkamos kompetentingos institucijos, remdamosi 2 dalyje nurodyta informacija, palygina visų ne maisto produktų bendrą vertę su visų kitų žmonėms ir gyvūnams vartoti skirtų ir atliekant tą pačią perdirbimo operaciją gautų produktų bendra verte. Kiekvienas skaičius turi būti lygus atitinkamam kiekiui, padaugintam iš praėjusiais prekybos metais užregistruoto ankstesniojo gamintojo kainų vidurkio. Jeigu tokios kainos nėra žinomos, kompetentingos institucijos nustato atitinkamas kainas, ypač remdamosi 2 dalyje nurodyta informacija.
4. Supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai, kurie yra perėmę žaliavas iš pareiškėjų, savo kompetentingoms institucijoms praneša apie gautus žaliavų kiekius, nurodydami rūšis, žaliavas pristačiusios sutarties šalies pavadinimą ir adresą, pristatymo vietą ir sutarties duomenis per valstybės narės nustatytą laikotarpį, kurio pakanka išmokoms išmokėti per Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 8 straipsnyje nurodytą laikotarpį.
Per 40 darbo dienų nuo žaliavų pristatymo pirmiesiems perdirbėjams dienos supirkėjai kompetentingoms institucijoms praneša šių pirmųjų perdirbėjų pavadinimus ir adresus. Per 40 darbo dienų nuo pristatymų gavimo pirmieji perdirbėjai savo ruožtu savo kompetentingoms institucijoms praneša žaliavas jiems pristačiusių supirkėjų pavadinimus ir adresus, žaliavų kiekius ir rūšį bei pristatymo datas.
Kai žaliavas pirmiesiems perdirbėjams pristato ne supirkėjai tiesiogiai, pastarieji praneša kompetentingoms institucijoms pristatyme dalyvavusių šalių pavadinimus ir adresus kartu su pirmųjų perdirbėjų pavadinimais ir adresais. Ši informacija turi būti pateikta per 40 darbo dienų nuo tada, kai žaliavas gauna pirmieji perdirbėjai.
Per 40 darbo dienų nuo sandorio įvykdymo visos pristatyme dalyvaujančios šalys savo ruožtu savo kompetentingoms institucijoms praneša žaliavų pirkėjų pavadinimus ir adresus bei jiems parduotus kiekius.
Jeigu kompetentingos institucijos yra skirtingos, pirmojo perdirbėjo kompetentingos institucijos ir 3 dalyje visų kitų žaliavų pristatyme dalyvaujančių šalių kompetentingos institucijos praneša supirkėjų kompetentingoms institucijoms apie pirmiesiems perdirbėjams pristatytus kiekius.
Jeigu supirkėjų arba pirmųjų perdirbėjų valstybės narės ir valstybės narės, kuriose buvo išaugintos žaliavos, yra skirtingos, per 40 darbo dienų nuo pirmoje ir antroje šios dalies pastraipose nurodytos informacijos gavimo atitinkamos kompetentingos institucijos praneša pareiškėjų kompetentingoms institucijoms apie visus pristatytų žaliavų kiekius.
6 skirsnis
Aliejinių šalutinių produktų ekvivalentai sojos miltais
14 straipsnis
1. Nepažeidžiant 13 straipsnio, kaip galima greičiau ir ne vėliau kaip iki gegužės 31 d. tų metų, per kuriuos buvo nuimtas žaliavų derlius, to paties straipsnio 1 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos informuoja Komisiją apie visą žmonėms arba gyvūnams vartoti skirtų ir 4 straipsnyje numatytose sutartyse nurodytų šalutinių produktų, apimančių pagal KN kodus ex12050090, 12060091, 12060099 ir 12010090 klasifikuojamas rapsų, rapsuko, saulėgrąžų sėklas ir sojos pupeles, kiekį.
Kompetentingos institucijos minėtą kiekį skaičiuoja pagal toliau nurodytus santykius:
a) 100 kg rapsų, klasifikuojamų pagal KN kodą 12050090, prilygsta 56 kg šalutinių produktų;
b) 100 kg saulėgrąžų sėklų, klasifikuojamų pagal KN kodą 12060091 arba 12060099, prilygsta 56 kg šalutinių produktų;
c) 100 kg sojos pupelių, klasifikuojamų pagal KN kodą 12010090, prilygsta 78 kg šalutinių produktų.
Planuojamas 4 straipsnio 4 dalyje nurodytų šalutinių produktų, kurie turi būti pagaminti, kiekis išskaitomas iš numatyto visų pagal antrąją pastraipą apskaičiuotų šalutinių produktų kiekio.
2. Remdamasi pagal 1 dalies nuostatas pateikta informacija, Komisija skaičiuoja numatytą žmonėms ir gyvūnams vartoti skirtų šalutinių produktų kiekį, išreikštą iš sojos pupelių pagamintų produktų ekvivalentu.
7 skirsnis
Užstatai
15 straipsnis
1. Supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai visą 2 dalyje nurodytą užstatą savo kompetentingoms institucijoms pateikia iki galutinės paraiškos dėl išmokų tam tikriems metams pateikimo datos, nustatytos atitinkamoje valstybėje narėje.
2. Užstatai, kuriuos reikia pateikti už kiekvieną žaliavą, skaičiuojami dauginant visos pagal šią sistemą atskirtos žemės ploto, nurodyto atitinkamo supirkėjo arba pirmojo perdirbėjo sudarytose sutartyse ir naudojamo tai žaliavai auginti, sumą iš 250 eurų vienam hektarui koeficiento.
3. Jeigu sutartys yra iš dalies pakeičiamos pagal 6 arba 7 straipsnius, pateikti užstatai atitinkamai tikslinami.
4. Procentais išreikšta užstato dalis, atitinkanti žaliavą, perdirbtą į tam tikrą pagrindinį galutinį produktą, kitą nei maisto produktas, yra grąžinama, jeigu supirkėjo arba pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija turi įrodymų, kad tas žaliavos kiekis buvo perdirbtas pagal 4 straipsnio 2 dalies f punkte nustatytą reikalavimą, prireikus atsižvelgiant į bet kuriuos 8 straipsnyje nurodytus pakeitimus.
5. Nepažeidžiant 4 dalies:
a) supirkėjo pateiktas užstatas grąžinamas tada, kai atitinkama žaliava pristatoma pirmajam perdirbėjui;
b) perdirbėjo pateiktas užstatas grąžinamas tada, kai žaliava arba sutartyje nurodyti tarpiniai produktai pristatomi kitam perdirbėjui,
jeigu atitinkamas prekes parduodančios arba perleidžiančios šalies kompetentinga institucija turi įrodymų, kad prekes perkanti arba perimanti šalis savo kompetentingai institucijai yra pateikusi lygiavertį užstatą.
16 straipsnis
1. Valstybių narių, kuriose atliekamas perdirbimas, kompetentingos institucijos imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad jų teritorijoje įsisteigę perdirbėjai pateiktų visas prisiimtų įsipareigojimų įvykdymo garantijas.
2. Pagrindinis žaliavų kiekių perdirbimas į sutartyje nurodytus galutinius produktus yra pagrindinis reikalavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje.
Žaliavos į vieną arba kelis III priede išvardytus galutinius produktus perdirbamos iki antrųjų metų, einančių po pareiškėjo derliaus nuėmimo metų, liepos 31 d.
3. Toliau išvardyti įsipareigojimai, nustatyti supirkėjams arba perdirbėjams, yra papildomi reikalavimai, išvardyti Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje:
a) įsipareigojimas priimti visus pagal 3 straipsnio 3 dalį pareiškėjų pristatytus žaliavų kiekius;
b) įsipareigojimas pateikti sutarčių kopijas pagal 13 straipsnio 1 dalį;
c) įsipareigojimas pateikti reikalingą informaciją pagal 13 straipsnio 4 dalies pirmąją, antrąją ir trečiąją pastraipas;
d) įsipareigojimas pateikti užstatą pagal 15 straipsnio 1 dalį.
8 skirsnis
Pardavimo, perleidimo arba pristatymo į kitą valstybę narę ar eksporto dokumentai
17 straipsnis
Jeigu supirkėjai arba pirmieji perdirbėjai žaliavas arba tarpinius produktus ir (arba) bendrus ar šalutinius produktus, nurodytus 4 straipsnyje numatytose sutartyse, parduoda arba perleidžia kitose valstybėse narėse įsisteigusiems perdirbėjams, pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93 kartu su tokiais produktais reikia pateikti dokumento T5 kontrolines kopijas.
Dokumento T5 kontrolinių kopijų 104 langelyje "Kiti" įrašoma:
- Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 2461/1999 de la Comisión
- Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2461/1999
- Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 2461/1999 der Kommission zu verwenden
- Πρέπει να χρησιμοποιηθεί για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 4 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 2461/1999 της Επιτροπής
- To be used for processing or delivery in accordance with Article 4 of Commission Regulation (EC) No 2461/1999
- Á utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l’article 4 du règlement (CE) no 2461/1999 de la Commission
- Da consegnare o trasformare conformemente all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 2461/1999 della Commissione
- Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 2461/1999 van de Commissie
- A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 2461/1999 da Comissão
- Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 2461/1999 mukaisesti
- Används till bearbetning eller leverans i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2461/1999.
Pirmosios ir antrosios pastraipų nuostatos taikomos visiems paskesniems pardavimams kitose valstybėse narėse įsisteigusiems perdirbėjams iki sutartyje numatyto galutinio produkto gamybos etapo. Bendriems ir šalutiniams produktams minėtos nuostatos taikomos tik tuo atveju, kai šiems produktams, jeigu jie yra gauti iš žaliavų, išaugintų kitaip nei pagal šią schemą, būtų skiriamos eksporto subsidijos.
18 straipsnis
1. Supirkėjams pristačius visas gautas žaliavas arba jų dalį, kitoje valstybėje narėje įsisteigę pirmieji perdirbėjai pildo dokumento T5 kontrolinę kopiją, kurios 104 langelyje "Kiti", įrašo:
a) kiekius, kuriuos jie tiesiogiai pristatė pirmiesiems perdirbėjams;
b) pirmųjų perdirbėjų pavadinimus ir adresus;
c) kitų pristatymo grandinėje dalyvaujančių šalių pavadinimus ir adresus, net jei jie yra valstybėje narėje, kurioje buvo atliktas pirmasis perdirbimas;
d) kiekvienos dalyvaujančios šalies pristatytus kiekius.
2. Visos 1 dalies c punkte nurodytos pristatymuose dalyvaujančios šalys, įsisteigusios kitoje nei pirmasis perdirbėjas valstybėje narėje, pildydamos dokumento T5 kontrolinę kopiją, jos 104 langelyje "Kiti" įrašo supirkėjų pavadinimus ir adresus ir tos pačios dalies a ir b punktuose nurodytą informaciją.
19 straipsnis
Jeigu 4 straipsnyje numatytose sutartyse nurodytas vienas arba keli galutiniai, tarpiniai, bendri arba šalutiniai produktai yra skirti eksportuoti į trečiąsias šalis, valstybės narės, kurioje tie produktai yra gauti, kompetentingos institucijos parengia dokumento T5 kontrolinę kopiją minėtų produktų gabenimui Bendrijoje.
Dokumento T5 kontrolinės kopijos 104 langelyje "Kiti" įrašoma viena šių pastabų:
- Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
- De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 kan ikke anvendes på dette produkt
- Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
- Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να επωφεληθεί από τα μέτρα που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
- This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
- Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l’article 1er paragraphe 2 du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
- Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all’articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) Nr. 1258/1999 del Consiglio
- Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen als bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
- O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
- Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
- De åtgärder som avses i artikel 1.2. i rådets förordning (EG) Nr. 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Pirmosios ir antrosios dalies nuostatos taikomos tik tada, kai III priede išvardytiems galutiniams, tarpiniams, bendriems arba šalutiniams produktams, kurie yra nurodyti 4 straipsnyje numatytose sutartyse, pagamintiems iš žaliavų, išaugintų kitaip nei pagal šią schemą, yra mokamos eksporto subsidijos.
9 skirsnis
Kontrolė
20 straipsnis
Valstybės narės nustato, ką savo apskaitos dokumentuose turi registruoti supirkėjai ir perdirbėjai.
Supirkėjai savo apskaitos dokumentuose registruoja:
a) visų perdirbimui pagal šią schemą pirktų ir parduotų žaliavų kiekius;
b) paskesnių pirkėjų (perdirbėjų) pavadinimus ir adresus.
Perdirbėjai reguliariais intervalais, kuriuos turi nustatyti kompetentinga institucija, savo apskaitos dokumentuose registruoja:
a) perdirbimui pirktų žaliavų kiekius;
b) perdirbtų žaliavų kiekius ir iš jų gautų galutinių produktų, bendrų produktų ir šalutinių produktų kiekius bei rūšis;
c) perdirbimo nuostolius;
d) sunaikintus kiekius ir tokio sunaikinimo priežastis;
e) perdirbėjo parduotų arba perleistų produktų kiekius ir rūšis bei gautas kainas;
f) paskesnių pirkėjų (perdirbėjų) pavadinimus ir adresus.
21 straipsnis
1. Supirkėjų ir valstybių narių, kuriose atliekamas perdirbimas, kompetentingos institucijos vykdo kontrolę, apimančią fizines patikras ir komercinių dokumentų peržiūrėjimą, kad patikrintų, ar supirkėjų įsigyti žaliavų kiekiai atitinka tam tikrus pristatytus žaliavų kiekius ir perdirbėjų atžvilgiu, ar pristatyti žaliavų kiekiai atitinka tam tikrus galutinių, bendrų ir šalutinių produktų kiekius.
Vykdydamos tokią kontrolę, kompetentingos institucijos visų pirma remiasi atitinkamų žaliavų techninio perdirbimo koeficientais.
Jeigu tokie eksporto koeficientai yra nustatyti Bendrijos teisės aktuose, jie turi būti taikomi. Jeigu Bendrijos teisės aktuose yra nustatyti kiti nei pirmiau nurodyti koeficientai, reikia taikyti juos. Visais kitais atvejais atliekant patikras visų pirma vadovaujamasi perdirbimo pramonėje bendrai priimtais koeficientais.
Kontrolės tikslas taip pat yra nustatyti, ar žaliavos, bendri ir šalutiniai produktai teisingai naudojami pagal pagrindinę paskirtį ir ar laikomasi 3 straipsnio 1 dalies ir 13 straipsnio 3 dalies.
Kontrolė taikoma ne mažiau kaip 10 % atitinkamoje valstybėje narėje vykdomų sandorių ir perdirbimo operacijų atžvilgiu. Ją nustato kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į rizikos analizę ir pateiktų sutarčių tipiškumą.
2. Kompetentingos institucijos sugriežtina 1 dalyje nurodytą kontrolę ir iš karto praneša Komisijai, jeigu:
a) atlikus vos 3 % 1 dalyje nurodytos kontrolės, nustatomi pažeidimai;
b) yra nukrypimas nuo ankstesnės perdirbėjų veiklos;
c) yra atliekamos perdirbimo operacijos, kurių metu:
i) galutinių, šalutinių arba bendrų produktų kiekiai arba vertės neatitinka 1 dalies antrojoje ir trečiojoje pastraipose nurodytų koeficientų; arba jeigu
ii) 3 straipsnio 1 dalyje ir 13 straipsnio 3 dalyje nurodytų produktų ekonominės vertės nustatymo kriterijai yra nevienodi.
III SKYRIUS
Žaliavos, kurių nereikia nurodyti sutartyse
22 straipsnis
II priede išvardytos žaliavos (toliau - žaliavos) gali būti auginamos atskirtoje žemėje, jeigu jos skirtos III priede išvardytiems galutiniams produktams gaminti.
Jų nereikia nurodyti sutartyje.
23 straipsnis
1. Kad galėtų gauti išmoką, pareiškėjai, norintys naudoti atskirtą žemę, kartu su paraiška dėl išmokos savo valstybių narių kompetentingoms institucijoms pateikia raštišką įsipareigojimą atitinkamas žaliavas naudoti arba parduoti tik III priede nurodytiems tikslams.
2. Kiekvienais metais pareiškėjai paraiškose dėl išmokų informuoja savo kompetentingas institucijas apie pagal šį skyrių atskirtus žemės sklypus, juose auginamus pasėlius, pasėlių auginimo ciklo trukmę ir planuojamą derlingumo dažnumą.
IV SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 skirsnis
Schemos netaikymas ir draudimas teikti dvigubą pagalbą
24 straipsnis
Valstybės narės šiame reglamente nustatytos schemos gali netaikyti bet kuriai I arba II prieduose išvardytai žaliavai, jeigu tokias žaliavos kelia problemas, susijusias su kontrole, visuomenės sveikata, aplinka arba baudžiamąja teise. Tokiais atvejais atitinkama valstybė narė praneša Komisijai apie žaliavą (-as), kuriai (-oms) ji ketina netaikyti schemos ir nurodo tokio netaikymo priežastis.
25 straipsnis
I priede išvardytoms ir atskirtoje žemėje išaugintoms žaliavoms bei iš jų gautiems tarpiniams, galutiniams, bendriems ir šalutiniams produktams, II priede išvardytoms ir atskirtoje žemėje išaugintoms žaliavoms bei iš jų gautiems produktams ir tokioms žaliavoms auginti naudojamai žemei neskiriama:
a) Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 dalį;
b) Bendrijos pagalba, numatyta Reglamente (EB) Nr. 1257/1999, išskyrus paramą, skiriamą greitai išauginamų rūšių sodinimo išlaidoms padengti, kaip nurodoma to paties reglamento 31 straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje.
2 skirsnis
Vertinimas ir papildomos nacionalinės priemonės
26 straipsnis
Per tris mėnesius pasibaigus kiekvieniems prekybos metams valstybės narės išsiunčia Komisijai visą informaciją, kurios reikia šiame reglamente nustatytai schemai įvertinti.
Pagal II skyrių pateikiamoje informacijoje turi būti nurodoma tokia informacija:
a) plotai, atitinkantys kiekvieną žaliavos rūšį, planuojamas derlingumas, nurodytas 4 straipsnio 2 dalies d punkte, ir 9 straipsnyje nurodytas tipiškas derlingumas;
b) kiekvienos rūšies žaliavos kiekiai, kurių nepardavė supirkėjai;
c) kiekvienos rūšies gauto galutinio, šalutinio ir bendro produkto kiekiai, nurodant sunaudotos žaliavos rūšį.
Pagal III skyrių pateikiamoje informacijoje turi būti nurodomas atskirtos žemės plotas, paliktas kiekvienai auginamai rūšiai.
27 straipsnis
1. Valstybės narės paskiria šiame reglamente nurodytas kompetentingas institucijas.
2. Valstybės narės gali priimti bet kurias papildomas šio reglamento taikymo priemones ir apie jas praneša Komisijai.
3 skirsnis
Baigiamosios nuostatos
28 straipsnis
Nuo 2000 m. liepos 1 d. panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1586/97.
Jis toliau taikomas 1999-2000 ir ankstesnių prekybos metų sutartims.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
29 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas 2000-2001 ir vėlesnių prekybos metų sutartims ir paraiškoms dėl išmokų.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1999 m. lapkričio 19 d.