Tarybos reglamentas (EB) Nr. 88/98
1997 m. gruodžio 18 d.
nustatantis tam tikras technines Baltijos jūros, Belts ir Sound vandenyse esančių žuvies išteklių išsaugojimo priemones
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
(1) kadangi 1986 m. birželio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1866/86, nustatantis tam tikras technines Belts ir Sound vandenyse esančių žuvies išteklių apsaugojimo priemones [3], buvo dažnai ir iš esmės keičiamas; kadangi siekiant aiškumo ir racionalumo minėtą reglamentą reikėtų sujungti;
(2) kadangi pagal 1992 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3760/92, nustatančio žvejybos ir akvakultūros sistemą Bendrijoje [4], 2 ir 4 straipsnius Taryba, atsižvelgdama į turimą mokslinę informaciją, turi priimti apsaugos priemones, užtikrinančias, kad gyvieji jūrų ištekliai visą laiką būtų eksploatuojami racionaliai ir atsakingai; kadangi tuo tikslu Taryba gali nustatyti technines priemones dėl žvejybos įrankių ir būdų, kaip jie naudojami;
(3) kadangi būtina nustatyti minėtų techninių priemonių taikymo Bendrijos lygiu principus ir tam tikras procedūras, kad kiekviena valstybė narė galėtų vadovauti žvejybos veiklai valstybės narės suverenumui ar jurisdikcijai priklausančiuose jūrų vandenyse;
(4) kadangi Bendrijos prisijungimas prie Konvencijos dėl žvejybos ir gyvųjų išteklių apsaugos Baltijos jūros ir Belts vandenyse su pakeitimais, padarytais Konvenciją pasirašiusių valstybių atstovų konferencijos, toliau - "Gdansko konvencija", Protokolu, buvo patvirtintas Tarybos sprendimu 83/414/EEB [5];
(5) kadangi Gdansko konvencija Bendrijai taikoma nuo 1984 m. kovo 18 d., o Bendrija pritarė visoms šioje konvencijoje Danijai ir Vokietijos Federacinei Respublikai nustatytoms teisėms ir pareigoms;
(6) kadangi Gdansko konvencija įsteigta Tarptautinė žvejybos Baltijos jūroje komisija nuo savo įsteigimo priėmė daug žvejybos išteklių Baltijos jūroje apsaugos ir valdymo priemonių ir 1985 m. rugsėjo 20 d., 1986 m. gruodžio 8 d., 1987 m. gruodžio 21 d., 1988 m. spalio 29 d., 1993 m. rugsėjo 20 d., 1994 m. rugsėjo 20 d. ir 1995 m. rugsėjo 11 d. laiškuose informavo Konvencijos šalis apie tam tikras rekomendacijas dėl minėtų techninių priemonių pakeitimo;
(7) kadangi pagal Gdansko konvenciją Bendrija, taikydama Konvencijos XI straipsnyje nustatytą prieštaravimo tvarką, Baltijos jūros, Belts ir Sound vandenyse privalo įgyvendinti šias rekomendacijas;
(8) kadangi veiksmingiausi mažų žuvų laimikių sumažinimo būdai yra žvejybos draudimas tose zonose, kuriose šių žuvų koncentracija yra didžiausia,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Geografinių zonų nustatymas
1. Šis reglamentas taikomas Baltijos jūros, Belts ir Sound vandenyse į vakarus nuo linijos, jungiančios Hasenøre Head ir Gniben Point, Korshage ir Spodsbjerg bei Gilbjerg ir Kullen, sugaunamiems ir iškraunamiems žuvų ištekliams. Jis netaikomas iki bazinių linijų esantiems vandenims.
2. Šis reglamentas taikomas:
- Bendrijos žvejams, žvejojantiems šio straipsnio 1 dalyje apibūdintoje geografinėje zonoje,
- visiems žvejams, žvejojantiems valstybių narių suverenitetui ar jų jurisdikcijai priklausančiuose šios zonos vandenyse.
3. Geografinė zona skirstoma į 11 pakvadračių, pažymėtų skaičiais nuo 22 iki 32, kurie yra apibūdinti I priede.
2 straipsnis
Draudimas gaudyti tam tikrų rūšių žuvis tam tikrose geografinėse zonose tam tikrais laikotarpiais
1. Laivuose draudžiama laikyti šioje lentelėje išvardytų rūšių žuvis, sugautas joje išvardytuose vandenyse per joje nurodytus laikotarpius:
Rūšys | Vandenys | Draudimo laikotarpiai |
Plekšnės (Platichthys flesus) | 26 pakvadratis | Nuo vasario 1 d. iki balandžio 30 d. |
Plekšnės | 28 ir 29 pakvadračiai į pietus nuo 59° 30′ šiaurės platumos | Nuo vasario 1 d. iki balandžio 30 d. |
Plekšnės | 32 sektorius | Nuo vasario 1 d. iki birželio 30 d. |
Plekšnių patelės | 22 pakvadratis, išskyrus II priede apibūdintą geografinę sritį | Nuo vasario 1 d. iki balandžio 30 d. |
Plekšnės (Pleuronectes platessa) | 26 pakvadratis | Nuo vasario 1 d. iki balandžio 30 d. |
Plekšnės | 27, 28 ir 29 pakvadračiai į pietus nuo 59° 30′ šiaurės platumos | Nuo vasario 1 d. iki balandžio 30 d. |
Plekšnių patelės | 22 sektorius, išskyrus II priede apibūdintą geografinę sritį ir 24 bei 25 sektorius | Nuo vasario 1 d. iki balandžio 30 d. |
Paprastasis otas (Psetta maxima) | 22, 24, 25 ir 26 pakvadračiai | Nuo birželio 1 d. iki liepos 31 d. |
Rombas (Scophtalamus rhombus) | 22, 24, 25 ir 26 pakvadračiai | Nuo birželio 1 d. iki liepos 31 d. |
2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies nuostatų, plekšnės, papildomai sugautos žvejojant menkes per minėtoje straipsnio dalyje nurodytą laikotarpį, gali būti laikomos laive, jeigu jos sudaro 10 % viso laive esančio menkių laimikio svorio.
3 straipsnis
Verslinio dydžio žuvys
1. Žuvys laikomos smulkiomis, jeigu jos yra mažesnės už III priede nurodytą verslinį atitinkamos rūšies žuvų dydį, sugaunamų nurodytuose vandenyse.
2. Žuvis matuojama nuo užčiauptų žiočių iki uodegos peleko galiuko.
3. Žuvų, kurios yra mažesnės už verslinio dydžio žuvis, net jei jos priegaudos dalis, negalima laikyti laive, perkrauti, iškrauti, gabenti, perdirbti, konservuoti, parduoti arba laikyti, pateikti ar siūlyti pardavimui. Jeigu yra galimybė, jas būtina iš karto paleisti atgal į jūrą, kol dar gyvos.
4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 3 dalies, smulkios menkės gali sudaryti 5 % laive esančio menkių laimikio kiekio.
5. Menkės priegauda žvejojant silkę ir bretlingius, gali sudaryti ne daugiau kaip 10 % viso laimikio svorio. Smulkios menkės turi sudaryti ne daugiau kaip 5 % menkių priegaudos kiekio.
4 straipsnis
Priegaudos kiekio nustatymas procentais
1. 2 straipsnio 2 dalyje nurodyti priegaudos kiekiai procentais nustatomi kaip viso laive po rūšiavimo esančio menkių kiekio arba viso laivo triume ar iškrovimo vietoje esančio menkių kiekio svorio dalis.
2. 3 straipsnio 4 dalyje nurodyti priegaudų kiekiai procentais nustatomi kaip viso laive po rūšiavimo esančio žuvų kiekio arba viso laivo triume ar iškrovimo vietoje esančio žuvų kiekio svorio dalis.
3. Išsamios priegaudų kiekių nustatymo taisyklės gali būti priimtos 13 straipsnyje nustatyta tvarka.
5 straipsnis
Mažiausias tinklo akių dydis
1. Draudžiama naudoti arba traukti bet kokį tralą, danišką velkamąjį tinklą ar panašų tinklą, kurio akys yra mažesnės, negu nustatyta IV priede atitinkamiems vandenims, žuvų rūšims arba rūšių grupei.
2. Draudžiama naudoti inkarinius plūduriuojančius tinklus arba dreifuojančius tinklus, kurių akys yra mažesnės, negu nustatyta IV priede lašišų žvejybai.
3. Draudžiama naudoti žiauninius tinklus, kurių akys yra mažesnės, negu nustatyta IV priede atitinkamuose vandenyse, atitinkamoms žuvų rūšims arba rūšių grupei.
6 straipsnis
Tinklo akių dydžio matavimas
1. Tikrinant tinklus, jų akys matuojamos plokščiu 2 mm storio matuokliu, pagamintu iš tvirtos medžiagos, neprarandančios savo formos. Matuoklis yra sudarytas iš kelių briaunai lygiagrečių šonų, sujungtų nuo 1 iki 8 cm siaurėjančiomis dalimis, arba tik iš tokių siaurėjančių dalių. Matuoklio paviršiuje ant briaunai lygiagrečios dalies, jeigu tokia yra, ir ant siaurėjančios dalies yra nurodyti milimetrai. Ant siaurėjančios dalies plotis yra pažymėtas kas 1 mm vienodais atstumais.
2. Matuojant akies dydį, matuoklis įstatomas statmenai tinklo pagrindui į siauriausią akies angos vietą, kad, ištempus ją įstrižai per visą ilgį, būtų galima išmatuoti ilgąją akies ašį. Matuoklis rankomis stipriai stumiamas į akies angą tol, kol dėl tinklo pasipriešinimo jį sustabdo siaurėjančios briaunos. Vienos akies dydis nustatomas pagal matavimo prietaiso plotį tame taške, kuriame jis sustoja.
3. Tinklo akių dydis nustatomas pagal vidutinį ne mažiau kaip 20 atsitiktinai pasirinktų viena po kitos ilgosios tinklo ašies kryptimi išsidėsčiusių akių dydį. Matuojant neatsižvelgiama į mažiau kaip 10 akių, kurios yra 50 cm nutolusios nuo virvelių, virvių arba menkių linijos.
4. Tinklo akys matuojamos tik tada, kai tinklas yra šlapias.
5. Atskira akis nelaikoma maža, jeigu per ją lengvai pralenda matavimo prietaiso dalis, atitinkanti mažiausią akies dydį, nustatytą IV priede pagal žuvų rūšis, vandenis ir atitinkamas tinklų rūšis.
7 straipsnis
Tvirtinimas prie tinklų
1. Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies, išorėje prie apatinės bet kokio tralo dalies galima tvirtinti brezentinę, tinklinę ar kitą medžiagą, apsaugančią nuo susidėvėjimo arba jį mažinančią. Tokia medžiaga tvirtinama tik išilgai priekinių ir šoninių maišagalio galų.
2. Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies, iš lauko prie maišagalio ir prailginimo leidžiama pritvirtinti sutvirtinimo maišą. Sutvirtinimo maišas yra cilindro pavidalo tinklo gabalas, apgaubiantis maišagalį ir prailginimą. Jis gali būti pagamintas iš tokios pat ar sunkesnės negu maišagalis ar prailginimas medžiagos. Sutvirtinimo maišo akys turi būti bent du kartus didesnės už maišagalio akis, tik mažiausios akys turi būti ne mažiau kaip 80 mm dydžio.
Sutvirtinimo maišas gali būti tvirtinamas šiose vietose:
a) priekiniame gale; ir
b) užpakaliniame gale; ir, arba
c) pririšamas prie maišagalio ir prailginimo aplink vieną akių eilę; arba
d) pririšamas išilgai vienos akių eilės.
3. Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies, traluose, daniškuose velkamuosiuose tinkluose ir panašiuose tinkluose leidžiama naudoti negrįžtantį arba užsidarantį tinklą, kurio akys yra mažesnės už maišagalio akis.
Užsidarantis tinklas gali būti tvirtinamas prie maišagalio vidaus ir priekio.
Atstumas nuo taško, prie kurio tvirtinamas užsidarantis tinklas, maišagalio priekyje iki tinklo galo turi būti ne mažiau kaip tris kartus didesnis už užsidarančio tinklo ilgį.
8 straipsnis
Žvejybos įrankių naudojimas
1. Tam tikroje geografinėje zonoje arba tam tikrą laikotarpį draudžiami žvejybos įrankiai laive turi būti laikomi neparuošti naudojimui draudžiamoje zonoje arba draudžiamą laikotarpį. Atsarginiai įrankiai laikomi atskirai ir neparuošti naudoti.
2. Žvejybos įrankiai yra neparuošti naudoti, jeigu:
- kalbant apie tralus, daniškus velkamuosius tinklus ir panašius tinklus,
a) tralų lentos yra pritvirtintos prie apsauginio borto arba laivo statmenų iš vidaus arba iš išorės; ir
b) tempimo virvės ir lynai yra nuimti nuo tralų lentų arba svarsčių,
- kalbant apie lašišų žvejybos įrankius,
a) tinklai laikomi po pririštu apdangalu;
b) virvės ir kabliai laikomi uždarytose dėžėse;
- kalbant apie suraukiamus gaubiamuosius tinklus, pagrindinė arba apatinė viela yra nuimta nuo tinklo.
3. Geografinėje zonoje, kurią riboja linija, jungianti toliau nurodytas koordinates, visus metus draudžiama žvejybai naudoti bet kokį tralą, danišką velkamąjį ir panašų tinklą:
šiaurės platumos, 54°23′ | 14°35′ rytų ilgumos |
šiaurės platumos, 54°14′ | 14°25′ rytų ilgumos |
šiaurės platumos, 54°17′ | 14°17′ rytų ilgumos |
šiaurės platumos, 54°24′ | 14°11′ rytų ilgumos |
šiaurės platumos, 54°27′ | 14°25′ rytų ilgumos |
šiaurės platumos, 54°23′ | 14°35′ rytų ilgumos |
4. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, menkių žvejybos metu laive leidžiama laikyti tik patvirtintus menkių žvejybos įrankius arba tinklus, kurių akys yra didesnės už IV priede nustatytus dydžius. Laivui, kuriame yra menkėms žvejoti nepatvirtinti įrankiai, menkes iškrauti draudžiama.
9 straipsnis
Lašišų ir jūrinių upėtakių žvejybos apribojimai
1. Lašišų (Salmo salar) arba jūrinių upėtakių (Salmo trutta) žvejybos metu:
- dreifuojančiuosius arba inkarinius tinklus nuo birželio 15 d. iki rugsėjo 30 d. draudžiama naudoti 22-28, 29 pakvadračių į pietus nuo 59°30′ šiaurės platumos ir 32 pakvadračio vandenyse,
- dreifuojančiuosius arba inkarinius tinklus nuo birželio 1 d. iki rugsėjo 15 d. draudžiama naudoti 29, 30 ir 31 pakvadračių vandenyse į šiaurę nuo 59°30′ šiaurės platumos,
- dreifuojančiuosius arba inkarinius lynus nuo balandžio 1 d. iki lapkričio 15 d. draudžiama naudoti 22-31 pakvadračių vandenyse,
- dreifuojančiuosius arba inkarinius lynus nuo birželio 1 d. iki rugsėjo 15 d. draudžiama naudoti 32 pakvadračio vandenyse.
Pasibaigus sezonui draudžiama zona, skaičiuojant nuo bazinių linijų, yra keturios jūros mylios, išskyrus 32 pakvadratį, ir zoną į rytus nuo 22° 30′ rytų platumos (Bengtskär švyturys) Suomijos žvejybos zonoje, kurioje nuo liepos 1 d. iki rugsėjo 15 d. draudžiama žvejybai naudoti dreifuojančiuosius ir inkarinius tinklus.
2. Lašišų (Salmo salar) arba jūrinių upėtakių (Salmo trutta) žvejybos metu:
- vienam laivui draudžiama iš karto naudoti daugiau kaip 600 tinklų, kurių ilgis, matuojant pagal priekinę žvejybos įrankių virvę, ne daugiau kaip 35 metrai. Laive galima laikyti žvejybai leidžiamą tinklų skaičių, ir ne daugiau kaip 100 atsarginių tinklų,
- vienam laivui draudžiama iš karto naudoti daugiau kaip 2000 kablių, jeigu žūklei naudojami dreifuojantieji arba inkariniai lynai.
Atstumas tarp ant dreifuojančiųjų ir inkarinių lynų esančių kablių smaigalio ir koto turi būti ne mažesnis už 19 mm.
Laive galima laikyti žvejybai nustatytą kablių skaičių ir ne daugiau kaip 200 atsarginių kablių.
Bendro pobūdžio nuostatos
10 straipsnis
1. Draudžiama tiesiogiai žvejoti menkes ir plekšnes (Pleuronectidae), jeigu jas iškrauti ketinama kitiems, nei žmonių maistui, tikslams.
2. Žvejybai negalima naudoti sprogstamųjų, nuodingų arba svaiginančių medžiagų.
3. Draudžiama naudoti inkarinius arba dreifuojančius įrankius nepažymėjus plūdurais arba kitais identifikavimo ženklais.
4. Draudžiama į Baltijos jūrą, Belts ir Sound išleisti egzotiškų rūšių žuvis ir žvejoti jas bei eršketus, jeigu tai nenumatyta 13 straipsnyje nustatyta tvarka priimtose taisyklėse ir Gdansko konvencijoje numatytuose įpareigojimuose. Egzotiškoms priskiriamos žuvų rūšys, paprastai negyvenančios Baltijos jūroje, Belts ir Sound vandenyse .
11 straipsnis
Šis reglamentas netaikomas žvejybos operacijoms, skirtoms tik moksliniams tyrimams, kurie atliekami gavus atitinkamos valstybės narės ar valstybių narių leidimą ir jai (joms) prižiūrint, ir apie kuriuos iš anksto informuojama Komisija ir valstybė narė arba valstybės narės, kurios(-ių) vandenyse atliekamas tyrimas.
Šio straipsnio pirmoje dalyje nustatytiems tikslams sužvejotas žuvis, vėžiagyvius ir moliuskus galima parduoti, laikyti, demonstruoti arba siūlyti parduoti, jeigu:
- jie atitinka II ir III prieduose nustatytus standartus ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 3759/92 [6] 2 straipsnį priimtus pardavimo standartus, arba
- jie tiesiogiai parduodami kitiems, nei žmonių maistui, tikslams.
Bet kokią šio straipsnio pirmoje dalyje nurodytą operaciją atliekantys laivai turi turėti valstybės narės, su kurios vėliava jie plaukia, leidimą.
12 straipsnis
Šis reglamentas netaikomas žvejybos operacijoms, kurios atliekamos dirbtinio žuvų, vėžiagyvių arba moliuskų atsargų papildymo arba jų perkėlimo metu.
Šio straipsnio pirmoje dalyje nustatytiems tikslams sugautų žuvų, vėžiagyvių ir moliuskų negalima parduoti žmonių vartojimui, pažeidžiant kitas šio reglamento nuostatas.
13 straipsnis
1. Valstybės narės gali taikyti žuvų atsargų apsaugos ir valdymo priemones, jeigu jos yra susijusios su:
a) vietinėmis atsargomis, kurios vertingos tik atitinkamos valstybės narės žvejams; arba
b) sąlygomis ir procedūromis, skirtomis techninėmis priemonėmis apriboti laimikius;
i) papildančiomis tas, kurios yra nustatytos Bendrijos žuvininkystės reglamentuose; arba
ii) nustatančiomis didesnius reikalavimus už tokiuose reglamentuose išdėstytus būtiniausius reikalavimus,
jeigu tokios priemonės, taikomos tik atitinkamos valstybės narės žvejams, atitinka Bendrijos teisę ir bendrąją žuvininkystės politiką arba Gdansko konvencijoje nustatytus įpareigojimus.
2. Apie bet kokį nacionalinių techninių priemonių taikymo arba pakeitimo projektą Komisija informuojama iš anksto, kad suspėtų pateikti savo pastabas.
Jei per vieną mėnesį nuo tokio pranešimo gavimo Komisija paprašo, atitinkama valstybė narė trims mėnesiams nuo pranešimo datos sustabdo planuojamų priemonių įgyvendinimą, kad per šį terminą Komisija galėtų nuspręsti, ar priemonės atitinka 1 dalies nuostatas.
Jeigu Komisija priima sprendimą, apie kurį ji privalo informuoti kitas valstybes nares, kad numatyta priemonė neatitinka 1 dalies nuostatų, atitinkama valstybė narė tokią priemonę įgyvendina tik atitinkamai ją pakeitus.
Atitinkama valstybė narė iš karto informuoja valstybes nares ir Komisiją apie priimtas priemones, tam tikrais atvejais, kai jos atitinkamai pakeičiamos.
3. Komisijos prašymu valstybės narės jai perduoda visą informaciją, kurios reikia, kad būtų galima įvertinti, ar nacionalinės techninės priemonės atitinka 1 dalies nuostatas.
4. Komisijos iniciatyva arba bet kokios valstybės narės prašymu klausimas, ar valstybės narės pritaikyta nacionalinė techninė priemonė atitinka 1 dalies nuostatas, pagal Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 17 straipsnį gali būti perduotas tikrinti Vadybos komitetui, o sprendimas gali būti priimtas to paties reglamento 18 straipsnyje nustatyta tvarka. Priėmus tokį sprendimą, mutatis mutandis taikomi 2 dalies trečiasis ir ketvirtasis papunkčiai.
5. Jeigu Komisija nustato, kad priemonė, apie kurią ji buvo informuota, neatitinka 1 dalies nuostatų, ne ilgiau kaip per vienerius metus nuo pranešimo apie priemonę datos, ji priima sprendimą, pagal kurį atitinkama valstybė narė per Komisijos nurodytą laikotarpį priemonės taikymą privalo nutraukti arba ją pakeisti. Ketvirtojo papunkčio nuostatos taikomos mutatis mutandis.
6. Apie priemones, susijusias su akvakultūra ir žvejyba nuo kranto, valstybė narė Komisijai praneša tik informaciniais tikslais.
"Akvakultūra" - tai žuvų, vėžiagyvių arba moliuskų auginimas sūriame ar sūrokame vandenyje.
14 straipsnis
Išsamios šio reglamento taikymo taisyklės priimamos Reglamento (EEB) Nr. 3760/92 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
15 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 1866/86 panaikinamas.
Nuorodos į minėtą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir turėtų būti skaitomos pagal VI priedo A dalyje pateiktą koreliacinę lentelę.
16 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1997 m. gruodžio 18 d.