Tarybos direktyva
1989 m. rugsėjo 25 d.
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą galvijų embrionais ir jų importą iš trečiųjų šalių
(89/556/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi galvijų embrionų panaudojimas yra dalis veiksmingos veisimo politikos, užtikrinančios didesnį produktyvumą bei įvairovę šiame sektoriuje; kadangi, be to, laisvas tokių embrionų judėjimas turėtų skatinti racionalų vystymąsi, atsižvelgiant į optimalių gamybos faktorių panaudojimą;
kadangi Direktyvoje 64/432/EEB [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/360/EEB [5] yra pateiktos nuostatos dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis; kadangi, be to, Direktyvoje 72/462/EEB [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/227/EEB [7] yra pateiktos nuostatos dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų, įvežant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių;
kadangi pirmiau minėtos nuostatos užtikrino, jog Bendrijos vidaus prekyboje galvijais ir kiaulėmis bei juos įvežant iš trečiųjų šalių, kilmės šalis užtikrina, kad buvo įvykdyti nustatyti gyvūnų sveikatos kriterijai ir tokiu būdu buvo faktiškai užkirstas kelias plisti gyvūnų ligoms; kadangi, nežiūrint to, prekiaujant embrionais, toks ligų plitimo pavojus vis dėlto išlieka;
kadangi Bendrijos politikos derinant nacionalines nuostatas dėl gyvūnų sveikatos, reglamentuojančias Bendrijos vidaus prekybą gyvūnais ir gyvūnų produktais kontekste, dabar būtina sukurti suderintą gyvūnų embrionų importo į Bendriją ir prekybos jais Bendrijoje sistemą;
kadangi Bendrijos vidaus prekybos embrionais kontekste valstybė narė, kurioje surinkti embrionai, privalo įsipareigoti užtikrinti, kad embrionai buvo surinkti ir apdoroti prižiūrint patvirtintoms embrionų surinkimo darbuotojų grupėms ir kad embrionai yra gaunami iš gyvūnų, kurių sveikatos būklė nekelia jokio pavojaus plisti gyvūnų ligoms, kad embrionai buvo surinkti, apdoroti, saugomi ir gabenami, laikantis taisyklių, užtikrinančių jų sveikatos būklę ir kad pervežant juos į paskyrimo šalį, yra pridedamas gyvūnų sveikatos sertifikatas, liudijantis, kad šis įsipareigojimas yra įvykdytas;
kadangi Bendrijoje laikomasi skirtingos skiepijimo prieš snukio ir nagų ligą politikos, pateisinami ribotos trukmės nukrypimai dėl ką tik gautų embrionų, leidžiantys valstybių narių reikalavimus imtis papildomų apsaugos priemonių nuo minėtosios ligos;
kadangi reikėtų sudaryti sąrašą trečiųjų šalių, iš kurių į Bendriją gali būti importuojami embrionai, laikantis gyvūnų sveikatos kriterijų; kadangi, nepažeidžiant šio sąrašo, valstybės narės negali suteikti teisės įvežti embrionus, išskyrus tuos atvejus, kai embrionai buvo surinkti, apdoroti ir saugomi atitinkančių tam tikrus reikalavimus ir oficialiai kontroliuojamų embrionų surinkimo grupių; kadangi, be to, tame sąraše išvardintoms šalims turi būti nustatyti, atsižvelgiant į aplinkybes, specialūs gyvūnų sveikatos būklės reikalavimai; kadangi patikrinimai vietoje gali būti atliekami, siekiant įsitikinti, ar laikomasi tų reikalavimų;
kadangi, siekiant išvengti tam tikrų užkrečiamų ligų pernešimo, įvežus embrionų siuntą į Bendrijos teritoriją, būtina iš karto atlikti importo kontrolę, išskyrus tranzitą ne į Bendrijos šalis;
kadangi tranzito Bendrijos viduje atvejais, turi būti numatytos priemonės, kurių valstybės narės turi imtis po tokių patikrinimų;
kadangi imtis tam tikrų priemonių, įgyvendinant šią direktyvą, turi būti patikėta Komisijai; kadangi tam reikia nustatyti, kokiu būdu Komisija ir valstybės narės bendradarbiaus;
kadangi ši direktyva netaikoma prekybai embrionais, kurie buvo įsigyti, apdoroti ar saugomi iki tos datos, nuo kurios valstybės narės privalo atitikti jos reikalavimus,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
1. Ši direktyva nustato gyvūnų sveikatos sąlygas, kuriomis vadovaujamasi Bendrijos vidaus prekyboje bei importuojant iš trečiųjų šalių šviežius bei šaldytus galvijų embrionus.
2. Ši direktyva netaikoma embrionams gautiems in vitro apvaisinimo būdu, nei embrionams, kuriems taikomas lyties parinkimas, dvejinimas, klonavimas ar kitos manipuliacijos, pažeidžiančios zona pellucida vientisumą.
Iki 1992 metų sausio 1 d. Komisija pateikia Tarybai ataskaitą su pasiūlymais, kaip įtraukti tokius embrionus į šios direktyvos veikimo sferą.
Taryba dėl šių pasiūlymų sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
2 straipsnis
Esant reikalui, šiai Direktyvai taikomi apibrėžimai pateikti 64/432/EEB Direktyvos 2 straipsnyje bei 72/462/EEB Direktyvos 2 straipsnyje.
Be to:
a) "embrionas" - pradinės vystymosi stadijos galvijas, kol jį galima perkelti patelei recipientei;
b) "embrionų surinkimo grupė" - oficialiai patvirtinta, vadovaujama grupės veterinaro, technikų grupė ar struktūra, turinti reikiamą kvalifikaciją surinkti, apdoroti bei saugoti embrionus, laikantis A priede išdėstytų sąlygų;
c) "grupės veterinaras" - veterinaras, kuris vadovauja embrionų surinkimo grupei, laikydamasis A priede išdėstytų sąlygų;
d) "embrionų siunta" - embrionų kiekis paimtas iš vieno donoro ir turintis vieną sertifikatą;
e) "surinkimo šalis" - valstybė narė ar trečioji šalis, kurioje embrionai gaunami, surenkami, apdorojami ir, esant reikalui, saugomi, ir iš kur jie yra siunčiami į valstybę narę;
f) "patvirtinta diagnostinė laboratorija" - valstybės narės ar trečiosios šalies teritorijoje esanti laboratorija, turinti kompetentingos veterinarinės institucijos leidimą atlikti šioje direktyvoje numatytus diagnostinius testus.
II SKYRIUS Bendrijos vidaus prekybai taikomos taisyklės
3 straipsnis
Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad embrionai nebūtų siunčiami iš jos teritorijos į kitą valstybę narę, jeigu jie neatitinka tokių sąlygų:
a) jie turėjo būti pradėti dirbtinio apvaisinimo būdu, panaudojant spermą, paimtą iš patino donoro, esančio spermos surinkimo punkte, kaip numatyta Direktyvos 88/407/EEB [8] 2 straipsnio b punkte.
18 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija gali leisti prekybą tam tikrų rūšių embrionais, pradėtais kergiant su buliais, kurių sveikatos būklė atitinka šios direktyvos B priede nustatytus reikalavimus;
b) jie turi būti surinkti iš galvijų, kurių sveikatos būklė atitinka šios direktyvos B priede nustatytus reikalavimus;
c) juos turi surinkti, apdoroti ir saugoti embrionų surinkimo grupė, kuri tvirtinama, vadovaujantis 5 straipsnio 1 dalies nuostatomis;
d) juos privalo surinkti, apdoroti ir saugoti embrionų surinkimo grupė vadovaujantis šios direktyvos A priedo nuostatomis;
e) gabenant į valstybę narę pristatymo šalį jie turi turėti gyvūnų sveikatos sertifikatus, atitinkančius 6 straipsnio 1 dalies nuostatas.
4 straipsnis
1. Valstybės narės, kuriose neskiepijama nuo snukio ir nagų ligos iki 1992 metų gruodžio 31 d. gali:
- drausti į jų teritoriją įvežti šviežius embrionus iš tų valstybių narių, kuriose skiepijama nuo snukio ir nagų ligos, ir
- papildomai reikalauti, kad įvežant šaldytus embrionus iš valstybių narių, kuriose skiepijama nuo snukio ir nagų ligos:
i) gyvūnai donorai būtų iš ūkio:
- kuriame 30 dienų iki surinkimo nei vienas galvijas nebuvo paskiepytas nuo snukio ir nagų ligos,
- kuriam, kaip numatyta Direktyvoje 64/432/EEB, netaikomas draudimas ar karantinas;
ii) embrionai privalėjo būti laikomi nustatytomis sąlygomis mažiausiai 30 dienų iki išsiuntimo.
2. Iki 1992 metų sausio 1 d. Taryba peržiūri šį straipsnį, remdamasi Komisijos ataskaita su pateiktais pasiūlymais.
5 straipsnis
1. Embrionų surinkimo grupė, kaip numatyta 3 straipsnio c punkte, patvirtinama tik tuo atveju, jei laikomasi A priedo I skyriaus nuostatų ir jei embrionų surinkimo grupė atitinka kitas šios direktyvos nuostatas.
Kompetentinga institucija turi būti informuojama apie bet kokius esminius grupės sudėties pakeitimus.
Grupės patvirtinimas pratęsiamas, kai pakeičiamas grupės veterinaras arba jei įvyksta jos sudėties ar jos turimos įrangos esminiai pokyčiai.
Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas stebi, kad būtų laikomasi pirmiau minėtų nuostatų. Patvirtinimas panaikinamas, jeigu nebesilaikoma vienos ar daugiau nuostatų.
2. Visos patvirtintos embrionų surinkimo grupės registruojamos valstybės narės kompetentingoje institucijoje, kur kiekvienai grupei suteikiamas veterinarijos registracijos numeris. Kiekviena valstybė narė siunčia kitoms valstybėms narėms ir Komisijai embrionų surinkimo grupių sąrašą bei jų veterinarinės registracijos numerius; joms taip pat pranešama apie bet kokius tokio sąrašo pakeitimus.
Jei kuri nors valstybė narė mano, kad kitoje valstybėje narėje esanti embrionų surinkimo grupė nesilaiko arba nebesilaiko patvirtinimo metu numatytų nuostatų, apie tai ji praneša tos valstybės kompetentingai institucijai. Pastaroji imasi visų būtinų priemonių ir praneša kitos valstybės narės kompetentingai institucijai apie priimtus sprendimus bei jų priežastis.
Jeigu ta kita valstybė narė baiminasi, kad nebuvo imtasi būtinų priemonių arba kad tos priemonės yra nepakankamos, ji apie tai praneša Komisijai, kuri stengsis pasiremti vieno ar daugiau veterinarijos ekspertų nuomone. Atsižvelgiant į eksperto išvadas, valstybėms narėms gali būti leista, remiantis 17 straipsnyje nustatyta tvarka, laikinai uždrausti į jų šalies teritoriją įvežti tos grupės surinktus embrionus.
Vienam ar keliems veterinarijos ekspertams pateikus naują išvadą, toks leidimas gali būti panaikintas 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
Veterinarijos ekspertai turi būti valstybės narės, nedalyvaujančios ginče, piliečiais.
3. 18 straipsnyje nustatyta tvarka bus priimtos išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės.
6 straipsnis
1. Prie kiekvienos embrionų siuntos pridedamas gyvūnų sveikatos sertifikatas, parengtas valstybės narės kurioje buvo surinkti embrionai, oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pagal C priede nurodytą pavyzdį. Kiekvienai siuntai parengiamas atskiras sertifikatas
2. Gyvūnų sveikatos sertifikatas turi:
a) būti nustatytos formos ir parašytas bent viena oficialia paskyrimo valstybės narės kalba;
b) būti skirtas vienam siuntos gavėjui;
c) jo originalas turi būti siunčiamas kartu su embrionų siunta į paskyrimo vietą.
III SKYRIUS Importo iš trečiųjų šalių taisyklės
7 straipsnis
1. Embrionai importuojami tik iš tų trečiųjų šalių ar jų dalių, kurios yra nurodytos sąraše, parengtame 18 straipsnyje nustatyta tvarka. Sąrašas gali būti papildytas ar pataisytas tokia pačia tvarka.
2. Sprendžiant, ar į 1 dalyje minimą sąrašą gali būti įtrauktos trečiosios šalys, ar jų dalys, ypatingai atsižvelgiama:
a) į trečiosios šalies galvijų, kitų naminių gyvūnų bei laukinės gamtos būklę, ypač atkreipiant dėmesį į egzotines gyvūnų ligas, bei į toje šalies aplinkos sanitarijos būklę, kuri galėtų pakenkti gyvūnų sveikatai valstybėse narėse;
b) kaip reguliariai ir skubiai trečioji šalis pateikia informaciją apie užkrečiamąsias gyvūnų ligas savo teritorijoje, ypač tas, kurios minimos Tarptautinio epizootinio biuro A ir B sąrašuose;
c) į trečiosios šalies taisykles dėl gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės;
d) į trečiosios šalies veterinarinių tarnybų struktūrą bei jų įgaliojimus;
e) į užkrečiamųjų gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės priemonių organizavimą ir įgyvendinimą; ir
f) į garantijas, kurias gali suteikti trečioji šalis, kad bus laikomasi šioje direktyvoje numatytų taisyklių.
3. 1 dalyje nurodytas sąrašas ir visos vėlesnės jo pataisos skelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
8 straipsnis
1. 18 straipsnyje nustatyta tvarka parengiamas sąrašas embrionų surinkimo grupių, kurios turi teisę surinkti, apdoroti bei saugoti trečiosiose šalyse embrionus, kurie bus gabenami į valstybes nares. Ta pačia tvarka sąrašas gali būti papildomas ar pakeičiamas.
2. Sprendžiant, ar embrionų surinkimo grupė trečiojoje šalyje gali būti įtraukta į 1 dalyje minimą sąrašą, ypatingas dėmesys kreipiamas į embrionų surinkimo sistemos toje šalyje veterinarinę priežiūrą, veterinarinių tarybų įgaliojimus bei embrionų surinkimo grupių priežiūrą.
3. Embrionų surinkimo grupė gali būti įtraukta į 1 dalyje nurodytą sąrašą tik tuo atveju, jei:
a) ji vykdo savo veiklą vienoje iš šalių arba jų dalyse, nurodytų 7 straipsnio 1 dalyje minimame sąraše;
b) ji atitinka reikalavimus, numatytus A priede;
c) minimų trečiųjų šalių veterinarinės tarnybos ją oficialiai patvirtino eksportui į Bendriją ir
d) ją mažiausiai du kartus per metus tikrina minėtųjų trečiųjų šalių oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas.
9 straipsnis
1. Embrionai iš trečiosios šalies ar jos dalies, minimos 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka sudarytame sąraše, importuojami tik, jei tie embrionai:
a) gaunami iš gyvūnų donorų, kurie visą laiką prieš paimant iš jų embrionus, mažiausiai 6 mėnesius išbuvo tos trečiosios šalies teritorijoje ir ne daugiau kaip dviejose bandose, kurios atitinka bent 2 dalyje numatytus reikalavimus;
b) atitinka gyvūnų sveikatos reikalavimus, patvirtintus 18 straipsnyje nustatyta tvarka dėl embrionų importo iš tos šalies.
Priimant reikalavimus nurodytus pirmojoje pastraipoje, atsižvelgiama į:
a) sveikatos būklę teritorijoje, kur surenkami embrionai, atkreipiant ypatingą dėmesį į ligas, minimas Tarptautinio epizootinio biuro A sąraše;
b) bandos, iš kurios surenkami embrionai, sveikatos būklę, taip pat ir tyrimo reikalavimus;
c) galvijo donoro sveikatos būklę ir tyrimo reikalavimus;
d) embrionų surinkimo, apdorojimo ir saugojimo reikalavimus.
2. Nustatant galvijų sveikatos būklę dėl tuberkuliozės, galvijų bruceliozės bei enzootinės galvijų leukozės, kaip numatyta 1 dalyje, vadovaujamasi standartais nurodytais Direktyvos 64/432/EEB A ir G prieduose. Pagal 18 straipsnyje numatytą procedūrą bei kiekvienu konkrečiu atveju, galima ir nesivadovauti tomis nuostatomis, jeigu trečioji šalis pateikia panašias ir bent jau lygiavertes garantijas dėl gyvūnų sveikatos.
3. 4 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
10 straipsnis
1. Teisė importuoti embrionus suteikiama tik pateikus gyvūnų sveikatos sertifikatą, kurį išduoda ir pasirašo trečiosios šalies, kurioje surenkami embrionai, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas.
Sertifikatas turi būti:
a) bent jau paskyrimo valstybės narės oficialia kalba ar kalbomis bei valstybės narės, kur atliekama 11 straipsnyje numatyta importo kontrolė, oficialia kalba ar kalbomis;
b) skirtas tik vienam siuntos gavėjui;
c) kartu su embrionais turi būti siunčiamas sertifikato originalas.
2. Sertifikatas turi būti atitinkamos formos pagal pavyzdį, parengtą kaip numatyta 18 straipsnyje.
11 straipsnis
1. Kiekviena embrionų siunta, patenkanti į Bendrijos teritoriją, prieš paleidžiant ją į apyvartą, turi būti patikrinama arba siunčiama į muitinę atlikti muitinės procedūrą.
Embrionus draudžiama įsileisti į Bendriją, jei importo kontrolės metu paaiškėja, kad:
- embrionai atgabenti ne iš trečiosios šalies ar jos dalių, kurios nurodytos 7straipsnio 1 dalyje numatytame sąraše,
- embrionus surinko, apdorojo ir saugojo embrionų surinkimo grupė, kurios nėra 8 straipsnio 1 dalyje numatytame sąraše,
- embrionai atgabenti iš trečiosios šalies ar jos dalių, iš kur pagal 14 straipsnio 2 dalį importas yra draudžiamas,
- gyvūnų sveikatos sertifikatas, lydintis importuojamųjų embrionų siuntą, neatitinka 10 straipsnyje nurodytų sąlygų arba sąlygų nustatytų vadovaujantis tuo straipsniu.
Ši dalis nėra taikoma embrionams, atgabentiems į Bendrijos muitinės teritoriją, kur atliekamos tranzito procedūros, kad siunta galėtų būti gabenama toliau į paskyrimo vietą, esančią už minėtosios teritorijos ribų.
Tačiau ji taikoma tais atvejais, kai, gabenant per Bendrijos teritoriją, atsisakoma muitinės tranzito.
2. Pakyrimo valstybė narė gali imtis būtinų priemonių, tarp jų ir karantino, kad kilus įtarimui, galėtų patikrinti, ar embrionai nėra užkrėsti patogenais.
3. Jeigu dėl priežasčių, nurodytų 1 ir 2 dalyse, embrionų importas yra uždraustas, o eksportuojančioji trečioji šalis per 30 dienų neleidžia grąžinti embrionų atgal, kompetentinga paskyrimo valstybės narės veterinarinė tarnyba gali nurodyti juos sunaikinti.
12 straipsnis
Kiekviena embrionų siunta, kurią valstybei narei leista importuoti į Bendriją, remiantis 11 straipsnio 1 dalyje numatyta patikrinimo tvarka, siunčiant į kitą valstybę narę, turi turėti gyvūnų sveikatos sertifikato originalą arba jo kopiją, patvirtintą atsakingos institucijos, kuri atliko patikrinimą pagal 11 straipsnį.
13 straipsnis
Bet kokias išlaidas, susijusias su 11 straipsnio 2 ir 3 dalyse minimų priemonių įgyvendinimu, padengia siuntėjas, gavėjas arba jų atstovas, negaudami už tai jokios kompensacijos iš valstybių narių.
IV SKYRIUS Apsaugos ir kontrolės priemonių taisyklės
14 straipsnis
1. Kokios nors užkrečiamos, embrionų pernešamos gyvūnų ligos protrūkio atveju, tai ligai paplitus arba atsiradus kokiai kitai, susijusiai su gyvūnų sveikata aplinkybei, dėl kurios gali kilti pavojus galvijų sveikatai valstybėje narėje ir jeigu:
- tai susiję su valstybės narės teritorija, gali būti taikomos apsaugos priemonės numatytos Direktyvos 64/432/EEB 9 straipsnyje,
- tai susiję su visa ar dalimi trečiosios šalies teritorijos, paskyrimo valstybė narė uždraudžia tiesiogiai ar netiesiogiai per kitą valstybę narę importuojamų embrionų įvežimą arba iš visos trečiosios šalies teritorijos arba tik iš jos dalies.
2. Apie priemones, kurių pagal 1 dalį imasi valstybės narės, bei apie tokių priemonių panaikinimą nedelsiant informuojamos kitos valstybės narės bei Komisija, kartu nurodant ir priežastis, paskatinusias imtis tokių priemonių.
17 straipsnyje numatyta tvarka gali būti nuspręsta tas priemones pakeisti, ypač siekiant jas suderinti su kitų valstybių narių priimtomis priemonėmis, arba atšaukti.
3. Jeigu kyla situacija aprašyta 1 dalyje, ir jeigu reikalinga, kad kitos valstybės narės taip pat taikytų toje dalyje numatytas priemones, esant reikalui, pakeistas vadovaujantis 2 dalimi, imamasi atitinkamų veiksmų, 17 straipsnyje nustatyta tvarka. Atnaujinti importą iš trečiosios šalies leidžiama tokia pat tvarka.
15 straipsnis
1. Komisijos veterinarijos ekspertai, bendradarbiaudami su valstybių narių ar trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis gali atlikti patikrinimą vietoje, jei to reikia, siekiant užtikrinti vienodą direktyvos taikymą.
Surinkimo šalis, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, teikia visokeriopą paramą vykdantiems savo pareigas ekspertams. Komisija informuoja valstybę, iš kurios buvo surinkti embrionai, apie tyrimo rezultatus.
Valstybė, kurioje surenkami embrionai, imasi visų reikalingų priemonių, atsižvelgdama į tyrimo rezultatus. Jeigu ta šalis nesiima tokių priemonių, Veterinarijos nuolatiniam komitetui išnagrinėjus padėtį, Komisija gali įpareigoti valstybes nares atsisakyti priimti į savo teritoriją tokiu būdu gautus, apdorotus ar surinkimo grupės saugomus embrionus arba panaikinti leidimą trečiosioms šalims.
2. Bendrosios nuostatos dėl šio straipsnio įgyvendinimo, ypač dėl 1 dalies pirmoje pastraipoje minimo patikrinimų dažnumo, turi būti priimtos 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
V SKYRIUS Baigiamosios nuostatos
16 straipsnis
Dėl priedų pataisų, ypač atsižvelgiant į naujausius technikos pasiekimus, bus sprendžiama vadovaujantis 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
17 straipsnis
1. Kai turi būti laikomasi procedūros, numatytos šiame straipsnyje, pirmininkas savo iniciatyva arba pareikalavus valstybės narės atstovui, persiunčia klausimą komitetui.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.
4. Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota dauguma.
Jeigu per 15 dienų nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas, Taryba nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.
18 straipsnis
1. Kai reikia laikytis numatytos šiame straipsnyje tvarkos, pirmininkas nedelsdamas, savo iniciatyva arba paprašius valstybės narės atstovui, kreipiasi į komitetą.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.
4. Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota dauguma.
Jeigu Taryba per 3 mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.
19 straipsnis
1. Ši direktyva netaikoma embrionams, kurie buvo surinkti, apdoroti ir saugomi valstybės narės teritorijoje iki 1991 m. sausio 1 d.
2. Kol neįsigalioja sprendimai priimti, vadovaujantis 7, 8, ir 9 straipsniais, embrionams iš trečiųjų šalių valstybės narės netaiko palankesnių sąlygų negu tos, kurios atsiranda taikant II skyrių.
20 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1991 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
21 straipsnis
Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1989 m. rugsėjo 25 d.