KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 727/2006
2006 m. gegužės 12 d.
kuriuo nustatomos ir administruojamos sušaldytos ir perdirbimui skirtos jautienos importo tarifų kvotos (2006 m. liepos 1 d.-2007 m. birželio 30 d.)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (1), ypač į jo 32 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1)
Pagal PPO planą CXL Bendrija turi atidaryti 50 700 tonų metinę importo tarifų kvotą sušaldytai perdirbimui skirtai jautienai. Be to, derybų metu susitarus ir dėl to Europos bendrijai ir Australijai pasirašius susitarimą pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV:6 ir XXVIII straipsnius dėl nuolaidų pakeitimo Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Maltos Respublikos, Slovakijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Vengrijos Respublikos įsipareigojimų sąraše, joms stojant į Europos Sąjungą (2), kuris buvo patvirtintas Tarybos sprendimu (EB) Nr. 2006/106/EB (3), Bendrija įsipareigojo savo įsipareigojimo sąraše visų valstybių narių atžvilgiu tokią importo kvotą padidinti 4 003 tonomis.
(2)
Įgyvendinimo taisykles reikėtų nustatyti 2006-2007 metų, prasidedančių 2006 m. liepos 1 d., kvotoms. Tačiau dėl planuojamo Bulgarijos ir Rumunijos stojimo į Europos Sąjungą sutarties įsigaliojimo ir nepažeidžiant tos sutarties 39 straipsnio bei siekiant suteikti tų šalių operatoriams galimybę pasinaudoti tokia kvota nuo šių šalių įstojimo datos, kvotos laikotarpis turėtų būti padalintas į dvi dalis, o taikant šią kvotą suteikiamas kiekis turėtų būti tolygiai paskirstomas tais dviem laikotarpiais, atsižvelgiant į Bendrijos ir šalių, teikiančių produktus pagal tokias kvotas, prekybos modelius.
(3)
Sušaldytos jautienos importui pagal tarifų kvotas taikomi importo muitai ir sąlygos, išdėstytos 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (4) I priedo trečios dalies 7 priedo 13 punkte.
(4)
Todėl, siekiant išvengti spekuliacijos, galimybė pasinaudoti kvotomis turėtų būti suteikiama tik aktyviems perdirbėjams, perdirbantiems mėsą perdirbimo įmonėje, patvirtintoje pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004 nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (5), 4 straipsnį, arba 2007 m. sausio 1 d. įsigaliojus Bulgarijos ir Rumunijos stojimo į Europos Sąjungą sutarčiai, perdirbimo įmonėms tose šalyse, kurios pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 854/2004 nustatančio specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (6), buvo patvirtintos tinkamos eksportuoti perdirbtus mėsos produktus į Bendriją.
(5)
Importuojant į Bendriją pagal tarifų kvotas, reikia pateikti importo licenciją pagal Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 29 straipsnio 1 dalies 1 pastraipą. Licencijas galima išduoti paskirsčius importo teises, kurios buvo suteiktos gavus reikalavimus atitinkančių perdirbėjų paraiškas. 2000 m. birželio 9 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1291/2000, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (7), ir 1995 m. birželio 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1445/95 dėl importo ir eksporto licencijų taikymo galvijienos sektoriuje taisyklių, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 2377/80 (8), nuostatos turėtų būti taikomos importo licencijoms, išduodamoms pagal šį reglamentą.
(6)
Siekiant išvengti spekuliacijų, importo licencijos perdirbėjams turėtų būti išduodamos tik tokiam kiekiui, kokiam buvo suteiktos importo teisės. Be to, dėl tos pačios priežasties kartu su importo teisių paraiška paliekamas užstatas. Kaip nurodoma 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2220/85, nustatančiame bendras išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (9), importo teisių paraiška pagal suteiktas teises turėtų būti laikoma pagrindiniu reikalavimu.
(7)
Taikant tarifų kvotas, reikalinga griežta importo priežiūra ir efektyvūs tarifų kvotų panaudojimo ir paskirties patikrinimai. Todėl perdirbimą leidžiama atlikti tik toje įmonėje, kuri yra nurodyta importo licencijoje.
(8)
Siekiant užtikrinti, kad importuota mėsa būtų naudojama pagal tarifų kvotų specifikacijas, yra reikalaujama sumokėti užstatą. To užstato dydį reikėtų nustatyti atsižvelgiant į skirtumą tarp muitų dydžių, taikomų kvotose numatytiems ir kitiems kiekiams.
(9)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Galvijienos vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
54 703 tonų sušaldytos jautienos su kaulais, klasifikuojamos KN kodais 0202 20 30, 0202 30 10, 0202 30 50, 0202 30 90 arba 0206 29 91 ir skirtos perdirbti Bendrijoje, importo tarifų kvota (toliau - kvota) atidaroma 2006 m. liepos 1 d.-2007 m. birželio 30 d. laikotarpiui, atsižvelgiant į šiame reglamente išdėstytas sąlygas.
2 straipsnis
1. Šiame reglamente A produktas reiškia perdirbtą produktą, klasifikuojamą KN kodais 1602 10, 1602 50 31, 1602 50 39 arba 1602 50 80, kurio sudėtyje yra tik galvijiena, kurio kolageno ir baltymų santykis yra ne didesnis kaip 0,45, o raumeningumas siekia bent 20 % liesos mėsos skerdenoje, neskaitant subproduktų, ir riebalai su drebučiais sudaro ne mažiau kaip 85 % bendros masės.
Kolagenu laikomas hidroksiprolinas, padaugintas iš 8. Hidroksiprolino sudėtis nustatoma pagal ISO metodą 3496-1994.
Liesos galvijienos sudėtis, į kurią neįeina riebalai, nustatoma Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2429/86 (10) priede išdėstyta tvarka.
Subproduktams priskiriamos: galva ir atpjovos (įskaitant ausis), kojos, uodega, širdis, tešmuo, kepenys, inkstai, kasa (užkrūčio liauka ir kasa), smegenys, plaučiai, gerklė, storoji diafragma, blužnis, liežuvis, didžioji taukinė, stuburas, valgomoji oda, reprodukciniai organai (t. y. gimda, kiaušidės ir sėklidės), skydinė liauka, hipofizis.
Produktas turi būti taip termiškai apdorotas, kad to pakaktų siekiant užtikrinti mėsos baltymų koaguliaciją visame produkte, kurio įpjautame paviršiuje, pjaunant išilgai per storiausią vietą, šviesiai rožinio skysčio gali visai nepasirodyti.
2. Šiame reglamente B produktas reiškia perdirbtą produktą, į kurio sudėtį įeina jautiena, išskyrus:
a)
Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 1 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytus produktus; arba
b)
šio straipsnio 1 dalyje išvardytus produktus.
Tačiau perdirbtas produktas, klasifikuojamas KN kodu 0210 20 90, kuris buvo džiovintas arba rūkytas tiek, kad visiškai dingo šviežios mėsos spalva ir konsistencija, o vandens ir baltymų santykis neviršija 3,2, laikomas B produktu.
3 straipsnis
1. 1 straipsnyje minimas bendras kiekis dalijamas į dvi dalis ir paskirstomas šitaip:
a)
43 000 tonų sušaldytos jautienos, skirtos A produktų gamybai, iš kurių:
i)
30 000 tonų 2006 m. liepos 1 d.-2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui;
ii)
13 000 tonų 2007 m. sausio 1 d.-2007 m. birželio 30 d. laikotarpiui;
b)
11 703 tonų sušaldytos jautienos, skirtos B produktų gamybai, iš kurių:
i)
8 200 tonų 2006 m. liepos 1 d.-2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui;
ii)
3 503 tonos 2007 m. sausio 1 d.-2007 m. birželio 30 d. laikotarpiui.
2. Kvotoms naudojami šie eilės numeriai:
-
09.4057 - 1 dalies a punkte nurodytam kiekiui,
-
09.4058 - 1 dalies b punkte nurodytam kiekiui.
3. Importo muitai, taikomi sušaldytai jautienai pagal kvotas, yra nustatyti I priede.
4 straipsnis
1. Importo teisių pagal kvotą paraišką gali pateikti tik perdirbimo įmonės (arba kiti subjektai jų vardu), patvirtintos pagal Reglamento (EB) Nr. 853/2004/EEB 4 straipsnį, kurios nuo 2005 m. liepos 1 d. bent kartą užsiėmė perdirbtų jautienos produktų gamyba.
2007 m. sausio 1 d. įsigaliojus Bulgarijos ir Rumunijos stojimo į Europos Sąjungą sutarčiai, tose šalyse esančios perdirbimo įmonės, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 854/2004 12 straipsnį yra leidžiama eksportuoti į Bendriją mėsos gaminius, ir kurios užsiėmė perdirbtų jautienos produktų gamyba bent kartą nuo 2005 m. liepos 1 d., gali kreiptis dėl importo teisių šioje kvotoje antruoju laikotarpiu numatytiems kiekiams, kaip tai yra nurodyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir b punkto ii papunktyje.
Kiekvienai 3 straipsnio 1 dalyje nurodytai kiekio kategorijai iš kiekvienos patvirtintos perdirbimo įmonės galima priimti tik vieną paraišką, kurioje nurodytas kiekis neturi viršyti 10 % kiekvieno skirto kiekio, importo teisėms gauti.
Importo teisių paraiškos gali būti pateiktos tik toje valstybėje narėje, kurioje pareiškėjas yra registruotas PVM mokėtoju.
2. Pateikiant importo teisių paraišką, už kiekvieną 100 kg sumokamas 6 eurų užstatas.
3. Kartu su importo teisių paraiška pateikiamas įrodymas, nurodantis, kad yra laikomasi 1 dalies 1 ir 2 pastraipos sąlygų.
Kompetentinga nacionalinė institucija sprendžia, kokiais dokumentais reikia įrodyti šių sąlygų laikymąsi.
Tačiau tie operatoriai, kurie pateikė tokį įrodymą kartu su importo teisių paraiška dėl pirmuoju laikotarpiu pagal kvotas suteikiamų kiekių, kaip tai yra nurodyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir b punkto i papunktyje, yra atleidžiami nuo reikalavimo pateikti tokį įrodymą, kai jie pateikia importo teisių paraišką dėl antruoju laikotarpiu pagal kvotas suteikiamų kiekių, kaip tai yra nurodyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir b punkto ii papunktyje.
5 straipsnis
1. Visose importo teisių paraiškose, susijusiose su A ar B produktų gamyba, kiekis išreiškiamas mėsos su kaulais ekvivalentu.
Šioje dalyje 100 kg jautienos su kaulais prilygsta 77 kg jautienos be kaulų.
2. Importo teisių paraiškos, susijusios su A arba B produktų gamyba, turi pasiekti kompetetingą instituciją:
a)
ne vėliau kaip antrą penktadienį nuo šio reglamento paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje datos, iki 13.00 val. Briuselio laiku, jei tai yra su pirmuoju laikotarpiu susijusios paraiškos, kaip tai yra nurodyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir b punkto i papunktyje;
b)
ne vėliau kaip iki 2007 m. sausio 12 d. 13.00 val. Briuselio laiku, jei tai yra su antruoju laikotarpiu susijusios paraiškos, kaip tai yra nurodyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir b punkto ii papunktyje.
3. Valstybės narės ne vėliau kaip antrą penktadienį nuo atitinkamų laikotarpių 2 dalyje nurodytoms paraiškoms paduoti pabaigos persiunčia Komisijai pareiškėjų, pagal kiekvieną iš šių dviejų kategorijų prašomų kiekių ir perdirbimo įmonių patvirtinimo numerių sąrašą.
Visa informacija, taip pat informacija, kad paraiškų negauta, siunčiama faksu arba elektroniniu paštu, naudojant II ir III prieduose pateiktas formas.
4. Komisija kuo įmanoma skubiau nusprendžia, kokiems kiekiams bus patenkintos paraiškos, jei reikia, prašomo kiekio procentais.
6 straipsnis
1. Importuojant sušaldytą jautieną, dėl kurios importo pagal 5 straipsnio 4 dalį buvo suteiktos importo teisės, reikia pateikti importo licenciją.
2. Kalbant apie 4 straipsnio 2 dalyje minimą užstatą, importo licencijos paraiška, atitinkanti suteiktas importo teises, yra pagrindinis reikalavimas, kaip tai yra apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnio 2 dalyje.
Jei Komisija, taikydama 5 straipsnio 4 dalį, nustato sumažinimo koeficientą, sumokėtas užstatas grąžinamas atsižvelgiant į skirtumą tarp prašytų ir skirtų importo teisių.
3. Suteiktos importo teisės perdirbėjams leidžia įgyti importo licencijas kiekiams, atitinkantiems suteiktas teises.
Importo teisių paraiškas galima pateikti tik:
a)
valstybėje narėje, kurioje buvo pateikta importo teisų paraiška;
b)
perdirbėjams, kuriems buvo suteiktos importo teisės, arba jų vardu.
4. Užstatas sumokamas kompetentingoje institucijoje importo metu, užtikrinant, kad perdirbėjas, kuriam buvo suteiktos importo teisės, visą importuotą mėsą savo paraiškoje licencijai gauti nurodytoje įmonėje perdirbtų į reikalingus galutinius produktus per tris mėnesius nuo importo datos.
Užstato sumos nustatytos IV priede.
7 straipsnis
Jei šiame reglamente nenurodyta kitaip, galioja Reglamentai (EB) Nr. 1291/2000 ir (EB) Nr. 1445/95.
8 straipsnis
1. Paraiškoje licencijai gauti ir licencijoje pateikiama ši informacija:
a)
8 langelyje - kilmės šalis;
b)
16 langelyje - vienas iš tinkamų 1 straipsnyje nurodytų KN kodų;
c)
20 langelyje - bent vienas V priede nurodytų įrašų.
2. Kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 23 straipsnio 1 dalyje, importo licencijos galioja 120 dienų nuo faktinės licencijos išdavimo datos. Tačiau importo licencijos nebegalioja po 2007 m. birželio 30 d.
3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 50 straipsnio 1 dalį visiems importuotiems kiekiams, kurie viršija importo licencijoje nurodytą kiekį, yra taikomas visas prekių išleidimo į laisvą apyvartą dieną galiojantis Bendrojo muitų tarifo muitas.
9 straipsnis
Valstybės narės sukuria fizinių ir dokumentų patikrinimų sistemą, kuri užtikrintų, kad visa mėsa būtų perdirbama perdirbimo įmonėje į atitinkamoje importo licencijoje nurodytos kategorijos produktą per 3 mėnesius nuo importo datos.
Sistema apima kiekių ir kokybės fizinius patikrinimus perdirbimo pradžioje, jo metu ir po jo. Tuo tikslu perdirbėjai bet kuriuo metu, pateikdami atitinkamą gamybos apskaitą, turi įrodyti importuotos mėsos tapatumą ir panaudojimą.
Kompetentinga institucija, atlikdama techninį gamybos metodo patikrinimą, pagal poreikį gali atsižvelgti į nuostolius dėl skysčių pašalinimo ir nuopjovas.
Tam, kad patikrintų galutinio produkto kokybę ir nustatytų jo atitikimą perdirbėjo nustatytai produkto sudėčiai, valstybės narės paima tipinius mėginius ir atlieka tų produktų analizę. Šių veiksmų išlaidas apmoka pats perdirbėjas.
10 straipsnis
1. 6 straipsnio 4 dalyje minimas užstatas grąžinamas atsižvelgiant į kiekį, dėl kurio per septynis mėnesius nuo importo datos kompetentingai institucijai buvo pateiktas įrodymas, kad visa arba dalis importuotos mėsos nurodytoje įmonėje buvo perdirbta į atitinkamus produktus per tris mėnesius nuo importo datos.
Tačiau, jei perdirbimas atliktas praėjus 1 pastraipoje nurodytam trijų mėnesių laikotarpiui, užstatas gražinamas, atėmus 15 % nuo užstato ir 2 % nuo likusios sumos už kiekvieną uždelstą dieną.
Jei perdirbimo įrodymas nustatomas per 1 pastraipoje nurodytą septynių mėnesių laikotarpį, o pateikiamas per 18 mėnesių praėjus septynių mėnesių laikotarpiui, sulaikyta suma, atėmus 15 % užstato sumos, grąžinama.
2. Suma, kuri nebuvo grąžinta iš 6 straipsnio 4 dalyje nurodyto užstato, negrąžinama ir paliekama kaip muito mokestis.
11 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2006 m. gegužės 12 d.