Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2055/93
1993 m. liepos 19 d.
skiriantis specialųjį referencinį kiekį tam tikriems pieno ir pieno produktų gamintojams
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
kadangi tam tikri pieno ir pieno produktų gamintojai dėl to, kad įsipareigojo pasitraukti iš pieno rinkos ar pakeisti pienines bandas, referenciniais metais, kuriuos valstybės narės nustatė įgyvendindamos kvotų sistemą, iš savo ūkių netiekė ar nepardavė pieno ar pieno produktų; kadangi dėl to tiems gamintojams nebuvo skirtas referencinis kiekis;
kadangi 1984 m. kovo 31 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 857/84, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 804/68 5c straipsnyje nurodyto mokesčio taikymo pieno ir pieno produktų sektoriuje bendrąsias taisykles [3], kelis kartus Reglamentais (EEB) Nr. 764/89 [4] ir (EEB) Nr. 1639/91 [5] buvo iš dalies pakeistas tų gamintojų naudai;
kadangi Teisingumo Teismas 1992 m. gruodžio 3 d. sprendimu byloje C 224/90 Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnio 1 dalies antrąją įtrauką paskelbė negaliojančia, kaip numatyta minėtuose Reglamentuose (EEB) Nr. 764/89 ir (EEB) Nr. 1636/91, tokia apimtimi, kokia ji neleidžia skirti specialiojo referencinio kiekio pagal 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1078/77, nustatantį priemokų už pasitraukimą iš pieno ir pieno produktų rinkos ir melžiamų bandų pakeitimą sistemą [6], suteiktos išmokos gavėjams; kadangi šie gavėjai jau gavo referencinį kiekį kitam ūkiui pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 2 ar 6 straipsnį;
kadangi vėliau Teisingumo Teismas 1993 m. gegužės 19 d. priimtame bylos C-81/91 sprendime pateikė specialiojo referencinio kiekio skyrimo principo ir būdų išaiškinimą tuo atveju, kai perduodama dalis ūkio, kuriam toks kiekis jau buvo skirtas pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnį;
kadangi 1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3950/92, nustatantis papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje [7], nuo 1993 m. balandžio 1 d. panaikino Reglamentą (EEB) Nr. 857/84; kadangi reikėtų padaryti išvadas iš paminėtų teismo sprendimų ir priimti naują reglamentą, numatantį viso perduoto ūkio ar jo dalies perėmėjui, kuriam nebuvo skirtas specialusis referencinis kiekis, tam tikromis sąlygomis tokį kiekį skirti;
kadangi, norint visiškai atsižvelgti į Teisingumo Teismo sprendimus, būtina priimti nuostatas, kuriose būtų atsižvelgiama į tai, ar buvo perduotas visas ūkis ar tik jo dalis, o pastaruoju atveju - į tai, ar ūkiui buvo ar nebuvo skirtas specialusis referencinis kiekis pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnį;
kadangi pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnį specialusis referencinis kiekis yra laikinai, o vėliau galutinai skiriamas, jei laikomasi tam tikrų sąlygų; kadangi minėtomis sąlygomis konkrečiai nurodoma, kad atitinkamas pareiškėjas privalo vėl pradėti pieno gamybos veiklą, kurios jis turėjo visiškai atsisakyti; kadangi šiuo atveju pagal Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 9 straipsnio c punktą suinteresuotieji perėmėjai yra aktyvūs pieno gamintojai; kadangi dėl to, skiriant specialųjį referencinį kiekį, jiems negali būti taikomos tokios pat sąlygos, kokios yra nustatytos Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnyje;
kadangi jei ūkiui, kurio dalis buvo perduota, pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnį jau yra paskirtas specialusis referencinis kiekis, tas kiekis, remiantis 1993 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo sprendimu, turėtų būti padalytas perdavėjui ir perėmėjui ir turėtų būti parengtos būtinos tokio padalijimo taisyklės, kurios nekliudytų valstybėms narėms, esant reikalui, panaudoti nacionalinį rezervą;
kadangi, jei būtų privalomai ar pasirinktinai pasinaudota nacionaliniu rezervu, reikėtų nustatyti, kad būtent tokiu tikslu tą rezervą būtina papildyti pagal Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 nuostatas, o prireikus - pagal to reglamento 5 straipsnį ir 8 straipsnio pirmąją įtrauką,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Gamintojas, atitinkantis Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 9 straipsnio c punkto apibrėžimą, kuris:
- yra išmokos už pasitraukimą iš pieno rinkos arba bandos pakeitimą pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1078/77 gavėjas, pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnį neturintis teisės gauti specialiojo referencinio kiekio, nes yra gavęs referencinį kiekį pagal to Reglamento 2 arba 6 straipsnį, arba
- pagal tas pačias nuostatas perėmė dalį ūkio, už kurį pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3a straipsnį nebuvo skirtas referencinis kiekis,
pateikęs prašymą, gauna specialųjį referencinį kiekį, jeigu:
- jis įrodo, kad perėmė ir laikėsi perdavėjo įsipareigojimo pasitraukti iš pieno rinkos arba pakeisti pienines bandas įsigytame ūkyje ar perimtoje ūkio dalyje,
- minėto įsipareigojimo galiojimo laikas pasibaigė 1982 m. gruodžio 31 d.,
- prašymo dieną jis nebuvo perdavęs viso ūkio ar visos perimtos ūkio dalies,
- pagal vėliau nustatytinus kriterijus paremdamas savo prašymą įrodo, kad savo ūkyje gali padidinti produkcijos apimtį prašomo specialiojo referencinio kiekio verte.
2. Tuo atveju kai ūkiui, kurio dalis buvo perimta, kai jai buvo taikomos Reglamento (EEB) Nr. 1078/77 nuostatos, buvo skirtas referencinis kiekis pagal Reglamento Nr. 857/84 3a straipsnį, remiantis kiekiu, už kurį buvo išlaikyta arba įgyta teisė į išmoką pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1078/77, tas referencinis kiekis padalijamas perdavėjui ir ūkio dalies perėmėjui:
- pastarojo prašymu, jei jis atitinka Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 9 straipsnio c punkto apibrėžimą ir įvykdo šio straipsnio 1 dalies trečiojoje, ketvirtojoje ir penktojoje įtraukose nustatytas sąlygas,
- proporcingai pašarų plotams, nurodytiems Reglamento (EEB) Nr. 1391/78 1 straipsnio 1 dalies d punkte ir perduotiems pagal Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 7 straipsnio nuostatas.
Jei atlikus perdavimus pagal atitinkamas nuostatas toks padalijimas pasirodo neįmanomas arba nereikšmingas perėmėjo teisių atžvilgiu, taikoma šio straipsnio 1 dalis.
Tačiau nukrypstant nuo pirmosios pastraipos nuostatų, valstybės narės gali įgyvendinti perėmėjo teises kiekiais iš Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 5 straipsnyje nurodyto nacionalinio rezervo, jei tas rezervas yra pakankamas.
2 straipsnis
Specialųjį referencinį kiekį, nurodytą 1 straipsnio 1 dalyje, valstybė narė nustato pagal objektyvius kriterijus proporcingai pašarų plotams, nurodytiems Reglamento (EEB) Nr. 1391/78 1 straipsnio 1 dalies d punkte, kuriuos gamintojas eksploatavo savo prašymo dieną, ir remiantis kiekiu, pagal kurį buvo apskaičiuota išmoka, atėmus tam tikrą procentą, kurį sudaro visi referenciniams kiekiams taikomi sumažinimai, nustatyti pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 2 straipsnį, visais atvejais įskaitant pagrindinį 4,5 % sumažinimą, arba pagal to reglamento 6 straipsnį.
Kai gamintojas jau yra gavęs referencinį kiekį ūkiui pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3 straipsnio 1 ir 2 dalis ir (arba) pagal c dalį, arba pagal Reglamento (EEB) Nr. 1546/88 5 straipsnio 4 dalį ir (arba) 9 straipsnio 2 dalį, arba pagal Reglamento (EEB) Nr. 857/84 2 straipsnį, jei valstybė narė nepritaikė minėtos 9 straipsnio 2 dalies ir (arba) Reglamento (EEB) Nr. 857/84 3b ar 3c straipsnių ir (arba) Reglamento (EEB) Nr. 1637/91 2 straipsnio 45 dalies c punkto, pirmojoje pastraipoje nurodytas specialusis referencinis kiekis sumažinamas tokiu pačiu dydžiu.
3 straipsnis
Kiekiai, kurių reikia specialiesiems referenciniams kiekiams skirti 1 straipsnio 1 dalyje minėtiems gamintojams, imami iš rezervo, nurodyto Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 5 straipsnyje.
1 straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje minėtu atveju, jeigu perdavėjas savo ūkyje negali toliau verstis pieno gamyba dėl to, kad dalijasi specialiuoju referenciniu kiekiu, jam gali būti skiriami kiekiai iš nacionalinio rezervo. Tuo tikslu valstybės narės nustato kriterijus, į kuriuos reikia atsižvelgti.
4 straipsnis
Iki 1997 m. gruodžio 31 d., kai 1 straipsnyje apibrėžtiems gamintojams valstybės narės leidžia laikinus perdavimus, nurodytus Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 6 straipsnio 1 dalyje, specialusis referencinis kiekis atitinkamam laikotarpiui perduodamas į nacionalinį rezervą.
Jei iki 1996 m. spalio 1 d. dalyvaujama kokioje nors priemonėje, susijusioje su visišku referencinių kiekių atsisakymu, specialusis referencinis kiekis grąžinamas į nacionalinį rezervą, nurodytą Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 5 straipsnyje, o už perduotą kiekį, atėmus minėtąjį specialųjį kiekį, mokama kompensacija.
Jei visas ūkis ar jo dalis, kurią sudaro įgytas ūkis ir kiti gamintojo eksploatuojami gamybos padaliniai, yra parduota ar išnuomota iki 1996 m. spalio 1 d., atitinkamas specialusis referencinis kiekis grąžinamas į Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 5 straipsnyje nurodytą nacionalinį rezervą proporcingai parduotam ar išnuomotam plotui.
5 straipsnis
Gamintojui, kuris pagal šį reglamentą gavo specialųjį referencinį kiekį, netaikomas papildomas mokestis už kiekius, pagamintus iki 1993 m. balandžio 1 d., kurie neviršija jo jau turimo referencinio kiekio kartu su specialiuoju referenciniu kiekiu.
Gamintojui, kurio specialusis referencinis kiekis yra sumažintas pagal 1 straipsnio 2 dalį, netaikomas mokestis už pieno kiekius, parduotus iki 1994 m. balandžio 1 d., kurie neviršija jo 1993 m. balandžio 1 d. turėto kiekio.
6 straipsnis
Šio reglamento nuostatos vienodai taikomos ir tais atvejais, kai 1 straipsnyje minėtas gamintojas atitinkamą ūkį įgijo paveldėjimo ar paveldėjimui prilyginamu būdu.
7 straipsnis
Prašymą skirti specialųjį referencinį kiekį gamintojai paduoda valstybės narės kompetentingai institucijai iki 1993 m. lapkričio 1 d.
8 straipsnis
Šio reglamento taikymo išsamios taisyklės priimamos Reglamento (EEB) Nr. 804/68 30 straipsnyje nustatyta tvarka.
9 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1993 m. liepos 19 d.