Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1901/2000
2000 m. rugsėjo 7 d.
nustatantis tam tikras Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3330/91 dėl prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistinių duomenų įgyvendinimo nuostatas
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1991 m. lapkričio 7 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3330/91 dėl prekybos prekėmis tarp valstybių narių [1] statistinių duomenų su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1624/2000 [2], ypač į jo 30 straipsnį,
kadangi:
(1) Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3046/92, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 3330/91 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2535/98 [3], įgyvendinimo nuostatas ir iš dalies jį pakeičiantis [4], buvo keletą kartų ir nemažai taisytas.
(2) Komisijos reglamentai (EEB) Nr. 2256/92 [5], (EB) Nr. 1125/94 [6] ir (EB) Nr. 2820/94 [7] nustato papildomas Reglamento (EEB) Nr. 3330/91 įgyvendinimo nuostatas, visų pirma susijusias su statistinėmis ribomis, rezultatų perdavimo terminais ir individualių sandorių ribinėmis vertėmis pateikiant prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistinius duomenis.
(3) Darant tolesnius Reglamento (EEB) Nr. 3046/92 pakeitimus, reikėtų parengti atitinkamus reglamentus, kurie palengvintų įmonių bei administracijų naštą.
(4) Norint nustatyti, kokie turėtų būti renkami prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistiniai duomenys, reikėtų tiksliai apibrėžti Intrastato sistemos taikymo sritį, atsižvelgiant ir į įtrauktinas, ir į neįtrauktinas į apskaitą prekes.
(5) Turi būti nustatyta data, nuo kurios Bendrijos vidaus ūkio subjektai jau privalo laikytis įsipareigojimo teikti informaciją, ir apibrėžta trečiosios šalies, kurią už informacijos suteikimą atsakinga šalis gali įpareigoti atlikti tą užduotį, įsipareigojimų apimtis.
(6) Būtina smulkiai išdėstyti tam tikras taisykles, kurių turi laikytis atitinkami departamentai visų pirma tam, kad Bendrijos vidaus ūkio subjektai galėtų veiksmingai tvarkyti savo registrus.
(7) Pagrindinis Intrastato sistemos elementas yra informacijos apie Bendrijos vidaus sandoriams taikomą pridėtinės vertės mokestį panaudojimas. Norint užtikrinti, kad būtų galima patikrinti statistinių duomenų išsamumą, derėtų glaustai pateikti informaciją, kurią gautų valstybių narių administracinės institucijos, atsakančios už pridėtinės vertės mokesčio taikymą, ir tos, kurios atsako už statistinių duomenų, susijusių su prekyba prekėmis tarp valstybių narių, surinkimą.
(8) Bendrijos vidaus ūkio subjektų našta turi būti kuo labiau sumažinta atleidžiant juos nuo įsipareigojimo teikti statistinius duomenis arba supaprastinant procedūras. Šis palengvinimas turi apsiriboti tik patenkinamos statistinių duomenų kokybės, kurią reikia atitinkamai apibrėžti, pateikimu. Visos valstybės narės privalo turėti kokybę užtikrinančias priemones ir kartu atsižvelgti į savo ekonomikos bei prekybos struktūrą.
(9) Reikia nurodyti tam tikriems duomenims taikomų ribų apskaičiavimo būdus. Statistinių duomenų rinkimo tvarkos požiūriu tie būdai turi skirtis nuo tvarkos, taikomos statistinėms ir mokesčių deklaracijoms.
(10) Net nustačius statistinių duomenų ribas, išlieka už informacijos teikimą atsakingos šalys, vykdančios daug mažos vertės sandorių ir įpareigotos pateikti apie juos pačią smulkiausią informaciją, ir tas įpareigojimas yra neproporcingai didelė našta palyginti su taip gaunamos informacijos naudingumu. Ši našta turi būti sumažinta.
(11) Reikėtų sudaryti prekių, kuriomis prekiaujant nebūtina pateikti statistinės ataskaitos, sąrašą.
(12) Reikėtų išsamiau apibrėžti perduotinus duomenis ir jų perdavimo tvarką.
(13) Iš kiekio vienetų, pagrindinis rodiklis yra kilogramais išreikšta neto masė, todėl reikėtų ją nurodyti beveik visų prekių rūšims. Tačiau tam tikriems produktams šis matavimo vienetas nėra pats tinkamiausias. Todėl už informacijos teikimą atsakinga šalis tokiu atveju turėtų būti atleista nuo įpareigojimo nurodyti neto masę.
(14) Konkretus prekių judėjimas gali sudaryti didelę statistinių duomenų apie prekybą prekėmis tarp valstybių narių dalį. Jei nėra suderintų Bendrijos nuostatų, pažeidžiamas įvairių valstybių narių statistinių duomenų palyginamumo principas. Jei įmanoma, laikantis atitinkamų tarptautinių rekomendacijų, reikėtų geriau suderinti konkretaus prekių judėjimo atvejais taikomus įstatymus dėl statistinių duomenų.
(15) Norėdamos užtikrinti reguliarų ir savalaikį Bendrijos valstybių narių prekybos statistinių duomenų rengimą, savo rezultatus valstybės narės privalo perduoti laikydamosi bendro grafiko. Reikėtų skirti bendruosius ir išsamiuosius duomenis norint optimaliai patenkinti vartotojų poreikius ir atsižvelgti į duomenų rinkimo bei apdorojimo reikalavimus.
(16) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistinių duomenų komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
I SKYRIUS
BENDRIEJI PRINCIPAI
1 straipsnis
Kaupdamos prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistinius duomenis, Bendrija ir jos valstybės narės, laikydamosis šio reglamento taisyklių, taiko Reglamentą (EEB) Nr. 3330/91, toliau - pagrindinis reglamentas.
2 straipsnis
Intrastato sistema yra taikoma ir Tarybos direktyvos 92/12/EEB [8] 3 straipsnio 1 dalyje nurodytiems produktams, neatsižvelgiant į tai, kokios formos ir kokio turinio dokumentas pateikiamas vežant juos per valstybių narių teritorijas.
3 straipsnis
1. Instrastato sistema netaikoma:
a) prekėms, įvežtoms arba gautoms taikant muitinės prekių įvežimo perdirbti procedūrą (sąlyginio neapmokestinimo sistema) arba prekių perdirbimo muitinei prižiūrint procedūrą;
b) prekėms, vežamoms iš vienos Bendrijos statistinės teritorijos dalies į kitą, kai bent viena iš jų nėra Tarybos direktyvoje 77/388/EEB [9] apibrėžta Bendrijos teritorijos dalis.
Tačiau, nepažeidžiant muitinės taisyklių, minėtoms prekėms yra taikomos šio reglamento nuostatos, išskyrus jo 2, 4, 5 8-20 straipsnius, 24 straipsnio 1 dalį, 2 dalį (išskyrus trečią įtrauką), 3 ir 4 dalis bei 28, 29, 30 ir 47 straipsnius.
2. Valstybės narės atsako už duomenų apie 1 dalyje nurodytas prekes rinkimą remdamosi tokioms prekėms taikytinomis muitinės procedūromis.
3. Jei nėra Bendrojo administracinio dokumento statistinių duomenų kopijos su pagrindinio reglamento 23 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytais duomenimis, muitinių departamentai bent kartą per mėnesį atitinkamiems statistikos departamentams, laikydamiesi su jais priimtų susitarimų, siunčia periodinį tų pačių duomenų pagal prekių rūšis sąrašą.
2 SKYRIUS
INFORMACIJOS TEIKĖJAI IR REGISTRAI
4 straipsnis
1. Kiekvienas fizinis arba juridinis asmuo, pirmąkart Bendrijoje vykdydamas prekybines operacijas, nepriklausomai nuo to, ar prekės yra įvežamos, ar išvežamos, tampa atsakingas už reikalaujamos informacijos pateikimą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 20 straipsnio 5 dalyje.
2. 1 dalyje minima šalis jos atliekamų Bendrijos vidaus operacijų duomenis pateikia pagrindinio reglamento 13 straipsnyje nurodytoje periodinėje deklaracijoje nuo to mėnesio, kurį yra viršijama asimiliacijos riba, laikydamasi jai taikomos ribos reglamentuojančių nuostatų.
3. Kai yra keičiamas už informacijos teikimą atsakingos šalies PVM registracijos numeris pasikeitus nuosavybės teisei, pavardei, adresui, juridiniam statusui ar kitai informacijai, neturinčiai didelio poveikio jo operacijoms Bendrijoje, keitimosi laikotarpiu nebūtina tai šaliai taikyti šio straipsnio 1 dalies nuostatos. Jai išlieka privalomi tie patys statistinių duomenų teikimo įsipareigojimai, buvę privalomi iki to pasikeitimo.
5 straipsnis
1. Pagrindinio reglamento 9 straipsnio 1 dalyje paminėta trečioji šalis toliau yra vadinama trečiąja šalimi deklarante.
2. Trečioji šalis deklarantė kompetentingiems nacionaliniams departamentams teikia šią informaciją:
a) pagal 6 straipsnio 1 dalį informaciją, kurios reikia:
- identifikuoti save,
- identifikuoti kiekvieną iš šalių, atsakingų už informacijos teikimą ir jai pačiai perdavusių šią užduotį;
b) kiekvienai už informacijos teikimą atsakingai šaliai - duomenis, kuriuos reikia pateikti pagal pagrindinį reglamentą ir jo įgyvendinimo dokumentus.
6 straipsnis
1. Norint nustatyti Bendrijos vidaus ūkio subjekto tapatybę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 10 straipsnyje, būtina tokia informacija:
- tikslus vardas ir pavardė arba firmos pavadinimas,
- tikslus adresas, įskaitant pašto kodą,
- pagrindinio reglamento 10 straipsnio 6 dalyje nurodytomis aplinkybėmis - PVM registracijos numeris.
Tačiau pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalyje minimi statistikos departamentai gali nereikalauti viename arba daugiau punktų paminėtos informacijos arba jų pačių nustatytomis aplinkybėmis nereikalauti, kad šią informaciją pateiktų Bendrijos vidaus ūkio subjektai.
Pagrindinio reglamento 10 straipsnio 3 dalyje nurodytose valstybėse narėse Bendrijos vidaus ūkio subjekto tapatybę padedančią nustatyti informaciją pirmiau minėtiems statistikos departamentams teikia minėtame straipsnyje nurodytos mokesčių institucijos, kai ir jeigu ją gauna, jei tie departamentai nėra susitarę kitaip.
2. Bendrijos vidaus ūkio subjektų registre minimalus pagrindinio reglamento 10 straipsnyje apie kiekvieną ūkio subjektą įrašytinų duomenų sąrašas yra toks:
a) įrašymo į registrą metai ir mėnuo;
b) informacija, kurios reikia norint nustatyti ūkio subjekto tapatybę, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje;
c) prireikus, siuntos išsiuntimo ar jos gavimo atveju, nuoroda į tai, ar už informacijos teikimą atsako ūkio subjektas, ar trečioji šalis deklarantė;
d) jei šalis yra informacijos teikėja - jos Bendrijos vidaus operacijų bendra vertė pagal mėnesius ir pagal srautus yra pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalyje minima vertė. Tačiau šios informacijos registruoti nereikia, jeigu pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalyje nurodytos statistinės informacijos tikrinimas ir minėto reglamento 28 straipsnyje minimų statistinių ribų veikimo tikrinimas yra organizuojami atskirai nuo Bendrijos vidaus ūkio subjektų registro tvarkymo.
Kompetentingi nacionaliniai departamentai gali įrašinėti į registrą kitus duomenis laikydamiesi savo reikalavimų.
7 straipsnis
Norint įgyvendinti pagrindinio reglamento 10 straipsnio 6 dalies nuostatas, pateisinama išimtimi gali būti laikomas toks atvejis, kai už informaciją apie konkrečias operacijas atsako ne pats ūkio subjektas kaip juridinis asmuo, o šį subjektą sudaranti dalis, pvz., filialas, tam tikros rūšies veiklą vykdantis padalinys ar vietinis vienetas.
8 straipsnis
1. Atsakingosios mokesčių įstaigos pagrindinio reglamento 11 straipsnio 1 dalyje paminėtuose sąrašuose nurodo Bendrijos vidaus ūkio subjektai, kurie dėl apžvalginiu laikotarpiu įvykusio pasidalijimo, susijungimo arba veiklos nutraukimo jau neturėtų būti įtraukti į šiuos sąrašus.
2. Pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalyje minima finansinio pobūdžio informacija, kurią už pridėtinės vertės mokesčio įstatymų taikymą atsakingos valstybės narės administracinės institucijos suteikia tos valstybės narės departamentams, atsakingiems už prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistinių duomenų rengimą, apsiriboja ta informacija, kurią pagal Direktyvos 77/388/EEB 22 straipsnio nuostatas turi pateikti atsiskaitantieji už PVM.
9 straipsnis
1. Duomenis, kuriuos reikia pateikti remiantis pagrindiniu reglamentu ir jį įgyvendinant, už informacijos pateikimą atsakinga šalis perduoda:
a) laikydamasi galiojančių Bendrijos nuostatų;
b) tiesiogiai kompetentingiems nacionaliniams departamentams arba per valstybių narių tam tikslui arba kitiems statistiniams ar administraciniams tikslams įsteigtas duomenų surinkimo įstaigas;
c) už konkretų ataskaitinį laikotarpį savo pačios nuožiūra:
- arba vienoje deklaracijoje per kompetentingų nacionalinių departamentų nustatytą laiką, kurį ji nurodo už informacijos teikimą atsakingoms šalims skirtose instrukcijose,
- arba keliose dalinėse deklaracijose. Šiuo atveju kompetentingi nacionaliniai departamentai gali reikalauti, kad su jais būtų susitarta dėl perdavimo dažnumo ir terminų, o paskutinioji dalinė deklaracija turi būti perduota per ankstesnėje pirmoje įtraukoje nustatytą terminą.
2. Taikant nuo šio straipsnio 1 dalies leidžiančią nukrypti nuostatą, už informacijos teikimą atsakinga šalis, pasinaudojanti išimtimi taikant pagrindinio reglamento 28 straipsnio 4 dalyje numatytą asimiliacijos ribą, perduodama informaciją privalo laikytis tik atsakingų už mokesčius įstaigų taisyklių.
3. Pagal pagrindinio reglamento 34 straipsnį, šio straipsnio nuostatos dėl deklaravimo periodiškumo netrukdo sudaryti sutartį, numatančią teikti duomenis per realiai nustatytą laiką tuo atveju, kai jie perduodami elektroniniu būdu.
4. Taikant nuo šio straipsnio 1 dalies leidžiančią nukrypti nuostatą, valstybėse narėse, kuriose periodinė statistikos deklaracija yra tokia pati kaip ir periodinė mokesčių deklaracija, statistinės deklaracijos perdavimą reglamentuojančios nuostatos rengiamos laikantis Bendrijos arba nacionalinių mokesčių reglamentų.
3 SKYRIUS
STATISTINĖS RIBOS IR IŠIMTYS
1 skirsnis
Bendras ribų veikimas
10 straipsnis
Valstybės narės kasmet nustato pagrindinio reglamento 28 straipsnyje minimas asimiliacijos ir supaprastinimo ribas. Nustatydamos šias ribas jos užtikrina, kad, pirma, šios ribos atitiktų šiame skyriuje nustatytus reikalavimus, ir, antra, būtų iki galo išnaudotos galimybės palengvinti Bendrijos vidaus ūkio subjektų naštą.
11 straipsnis
Šiame skirsnyje:
a) "paklaida" - tai gautų rezultatų skirtumas, susidarantis taikant ir netaikant 10 straipsnyje minimas ribas. Kai taikant ribas gauti rezultatai yra koreguojami, paklaida apskaičiuojama pagal pakoreguotus rezultatus;
b) "bendroji vertė" koreguojant ribas yra išvežtų arba įvežtų prekių, kurias Bendrijos vidaus ūkio subjektai deklaravo per 12 mėnesių (išskyrus prekes, kurioms pagal pagrindinio reglamento 5 straipsnio nuostatas yra daroma išimtis) vertė;
c) "apskaitos lygis"- tai išvežtų arba įvežtų prekių, už kurias atsiskaitė asimiliacijos ribas viršijantys Bendrijos vidaus ūkio subjektai, vertės dalis lyginant su bendrąją verte.
12 straipsnis
1. Valstybių narių nustatytos asimiliacijos ribos turi atitikti šiuos kokybės reikalavimus:
a) Rezultatai pagal prekę
Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad metinės vertės paklaida nebūtų didesnė kaip 5 % 90 (devyniasdešimčiai) proc. Kombinuotosios nomenklatūros aštuonženklėms subpozicijoms priskiriamų prekių, sudarančių 0,005 % arba daugiau išvežamų arba įvežamų prekių vertės.
Tačiau kiekviena valstybė narė šį kokybės reikalavimą gali padidinti tiek, kad metinės vertės paklaida nebūtų didesnė kaip 5 % 90 (devyniasdešimčiai) proc. Kombinuotosios nomenklatūros aštuonženklėms subpozicijoms priskiriamų prekių, sudarančių 0,001 % arba daugiau išvežamų ar įvežamų prekių vertės.
b) Rezultatai pagal šalis partneres
Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad jos metinių rezultatų verčių paklaida pagal šalis partneres, išskyrus šalis, kurios sudaro mažiau kaip 3 % jos įvežimo ar išvežimo bendros vertės, neviršytų 1 %.
2. Jei valstybės narės įvežamų ar išvežamų prekių vertės dalis bendroje Bendrijos įvežamų ar išvežamų prekių vertėje yra mažesnė nei 3 procentai, ta valstybė narė gali nukrypti nuo šio straipsnio 1 dalies a punkto pirmoje pastraipoje nustatytų kokybės reikalavimų. Tada 90 % ir 0,005 % keičiami atitinkamai 70 % ir 0,01 %
3. Norėdamos atitikti šio straipsnio 1 ir 2 dalyje nustatytus reikalavimus, apskaičiuodamos savo ribas valstybės narės remiasi prekybos su kitomis valstybėmis narėmis per 12 mėnesių iki ribų nustatymo rezultatais.
Valstybėms narėms, kurios dėl duomenų trūkumo negali atlikti šių apskaičiavimų, nustatomos tokios asimiliacijos ribos, kurios yra ne mažesnės už pačias mažiausias ir ne didesnės už pačias didžiausias kitų valstybių narių nustatytas ribas. Tačiau ši nuostata yra neprivaloma valstybėms narėms, kurioms pagal šio straipsnio 2 dalį taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
4. Jei tam tikroms prekių grupėms pagal šio straipsnio nuostatas apskaičiuotų ribų taikymas duoda rezultatus, kurie, mutatis mutandis, neatitinka 2 ir 3 dalyse nustatytų kokybės reikalavimų, ir jei šių ribų negalima sumažinti nesumažinant Bendrijos vidaus ūkio subjektams 10 straipsnyje garantuojamų lengvatų, Komisijos iniciatyva arba valstybės narės prašymu pagrindinio reglamento 30 straipsnyje nustatyta tvarka galima imtis atitinkamų priemonių.
13 straipsnis
1. Nustatydamos supaprastinimo ribas, valstybės narės gali jas pateikti tokias, kad jos:
- būtų didesnės už 100000 eurų pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 9 dalies pirmą pastraipą, jei jos užtikrina, kad dėl ne mažiau kaip 95 % jų išvežamų ir įvežamų prekių vertės yra periodiškai pateikiamos deklaracijos, kuriose pateikiama visa pagrindinio reglamento 23 straipsnyje reikalaujama informacija,
- kai joms taikoma 12 straipsnio 2 dalyje numatyta išlyga - būtų mažesnės už 100000 eurų pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 9 dalies antrą pastraipą, kad užtikrintų, jog dėl ne mažiau kaip 95 % jų išvežamų ir įvežamų prekių vertės bus periodiškai pateikiamos deklaracijos, kuriose pateikiama visa pagrindinio reglamento 23 straipsnyje reikalaujama informacija.
2. Už pagal supaprastintas taisykles pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 5 dalį teikiamą informaciją atsakinga šalis deklaracijoje nurodo ne daugiau kaip dešimt smulkiausių atitinkamų Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijų, kurių vertės deklaracijos apimamam laikotarpiui yra reikšmingiausios. Likusiems produktams koduoti bus naudojamas 99500000 kodas.
14 straipsnis
1. Perskaičiuojant asimiliacijos ribas, laikomasi 12 straipsnyje nustatytų kokybės reikalavimų, jei išlaikomas toks apskaitos lygis, koks jis buvo ribas nustatant.
2. 1 dalyje nustatyta sąlyga yra vykdoma, jei valstybės narės:
a) savo kitų metų ribas apskaičiuoja remdamosi naujausiais turimais 12 mėnesių prekybos su kitomis valstybėmis narėmis rezultatais; ir
b) sau nustato tokias ribas, kurios leidžia, kad apibrėžto laikotarpio ir to, kuriuo buvo remiamasi apskaičiuojant šių metų ribas, apskaitos lygis būtų toks pat.
Jei, norėdamos įvykdyti minėtą sąlygą, valstybės narės taiko kitokį metodą, apie tai jos praneša Komisijai.
3. Valstybės narės gali sumažinti savo apskaitos lygį, jei jos ir toliau laikosi 12 straipsnyje nustatyto kokybės reikalavimo.
4. Valstybės narės kasmet perskaičiuoja duomenis atsižvelgdamos į asimiliacijos ribas. Ribos yra perskaičiuojamos tuo atveju, jei duomenų, apskaičiuotų taikant asimiliacijos ribą, pokytis tais metais siekia ne mažiau kaip 10 %.
15 straipsnis
1. Perskaičiuodamos supaprastinimo ribas, valstybės narės, kurios nustato ribas, esančias:
- didesnėmis už pagrindinio reglamento 28 straipsnio 8 dalyje nustatytas vertes, užtikrina, šio reglamento 13 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nustatytų sąlygų vykdymą,
- mažesnėmis už minėtas vertes, kadangi jiems taikoma išimtis remiantis 12 straipsnio 2 dalies nuostata, užtikrina, kad jos laikysis šio reglamento 13 straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje nustatytos ribos.
2. Norint užtikrinti, kad būtų laikomasi 13 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje minimos sąlygos arba 13 straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje minimos ribos, valstybėms narėms pakanka perskaičiuoti supaprastinimo ribas, taikant 14 straipsnio 2 dalyje nustatytą asimiliacijos ribų perskaičiavimo metodą. Jei valstybės narės taiko kitą metodą, apie tai jos praneša Komisijai.
16 straipsnis
Informacija apie asimiliacijos ir supaprastinimo ribų koregavimą paskelbiama ne vėliau kaip iki praėjusių metų spalio 31 d.
17 straipsnis
1. Jei už informacijos teikimą atsakingos šalys ankstesniais metais neviršijo asimiliacijos ir supaprastinimo ribų, nuo savo įsipareigojimų jos atleidžiamos tiek, kiek tai leidžia tiems metams nustatytos minėtos ribos.
2. Priimtos nuostatos kiekvienai statistikos ribai taikomos ištisus metus.
Tačiau, jeigu Bendrijos vidaus sandorių, kuriuos už informacijos teikimą atsakinga šalis vykdo tam tikru metų laikotarpiu, vertė viršija jam taikytiną ribą, informaciją apie savo Bendrijos vidaus sandorius ji pateikia nuo to mėnesio, kurį ši riba buvo viršyta, laikydamasi šiai ribai taikytinų nuostatų. Jei ši nuostata apima pagrindinio reglamento 13 straipsnyje minimą periodiškai pateikiamų deklaracijų perdavimą, valstybės narės nustato šių deklaracijų perdavimo terminą, atsižvelgdamos į jų pačių konkrečius administracinius susitarimus.
18 straipsnis
Informaciją apie savo apskaičiuotas ribas valstybės narės perduoda Komisijai likus ne mažiau kaip dviem savaitėm iki tos informacijos paskelbimo. Komisijos prašymu jos dar perduoda reikiamą informaciją šioms riboms įvertinti tiek laikotarpiu, kuriuo grindžiamas jų apskaičiavimas, tiek esamais kalendoriniams metams.
2 skirsnis
Ypatingos ribos ir išimtys
19 straipsnis
Valstybės narės, įgyvendindamos šio reglamento 24 straipsnio 3 dalies ir pagrindinio reglamento 23 straipsnio 3 dalies nuostatas, nustato atskirai įvežimui ir išvežimui tokias ribų vertes, kad ne mažiau kaip 95 % informacijos teikėjų būtų atleisti nuo reikalavimo teikti "statistinės vertės", "pristatymo sąlygų", "transporto rūšies" ir "statistinių procedūrų" duomenis.
Dėl "statistinės vertės" valstybės narės užtikrina, kad ji apimtų ne mažiau kaip 70 % visos jų išvežimo arba įvežimo vertės. 95 % informacijos teikėjų ribą galima sumažinti iki 90 %, jei išvežimo arba įvežimo vertės apskaitos lygis nesiekia 70 %.
Šias ribas valstybės narės apskaičiuoja remdamosi turimais 12 mėnesių prekybos su kitomis valstybėmis narėmis rezultatais.
Informacija apie šių ribų taikymą skelbiama ne vėliau kaip iki 2000 m. spalio 31 d.
Valstybės narės kiekvienais kalendoriniais metais gali koreguoti savo ribas, jeigu ir toliau laikomasi šiame straipsnyje nustatyto kokybės reikalavimo. Informaciją apie ribų perskaičiavimą tos valstybės narės paskelbia ne vėliau kaip iki praėjusių metų spalio 31 d.
20 straipsnis
1. Atskirų sandorių ribos vertė gali būti taikoma 2 ir 3 dalyse apibūdintomis sąlygomis. Nepažeidžiant 2 dalies nuostatos, ši riba už informacijos teikimą atsakingoms šalims suteikia galimybę šios ribos nesiekiančius sandorius koduoti naudojant bendrąjį Kombinuotosios nomenklatūros kodą, ir tuo atveju iš visų pagrindinio reglamento 23 straipsnyje numatytų duomenų pateikiami tik šie duomenys:
- įvežant - šalis siuntėja,
- išvežant - šalis gavėja,
- prekių vertė.
1 dalyje paminėtas bendrasis KN kodas žymimas 99500000.
Šiame straipsnyje "sandoris" - tai kiekviena šio reglamento 25 straipsnio 1 dalies a punkte apibūdinta operacija.
Kiekvieno sandorio riba - 100 eurų.
2. Remdamosi šiuo straipsniu, valstybės narės gali atsisakyti arba ribotai taikyti 1 dalyje numatytą galimybę, jei jos mano, kad išlaikyti patenkinamą statistinės informacijos kokybę yra svarbiau nei sumažinti duomenų teikimo naštą.
3. Valstybės narės gali reikalauti, kad už informacijos teikimą atsakingos šalys už prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistikos duomenų rengimą atsakingo nacionalinio departamento iš anksto paprašytų leisti joms pasinaudoti šio straipsnio 1 dalyje minima galimybe.
4. Valstybės narės, Komisijai paprašius, perduoda jai tokią informaciją, kokia yra būtina norint kontroliuoti, kaip taikomos šio reglamento nuostatos.
21 straipsnis
Kadangi remiantis pagrindinio reglamento 25 straipsnio 4 dalies nuostatomis nereikia rengti I priede išvardytų prekių duomenų, nereikia jų ir rinkti.
4 SKYRIUS
STATISTINIAI DUOMENYS
22 straipsnis
Valstybėms narėms, kurių statistinė teritorija yra apibūdinta šalių kasmet pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1172/95 [10] 9 straipsnio 1 dalies nuostatas sudaromoje nomenklatūroje, informacinėse laikmenose bus priskirti šie kodai:
Belgija | BE arba 017 |
Danija | DK arba 008 |
Vokietija | DE arba 004 |
Graikija | GR arba 009 |
Ispanija | ES arba 011 |
Prancūzija | FR arba 001 |
Airija | IE arba 007 |
Italija | IT arba 005 |
Liuksemburgas | LU arba 018 |
Nyderlandai | NL arba 003 |
Austrija | AT arba 038 |
Portugalija | PT arba 010 |
Suomija | FI arba 032 |
Švedija | SE arba 030 |
Jungtinė Karalystė | GB arba 006 |
23 straipsnis
Nustatant laikmenose įrašytinų prekių kiekį:
a) "neto masė" - tai tikroji prekės masė be pakuotės. Ji nurodomas kilogramais. Tačiau už informacijos teikimą atsakingoms šalims nebūtina nurodyti II priede nustatytoms Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijoms priskiriamų prekių neto masę. Informuojant už informacijos teikimą atsakingą šalį apie galimus priedo pakeitimus, kuriuos lemia kasmet atliekami Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimai, Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (C serijoje) skelbiamas paaiškinimas.
b) "papildomi matavimo vienetai" - tai kiekio matavimo vienetai, išskyrus masės vienetą kilogramais. Jie turi būti nurodyti pagal informaciją, nurodytą dabartiniame Kombinuotosios Nomenklatūros variante prie atitinkamų subpozicijų, kurių sąrašas yra atspausdintas minėtos nomenklatūros I dalyje "Bendrosios nuostatos".
24 straipsnis
1. Pagrindinio reglamento 23 straipsnio 1 dalyje nurodytų prekių vertė statistinės informacijos laikmenose nurodoma 2 ir 3 dalyse apibrėžtomis sąlygomis.
2. Statistinės informacijos laikmenų "faktūrinės vertės" langelyje nurodytina prekių vertė yra apmokestintina suma, kuri apmokestinimo tikslams nustatoma remiantis Direktyva 77/338/EEB. Tačiau produktų, kuriems taikomas akcizas, atveju iš prekių vertės turėtų būti išskaičiuota šių mokesčių vertė.
Kai apmokestinimo tikslams nereikia deklaruoti apmokestinamos vertės, pateiktinų prekių vertė atitinka faktūrinę vertę, be PVM, o jei tai neįmanoma, vertę, kuri būtų buvusi nurodyta sąskaitoje- faktūroje pirkimo ar pardavimo atveju.
Kai dirbama pagal sutartį, pateiktinų prekių vertė, ketinant atlikti tokias operacijas ar po jų, yra bendra perkant ar parduodant faktūroje nurodytina suma.
3. Tie informacijos teikėjai, kurių metinė įvežimo ar išvežimo vertė viršija ribas, kurias kiekviena valstybė narė nustatė remdamasi 19 straipsnio reikalavimais, atitinkamame statistinės informacijos laikmenų langelyje turi nurodyti S dalyje apibrėžtų prekių statistinę vertę.
4. Taikydamos leidžiančią nukrypti nuo 3 dalies nuostatą, valstybės narės gali nereikalauti, kad informacijos teikėjai pateiktų statistinę prekių vertę.
Šiuo atveju atitinkamos valstybės narės statistinę prekių vertę apskaičiuoja 5 dalyje nurodyta tvarka pagal prekių rūšis.
5. Statistinė vertė grindžiama prekėmis, apie kurias informacijos teikėjai pranešė remdamiesi 2 dalies nuostatomis. Į statistinę vertę yra įskaičiuojamos tik papildomos išlaidos, pvz., transporto ir draudimo, susijusios su ta maršruto dalimi, kuri:
- išvežant yra statistinėje valstybės narės siuntėjos teritorijoje,
- įvežant nėra statistinėje valstybės narės gavėjos teritorijoje.
6. Ankstesnėse dalyse apibrėžtų prekių vertė pateikiama nacionaline valiuta, o taikytinas yra toks keitimo kursas, kuris:
- galioja tuo momentu apmokestinimo tikslais nustatant apmokestinamą vertę,
- kitu atveju - oficialus keitimo kursas, galiojantis deklaracijos pildymo momentu arba tas, kuris yra taikomas muitinės tikslams apskaičiuojant vertę, jei nėra kokių nors specialių valstybės narės priimtų nuostatų.
7. Remiantis pagrindinio reglamento 26 straipsniu, Komisijai perduotinuose duomenyse nurodyta prekių vertė yra 5 dalyje apibrėžta statistinė vertė.
8. Valstybės narės Komisijos prašymu suteikia jai informaciją, leidžiančią įvertinti, kaip laikomasi šio straipsnio 3 dalies nuostatų.
25 straipsnis
1. Šiame skyriuje:
a) "sandoris" - tai prekybinė arba neprekybinė operacija, dėl kurios vyksta prekių, apie kurias prekiaujant tarp valstybių narių reikia pateikti statistiką, judėjimas;
a) "sandorio rūšis" - tai vieną sandorį nuo kito skiriančios savybės.
2. III priede pateiktame sąraše yra nurodyta skirtingo pobūdžio sandorių klasifikacija.
Informacijos laikmenose sandorio pobūdį žymi kodas, atitinkantis tam tikrą anksčiau minėto sąrašo A stulpelyje nurodytą grupę.
3. Atsižvelgdamos į 2 dalyje minėtą sąrašą, valstybės narės gali nurodyti, kad apie sandorių pobūdį renkamų duomenų apimtis atitiktų prekybos su trečiosiomis šalimis duomenų rinkimo lygį nepriklausomai nuo to, ar šiuos duomenis jos renka kaip duomenis apie sandorių pobūdį, ar kaip duomenis apie muitinės procedūras.
26 straipsnis
1. "Kilmės šalis" - tai šalis, iš kurios yra kilusios prekės.
Tam tikroje šalyje pagamintos prekės laikomos iš tos šalies kilusiomis prekėmis.
Prekė, kurią gamino viena arba kelios šalys, laikoma kilusia iš tos šalies, kurios specialiai tam tikslui įrengtoje įmonėje vyko paskutinis ekonomiškai pagrįstas reikšmingas apdorojimas ar gamyba, kurių metu buvo pagamintas naujas produktas arba kuris buvo svarbus jo gamybos etapas.
2. Kilmės šalis žymima kodu, nurodytu dabartinėje šalių nomenklatūros versijoje, aptariamoje Reglamento (EB) Nr. 1172/95 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 374/98 [11], 9 straipsnyje.
27 straipsnis
1. "Kilmės regionas" - tai valstybėje narėje siuntėjoje esantis regionas, kuriame buvo pagamintos arba sumontuotos, surinktos, perdirbtos, pataisytos arba suremontuotos prekės. Jei ši informacija nežinoma, kilmės regionu laikomas regionas, kuriame vyko prekybinis procesas arba iš kurio buvo išvežtos prekės.
2. "Regionas gavėjas" - tai valstybėje narėje gavėjoje esantis regionas, kuriame turi būti vartojamos arba montuojamos, surenkamos, perdirbamos, taisomos ar remontuojamos prekės. Jei ši informacija nežinoma, regionas gavėjas pakeičiamas regionu, kuriame turi įvykti prekybinis sandoris arba regionu, į kurį prekės turi būti nuvežtos.
3. Kiekviena valstybė narė, kuri naudojasi pagrindinio reglamento 23 straipsnio 2 dalies b punkte numatyta galimybe, parengia savo regionų sąrašą ir nustato ne daugiau kaip dviejų ženklų kodą, kuriuo tie regionai žymimi informacinėse laikmenose.
28 straipsnis
1. Šiame reglamente "pristatymo sąlygos" - tai prekybos sutarties sąlygos, kuriomis, laikantis IV priede pateiktų Tarptautinių prekybos rūmų tarptautinių pardavimo sutarčių sąlygų ("Incoterms"), nustatomi pardavėjo ir pirkėjo įsipareigojimai.
2. Laikydamosi 19 straipsnyje nustatytų ribų ir 1 dalyje minėtų sąlygų, valstybės narės gali nurodyti informacijos laikmenose rinkti "pristatymo sąlygų" duomenis, tačiau privalo smulkiai informuoti, kaip jie turėtų būti pateikti.
29 straipsnis
1. "Numatoma transporto priemonė" - tai išvežanti prekes aktyvioji transporto priemonė, kuria numatoma iš valstybės narės siuntėjos statistinės teritorijos išvežti prekes, o įvežant - aktyvioji transporto priemonė, kuria numatoma į valstybės narės gavėjos statistinę teritoriją įvežti prekes.
2. 19 straipsnyje nustatytose ribose informacijos laikmenose būtina nurodyti šias transporto priemones:
Kodas | Pavadinimas |
1 | Jūrų transportas |
2 | Geležinkelio transportas |
3 | Autokelių transportas |
4 | Oro transportas |
5 | Pašto siunta |
7 | Stacionarieji transporto įrenginiai |
8 | Vidaus vandens kelių transportas |
9 | Savaeigis transportas |
Vežimo priemonė minėtose laikmenose žymima atitinkamu kodu.
30 straipsnis
1. "Statistikos procedūra" - tai III priedo A ar B stulpeliuose pateiktame sandorių sąraše tinkamai nenurodyta išvežimo arba įvežimo rūšis.
2. Laikydamosi 19 straipsnyje nustatytų apribojimų, valstybės narės gali nurodyti informacijos laikmenose rinkti statistikos procedūrų duomenis ir smulkiai nurodyti, kaip jie turėtų būti perduodami.
II DALIS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
1 SKYRIUS
SPECIFINIO JUDĖJIMO APIBRĖŽIMAS IR BENRIEJI PRINCIPAI
31 straipsnis
1. Pagrindinio reglamento 33 straipsnyje minėtas "specifinis prekių judėjimas" turi ypatingų savybių, kurios yra svarbios aiškinantis informaciją ir kurios atsiranda dėl paties judėjimo, prekių pobūdžio, sandorio, paskatinančio prekių judėjimą, ar dėl informacijos tiekėjo.
2. Specifinis prekių judėjimas yra toks:
a) pramoninės gamyklos;
b) 3 skyriuje apibūdinti laivai ir lėktuvai;
c) jūros produktai;
d) laivų ir lėktuvų sandėliai ir atsargos;
e) keliomis partijomis siunčiamos siuntos;
f) karinės prekės;
g) pakrantės įrenginiai;
h) erdvėlaiviai ir erdvėlaivių paleidimo įrenginiai;
i) autotransporto priemonių ir lėktuvų dalys;
j) atliekos.
3. Atsižvelgiant į skirtingą šio reglamento nuostatą arba tuo atveju, kai nėra pagal pagrindinio reglamento 30 straipsnį nustatytų nuostatų, specifinį prekių gabenimą reglamentuoja atitinkamos nacionalinės nuostatos.
4. Nepažeisdamos pagrindinio reglamento 13 straipsnio nuostatų, valstybės narės, kad būtų galima taikyti šią dalį, priima atitinkamas nuostatas ir prireikus gali pasinaudoti statistiniais šaltiniais, išskyrus nustatytus Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3590/92 [12].
2 SKYRIUS
PRAMONĖS ĮMONĖS
32 straipsnis
1. "Sukomplektuota pramonės įmonė" - tai tam tikrų mašinų, aparatų, prietaisų, įrenginių, instrumentų ir medžiagų rinkinys, toliau - "sudedamosios dalys", kurių kiekviena yra priskiriama įvairioms harmonizuotos sistemos klasifikacijos pozicijoms, ir kurios yra suprojektuotos veikti kartu kaip didžiulis darinys prekėms gaminti ar paslaugoms teikti.
Visos kitos prekės, naudojamos statant sukomplektuotą pramonės įmonę, gali būti laikomos jos sudedamosiomis dalimis, su sąlyga, kad remiantis pagrindiniu reglamentu jos nėra neįtraukiamos į rengiamus statistinius duomenis.
2. Sukomplektuotos pramonės įmonės įvežimui ar išvežimui registruoti gali būti taikoma supaprastinta deklaravimo procedūra. Už statistinės informacijos teikimą atsakingoms šalims jų prašymu gali būti leista naudotis supaprastinta procedūra laikantis šiame skirsnyje nustatytų sąlygų.
3. Supaprastinta procedūra gali būti taikoma tik toms sukomplektuotoms pramonės įmonėms, kurių bendroji statistinė vertė yra didesnė kaip 1,5 milijonų eurų, nebent jos būtų pakartotinam naudojimui skirtos sukomplektuotos pramonės įmonės.
Visa pramonės įmonės vertė apskaičiuojama sudedant atitinkamų jos sudedamųjų dalių ir atitinkamų šio straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje paminėtų prekių statistines vertes. Vertė, į kurią reikia atsižvelgti, yra sąskaitoje nurodyta prekės vertė, o jei to padaryti neįmanoma - vertė, kuri būtų buvusi įtraukta į sąskaitą nupirkus arba pardavus prekę.
33 straipsnis
1. Šiame skyriuje, šiam skyriui priskiriamos sudedamosios dalys yra klasifikuojamos atitinkamoje 98 skirsnio nurodytų sukomplektuotų pramonės įmonių subpozicijoje, jei 35 straipsnyje minima kompetentinga institucija nereikalauja, kad minėtos dalys būtų klasifikuojamos pagal harmonizuotos sistemos klasifikacijos pozicijas arba kad būtų taikomos šio straipsnio 2 dalies nuostatos.
Tačiau supaprastinta procedūra kompetentingai institucijai netrukdo tam tikras sudedamąsias dalis priskirti Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijoms, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 [13] 1 straipsnio 2 dalies b punkte.
2. Jei 1 dalyje minimos kompetentingos institucijos nuomone, sukomplektuotų pramonės įmonių įrenginių sudedamųjų dalių vertė yra per maža, kad būtų galima jas pagrįstai registruoti atitinkamose sukomplektuotų pramonės įmonių pozicijose, taikomos specifinės Kombinuotojoje nomenklatūroje numatytos sukomplektuotų pramonės įmonių subpozicijos.
34 straipsnis
Pagal Kombinuotąją nomenklatūrą sukomplektuotų pramonės įmonių subpozicijų kodai nustatomi laikantis šių taisyklių:
1. Kodas susideda iš aštuonių skaičių.
2. Pirmieji du skaičiai yra 9 ir 8.
3. Sukomplektuotą pramonės įmonę nustatantis identifikuojantis skaitmuo yra 8.
4. Ketvirtasis skaitmuo, kuris gali būti nuo 0 iki 9, priklauso nuo minimos įmonės vykdomos pagrindinės ekonominės veiklos ir nuo šios klasifikacijos:
Kodas | Ekonominės veiklos rūšys |
0 | Energetika (įskaitant garo ir karšto vandens gamybą ir paskirstymą) |
1 | Energijos negaminančių rūdų gavyba (įskaitant metalingos rūdos paruošimą ir durpių gavybą); metalų rūdos neturinčių produktų gamyba (įskaitant stiklo ir stiklo dirbinių gamybą) |
2 | Geležies ir plieno pramonė; metalo dirbinių gamyba (išskyrus transporto priemonių projektavimą ir konstravimą) |
3 | Transporto priemonių projektavimas ir konstravimas; instrumentų projektavimas |
4 | Chemijos pramonė (įskaitant dirbtinio pluošto pramonę); gumos ir plastmasės pramonė |
5 | Maisto, gėrimų ir tabako pramonė |
6 | Tekstilės, odos, avalynės ir drabužių pramonė |
7 | Medienos ir popieriaus pramonė (įskaitant spausdinimą ir leidybą); kitur nenurodytos su gamyba susijusios pramonės rūšys |
8 | Transportas (išskyrus tarpininkų ir ryšių paslaugas palengvinantį transporto, kelionių agentūrų, krovinių brokerių bei kitų keleivių arba prekių vežimą, saugojimą bei sandėliavimą) |
9 | Vandens surinkimas, valymas ir paskirstymas; transporto paslaugos; kitur neklasifikuojama ekonominė veikla. |
5. Penktasis ir šeštasis skaičiai turi atitikti Kombinuotosios nomenklatūros skyriaus, kuriam priklauso visa sukomplektuotų pramonės įmonių subpozicija, numerį. Tačiau taikant 33 straipsnio 2 dalį, penktasis ir šeštasis skaičiai turi būti 9.
6. Sukomplektuotų pramonės įmonių subpozicijų, kurios yra nurodytos:
- Kombinuotosios nomenklatūros skyriuose, septintasis ir aštuntasis skaičiai turi būti 0,
- Harmonizuotos sistemos pozicijose, septintasis ir aštuntasis skaičiai atitinka tos pozicijos trečiąjį ir ketvirtąjį skaičių.
7. 33 straipsnio 2 dalyje paminėta kompetentinga institucija turi nurodyti pavadinimą ir Kombinuotosios nomenklatūros kodą, kuris statistinės informacijos laikmenose leistų nustatyti sukomplektuotos pramonės įmonės sudedamųjų dalių tapatybę
35 straipsnis
1. Už statistinės informacijos teikimą atsakinga šalis negali naudoti supaprastintos procedūros, negavusi išankstinio institucijos, atsakingos už statistinių duomenų apie prekybą tarp valstybių narių rengimą pagal išsamias taisykles, kurias nustato kiekviena valstybė narė pagal šio skyriaus reikalavimus, leidimo.
2. Tada, kai sukomplektuotos pramonės įmonės sudedamosiomis dalimis prekiauja kelios valstybės narės, kiekviena valstybė narė su ja susijusiems prekių srautams duoda leidimą taikyti supaprastintą deklaravimo procedūrą.
3 SKYRIUS
LAIVAI IR LĖKTUVAI
36 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) "laivai" - tai laivai, naudojami kaip Kombinuotosios nomenklatūros 89 skyriaus 1 ir 2 papildomose pastabose nurodytas jūrų transportas, ir karo laivai;
b) "lėktuvai" - tai KN 8802pozicijoje klasifikuojami civiliniams tikslams naudojami lėktuvai, jei jie skraido oro linijomis arba yra skirti kariniams tikslams;
c) "laivo arba lėktuvo nuosavybės teisė" - tai fizinio arba juridinio asmens įregistravimo laivo arba lėktuvo savininku faktas;
d) "šalis partnerė" - tai:
- įvežant - valstybė narė, kurioje buvo sukonstruoti laivas arba lėktuvas, tačiau tik tuo atveju, kai jie yra nauji ir sukonstruoti Bendrijoje. Kitais atvejais - valstybė narė, kurioje yra įsikūręs laivo arba lėktuvo nuosavybės teisę perduodantis fizinis ar juridinis asmuo,
- išvežant - valstybė narė, kurioje yra įsikūręs laivo arba lėktuvo nuosavybės teisę perimantis fizinis ar juridinis asmuo.
37 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės prekybos tarp valstybių narių statistiniai duomenys ir Komisijai perduodami duomenys apima:
a) vienoje valstybėje narėje įsikūrusio fizinio arba juridinio asmens lėktuvo arba laivo nuosavybės teisės perdavimą toje pačioje valstybėje narėje įsikūrusiam fiziniam ar juridiniam asmeniui. Šis sandoris vadinamas įvežimu;
b) vienoje valstybėje narėje įsikūrusio fizinio arba juridinio asmens laivo arba lėktuvo nuosavybės teisės perdavimą kitoje valstybėje narėje įsikūrusiam fiziniam ar juridiniam asmeniui. Šis sandoris vadinamas išvežimu.
Jei laivas arba lėktuvas yra nauji, išvežimas užregistruojamas juos sukonstravusioje valstybėje narėje;
c) laivo arba lėktuvo išvežimą arba įvežimą prieš atliekant darbus pagal sutartį arba juos atlikus.
2. Kas mėnesį valstybių narių Komisijai pateikiamoje informacijoje apie straipsnio 1 dalies a ir b pastraipose minėtus sandorius turi būti šie duomenys:
a) kodas, atitinkantis pagrindinio reglamento 21 straipsnyje nurodytos produktų klasifikacijos subpoziciją;
b) valstybės narės partnerės kodas;
c) laivų kiekis vienetais ir bet kuriais kitais nomenklatūroje pateiktais papildomais mato vienetais, ir lėktuvų kiekis neto mase bei papildomais mato vienetais;
d) statistinė vertė.
4 SKYRIUS
LAIVŲ IR LĖKTUVŲ MAISTO BEI TECHNINĖS ATSARGOS
38 straipsnis
Šiame skyriuje:
- "laivų ir lėktuvų maisto atsargos" - tai įvairūs laivų arba lėktuvų įgulai bei keleiviams vartoti skirti produktai,
- "laivų ir lėktuvų techninės atsargos" - tai produktai, pvz., kuras, alyva ir tepalai, būtini, kad veiktų laivų ar lėktuvų varikliai, mechanizmai ir kiti įrenginiai,
- "kitos valstybės narės laivai ir lėktuvai" − kaip priešprieša konkrečios valstybės narės "nacionaliniam" laivui ar lėktuvui - tai tie laivai ir lėktuvai, už kurių komercinį panaudojimą atsako kitoje valstybėje narėje įsikūręs fizinis arba juridinis asmuo.
39 straipsnis
1. Valstybės narės prekybos tarp valstybių narių statistiniai duomenys ir Komisijai perduodami duomenys apima:
a) bet kokį laivams ir lėktuvams skirtų maisto ir techninių atsargų pristatymą į kitos valstybės narės laivus arba lėktuvus, esančius duomenis teikiančios valstybės narės uoste arba oro uoste, jei toms Bendrijos ar ne Bendrijos prekėms buvo taikoma muitinės laikinojo prekių įvežimo perdirbti procedūra arba prekių perdirbimo muitinei prižiūrint procedūra. Ši operacija laikoma išvežimu;
b) bet kokį tiesioginį kitos valstybės narės maisto ir techninių atsargų pristatymą į nacionalinius laivus ar lėktuvus, esančius duomenis teikiančios valstybės narės uoste arba oro uoste. Ši operacija vadinama įvežimu.
2. Valstybių narių Komisijai kas mėnesį pateikiamoje informacijoje apie 1 straipsnio a punkte nurodytus sandorius turi būti šie duomenys:
a) produkto kodas, laikantis bent jau tokio supaprastinto kodavimo:
- 99302400: harmonizuotos sistemos 1-24 skirsniuose klasifikuojamoms prekėms,
- 99302700: harmonizuotos sistemos 27 skirsnyje klasifikuojamoms prekėms,
- 99309900: kitur klasifikuojamoms prekėms.
b) konkrečios šalies kodas QR (arba 951);
c) kiekis išreikštas neto mase;
d) statistinė vertė.
5 SKYRIUS
KELIOMIS PARTIJOMIS SIUNČIAMOS SIUNTOS
40 straipsnis
Šiame skyriuje "keliomis partijomis siunčiamos siuntos" - komplektuojamų prekių nesurinktų sudedamųjų dalių įvežimas ar išvežimas dėl prekybos ar su transportu susijusių priežasčių per kelis ataskaitinius laikotarpius.
41 straipsnis
Valstybių narių Komisijai kas mėnesį perduodamoje informacijoje keliomis partijomis siunčiamų siuntų įvežimo ar išvežimo duomenys nurodomi tik vieną kartą, t. y. paskutinės siuntos įvežimo arba išvežimo dieną pateikiama visa sukomplektuotos prekės vertė ir tos prekės kodas.
VI SKYRIUS
KARINĖS PREKĖS
42 straipsnis
1. Prekybos prekėmis tarp valstybių narių statistiniai duomenys ir Komisijai perduodama informacija apima duomenis apie karinės paskirties prekių įvežimą ir išvežimą laikantis valstybėse narėse galiojančių šių prekių apibrėžimo.
2. Valstybių narių Komisijai kas mėnesį perduodamoje informacijoje apie šio straipsnio 1 dalyje paminėtus sandorius nurodomi šie duomenys:
a) kodas, atitinkantis pagrindinio reglamento 21 straipsnyje nurodytos produktų klasifikacijos poskyrį;
b) valstybės narės partnerės kodas;
c) kiekis neto mase, o prireikus ir papildomais vienetais;
d) statistinė vertė.
3. Valstybėse narėse, kurios dėl karinių paslapčių negali taikyti šio straipsnio 2 dalies nuostatų, imamasi atitinkamų priemonių, užtikrinančių, kad į Komisijai kas mėnesį pateikiamą informaciją būtų įtraukta bent statistinė karinėms reikmėms skirtų prekių išvežimo ir įvežimo vertė.
VII SKYRIUS
PAKRANTĖS ĮRENGINIAI
43 straipsnis
1. Šiame skyriuje "pakrantės įrenginiai" - tai atviroje jūroje esanti įranga ir prietaisai, skirti naudingųjų iškasenų paieškai ir išgavimui.
2. "Užsienio" įrenginiai, priešpastatant juos "nacionaliniams" - tai tie įrenginiai, už kurių komercinį panaudojimą atsakingas fizinis arba juridinis asmuo yra įsikūręs kitoje valstybėje narėje.
44 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės prekybos tarp valstybių narių statistiniai duomenys ir Komisijai perduodami duomenys apima:
a) prekių pristatymą į nacionalinį įrenginį tiesiogiai iš kitos valstybės narės arba iš užsienio įrenginio. Ši operacija vadinama įvežimu;
b) prekių pristatymą iš nacionalinio įrenginio į kitą valstybę narę arba į užsienio įrenginį. Ši operacija vadinama išvežimu;
c) prekių iš užsienio įrenginio įvežimą į šios valstybės narės statistinę teritoriją;
d) prekių išvežimą iš valstybės narės į užsienio įrenginį.
2. Valstybių narių Komisijai perduodamoje mėnesio informacijoje apie šio straipsnio 1 dalyje paminėtus sandorius nurodomi šie duomenys:
a) kodas, atitinkantis pagrindinio reglamento 21 straipsnyje nurodytos produktų klasifikacijos padalinimą.
Tačiau tada, kai kalbama apie 38 straipsnyje minimas prekes, nepažeidžiant Muitinių reglamentų, valstybėms narėms suteikiama teisė naudoti 39 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytus supaprastintus kodus;
b) valstybės narės partnerės kodas.
Tačiau tuo atveju, kai prekės yra įvežamos į įrenginius arba iš jų išvežamos, nepažeidžiant Muitinių reglamentų, šalimi partnere laikoma šalis, kurioje yra įsikūręs už minimų įrenginių komercinį panaudojimą atsakingas fizinis arba juridinis asmuo. Kai ši informacija nežinoma, naudojamas QV kodas (arba 959);
c) kiekis neto mase;
d) statistinė vertė.
8 SKYRIUS
ERDVĖLAIVIAI
45 straipsnis
Šiame skyriuje:
a) "erdvėlaivis" - tai kosminis laivas, pvz., palydovai, kurie pakyla į erdvę už žemės atmosferos;
b) "erdvėlaivio nuosavybės teisė" - tai fizinio arba juridinio smens įregistravimo erdvėlaivio savininku faktas.
46 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės prekybos tarp valstybių narių statistiniai duomenys ir Komisijai perduodami duomenys apima:
a) erdvėlaivio išvežimą arba įvežimą prieš atliekant darbus pagal sutartį arba juos atlikus;
b) erdvėlaivio, kuris yra įvairiose valstybėse narėse įsikūrusių fizinių bei juridinių asmenų perduodamos nuosavybės objektas, paleidimą į erdvę. Ši operacija yra registruojama:
- kaip išvežimas - valstybėje narėje, kurioje erdvėlaivis buvo galutinai pastatytas;
- kaip įvežimas - valstybėje narėje, kurioje yra įsikūręs naujasis savininkas.
2. Valstybių narių kas mėnesį Komisijai perduodamoje informacijoje apie šio straipsnio 1 dalyje paminėtus sandorius nurodomi šie duomenys:
a) kodas, atitinkantis pagrindinio reglamento 21 straipsnyje nurodytos produktų klasifikacijos padalinimą;
b) valstybės narės partnerės kodas.
Dėl šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose minimo įvežimo, valstybė narė partnerė yra ta valstybė, kurioje įsikūręs erdvėlaivio nuosavybės teisę perimantis fizinis arba juridinis asmuo.
Kalbant apie 1 dalies b punkte minimą įvežimą, valstybė narė partnerė yra ta valstybė, kurioje erdvėlaivis buvo galutinai pastatytas.
Kalbant apie 1 dalies c punkte minimą įvežimą, valstybė narė partnerė yra ta valstybė, kurioje įsikūręs erdvėlaivio nuosavybės teisę perduodantis fizinis arba juridinis asmuo;
c) kiekis neto mase ir papildomais mato vienetais;
d) statistinė vertė.
9 SKYRIUS
KITOS NUOSTATOS
47 straipsnis
Valstybės narės, pageidaujančios turėti daugiau išsamios informacijos nei ta, kurią jos gauna taikydamos pagrindinio reglamento 21 straipsnį, nukrypdamos nuo to straipsnio nuostatų, gali organizuoti informacijos apie vieną ar kelias specifinių produktų grupes rinkimą, tačiau už informacijos teikimą atsakingai šaliai turi būti leidžiama pasirinkti, ar teikti ją remiantis Kombinuotąja nomenklatūra, ar papildomais poskyriais.
Minėtą galimybę pasirinkusios valstybės narės apie tai praneša Komisijai. Tuo pačiu metu jos nurodo savo sprendimo motyvus, pateikia atitinkamų Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijų sąrašą ir apibūdina savo taikomą informacijos rinkimo būdą.
III DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
48 straipsnis
Kiekvieno mėnesio prekybos tarp valstybių narių statistinius duomenis, parengtus remiantis pagrindiniu reglamentu, valstybės narės Komisijai (Eurostatui) išsiunčia ne vėliau kaip:
- per aštuonias savaites nuo ataskaitinio mėnesio pabaigos, bendruosius išvežimo duomenis paskirstytus pagal valstybę narę gavėją, o įvežimo duomenis pagal valstybę narę siuntėją,
- per 10 savaičių nuo ataskaitinio mėnesio pabaigos, kai perduodami išsamūs rezultatai, apimantys visus pagrindinio reglamento 23 straipsnio 1 dalyje nurodytus duomenis.
49 straipsnis
1. Nuo 2001 m. sausio 1 d. Reglamentas (EEB) Nr. 3046/92, išskyrus jo 22 straipsnį, ir jį iš dalies pakeitusius reglamentus [14], Reglamentas (EEB) Nr. 2256/92 ir Reglamentai (EB) Nr. 1125/94 bei (EB) Nr. 2820/94 yra panaikinami.
2. Nuorodos į panaikintus reglamentus laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir suprantamos taip, kaip nurodyta V priede pateiktoje atitikties lentelėje.
50 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 20 dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2001 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2000 m. rugsėjo 7 d.