KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1973/2004
2004 m. spalio 29 d.
nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 nuostatų dėl to reglamento IV ir IVa antraštinėse dalyse numatytų paramos schemų ir atidėtos žemės naudojimo žaliavoms auginti taikymo taisykles
TURINYS
1 skyrius
Taikymo sritis ir bendrosios nuostatos
2 skyrius
Konkreti priemoka už kietųjų kviečių kokybę
3 skyrius
Priemoka už baltymingus augalus
4 skyrius
Konkrečios išmokos už ryžius
5 skyrius
Išmokos už riešutų plotą
6 skyrius
Pagalba už krakmolo gamybai skirtas bulves
7 skyrius
Priemokos už pieną ir papildomos išmokos
8 skyrius
Pagalba už energetinius augalus
1 skirsnis
Apibrėžimai
2 skirsnis
Sutartis
3 skirsnis
Sutarties keitimas ir nutraukimas
4 skirsnis
Orientaciniai derliai ir pristatytini kiekiai
5 skirsnis
Pagalbos išmokėjimo taisyklės
6 skirsnis
Sutartis ir pareiškėjų bei pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai
7 skirsnis
Užstatai
8 skirsnis
Pardavimo, perdavimo ar pristatymo kitai valstybei narei arba eksporto dokumentai
9 skirsnis
Patikrinimai
10 skirsnis
Pagalbos netaikymas ir įvertinimas
9 skyrius
Konkreti regioninė pagalba už lauko kultūras
10 skyrius
Pagalba sėklai
11 skyrius
Išmoka už lauko kultūrų plotą
1 skirsnis
Bendros nuostatos, taikomos išmokų už lauko kultūrų plotą skyrimo reikalavimams
2 skirsnis
Specialios tam tikroms lauko kultūroms taikomos nuostatos
3 skirsnis
Baziniai plotai, orientaciniai derliai ir viršutinės ribos
4 skirsnis
Atidėta žemė
5 skirsnis
Baigiamosios nuostatos
12 skyrius
Išmokos už avis ir ožkas
1 skirsnis
Tiesioginės išmokos
2 skirsnis
Ribos, rezervai ir pervedimai
3 skirsnis
Papildomos išmokos
4 skirsnis
Bendros nuostatos
13 skyrius
Išmokos už galvijieną
1 skirsnis
Specialios priemokos (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnis)
2 skirsnis
Desezonizacijos premija (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 124 straipsnis)
3 skirsnis
Priemokos už karves žindenes (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125-129 straipsniai)
4 skirsnis
Specialiai priemokai ir priemokai už karves žindenes taikomos bendros nuostatos
5 skirsnis
Skerdimo priemokos (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnis)
6 skirsnis
Papildomos išmokos (Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 133 straipsnis)
7 skirsnis
Bendros nuostatos
8 skirsnis
Pereinamosios ir baigiamosios nuostatos
14 skyrius
Bendra išmokos už plotą schema
15 skyrius
Papildomos nacionalinės tiesioginės išmokos
16 skyrius
Atidėtos žemės naudojimas žaliavoms auginti
1 skirsnis
Apibrėžimai
2 skirsnis
Sutartis
3 skirsnis
Sutarties pakeitimas ar nutraukimas
4 skirsnis
Orientaciniai derliai ir pristatyti kiekiai
5 skirsnis
Pagalbos mokėjimo sąlygos
6 skirsnis
Surinkėjo ir pareiškėjo įsipareigojimai
7 skirsnis
Užstatai
8 skirsnis
Pardavimo, perleidimo ar pristatymo kitai valstybei narei arba eksporto dokumentai
9 skirsnis
Patikrinimai
10 skirsnis
Schemos netaikymas ir perdavimas
17 skyrius
Pagalba už apynių plotą
18 skyrius
Baigiamosios nuostatos
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos Stojimo aktą, ypač į jo 41 straipsnio pirmą dalį,
atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies pakeičiantį Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (1), ypač į jo 110 straipsnį ir 145 straipsnio (c), (d), (e) ir (f) punktus,
kadangi:
(1)
Reglamento IV ir IVa antraštinės dalys nustato tam tikras paramos schemas ūkininkams. Kai kurių šių schemų įgyvendinimo taisyklės jau buvo išdėstytos šiuose teisės aktuose: 1972 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1686/72 dėl tam tikrų išsamių pagalbos už sėklą taisyklių (2), 1976 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1445/76 apibrėžiantis įvairias Lolium perenne L. veisles (3), 1996 m. liepos 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1644/96, nustatantis išsamias pagalbos kai kurioms ankštinėms kultūroms teikimo taisykles (4), 1999 m. kovo 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 609/1999, nustatantis išsamias paramos apynių gamintojams teikimo taisykles (5); 1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2316/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo taikymo taisykles (6), 1999 m. spalio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2342/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo taikymo taisykles dėl priemokų schemų (7), 1999 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2461/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 taikymo taisykles, susijusias su atidėtos žemės naudojimu žaliavoms auginti (8), 2001 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2550/2001, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2529/2001 dėl bendro avienos ir ožkienos rinkos organizavimo išmokų sistemos taikymo taisykles ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 2419/2001 (9), 2003 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2199/2003, nustatantis pereinamąsias 2004 m. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1259/1999 taikymo priemones pagal bendrą išmokos už plotą schemą Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai (10), 2003 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2237/2003, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams IV antraštinėje dalyje numatytų tam tikrų pagalbos schemų taikymo taisykles (11). Siekiant Bendrijos teisės aiškumo, šiuos teisės aktus reikėtų paskelbti negaliojančiais ir pakeisti juos vienu reglamentu, nustatančiu visų tų schemų įgyvendinimo taisykles, ir taikomu nuo 2005 m. sausio 1 d.
(2)
Kad galima būtų veiksmingai tas schemas administruoti, išmokos už plotą turėtų būti mokamos tik už tam tikrus plotus, ir turėtų būti nustatytos tokio mokėjimo sąlygos.
(3)
Maltoje yra daug smulkių ūkių, kurių dydis yra mažesnis nei 0,3 ha. Siekiant išvengti situacijos, kad daug Maltos ūkininkų būtų laikomi neturinčiais teisės gauti tiesiogines išmokas pagal turimus plotus, turėtų būti nustatyta, kad Maltoje mažiausias plotas, dėl kurio gali būti teikiama paraiška dėl išmokų, yra 0,1 ha, ir 2005 bei 2006 m. Maltai turėtų būti leista nukrypti nuo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 9 dalies.
(4)
Žemės apsėjimas, tik siekiant įgyti teisę gauti išmokas už plotą, turėtų būti draudžiamas. Turėtų būti nustatytos tam tikros taisyklės, susijusios su augalų sėjimu ir auginimu, ypač dėl kietųjų kviečių, baltyminių augalų ir ryžių. Taip pat, kad būtų galima atspindėti ūkininkavimo praktikos Bendrijoje įvairovę, būtina laikytis nacionalinių standartų.
(5)
Turėtų būti leista teikti tik vieną paraišką dėl išmokos už plotą pagal kiekvieną plotą per atitinkamus metus, išskyrus atvejus, kai išmokos už plotą mokamos kaip priedas už tuos pačius augalus, arba jeigu pagalba yra skiriama sėklų gamybai. Išmokos už plotą gali būti skiriamos augalams, kurie yra subsidijuojami pagal schemą, įgyvendinamą pagal Bendrijos struktūrinę arba aplinkosauginę politiką.
(6)
Paramos schemos, kai pagalba yra skiriama už plotą, numato, kad jeigu plotas, kuriam prašoma pagalbos, yra didesnis nei maksimalus garantuotas plotas, bazinis plotas arba subbazinis plotas, vieno ūkininko plotas, kuriam prašoma paramos, turėtų būti tais metais proporcingai sumažintas. Todėl reikėtų nustatyti apsikeitimo informacija tarp Komisijos ir valstybių narių būdus ir galutinius terminus, kad galima būtų apibrėžti tokius sumažinimo koeficientus ir informuoti Komisiją, už kokius plotus pagalba jau buvo išmokėta. Tokios pačios nuostatos turėtų būti taikomos, sumažinant individualių referencinių kiekių sumą, jeigu taikomas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 95 straipsnio 4 dalis.
(7)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 73 straipsnį, išmokos mokamos atsižvelgiant į veislių, kurios gamybos zonoje pripažįstamos aukštos kokybės veislėmis, tinkančiomis manų kruopoms ir makaronams gaminti. Siekiant užtikrinti, kad šie reikalavimai būtų vykdomi, kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti nustatyti veislių tikrinimo metodų kriterijai, kaip ir procedūra, pagal kurią būtų sudaromas tinkamų veislių sąrašas, bei nustatomas minimalus naudotinų sertifikuotų sėklų kiekis.
(8)
Kadangi nuo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 priėmimo iki specialios priemokos už kietųjų kviečių kokybę įsigaliojimo praėjo labai nedaug laiko, yra neįmanoma sudaryti pagalbos skyrimo reikalavimus atitinkančių veislių sąrašą, pagal kurį galima būtų skirti pagalbą 2005 m. pagal numatytus tikrinimo metodus. Todėl valstybės narės turėtų sudaryti atrinktų esamų veislių sąrašus pereinamajam laikotarpiui.
(9)
Kai kuriuose regionuose dėl agronominių priežasčių baltymingi augalai tradiciškai yra sėjami juos maišant su grūdais. Išaugantys augalai iš esmės daugiausia yra baltymingi augalai. Kad galiam būtų skirti priemoką už baltymingus augalus, taip apsėti plotai turėtų būti laikomi baltymingais augalais apsėtais plotais.
(10)
Turėtų būti apibrėžti bandymų, pagal kuriuos būtų nustatoma, ar lubino mėginys yra saldus, ar ne, standartai.
(11)
Siekiant veiksmingai įgyvendinti ir valdyti pagalbos už riešutų plotus schemas, pagalba už plotus neturėtų būti teikiama labai nedidelėms plantacijoms arba atskiriems medžiams. Todėl turėtų būti apibrėžtas mažiausias reikalavimus atitinkantis specializuotų sodų dydis ir mažiausias medžių tankumas. Kad lengviau būtų pereiti nuo esamų modernizavimo planų, kurių įgyvendinimas baigiasi vėliau, nei bus pradėtos taikyti kokios naujos pagalbos schemos, būtina numatyti pereinamojo laikotarpio priemones.
(12)
Išmokos sąlygos bei konkrečios išmokos už ryžius apskaičiavimas priklauso ne tik nuo bazinio ploto, arba ploto, kuris pagal Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 yra nustatytas kiekvienai gaminančiai valstybei narei, bet ir nuo galimo tokių bazinių plotų padalijimo į subbazinius plotus, ir nuo kiekvienos valstybės narės pasirinktų objektyvių tokio padalijimo kriterijų bei nuo žemdirbystės tokiuose sklypuose sąlygų, ir minimalaus bazinio ploto dydžio. Todėl turėtų būti apibrėžtos išsamios bazinių ir subbazinių plotų nustatymo, naudojimo ir įdirbimo taisyklės.
(13)
Siekiant užtikrinti, kad nebūtų viršijamas bazinis plotas, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 82 straipsnyje, mažinamos konkrečios išmokos ryžiams. Siekiant nustatyti tokio sumažinimo apskaičiavimo principus, reikėtų apibrėžti kriterijus, kuriais būtina remtis, ir nustatyti taikytinus koeficientus.
(14)
Kontroliuojant konkrečias išmokas už ryžius, numatoma, kad Komisijai jau būtų pateikta tam tikra informacija, susijusi su bazinių ir subbazinių plotų kultivavimu. Tuo tikslu turi būti apibrėžta išsami informacija, kurią valstybės narės turi pateikti Komisijai, ir nustatyti tokios informacijos pateikimo terminai.
(15)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 93 ir 94 straipsniai numato pagalbą ūkininkams, auginantiems bulvių krakmolo gamybai skirtas bulves, dėl kurių užauginimo sudaroma sutartis neviršijant kvotos, nustatytos 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1868/94, nustatančiame bulvių krakmolo gamybos kvotų sistemą (12). Todėl turėtų būti apibrėžtos pagalbos teikimo sąlygos, ir, jeigu tinka, daromos nuorodos į esamas nuostatas dėl Reglamente (EB) Nr. 1868/94 numatytos kvotų sistemos.
(16)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 95 ir 96 straipsniai numato, kad gamintojams mokamos priemokos už pieną ir papildomos išmokos. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1788/2003, nustatantis mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje (13), numato specialias nuostatas veiklos nevykdymo atvejais. Todėl reikėtų numatyti, kad tais atvejais, kai fizinis ar juridinis asmuo, turintis individualius referencinius kiekius per atitinkamų metų 12 mėnesių laikotarpį iki kovo 31 d. neatitinka Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 5 straipsnio c punkte apibrėžtų sąlygų, jam nebūtų mokamos priemokos ar papildomos išmokos.
(17)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88-92 straipsniai numato naujas schemas, pagal kurias pagalba mokama ūkininkams, auginantiems energetinius augalus. Remiantis Reglamentu (EB) Nr. 2461/1999 pagal kurį cukriniams runkeliams pagalba neteikiama, cukrinių runkelių auginimui taip pat negali būti taikoma pagalbos energetiniams augalams schema.
(18)
Reikia apibrėžti sąlygas, kurioms esant galima skirti tokią pagalbą. Tuo tikslu reikėtų nustatyti, kad tarp gamintojo ir pirmojo perdirbėjo turėtų būti sudaryta sutartis dėl žemės ūkio žaliavinių medžiagų. Taip pat turi būti apibrėžtos sąlygos tais atvejais, kai pats ūkininkas užsiima perdirbimu savo ūkyje.
(19)
Siekiant užtikrinti, kad žaliava būtų perdirbta į nurodytąjį energetinį produktą, pirmasis perdirbėjas turėtų sumokėti užstatą, netgi jeigu pagalba yra teikiama ūkininkams, o ne pirmajam perdirbėjui. Užstatas turi būti pakankamas, kad padengtų bet kokią riziką, kad galiausiai iš žaliavos bus pagaminti kiti produktai, nei buvo numatyta. Bet, kad schemos kontrolės sistema veiktų efektyviai, reikėtų numatyti, kad iki galutinio perdirbimo žaliavos ir pusiau perdirbti produktai gali būti parduodami ne daugiau, kaip du kartus.
(20)
Reikia nubrėžti aiškią ribą tarp pareiškėjo pareigų, kurios laikomos įvykdytomis, kai tik pristatoma visa užauginta žaliava, ir pirmajam perdirbėjui priskiriamų įpareigojimų, kurie prasideda nuo to momento, kai žaliava yra pristatoma ir baigiasi, kai žaliava yra perdirbama į galutinius energetinius produktus.
(21)
Tam tikros žaliavų gabenimo Bendrijos teritorijoje ir produktų išvežimo iš jos operacijos turi būti kontroliuojamos naudojant T5 kontrolinius egzempliorius, išduotus pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (14). Turi būti priimtos nuostatos dėl alternatyvių įrodymų, jeigu T5 kontrolinis egzempliorius būtų pamestas dėl aplinkybių, už kurias pirmasis perdirbėjas nėra atsakingas.
(22)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 98 straipsnį konkreti regioninė pagalba už lauko kultūras yra mažinama, jeigu prašomos pagalbos suma viršija nustatytą viršutinę ribą.
(23)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 99 straipsnis numato galimybę teikti tiesioginę pagalbą už vienos ar daugiau rūšių sėklų auginimą.
(24)
Tokia pagalba gali būti teikiama tik už elitinės arba sertifikuotos sėklos auginimą, ir šie produktai turi būti aiškiai identifikuoti darant nuorodą į direktyvą dėl sėklų sertifikavimo ir pardavimo: 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla (15), 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla (16), ir 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla (17).
(25)
Kad tokią kontrolę galima būtų įgyvendinti, elitinė ir sertifikuota sėkla turi būti auginama pagal sutartis dėl jų užauginimo ir kartu su pareiškimu turi būti teikiamos auginimo deklaracijos, o sėklų auginimo įmonė ir augintojai turi būti oficialiai patvirtinti ir registruoti. Turi būti taip pat numatytos būtinos priemonės tais atvejais, kai sėklų auginimo įmonė arba augintojas iš vienos valstybės narės augina sėklas kitoje valstybėje narėje.
(26)
Dėl administracinių priežasčių kiekvienoje valstybėje narėje pagalba turėtų būti teikiama tik produktams, užaugintiems tos valstybės narės teritorijoje.
(27)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 XI priedą, pagalba gamybai yra mokama elitinėms ir sertifikuotoms Cannabis sativa L., kuriose yra ne daugiau, kaip 0,2 % tetrahydrokanabinolio. Siekiant užtikrinti, kad pagalbos teikimą reglamentuojančios taisyklės būtų taikomos vienodai visose Bendrijoje, turėtų būti naudojamas Cannabis sativa L veislių, atitinkančių pagalbos teikimo reikalavimus, sąrašas, nustatytas 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kryžminio atitikimo, moduliavimo, ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, nustatytos Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams (18) įgyvendinimo taisykles II priede.
(28)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnis apibrėžia žemę, kuri atitinka pagalbos skyrimo reikalavimus. Tame straipsnyje, užtikrinant valstybių narių įgyvendinamą kontrolę, leidžiami tam tikri nukrypimai, jeigu jie nesumenkina tame reglamente nustatytų priemonių veiksmingumo. Siekiant išvengti bet kokios tokios rizikos, turėtų būti patvirtintos tinkamos priemonės išlaikyti pagalbos gavimo reikalavimus atitinkančius žemės plotus esamo lygio, ir neleisti jų bent kiek ženkliau didinti. Taikant tokias priemones, kaip kompensacinis veiksnys, gali būti numatoma, kad pirmiau atitikusios reikalavimus žemės dabar būtų laikomos tokių reikalavimų neatitinkančiomis.
(29)
Valstybės narės, kuriose kukurūzai nėra tradicinė kultūra, gali už žolės silosą tomis pačiomis sąlygomis, kokios taikomos lauko kultūroms, mokėti išmokas už lauko kultūrų plotą. Atitinkamai, reikia apibrėžti, kas yra žolės silosas.
(30)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 106 straipsnį išmoka už pluoštinių linų ir kanapių plotą mokama tik tada, kai sudaroma sutartis ar prisiimamas įsipareigojimas, kaip nurodyta 2000 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1673/2000 dėl bendro pluoštinių linų ir kanapių rinkų organizavimo 2 straipsnio 1 dalyje (19). Turėtų būti numatyta, kad tokios sutarties ar prisiimto įsipareigojimo kopija turėtų būti siunčiama valstybės narės, atsakingos už paraiškų dėl išmokų administravimą kompetentingoms institucijoms. Turėtų būti užtikrinta, kad linų ir pluoštinių kanapių veislės atitiktų Bendrajame žemės ūkio augalų veislių kataloge nurodytas pluoštines kanapes, o linų atveju, atitiktų „pluoštinio lino“ apibrėžimą. Be to, patvirtintų veislių kanapėse tetrahydrokanabinolio negali būti daugiau, nei 0,2 %. Todėl turėtų būti sudarytas linų veislių, atitinkančių pagalbos gavimo reikalavimus, sąrašas, tokių kanapių veislių sąrašas yra pateiktas Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2000 II priede. Siekiant tvirtesnių garantijų kanapių atžvilgiu, turėtų būti reikalaujama, kad būtų naudojamos sertifikuotos sėklos.
(31)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 109 straipsnis reikalauja, kad grūdų, aliejinių augalų sėklų ir baltymingų augalų augintojai užbaigtų sėjos darbus ne vėliau, kaip gegužės 31 d.. Tam tikrais atvejais dėl klimatinių sąlygų sėjos darbai gali būti atidėti ir po gegužės 31 d. Tam tikrų augalų atžvilgiu kai kuriuose rajonuose turėtų būti numatyti ilgesni sėjos užbaigimo ir paraiškos pateikimo terminai. Tačiau toks terminų pratęsimas neturėti neigiamai paveikti paramos sistemos, arba sukliudyti įgyvendinti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 II dalies 4 skyriuje numatytą kontrolės sistemą.
(32)
Siekiant užtikrinti, kad perdirbimo pramonei reguliariai būtų tiekiami saldieji kukurūzai per visus prekybos metus, gamintojai turėtų turėti galimybes ištęsti savo sėjos darbus ilgesniam laikotarpiui. Todėl galutinė saldžiųjų kukurūzų sėjos data turėtų būti nukelta iki birželio 15 d.
(33)
Reikėtų numatyti, kad teikiant priemoką už kietuosius kviečius ir specialiąją pagalbą, turėtų reikalaujama, kad būtų naudojamas tam tikras minimalus sertifikuotų sėklų kiekis. Atsižvelgiant į valstybėse narėse ir jų regionuose naudojamų žemdirbystės metodų įvairovę, tokius minimalius kiekius turėtų nustatyti pačios atitinkamos valstybės narės.
(34)
Taikant Reglamento (EB) 1782/2003 103 straipsnį, turi būti apibrėžta drėkinimo sąvoka.
(35)
Turėtų būti apibrėžti plotai, pagal kuriuos būtų vertinama, ar buvo viršytas basinis plotas, ir nustatytos tokio viršijimo masto nustatymo taisyklės. Kai yra nustatomas atskiras bazinis plotas kukurūzams, drėkinamai žemei arba silosui auginamai žolei, turi būti nustatytos atskiros taisyklės dėl plotų, į kuriuos reikia atsižvelgti apskaičiuojant, kokiu mastu buvo viršytas bazinis plotas. Bet kokio ploto viršijimo nustatymo taisyklės turėtų užtikrinti, kad visai atvejais būtų laikomasi nustatytų bazinių plotų. Taip pat turėtų būti nustatytas būdas apskaičiuoti didžiausio garantuojamo kietųjų kviečių ploto viršijimą. Taip pat turėtų būti nustatyta tvarka, pagal kurią galima būtų nustatyti, ar buvo viršyta viršutinė pagalbos riba, apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 2 dalyje.
(36)
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnį, išmokos už lauko kultūrų plotą mokamos tik jeigu atitinkamas gamintojas prisiima įsipareigojimą atidėti dalį ploto savo valdoje. Todėl turėtų būti priimtos išsamios taisyklės, kurios galėtų užtikrinti, kad tokia schema būtų pakankamai veiksminga. Tuo tikslu turėtų būti priimtos nuostatos, dėl plotų apskaičiavimo kaip atidėtos žemės plotai, panašias taikomoms apskaičiuojant regioninius bazinius plotus. Turėtų būti apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 1872/2003 107 straipsnio 3 dalies antrojoje įtraukoje minimi ‘ankštiniai augalai’.
(37)
Pagal 107 straipsnio 6 dalį, ir taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 66 straipsnį, turėtų būti nustatytos išsamios taisyklės dėl savanoriškai atidėtos žemės. Tokios taisyklės turėtų būti suderintos su bendra Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003 nustatyta sistema.
(38)
Būtina apibrėžti kriterijus, pagal kuriuos nustatoma teisė gauti priemokas už avis ir ožkas, nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 11 skyriuje.
(39)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 113 straipsnio 2 dalyje numatoma priemoka už ožkas tam tikruose Bendrijos regionuose. Todėl būtina pagal toje nuostatoje apibrėžtus kriterijus tokius regionus nustatyti.
(40)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalį ūkininkai, kurių mažiau nei 50 % žemės ūkiui naudojamo valdos ploto yra mažiau palankioje ūkininkauti vietovėje, turi teisę gauti papildomas priemokas. 113 straipsnio 2 dalyje daroma nuoroda į konkrečius geografinius regionus, kuriuose ožkų augintojai atitinka sąlygas specialiai priemokai gauti. Turėtų būti priimtos nuostatos dėl to, kaip tokius kriterijus atitinkantys ūkininkai gali įrodyti, kad ne mažiau kaip pusė jų naudojamos žemės yra mažiau palankioje ūkininkauti vietovėje, arba vietovėje, kurioje jie turi teisę gauti priemokas už ožkas.
(41)
Kad galima būtų kontroliuoti atitikimo gauti priemokas už aveles lygį, valstybės narės turėtų sudaryti ūkininkų, prekiaujančių ožkos pienu arba ožkos pieno produktais, sąrašą.
(42)
Kad galima būtų įgyvendinti individualių ribų sistemą, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 116, 117 ir 118 straipsniuose, gali būti ir toliau taikomos esamos administracinės taisyklės, ypač dėl nemokamai suteiktų teisių naudojimo, normalių teisių naudojimo, įskaitant minimalų naudojimą, teisių laikino nuomojimo arba perdavimo, pranešimų apie individualių viršutinių ribų pasikeitimą arba teisių perdavimą per nacionalinį rezervą. Kai kurios tų taisyklių yra specifinės nuostatos, taikomos išskirtinėmis arba tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis, tokiomis, kaip smulkių ūkininkų arba ūkininkų, dalyvaujančių ekstensyvinimo arba ankstyvo išėjimo į pensiją teisių naudojimas, arba taisyklės dėl teisių perdavimo, taikomos, kai teisės į priemoką paveldimos, arba taikomos ūkininkams, kurie naudoja valstybei arba kolektyvui priklausančią žemę gyvuliams ganyti.
(43)
Tokių naujų nuostatų įgyvendinimą Komisija privalo stebėti ir kontroliuoti, ir dėl to būtina, kad valstybės narės jai teiktų visą svarbiausią informaciją apie priemokas reglamentuojančių taisyklių įgyvendinimą.
(44)
Jeigu tinka, Komisijai turėtų būti pateikta išsami informacija apie nacionalines taisykles, ir apie papildomas priemokas reglamentuojančių taisyklių įgyvendinimą.
(45)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 12 skyriuje numatomos išmokos už galvijieną. Būtina apibrėžti tinkamumo tokias išmokas gauti kriterijus, ir ypač tokių išmokų išmokėjimo sąlygas.
(46)
Nustačius viršutines regionines gyvulių tankumo ribas, būtina užtikrinti, kad specialios priemokos nebūtų toliau skiriamos tos pačios amžiaus grupės gyvuliams, kuriems taikomos šios dvi priemonės. Skiriant desezonizacijos premiją, turėtų būti laikoma, kad tokie gyvuliai atitinka specialios priemokos skyrimo reikalavimus.
(47)
Turi būti priimtos nuostatos dėl Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 3 dalies b punkte numatyto administracinio dokumento sudarymo ir išdavimo nacionaliniu lygiu. Atsižvelgiant į specifines valstybių narių administracines ir kontrolės sąlygas, turėtų būti leistos įvairios tokio administracinio dokumento formos.
(48)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 3 dalies a punkte ir 130 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad speciali priemoka ir skerdimo priemoka gali būti mokama, jeigu gyvuliai išlaikomi penėjimui tam tikrą laikotarpį. Todėl būtina tokį laikotarpį apibrėžti ir išreikšti kokybiškai.
(49)
Specialios priemokos skerdimo metu skyrimo tvarka turi būti nuosekliai suderinta su tvarka, pagal kurią skiriama skerdimo priemoka. Turi būti apibrėžtas dokumentas, kuris lydėtų gyvulį iki skerdenos išvežimo ar eksporto. Siekiant atsižvelgti į priemokų skyrimo skerdimo metu konkrečias formas, turėtų būti apibrėžtos sąlygos dėl jautukų amžiaus ir suaugusių raguočių gyvūnų skerdenos pateikimo metodų.
(50)
Turi būti apibrėžtos desezonizacijos premijos skyrimo sąlygos, atsižvelgiant į skerdimo priemokos skyrimo tvarką. Komisija, remdamasi turima informacija, turėtų nustatyti, kurios valstybės narės atitinka šių premijų schemos taikymo sąlygas.
(51)
Turėtų būti apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnyje naudojama karvės žindenės sąvoka. Tuo atžvilgiu reikėtų taikyti veisles, apibrėžtas Komisijos reglamente (EB) Nr. 2342/1999. Be to, galėtų būti ir toliau taikomi pagrindiniai reikalavimai, ypač dėl vidutinio pieno primilžio ir papildomų nacionalinių priemokų.
(52)
Gali būti ir toliau taikomos administracinės taisyklės, ypač dėl individualių viršutinių ribų, pranešimų apie tokias individualias viršutines ribas ir nacionalinio rezervo, nemokai gautų teisių, naudojimo tokiomis teisėmis, teisų perdavimo arba laikino nuomavimo, teisių perdavimo per nacionalinį rezervą.
(53)
Remdamasi turima informacija, Komisija turėtų nustatyti, kurios valstybės narės atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnyje apibrėžtų specialių schemų taikymo taisykles. Turėtų būti apibrėžta speciali tokių priemokų skyrimo tvarka.
(54)
Turėtų būti apibrėžtas vienam gyvuliui prieinamo žemės plotos apskaičiavimo metodas. Taip pat turi būti nustatyta data, nuo kurios būtų atsižvelgiama į referencinį pieno kiekį.
(55)
Taikant ekstensifikacijos išmokos schemą, apskaičiuojamas vienam gyvuliui prieinamas žemės plotas įtraukiant visus valdoje esančius 6 mėn. ir vyresnius raguočius gyvulius. Todėl būtina parengti specialias gyvulių skaičiavimo ir ūkininko pareiškimo apie dalyvavimą schemoje pateikimo taisykles. Turi būti priimtos nuostatos dėl naudojimosi kompiuterine duomenų baze, minima 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1760/2000, nustatančiame galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, reglamentuojančiame jautienos bei jos produktų ženklinimą bei panaikinančiame Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97 (20).
(56)
Turėtų būti imamasi priemonių užtikrinti, kad ekstensifikacijos išmokos nebūtų išmokamos ūkininkams, kurie siekia dirbtinai atitikti vidutines vienam gyvuliui prieinamos žemės ploto normas, kokios yra reikalaujamos išmokant ekstensifikacijos išmokas.
(57)
Turėtų būti nustatyta tvarka, pagal kurią remiantis turima informacija galima būtų nustatyti, kurios valstybės narės atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 4 dalyje nustatytų išmokų už melžiamas karves sąlygas.
(58)
Turėtų būti parengtos specialios nuostatos dėl gyvulių išlaikymo laikotarpio trukmę, datas ir laikotarpius reglamentuojančių taisyklių taikymo.
(59)
Siekiant supaprastinimo pagal integruotą sistemą, numatyta paraiška dėl pagalbos gyvuliams turėtų būti laikoma paraiška dėl skerdimo priemokos, jeigu tokioje paraiškoje pateikiami visi duomenys tokiai priemokai pagrįsti, ir jeigu gyvulys yra skerdžiamas toje pačioje arba kitoje valstybėje narėje, arba yra eksportuojamas.
(60)
Kad būtų lengviau valdyti skerdimo priemokų išmokėjimus, turėtų būti galimybės naudotis kompiuterizuotą duomenų baze, nurodytą Reglamente (EB) Nr. 1760/2000, jeigu tik susijusius valstybės narės pripažįsta, kad duomenų bazė suteikia pakankamą garantiją, kad joje esantys duomenys apie priemokas yra tikslūs.
(61)
Skerdimo priemoka veršeliams mokama, jeigu jie neviršija tam tikro maksimalaus svorio. Todėl turėtų būti nustatyta standartinis skerdenos pateikimo būdas, kuriam būtų taikomas maksimalus svoris.
(62)
Komisijai turėtų būti pateikta išsami informacija apie nacionalines taisykles dėl papildomų išmokų ir apie jų įgyvendinimą.
(63)
Siekiant užtikrinti, kad ūkininkai gautų išmokas kiek galima greičiau, turi būti priimtos nuostatos dėl avansinių mokėjimų. Tačiau, atsižvelgiant į būtina taikyti nacionalines ir regionines didžiausių išmokų ribas, būtina imtis priemonių užtikrinti, kad tokie avansiniai mokėjimai neviršytų nustatytos išmokos dydžio. Todėl turėtų būti priimtos nuostatos, leidžiančios valstybėms narėms sumažinti avansinio mokėjimo procentinį dydį, jeigu jis mokamas pagal schemas, kurioms taikomos apibrėžtos ribos.
(64)
Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 numato baudas už medžiagų, draudžiamų pagal atitinkamus veterinarijos teisės aktus neteisėtą naudojimą arba laikymą. Jeigu tokie pažeidimai vykdomi pakartotinai, nuobaudų trukmę turėtų nustatyti pačios valstybės narės, kadangi jos turi geresnes galimybes įvertinti pažeidimo rimtumą.
(65)
Būtina nustatyti datą, nuo kurios būtų atsižvelgiama į veiksnius, pagal kuriuos taikomos specialių priemokų arba priemokų už karves žindenes. Siekiant užtikrinti, kad administravimas būtų protingas ir nuoseklus, kaip taisyklė, tokia data turėtų būti paraiškos pateikimo data. Tačiau dėl specialių priemokų už skerdimą turėtų būti nustatytos specialios taisyklės, kurios neleistų perkelti skerdimo į kitus metus, siekiant gauti didesnę išmoką. Kai dėl skerdimo priemokos, paskerdimo arba eksporto data tiksliau nurodo, ar faktiškai toks veiksmas buvo atliktas.
(66)
Išmokų išmokėjimo dieną taikomas keitimo kursas turėtų būti nustatytas tokiu būdu, kad iš principo tokios išmokos labai stipriai nesvyruotų dėl konvertavimo į nacionalinę valiutą keitimo kurso vieną dieną.
(67)
Turėtų būti priimtos nuostatos įpareigojančios valstybes nares teikti pranešimus. Taip pat, kad būtų lengviau tokius duomenis perduoti ir analizuoti, turi būti nustatyta duomenų pateikimo forma.
(68)
Kad būtų lengviau pereiti prie naujos schemos, turi būti priimtos pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl įpareigojimo žymėti ir identifikuoti gyvulius.
(69)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnis leidžia Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai (naujosioms valstybėms narėms) pakeisti tiesiogines išmokas pakeisti bendrosiomis išmokomis („bendrosios išmokos už plotą“). Čekijos Respublika, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija ir Slovakija pasirinko galimybę tokias išmokas taikyti. Todėl turi būti nustatytos išsamios tokių bendrųjų išmokų už plotą schemų taikymo taisyklės.
(70)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 5 dalį, ir kad nereikėtų tvarkyti daugybės paraiškų, pagal kurias išmokos vienai valdai būtų mažesnės, nei 50 eurų, Čekijos Respublika, Estija, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija ir Slovakija kreipėsi dėl leidimo patvirtinti, kad išmokoms gauti reikalavimus atitinkantis plotas būtų ne mažesnis, kaip 0,3 ha.
(71)
Čekijos Respublika, Estija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Lenkija ir Slovakija apskaičiavo savo dirbamos žemės dalį, kuri buvo išlaikyta žemdirbystei tinkamos būklės 2003 m. birželio 30 d., ir pasiūlė pakoreguoti tokios žemės plotą pagal mažiausią išmokų sąlygas atitinkantį plotą vienoje valdoje.
(72)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnis numato galimybę naujosiose valstybėse narėse išmokėti papildomą tiesioginę pagalbą ūkininkui, gavus Komisijos leidimą. Todėl turėtų būti apibrėžtos bendros tokios galimybės įgyvendinimo sąlygos.
(73)
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b) punktas ir 107 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa numato žemės atidėjimo netaikymą, jei žemė naudojama medžiagų, skirtų produktų, kurie nėra visų pirma skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, gamybai Bendrijoje, jei taikomos veiksmingos kontrolės sistemos.
(74)
Esant tam tikroms sąlygoms nereikia išskirti cukrinių runkelių, Jeruzalės artišokų ar cikorijos šaknų kultūrų auginamų atidėtose žemėse. Šioms kultūroms negali būti skiriamos išmokos dėl galimo kišimosi į cukraus rinką. Taip pat labai svarbu kad šios kultūros atitiktų taisykles, nustatančias atidėtų žemių naudojimą.
(75)
Reikia nustatyti sąlygas susijusias su šių schemų išmokų leistinumu. Tuo tikslu, reikia patikslinti susitarimo sudarymo sąlygas dėl minėtų žemės ūkio žaliavų tarp gamintojo ir supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo. Sąlygos turi būti apibrėžtos ir tuo atveju jei ūkininkas žaliavą perdirba ją eksploatuodamas.
(76)
Siekiant užtikrinti atitikimą pagal Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl aliejinių augalų sėklos pagal GATT, patvirtinto Tarybos sprendimu 93/355/EB (21), memorandumo 7 punktą, reikia nustatyti, reikalui esant, šalutinių produktų, kurie gali būti pagaminti ir skirti žmonių ir gyvūnų vartojimui, kiekio mažinimo būdus, jei visas minėtas šalutinių produktų kiekis kasmet viršytų 1 milijono tonų ribą, išreikštą iš sojos pupelių pagamintų produktų ekvivalentu.
(77)
Kad žaliava būtų perdirbta į numatytą galutinį produktą, užstatą turi mokėti supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas, nežiūrint į tai, kad pagalba yra suteikiama ūkininkui. Be to, siekiant, kad schemų kontrolės sistema būtų veiksminga, reikia apriboti perdirbėjų skaičių.
(78)
Reikia aiškiai atskirti pareiškėjo įsipareigojimus, kurie baigiasi jam pristačius visą nurinktą žaliavos kiekį, ir pareiškėjo bei pirmojo perdirbėjo įsipareigojimus, kurie atsiranda pristatymo metu ir baigiasi pirminę žaliavą perdirbus į galutinius produktus.
(79)
Kai kurios su transportu Bendrijos teritorijoje, pirmine žaliava ir produktais, kurie iš jos pagaminti, susijusios operacijos turi būti kontrolės sistemos objektu, kartu pildant deklaracijas ir kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinį, išduodamą pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93. Reikia numatyti alternatyvų įrodymą tuo atveju, jei kontrolinis T5 egzemplioriaus rinkinys negrįžtų supirkėjo ar pirminio perdirbėjo kompetentingai institucijai ne dėl nuo pastarojo priklausančių aplinkybių. Kad būtų užtikrintas veiksmingumas ir geras pagalbos režimo valdymas, reikia priimti su kontrolės valdymu susijusias nuostatas.
(80)
Be sąlygų gauti išmokas už kanapių plotą atitikimo kriterijų, išdėstytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 110o straipsnyje, turi būti patvirtinti papildomi kriterijai, kad galima būtų užtikrinti, kad tokia pagalba būtų teikiama tik plotams, kuriuose kanapės yra auginamos normaliomis auginimo sąlygomis. „Kanapėmis apsodinto ploto“ sąvoka turėtų būti apibrėžta Bendrijos lygiu, siekiant užtikrinti, kad plotai, kuriems išmokamos papildomos išmokos, būtų apskaičiuojami vienodai. Būtina apibrėžti principus, pagal kuriuos bendra valstybei narei skiriama suma papildomoms išmokoms būtų paskirstyta pagal plotus, atitinkančius pagalbos skyrimo reikalavimus.
(81)
Turėtų būti nustatytas terminas, nuo kurio yra skiriamos išmokos pagal priemones, išvardytas 1971 m. liepos 26 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1696/71 dėl bendro apynių rinkos organizavimo (22) 7 straipsnio 1 dalies a-d punktuose pripažintoms augintojų grupėms, ir Komisija turėtų būti informuota, kaip tokios išmokos buvo panaudotos. Bet kokios sumos, kurios nebuvo paskirtos per tam tikrą laiką, turėtų būti sugrąžinamos. Būtina apibrėžti tvarką, pagal kurią bendrai vienai valstybei narei skiriama suma yra paskirstoma pripažintoms augintojų grupėms.
(82)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Tiesioginių išmokų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS IR BENDROS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šis reglamentas nustato išsamias toliau išvardytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV ir IV a dalyse nustatytų paramos schemų įgyvendinimo taisykles:
(a)
konkreti priemoka už kietųjų kviečių kokybę, numatyta to reglamento IV dalies 1 skyriuje;
(b)
priemoka už baltymingus augalus, numatyta to reglamento IV dalies 2 skyriuje;
(c)
konkreti išmoka už ryžius, numatyta to reglamento IV dalies 3 skyriuje;
(d)
išmoka už riešutų plotą, numatyta to reglamento IV dalies 4 skyriuje;
(e)
pagalba už energetinius augalus, numatyta to reglamento IV dalies 5 skyriuje;
(f)
pagalba už krakmolo gamybai skirtas bulves, numatyta to reglamento IV dalies 6 skyriuje;
(g)
priemoka už pieną ir papildoma išmoka, numatyta to reglamento IV dalies 7 skyriuje;
(h)
konkreti regioninė pagalba už lauko kultūras, numatyta to reglamento IV dalies 8 skyriuje;
(i)
pagalba už sėklą, numatyta to reglamento IV dalies 9 skyriuje;
(j)
išmoka už lauko kultūrų plotą, numatyta to reglamento IV dalies 10 skyriuje;
(k)
priemokos už avis ir ožkas, numatytos to reglamento IV dalies 11 skyriuje;
(l)
išmokos už galvijieną, numatytos to reglamento IV dalies 12 skyriuje;
(m)
pagalba už ankštinius augalus, numatyta to reglamento IV dalies 13 skyriuje;
(n)
vienkartinės išmokos už plotą schema, numatyta to reglamento 143b straipsnyje;
(o)
papildomos nacionalinės tiesioginės išmokos, numatytos to reglamento 143c straipsnyje;
(p)
pagalba už kanapių plotus, numatyta to reglamento IV dalies 10d skyriuje.
2. Šis reglamentas nustato išsamias taisykles dėl žemės, atidėtos žaliavų auginimui, naudojimo taikant bendrųjų išmokų schemą, apibrėžtą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 III dalyje, ir išmokas už lauko kultūrų plotą, apibrėžtą to reglamento IV dalies 10 skyriuje.
2 straipsnis
Išmokėjimo sąlygos
1. Tiesioginės išmokos, nurodytos 1 straipsnio a, b, c, e, h, i, j, m ir p punktuose skiriamos tik plotams, pagal kiekvieną kultūrą, kuris kaip nurodyta paraiškoje yra ne mažesnis, kaip 0,3 ha, kuriame kiekvienas dirbamas plotas yra didesni, nei mažiausio dydžio, kurį nustato valstybė narė, atsižvelgdama į Reglamento (EB) 796/2004 14 straipsnio 4 dalyje apibrėžtas ribas.
Maltoje tiesioginės išmokos, nurodytos 1 straipsnio a, b, c, e, h, i, j, m ir p punktuose skiriamos tik plotams, pagal kiekvieną kultūrą, kuris kaip nurodyta paraiškoje, yra ne mažesnis, nei 0,1 ha, kuriame kiekvienas dirbamas plotas yra didesnis, nei mažiausio dydžio, kurį nustato valstybė narė, atsižvelgdama į Reglamento (EB) 796/2004 14 straipsnio 4 dalyje apibrėžtas ribas.
2. Tiesioginės išmokos, nurodytos 1 straipsnio a, b, c, h ir j punktuose, skiriamos tik plotams, kurie yra visiškai apsėti ir kuriuose taikomos normalios auginimo sąlygos pagal vietinius standartus.
Tačiau, skiriant konkrečias priemokas už kietųjų kviečių kokybę, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 1 skyriuje, ir išmoką už lauko kultūrų plotą, numatytą to reglamento IV dalies 10 skyriuje, augalai, auginami plotuose, kurie yra visiškai apsėti ir kultivuojami pagal vietos standartus, tačiau kuriuose dėl atitinkamos valstybės narės pripažintų išimtinių oro sąlygų juose nepasiekiamas pieninės brandos etapas, toliau atitinka pagalbos skyrimo reikalavimus, jei šie plotai iki šio vegetacinio etapo nenaudojami jokiam kitam tikslui.
3. Per vienus metus vieno kultivuojamo ploto atžvilgiu gali būti paduodama tik viena paraiška dėl išmokos už plotą pagal schemą, finansuojamą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 (23) 1 straipsnio 2 dalies b punktą.
Tačiau:
(a)
dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 1 skyriuje, arba priemokos už baltymingus augalus, numatytus to reglamento IV dalies 2 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl išmokos už lauko kultūrų plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyriuje;
(b)
dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl konkrečios išmokos už ryžius, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 3 skyriuje, arba priemokos už baltymingus augalus, numatytus to reglamento IV dalies 2 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl pagalbos už sėklą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 9 skyriuje;
(c)
dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl pagalbos už energetinius augalus, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 5 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl išmokos už lauko kultūrų plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyriuje, nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 90 straipsnio antros pastraipos, arba gali būti teikiama paraiška dėl konkrečios išmokos už ryžius, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 3 skyriuje;
(d)
dėl bet kurio kultivuojamo ploto, dėl kurio per tuos pačius metus buvo teikiama paraiška dėl išmokos už lauko kultūrų plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyriuje, gali būti teikiama paraiška dėl pagalbos už sėklą, numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 9 skyriuje.
4. Žemei, naudojamai medžiagų, skirtų produktų, kurie nėra visų pirma skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, nurodytiems Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b punkte ir 107 straipsnio 3 dalyje, arba kurioje auginami energetiniai augalai, nurodyti to reglamento IV dalies 5 dalyje negali būti skiriama Bendrijos pagalba, numatyta Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 (24) II dalies VIII skyriuje, išskyrus paramą, skiriamą greitai augančių rūšių augalų sodinimo išlaidoms padengti, kaip numatyta to reglamento 31 straipsnio 3 dalyje.
Medžiagos, skirtos produktų, kurie nėra visų pirma skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b punkte ir 107 straipsnio 3 dalyje, auginamos ant atidėtos žemės ir iš jų gaunamų tarpinių, galutinių, bendros gamybos bei šalutinių produktų gamybai nelaikomos atitinkančiomis sąlygas gauti finansavimą iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus pagal Reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 dalies a punktą.
5. Skiriant priemokas už baltymingus augalus, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 2 skyriuje ir išmokas už lauko kultūrų plotą, numatytas to reglamento IV dalies 10 skyriuje „saldieji lubinai“ yra tos lubinų veislės, tarp kurių sėklų yra ne daugiau, nei 5 % karčiųjų sėklų. Karčiųjų sėklų dalis apskaičiuojama pagal šio Reglamento I priede aprašytą tyrimą.
3 straipsnis
Pranešimai
Valstybės narės perduoda Komisijai tokius pranešimus elektroniniu būdu:
(a)
vėliausiai iki atitinkamų metų rugsėjo 15 d.: turimus duomenis apie plotus arba kiekius, kuriems skiriama priemoka už pieną arba papildomos priemokos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 95 ir 96 straipsniuose, kuriems dėl pagalbos buvo teikiama paraiška tais metais, jeigu galima, padalintos į subbazinius plotus;
(b)
vėliausiai iki atitinkamų metų spalio 31 d.: galutinius duomenis apie a punkte nurodytus plotus arba kiekius, atsižvelgiant į jau atliktus patikrinimus;
(c)
vėliausiai iki kitų metų liepos 31 d.: galutinius duomenis apie plotus ir kiekius, kuriems per atitinkamus metus jau buvo suteikta pagalba, jeigu galima, atėmus plotus, kuriais sumažinama, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 796/2004 IV dalies 1 dalyje.
Plotai nurodomi hektarais, apskaičiuotais vienos dešimtosios tikslumu. Kiekiai išreiškiami tonomis, apskaičiuotomis vienos šimtosios tikslumu.
4 straipsnis
Sumažinimo koeficientas
1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 75 straipsnyje, 78 straipsnio 2 dalyje, 82, 85 straipsniuose, 89 straipsnio 2 dalyje, 98 straipsnyje, 143 ir 143b straipsnio 7 dalyje nurodytas ploto sumažinimo koeficientas, arba kiekio sumažinimas bei objektyvūs tokios sumažinimo kriterijai, nurodyti to reglamento 95 straipsnio 4 dalyje nustatomas ne vėliau, kaip atitinkamų metų lapkričio 15 d. remiantis duomenimis, perduotas pagal šio reglamento 3(b) straipsnį.
2. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 75, 82, 85 straipsniuose, 95 straipsnio 4 dalyje, 98 straipsnyje, 143 straipsnyje ir 143(b) straipsnio 7 dalyje minimais atvejais valstybės narės, ne vėliau, kaip iki atitinkamų metų gruodžio 1 d. informuoja Komisiją apie taikyta sumažinimo koeficientą, ir to Reglamento 95 straipsnio 4 dalyje minimais atvejais, apie taikytus objektyvius kriterijus.
2 SKYRIUS
KONKRETI PRIEMOKA UŽ KIETŲJŲ KVIEČIŲ KOKYBĘ
5 straipsnis
Veislių peržiūra
1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 74 straipsnio 1 dalyje išvardytos valstybės narės sudaro kietųjų kviečių veislių, atitinkančių konkrečios priemokos už kokybę, numatytos to reglamento 72 straipsnyje, skyrimo reikalavimus, sąrašą pagal veislės tikrinimo metodus, apibrėžtus šio straipsnio 2-5 dalyse.
2. Valstybės narės ne rečiau, kaip kas du metus nurodo bent dvi reprezentacines veisles. Tokios reprezentacinės veislės yra sertifikuotos kietųjų kviečių veislės.
3. Valstybės narės ištiria kietųjų kviečių veisles pagal toliau apibrėžtus kokybės parametrus, ir suteikia kiekvienam parametrui atitinkamą svertinę reikšmę:
(a)
baltymų kiekis (40 %);
(b)
glitimo kokybė (30 %):
(c)
geltonumo indeksas (20 %);
(d)
natūrinis svoris arba vieno tūkstančio grūdų svoris (10 %).
Pirmosios pastraipos a-d punktuose nurodytų kokybės parametrų vidurkių suma, padauginta iš nurodytos vertės procentais, nurodo veislių kokybės indeksą.
Kiekviena valstybė narė per mažiausiai dviejų metų laikotarpį palygina kietųjų kviečių veislių kokybės indeksus su reprezentacinių veikslių kokybės indeksas regioniniu lygiu. Tiriamos tos veislės, kurios yra registruotos kiekvienos valstybės narės nacionaliniuose kataloguose, išskyrus tas veisles, apie kurias per paskutinius tris metus nebuvo renkami analitiniai duomenys, kadangi jos yra nebenaudojamos, arba nėra sertifikuotos.
Tuo tikslu, laikydamos, kad reprezentacinėms veislėms suteiktas vidutinis kokybės indeksas yra 100, kiekviena valstybė narė apskaičiuoja procentinį dydį, priskirtiną kiekvienai kietųjų kviečių veislei, palyginus su indeksu 100 pagal kiekvieną pirmosios pastraipos a-d punktuose nurodytą kokybės parametrą. Tik tos kietųjų kviečių veislės, kurių indeksas yra 98 ar daugiau yra laikomos atitinkančiomis konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę skyrimo reikalavimus.
4. Valstybė narė gali išbraukti iš priemokos skyrimo reikalavimus atitinkančių kietųjų kviečių sąrašo tas veisles, kurių kietųjų kviečių stikliškumo praradimo rodiklis yra didesnis nei 27 % („mitadinage“).
5. Dėl tinkamumo gauti priemoką gali būti tiriamos ir veislės, registruotos kitos valstybės narės nacionaliniame kataloge.
6 straipsnis
Analizės metodai
1. Naudojami Komisijos reglamente (EB) Nr. 824/2000 (25) apibrėžti kietųjų kviečių („mitadinage“) baltymų kiekio, natūrinio svorio ir stikliškumo praradimo rodiklio nustatymo metodai.
2. Geltonumo indeksas matuojamas pagal ICC 152 metodą arba lygiavertį pripažintą metodą.
3. Glitimo kokybė nustatoma ICC 158 metodu arba ICC 151 metodu.
7 straipsnis
Sertifikuotų sėklų kokybė
Iki tų metų, per kuriuos buvo skirta konkreti priemoka už kietųjų kviečių kokybę spalio 1 d., valstybės narės nustato mažiausią sėklų, sertifikuotų pagal Direktyvą 66/402/EEC (26), naudotiną pagal taikomus žemdirbystės metodus ir atitinkamoje auginimo zonoje.
8 straipsnis
Skelbimai ir pranešimai
1. Valstybės narės vėliausiai iki metų einančių prieš metus, per kuriuos buvo skirta priemoka, spalio 1 d. paskelbia žieminių kietųjų kviečių, atitinkančių konkrečios priemokos už kokybę reikalavimus nacionaliniu ar regioniniu mastu, sąrašą, ir vėliausiai iki gruodžio 31 d. pavasarinių kietųjų kviečių veislių, atitinkančių konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę, sąrašą.
2. Valstybės narės ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo 1 dalyje nurodytų datų pateikia Komisijai 1 dalyje nurodytų veislių sąrašą, ir, praneša mažiausius naudotinus sertifikuotų veikslių kiekius, jeigu jie buvo pakeisti.
9 straipsnis
Galiojimas
1. Šio 8 straipsnio 1 dalyje nurodytą sąrašą įtrauktos veislės bus laikomos atitinkančiomis konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę skyrimo reikalavimus penkis metus nuo pirmo jų įtraukimo į tokį sąrašą.
2. Tokio veislių tinkamumo laikotarpis gali būti pratęstas dar penkiems metams, remiantis per antrus ir trečius pirmojo penkių metų laikotarpio metus atliktos kokybinės analizės rezultatais.
10 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
1. Valstybės narės ne vėliau, kaip 2004 m. spalio 1 d. paskelbia 2005 metams atrinktų žieminių kietųjų kviečių veislių, atitinkančių konkrečios priemokos už kietųjų kviečių kokybę reikalavimus, sąrašą, ir iki 2004 m. gruodžio 31 d. paskelbia tokių pavasarinių veislių sąrašą.
2. Valstybės narės sudaro 1 dalyje minimą sąrašą iš sąrašo išbraukdamos veisles, kurios yra registruotos nacionaliniame kataloge, veisles, kurios nebuvo sertifikuotos 2003 ir 2004 metais, ir veisles, kurios neatitinka bent dviejų iš šių keturių parametrų:
(a)
mažiausias baltymų kiekis 11,5 %;
(b)
mažiausias specifinis svoris 78 kg/hl, arba vieno tūkstančio grūdų mažiausias svoris 42 g;
(c)
didžiausias kietųjų kviečių stikliškumo praradimo koeficientas („mitadinage“) yra 27 %;
(d)
mažiausias glitimo kiekis 10 %.
3. Į veislių atitinkančių priemokos skyrimo reikalavimus 2005 ir 2006 metais sąrašą gali būti įtraukiamos ir veislės, įtrauktos į kitos valstybės narės atrinktų veislių sąrašą, remiantis tos kitos valstybės narės atliktos kokybinės analizės rezultatais.
3 SKYRIUS
PRIEMOKA UŽ BALTYMINGUS AUGALUS
11 straipsnis
Grūdų ir baltymingų augalų mišinys
Regionuose, kuriuose baltymingi augalai yra tradiciškai sėjami maišant su grūdais, priemoka už baltymingus augalus mokama pareiškėjo prašymu, jeigu jis atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms priimtina forma pateikia įrodymus, kad tokiame mišinyje baltymingi augalai yra vyraujantys. Tokie plotai nėra laikomi atitinkančiais konkrečios regioninės pagalbos už lauko kultūras, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 98 straipsnyje, skyrimo reikalavimus.
4 SKYRIUS
KONKRETI IŠMOKA RYŽIAMS
12
straipsnis Sėjos datos
Kad atitiktų konkrečios išmokos ryžiams skyrimo reikalavimus, deklaruojami plotai turi būti apsėti ne vėliau, kaip:
(a)
Ispanijoje ir Portugalijoje - birželio 30 d. iki atitinkamo derliaus,
(b)
kitose auginančiose Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 80 straipsnio 2 dalyje nurodytose valstybėse narėse, - gegužės 31 d.
Tačiau Prancūzijos Gvianoje plotai apsėjami atitinkamai pagal du sėjos ciklus, vėliausiai gruodžio 31 d. ir birželio 30 d. iki tokių ciklų, ir konkreti išmoka ryžiams skiriama pagal vidutinį plotą apsėtą per tuos du atitinkamus sėjos ciklus.
13 straipsnis
Sumažinimo koeficientas
Plotų sumažinimas skiriant konkrečias išmokas ryžiams, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 82 straipsnyje, yra apskaičiuojamas pagal šio reglamento II priedą.
14 straipsnis
Pranešimai
1. Valstybės narės, vadovaudamosi 3 straipsniu, teikia Komisijai tokią informaciją:
(a)
vėliausiai iki rugsėjo 15 d.:
(i)
nacionaliniame kataloge registruotų veislių, klasifikuojamų pagal Tarybos reglamento (EB) 1785/2003 (27) I priedo 2 punkte apibrėžtus kriterijus, sąrašą,
(ii)
apsėti plotai, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos gauti konkrečias išmokas ryžiams, pagal ryžių veisles, bazinius ir subbazinius plotus, pagal šio reglamento III(A) priede pateiktą formą, įskaitant bazinių ir subbazinių plotų viršijimus;
(b)
vėliausiai iki spalio 31 d. informaciją apie apsėtų plotų, dėl kurių buvo pateikta paraiška dėl konkrečios išmokos ryžiams pagal (a) dalį ir naudojant III (B) priede pateiktą formą, pakeitimus;
(c)
vėliausiai iki liepos 31 d. informaciją apie apsėtus plotus, kuriems konkreti išmoka ryžiams buvo faktiškai išmokėta per pastaruosius prekybos metus, pagal II priede apibrėžtą apskaičiavimo metodą, ir naudojant III(C) pateiktą formą.
2. Prancūzijos Gviana pateikia informaciją apie apsėtus plotus pagal vidutinius per du sėjos ciklus apsėtus plotus.
3. Valstybės narės gali kiekvienais metais peržiūrėti savo bazinių plotų padalijimus arba plotų padalijimus į subbazinius plotus, ir objektyvius tokį padalijimą pagrindžiančius kriterijus. Jos perduoda tokią informaciją Komisijai vėliausiai iki gegužės 15 d. prieš nuimant atitinkamą derlių.
5 SKYRIUS
IŠMOKOS UŽ RIEŠUTŲ PLOTUS
15 straipsnis
Bendrijos pagalbos skyrimo atitikimo sąlygos
1. Šiame skyriuje riešutynas yra vienarūšis ir vientisas plotas, apsodintas riešutais, kurių neskiria jokie kiti augalai arba plantacijos ir kuris yra geografiškai tęstinis. Atskiri medžiai arba atskiros riešutų medžių juostos pakelėse nelaikomos riešutynu.
Nukrypstant nuo pirmosios dalies nuostatų, valstybės narės gali leisti, kad būtų ir kitų medžių, kurie sudarytų ne daugiau 10 % nuo 3 dalyje nurodyto medžių skaičiaus. Be to, valstybės narės gali leisti auginti ir kaštonų medžius, jeigu užtikrinamas 3 dalyje nurodytas pagalbos skyrimo sąlygas atitinkančių riešutų skaičius.
2. Tiktai sodai, kuriuose auga riešutai ir kurie pagal reglamento (EB) Nr. 796/2004 11 straipsnį nustatytą datą atitinka šio straipsnio 3 ir 4 dalyje nurodytas sąlygas yra laikomi atitinkančiais išmokų už plotą, numatytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 83 straipsnyje, skyrimo reikalavimus.
Jeigu riešutynuose auginami skirtingų rūšių riešutai, arba pagalba yra diferencijuojama pagal augalų funkcijas, pagalbos skyrimo atitikimo sąlygos ir pagalbos dydis pagal riešutų tipą nustatomas pagal vyraujančią riešutų rūšį.
3. Mažiausias riešutyno sklypo plotas negali būti mažesnis nei 0,10 ha.
Nustatomas mažiausias medžių skaičius viename hektare riešutyno:
(i)
125 lazdyno riešutams;
(ii)
50 migdolams;
(iii)
50 graikiniams riešutams;
(iv)
50 pistacijoms;
(v)
30 saldžiavaisio pupmedžio vaisiams.
4. Valstybės narės gali numatyti ir didesnius mažiausius plotus ar medžių tankumą, nei apibrėžta 3 dalyje, remdamosi objektyviais kriterijais ir atsižvelgdamos į konkrečias plotų savybes bei auginamus augalus.
16 straipsnis
Atitikimas nacionalinės pagalbos skyrimo sąlygoms
Nacionalinei pagalbai, apibrėžtai Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 87 straipsnyje taikomas 15 straipsnis.
Nepažeisdama Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 87 straipsnio, valstybė narė gali nustatyti ir kitus tinkamumo kriterijus, jeigu tokie kriterijai atitinka pagalbos schemos aplinkosauginius, kaimo plėtros, socialinius ir ekonominius tikslus ir nėra diskriminaciniai gamintojų atžvilgiu. Valstybės narės gali imtis reikalingų priemonių užtikrinti, kad ūkininkai laikytųsi tokių tinkamumo kriterijų.
17 straipsnis
Pranešimai
1. Valstybės narės praneša Komisijai bet kokiu atveju iki paraiškos pateikimo datos, kurią valstybės narės nustato pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 11 straipsnį, ir ne vėliau, kaip:
(a)
iki kovo 31 d. 15 straipsnio 4 dalyje nurodytus aukštesnius lygius ir kriterijus, ir 16 straipsnyje minimus papildomus kriterijus;
(b)
iki gegužės 15 d., jeigu valstybė narė diferencijuoja pagalbą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 83 straipsnio 2 dalį, išmokų pagal plotą dydį pagal atskirus produktus, ir/arba pakeistus nacionalinius garantuojamus plotus („NGP“).
2. Bet koks Komisijai pagal 1 dalį pateiktos informacijos pakeitimas galioja kitais metais, ir apie jį atitinkama valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai, nurodydama objektyvius kriterijus, kuriais remiantis tokie pakeitimai buvo padaryti.
18 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
1. Valstybės narės gali nuspręsti nutraukti modernizavimo planų, minimų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 86 straipsnio 2 dalyje įgyvendinimą anksčiau numatyto laiko, ir tokio nutraukimo sąlygas, ir kokiomis sąlygomis atitinkami plotai tampa atitinančiais paramos pagal to reglamento IV dalies 4 skyriuje minimą schemą skyrimo kriterijus.
2. Nustatydama 1 dalyje minimas sąlygas, valstybė narė užtikrina, kad:
(a)
planas nebūtų nutraukiamas iki yra visiškai užbaigiamas metų laikotarpis;
(b)
valstybės narės plane numatyti pradiniai tikslai yra pasiekti.
6 DALIS
PAGALBA UŽ KRAKMOLO GAMYBAI SKIRTAS BULVES
19 straipsnis
Atitikimas pagalbos skyrimo sąlygoms
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 93 straipsnyje numatyta pagalba už krakmolo gamybai skirtas bulves skiriama bulvėms kurios auginamos pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 2236/2003 (28) 3 straipsnį, ir pagal bulvių neto svorį, nustatytą vienu Komisijos reglamento (EB) Nr. 2235/2003 (29) I priede apibrėžtų metodu, pagal krakmolo kiekį pristatytose bulvės, pagal to reglamento II priede nustatytas normas.
Bulvėms, kuriose krakmolo kiekis yra mažesnis nei 13 %, pagalba neskiriama, išskyrus atvejus, kai taikoma Reglamento (EB) Nr. 2236/2003 5 straipsnio 3 dalis.
20 straipsnis
Mažiausia kaina
Pagalba krakmolo gamybai skirtoms bulvėms mokama su sąlyga, kad pateikiamas įrodymas, jog pristatymo į gamyklą metu buvo sumokėta kaina, ne mažesnė, nei apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1868/94 4a straipsnyje pagal Reglamento (EB) Nr. 2235/2003 II Priede nustatytas normas.
Taikoma Reglamento (EB) 2236/2003 10 straipsnio 2 dalis.
21 straipsnis
Išmokėjimas
1. Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 28 straipsnio, valstybė narė, kurios teritorijoje bulvės buvo užaugintos, išmoka ūkininkui pagalbą krakmolo gamybai skirtoms bulvėms, kai tik visas prekybos metų bulvių kiekis yra pristatomas į krakmolo gamybos įmonę per keturis mėnesius nuo šio reglamento 20 straipsnyje minimo įrodymo pateikimo ir užtikrinimo, kad yra tenkinamos šio reglamento 19 straipsnyje nurodytos sąlygos.
2. Nuo prekybos metų gruodžio 1 d. valstybės narės gali išmokėti avansinius mokėjimus, pagal atskiras ūkininko per tuos prekybos metus į krakmolo gamybos įmonę pristatyto bulvių kiekio dalis. Kiekvienas avansinis mokėjimas išmokamas tai bulvių kiekio daliai, kurios atžvilgiu buvo pateiktas 20 straipsnyje minimas įrodymas ir kurios atžvilgiu tenkinamos 19 straipsnyje minimos sąlygos.
3. Išmokai už krakmolo gamybai skirtų bulves išreikšti nacionaline valiuta taikomas Reglamento (EB) Nr. 2236/2003 20 straipsnyje nurodytas keitimo kursas.
7 DALIS
PRIEMOKA UŽ PIENĄ IR PAPILDOMOS IŠMOKOS
22 straipsnis
Veiklos nevykdymo atvejai
1. Jeigu fizinis arba juridinis asmuo, turintis individualų referencinį kiekį, per dvylikos mėnesių laikotarpį, kuris baigiasi atitinkamų metų kovo 31 d. neatitinka gamintojo apibrėžimo, pateikto Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 5 straipsnio c punkte, jam neskiriamos priemokos už pieną arba papildomos išmokos, išskyrus atvejus, jeigu iki paraiškos pateikimo termino pabaigos jis gali pateikti kompetentingai institucijai priimtinus įrodymus, kad gamyba buvo pradėta.
2. 1 dalis netaikoma nenugalimų aplinkybių atveju, ir tinkamai pagrįstais atvejais, kai daromas poveikis atitinkamų ir kompetentingų institucijų pripažintų gamintojų gamybiniams pajėgumams.
8 SKYRIUS
PAGALBA UŽ ENERGETINIUS AUGALUS
1 SKIRSNIS
Apibrėžimai
23 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame skyriuje:
(a)
„pareiškėjas“ yra bet kuris ūkininkas, kultivuojantis Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnyje minimus plotus, siekdamas gauti tame straipsnyje nurodytą pagalbą;
(b)
„pirmasis perdirbėjas“ yra bet kuris žemės ūkio žaliavinės medžiagos naudotojas, kuris užsiima jos pirminiu perdirbimu, siekdamas gauti vieną ar daugiau Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnio antroje pastraipoje minimų produktų.
2 SKIRSNIS
Sutartis
24 straipsnis
Žaliavos naudojimas
1. Plotuose, kuriems skiriama pagalba pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnį, gali būti auginamos bet kurios žaliavinės kultūros, išskyrus cukrinius runkelius, jeigu tokios kultūros pirmiausia yra skiriamos to straipsnio antroje pastraipoje nurodytiems energetikos produktams gaminti.
Energetikos produktų, gautų perdirbant žaliavą ekonominė vertė yra didesnė, nei visų kitų kitokios paskirties ir tokio perdirbimo būdu gautų produktų, kaip nustatoma pagal 39 straipsnio 3 dalyje apibrėžtą vertinimo metodą.
2. 1 dalyje nurodytos žaliavinės kultūros auginamos pagal auginimo sutartį, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 90 straipsnyje, ir šiame skyriuje apibrėžtomis sąlygomis.
3. Pareiškėjai pristato visas nuimtas žaliavines kultūras pirmajam perdirbėjui, kuris priima iš pareiškėjo tokias pristatytas kultūras, ir užtikrina, kad vienam ar daugiau energetikos produktų, minimų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnio antroje pastraipoje, gamybai Bendrijoje būtų naudojamas lygiavertis tokių žaliavinių kultūrų kiekis.
Kai išaugintas žaliavines kultūras pirmasis perdirbėjas faktiškai naudoja pagaminti tarpiniams produktams arba šalutiniams produktams, jis gali tokį patį tarpinių arba šalutinių produktų kiekį naudoti pagaminti vieną ar daugiau pirmoje pastraipoje nurodytų galutinių produktų.
Antroje pastraipoje nurodytu atveju pirmasis perdirbėjas informuoja kompetentingą instituciją, kuriai yra sumokėtas užstatas. Kai toks pats kiekis yra naudojamas kitoje valstybėje narėje, nei žaliavinės kultūros buvo faktiškai užaugintos, atitinkamų valstybių narių kompetentingos institucijos informuoja viena kitą apie tokį sandorį.
4. Pagal nacionalines sutartinius santykius reglamentuojančias nuostatas, pirmasis perdirbėjas gali paskirti trečią šalį priimti žaliavines medžiagas iš paraišką dėl pagalbos teikiančio ūkininko. Paskirtoji šalis veikia išimtinai pirmojo perdirbėjo vardu ir jo naudai, o pirmasis perdirbėjas išlieka atsakingu už šioje dalyje nurodytų įsipareigojimų įvykdymą.
25 straipsnis
Leidžiančios nukrypti nuostatos
1. Nepaisant 24 straipsnio 2 ir 3 dalių, valstybės narės gali pareiškėjams leisti:
(a)
naudoti trumpos rotacijos miško medžius, kurių KN kodas ex 0602 90 41 arba visus grūdus arba aliejinių augalų sėklas, kurių KN kodai yra 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ir 1206 00 99 išaugintus:
(i)
kaip kuras jų žemės ūkio valdoms šildyti,
(ii)
elektros energijos arba biokuro jų valdose gamybai;
(b)
perdirbti visas jų valdose užaugintas žaliavas į biodujas, kurios KN kodas yra 2711 29 00.
2. 1 dalyje nurodytais atvejais, pareiškėjai:
(a)
įsipareigoja, pateikdami pareiškimą vietoje 26 straipsnyje nurodytos sutarties, naudoti arba tiesiogiai perdirbti pareiškime nurodytas žaliavas; tokiais atvejais 26-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
(b)
pateikia visas išaugintas žaliavines kultūras pasverti valstybės narės paskirtai institucijai arba įmonei, ir veda atskirą visų sunaudotų žaliavų bei iš jų perdirbimo būdu pagamintų produktų ir šalutinių produktų apskaitą; tačiau, grūdai ir aliejinių augalų sėklos bei šiaudai, jeigu jų perdirbimui pasitelkiama visa gamykla, gali būti ne sveriami, bet įvertinami pagal jų tūrį.
3. Taikydamos pirmą dalį valstybės narės užtikrina pakankamas kontrolės priemones užtikrinti, kad žaliavos būtų tiesiogiai naudojamos valdoje, arba perdirbamos į biodujas, kurių KN kodas yra 2711 29 00.
4. Pagal 1 dalies a punktą naudojami grūdai ir aliejinių augalų sėklos yra denatūruojamos pagal valstybės narės nustatytą metodą. Valstybės narės gali leisti denatūruoti ne pačias aliejinių augalų sėklas, o aliejų, pagamintą iš aliejinių augalų sėklų pagal 1 dalies a punkto ii papunktį, jeigu tik toks denatūravimas atliekamas iš karto po to, kai sėklos yra perdirbtos į aliejų, ir yra patikrinta, kaip yra naudojamos sėklos.
26 straipsnis
Sutartis
1. Kartu su paraiška dėl pagalbos pareiškėjai kompetentingoms institucijoms pateikia sutartis, kurias jie yra sudarę su pirmuoju perdirbėju.
2. Pareiškėjai užtikrina, kad sutartyse būtų nurodyti tokie duomenys:
(a)
sutarties šalių vardai ir adresai;
(b)
sutarties galiojimo trukmė;
(c)
visų žaliavinių medžiagų veislės ir kiekviena veisle apsodinti plotai;
(d)
visos planuojamų žaliavinių kultūrų kiekių pristatymui taikomos sąlygos;
(e)
įsipareigojimas įvykdyti savo prievoles pagal 24 straipsnio 3 dalį;
(f)
numatomas pirminis galutinis žaliavos panaudojimas, kiekvienas galutinis panaudojimas pagal 24 straipsnio 1 dalyje ir 39 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas sąlygas.
3. Pareiškėjai užtikrina, kad sutartys būtų sudarytos tokiu metu, kad pirmajam perdirbėjui pakaktų laiko pateikti tokios sutarties kopiją pareiškėjo kompetentingai institucijai per 34 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį.
4. Kontrolės tikslais valstybės narės gali reikalauti pareiškėjo sudaryti atskiras tiekimo sutartis kiekvienai žaliavinei kultūrai.
3 SKIRSNIS
Sutarčių keitimas ir nutraukimas
27 straipsnis
Sutarčių keitimas ir nutraukimas
Jeigu sutarties šalys iš dalies keičia arba nutraukia sutartį po to, kai pareiškėjas pateikia paraišką dėl pagalbos, pareiškėjas gali ir toliau laikyti tokią paraišką galiojančia tik su sąlyga, jeigu informuoja kompetentingą instituciją apie tokius pakeitimus arba sutarties nutraukimą ne vėliau, nei paskutinę valstybės narės nustatytą sutarties pakeitimo dieną, kad galima būtų atlikti reikalingus patikrinimus.
28 straipsnis
Išskirtinės aplinkybės
Nepažeidžiant 27 straipsnio, jeigu pareiškėjas informuoja kompetentingą instituciją, kad dėl išskirtinių aplinkybių jis negalės pateikti visų arba dalies sutartyje apibrėžtų žaliavinių kultūrų, kompetentinga institucija, gavusi pakankamus įrodymus apie išimtinių aplinkybių buvimą, gali leisti numatyti tokius sutarties pakeitimus, kurie gali pasirodyti pateisinamais, arba gali leisti sutartį nutraukti.
Jeigu žemės plotas, dėl kurio yra sudaryta sutartis, yra sumažinamas, arba jeigu sutartis yra nutraukiama, pareiškėjas netenka teisės į šiame skyriuje apibrėžtą pagalbą žemės dalies, kuriai sutartis netaikoma, atžvilgiu.
29 straipsnis
Galutinio naudojimo pakeitimas
Nepažeisdami 27 straipsnio, pirmieji perdirbėjai gali pakeisti numatytą žaliavų pirminį panaudojimą, kaip nurodyta 26 straipsnio 2 dalies f punkte, po to, kai sutartimi numatytos žaliavos jau yra pristatytos, ir įvykdytos 31 straipsnio 1 dalyje ir 34 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje apibrėžtos sąlygos.
Galutinio naudojimo pakeitimai atliekami pagal 24 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 39 straipsnio 3 dalyje apibrėžtas sąlygas.
Pirmasis perdirbėjas teikia kompetentingoms institucijoms išankstinį pranešimą, kad šios galėtų vykdyti reikalingus patikrinimus.
4 SKIRSNIS
Orientaciniai derliai ir pristatytini kiekiai
30 straipsnis
Orientaciniai derliai
Kasmet, laikydamosi reikiamos tvarkos valstybės narės nustato orientacinius derlius, kuriuos reikės išauginti, ir apie juos informuoja atitinkamus pareiškėjus.
31 straipsnis
Pristatytini kiekiai
1. Pareiškėjai kompetentingoms institucijoms deklaruoja bendrą nuimtų žaliavų kiekį pagal rūšis ir patvirtina pristatytų žaliavų kiekius bei šalis, kurioms jie buvo pristatyti.
2. Faktiniai pareiškėjų pirmiesiems perdirbėjams pristatytini kiekiai turi bent jau atitikti orientacinį derlių.
Vis dėlto tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali išimties tvarka priimti kiekį, kuris būtų iki 10 % mažesnis už orientacinį derlių.
Be to, kai kompetentingos institucijos leidžia keisti ar nutraukti sutartis pagal 28 straipsnį ir kai manoma, jog tai pagrįsta, jos gali sumažinti kiekius, kuriuos pareiškėjai turi pristatyti pagal pirmąją pastraipą.
5 SKIRSNIS
Pagalbos mokėjimo sąlygos
32 straipsnis
Mokėjimas
1. Pagalba gali būti mokama pareiškėjams prieš žaliavos perdirbimą. Vis dėlto, toks mokėjimas galimas tik tada, kai pirmajam perdirbėjui pristatomi reikiami žaliavos kiekiai pagal šį skyrių ir kai:
(a)
pateikiamas 31 straipsnio 1 dalyje minimas pareiškimas;
(b)
pirmojo perdirbėjo kompetentingai institucijai pateikiama sutarties kopija pagal 34 straipsnio 1 dalį ir įvykdomos 24 straipsnio 1 dalyje minimos sąlygos;
(c)
kompetentinga institucija gauna įrodymą, kad buvo sumokėtas visas 35 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas;
(d)
už mokėjimą atsakinga institucija patikrina, ar kiekvienos paraiškos atžvilgiu tenkinamos 26 straipsnyje nustatytos sąlygos.
2. Už dvimečius augalus, kai žaliavos nuimamos ir pristatomos tik antraisiais auginimo metais, mokama kiekvienais iš tų dviejų metų sudarius 26 straipsnyje numatytą sutartį, jei kompetentingos institucijos nustato, kad:
(a)
jau pirmaisiais auginimo metais yra įvykdyti šio straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nustatyti įpareigojimai, ir
(b)
antraisiais auginimo metais yra įvykdyti šio straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti įpareigojimai ir perduota 34 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje minima informacija.
Mokama tik už pirmuosius auginimo metus, jei kompetentingos institucijos gauna įrodymą, kad buvo sumokėtas 35 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas. Norint gauti išmoką už antruosius auginimo metus, užstato mokėti nereikia.
3. Už daugiamečius augalus pagalba mokama kasmet nuo sutarties sudarymo. 2 dalyje nustatytos sąlygos taikomos mutatis mutandis.
6 SKIRSNIS
Sutartis ir pareiškėjų bei pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai
33 straipsnis
Perdirbėjų skaičius
Energetikos produktus daugiausia turi gaminti antrasis perdirbėjas.
34 straipsnis
Sutartis ir pareiškėjų ir pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai
1. Ne vėliau kaip iki pagalbos paraiškų už konkrečius metus atitinkamoje valstybėje narėje padavimo galutinės datos pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijoms pateikia sutarties kopiją.
Kai pareiškėjai ir pirmieji perdirbėjai konkrečiais metais keičia ar nutraukia sutartis iki 27 straipsnyje paminėtos dienos, ne vėliau kaip tą dieną pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijoms pateikia pakeistos ar nutrauktos sutarties kopiją.
2. Pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijoms pateikia reikiamą informaciją apie konkrečią perdirbimo tvarką, pirmiausiai, apie kainas ir techninius perdirbimo koeficientus, kurie bus taikomi nustatant galutinių produktų, kurie gali būti pagaminti, kiekius. Taikomi 40 straipsnio 1 dalyje nustatyti koeficientai.
3. Pirmieji perdirbėjai, kurie perėmė žaliavas iš pareiškėjų, per valstybės narės nustatytiną terminą, sudarantį sąlygas per Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 28 straipsnyje nustatytą laikotarpį atlikti mokėjimus, informuoja kompetentingas institucijas apie gautų žaliavų kiekius, nurodo rūšis, žaliavas pristačiusios sutarties šalies pavadinimą ir adresą, pristatymo vietą ir sutarties numerį.
Jei pirmųjų perdirbėjų valstybės narės nėra tos pačios valstybės narės, kuriose buvo užaugintos žaliavos, per 40 darbo dienų nuo pirmojoje pastraipoje minėtos informacijos gavimo atitinkamos kompetentingos institucijos informuoja pareiškėjo institucijas apie bendrus pristatytų žaliavų kiekius.
7 SKIRSNIS
Užstatai
35 straipsnis
Pirmieji perdirbėjai
1. Pirmieji perdirbėjai kompetentingoms institucijomis iki paraiškų dėl mokėjimo už konkrečius metus atitinkamoje valstybėje narėje padavimo galutinės dienos sumoka visą 2 dalyje numatytą užstatą.
2. Užstatai, kuriuos reikės sumokėti už kiekvieną žaliavą, apskaičiuojami visų pagal šią schemą dirbamų plotų, dėl kurių yra sudaryta sutartis su atitinkamu pirmuoju perdirbėju, naudojamų tai žaliavai auginti, sumą dauginant iš 60 EUR normos už hektarą.
3. Jei sutartys keičiamos ar nutraukiamos pagal 27 ar 28 straipsnius, atitinkamai patikslinami sumokėti užstatai.
4. Užstato už kiekvieną žaliavą procentinė dalis grąžinama, jei atitinkamo pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija gauna įrodymą, kad konkrečios žaliavos kiekis buvo perdirbtas pagal 26 straipsnio 2 dalies f punkte nustatytus reikalavimus, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į pagal 29 straipsnį padarytus pakeitimus.
36 straipsnis
Pagrindiniai ir antraeiliai reikalavimai
1. Toliau išvardyti įsipareigojimai laikomi pagrindiniais reikalavimais, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85 (30) 20 straipsnyje:
(a)
įsipareigojimas perdirbti žaliavų kiekius daugiausia į sutartyje nurodytus galutinius produktus. Žaliavos perdirbamos iki antrųjų metų po derliaus nuėmimo liepos 31 d.;
(b)
įsipareigojimas prie produktų pridėti kontrolinį egzempliorių T5 pagal šio reglamento 37 ir 38 straipsnius.
2. Toliau išvardyti pirmųjų perdirbėjų įsipareigojimai laikomi antraeiliais reikalavimais, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje:
(a)
įsipareigojimas priimti visas pareiškėjų pristatytas žaliavas pagal šio reglamento 24 straipsnio 3 dalį;
(b)
įsipareigojimas pateikti sutarčių kopijas pagal šio reglamento 34 straipsnio 1 dalį;
(c)
įsipareigojimas pateikti pagal 34 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą reikalaujamą informaciją;
(d)
įsipareigojimas sumokėti užstatą pagal šio reglamento 35 straipsnio 1 dalį.
8 SKIRSNIS
Pardavimo, perleidimo ar pristatymo kitai Valstybei narei arba eksporto dokumentai
37 straipsnis
Kontrolinis egzempliorius T5
Jei pirmieji perdirbėjai tarpinius produktus, dėl kurių yra sudarytos 26 straipsnyje numatytos sutartys, parduoda ar perleidžia antriesiems perdirbėjams kitoje valstybėje narėje, prie šių produktų pridedamas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys, išduotas pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93.
Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 104 langelyje „Kita“ įrašomas vienas iš šių įrašų:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
38 straipsnis
Kontrolinio egzemplioriaus T5 alternatyvos
Jei dėl aplinkybių, už kurias pirmasis perdirbėjas nėra atsakingas, kontrolinis egzempliorius T5 negrąžinamas už kontrolę atsakingoje valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigęs pirmasis perdirbėjas, atsakingo organo išvykimo įstaigai, per du mėnesius nuo žaliavų perdirbimo laikotarpio pabaigos, kaip numatyta 36 straipsnio 1 dalies a punkte, kaip alternatyvos kontroliniam egzemplioriui T5 gali būti priimami šie dokumentai:
(a)
tarpinių produktų pirkimo sąskaitos faktūros;
(b)
antrojo perdirbėjo pareiškimai, patvirtinantys galutinį žaliavų perdirbimą į energetikos produktus, minimus Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 88 straipsnyje; ir
(c)
patvirtintos antrojo perdirbėjo apskaitos dokumentų, įrodančių perdirbimo įvykdymą, fotokopijos.
9 SKIRSNIS
Patikrinimai
39 straipsnis
Apskaitos tvarkymas
1. Valstybės narės kompetentinga institucija nurodo, kokią apskaitą turi tvarkyti perdirbėjai ir jos dažnumą, kuri turi būti bent jau mėnesinė.
Tokia apskaita apima bent jau:
(a)
skirtingų rūšių žaliavos, įsigytos perdirbti, kiekius;
(b)
perdirbtos žaliavos kiekius ir iš jos gautų galutinių, bendros gamybos ir šalutinių produktų kiekius bei rūšis;
(c)
perdirbimo nuostolius;
(d)
sunaikintus kiekius ir tokio sunaikinimo priežastis;
(e)
perdirbėjo parduotų ar perduotų produktų kiekius ir rūšis bei gautas kainas;
(f)
atitinkamais atvejais, paskesnių perdirbėjų pavadinimus ir adresus.
2. Pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija patikrina, ar pateikta sutartis atitinka 24 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas. Jei šios sąlygos netenkinamos, informuojamos pareiškėjų kompetentingos institucijos.
3. Norėdamos apskaičiuoti 24 straipsnio 1 dalyje minimų produktų ekonominę vertę, atitinkamos kompetentingos institucijos, remdamosi 34 straipsnio 2 dalyje minima informacija, palygina visų energetikos produktų verčių sumą ir visų kitų kitai paskirčiai skirtų ir tos pačios perdirbimo operacijos metu gautų produktų verčių sumą. Kiekviena vertė lygi atitinkamam kiekiui, padaugintam iš gamintojo pardavimo kainų, užregistruotų ankstesniais prekybos metais, vidurkio. Jei tokios kainos nežinomos, kompetentingos institucijos nustato atitinkamas kainas, pirmiausia remdamosi 34 straipsnio 2 dalyje minima informacija.
40 straipsnis
Patikrinimai perdirbėjų patalpose
1. Valstybių narių, kuriose atliekamas perdirbimas, kompetentingos institucijos patikrina 24 straipsnio 1 dalies reikalavimų laikymąsi ne mažiau nei 25 % jų teritorijoje įsisteigusių perdirbėjų, pasirinktų remiantis rizikos analize, patalpose. Tokių patikrinimų metu bent jau:
(a)
palyginama visų energetikos produktų verčių suma ir visų kitų kitai paskirčiai skirtų ir tos pačios perdirbimo operacijos metu gautų produktų verčių suma;
(b)
išnagrinėjama perdirbėjo gamybos sistema, apimanti fizinius tikinimus ir prekybos dokumentų patikrinimus, siekiant patikrinti, ar perdirbėjų atveju sutampa pristatyti žaliavų kiekiai ir galutiniai produktai, bendros gamybos produktai bei šalutiniai produktai.
Norėdama vykdyti pirmosios pastraipos b punkte minimus tikinimus, kompetentingos institucijos pirmiausia remiasi atitinkamoms žaliavoms taikomais techniniais perdirbimo koeficientais. Jei Bendrijos teisės aktuose yra nustatyti tokie eksporto koeficientai, jie taikomi. Jei jų nėra, tačiau egzistuoja kiti Bendrijos teisės aktuose nustatyti koeficientai, jie taikomi. Visais kitais atvejais tikrinimas daugiausia remiasi perdirbamosios pramonės bendrai priimtais koeficientais.
2. 25 straipsnyje minimų perdirbimo operacijų atveju patikrinama 10 % pareiškėjų, atitrinktų remiantis rizikos analize, atsižvelgiant į:
(a)
pagalbos sumas;
(b)
žemės ūkio paskirties sklypų skaičių ir pagalbos paraiškoje nurodytą plotą;
(c)
pokyčius palyginti su ankstesniais metais;
(d)
praėjusiais metais atliktų patikrinimų rezultatus;;
(e)
kitus parametrus, kuriuos turės nustatyti valstybės narės, grindžiamus pateiktų pareiškimų reprezentatyvumu.
3. Jei, atliekant 2 dalyje minimus tikrinimus, nustatomi neatitikimai ne mažiau nei 3 % atvejų, kompetentinga institucija tais metais atlieka papildomus tikrinimus ir dėl tos priežasties padidina ūkininkų, kurie bus tikrinami vietoje kitais metais, skaičių.
4. Jei numatoma, kad tam tikri 1 ir 2 dalyse minėtų tikrinimų elementai gali būti grindžiami mėginio tikrinimu, tas mėginys turi užtikrinti patikimo ir reprezentatyvaus lygio kontrolę.
5. Baigus kiekvieną patikrinimą vietoje parengiama patikrinimo ataskaita, kurią pasirašo inspektorius ir kurioje pateikiami išsamūs atliktų patikrinimų duomenys. Ataskaitoje pirmiausia nurodoma:
(a)
tikrinimo data;
(b)
dalyvavę asmenys;
(c)
patikrintas laikotarpis;
(d)
taikyti tikinimo metodai, atitinkamais atvejais įskaitant nuorodą į bandinių ėmimo metodus;
(e)
patikrinimo rezultatai.
41 straipsnis
Kanapių auginimas
Taikomos nuostatos, susijusios su kanapėmis, minimomis Reglamento (EB) Nr. 795/2004 (31) 29 straipsnyje, ir Reglamento (EB) Nr. 796/2004 33 straipsnyje.
42 straipsnis
Papildomos priemonės ir savitarpio pagalba
1. Valstybės narės imasi visų papildomų priemonių, būtinų tinkamam šio skyriaus taikymui, ir teikia savitarpio pagalbą, reikalingą šiame skyriuje numatytiems tikrinimams atlikti. Šiuo tikslu, kai šiame skyriuje nėra numatyti reikiami sumažinimai ir netaikymai, valstybės narės taip pat gali taikyti atitinkamas nacionalines sankcijas rinkos dalyviams, dalyvaujantiems pagalbos skyrimo procedūroje.
2. Jei tai būtina pagal šį skyrių arba jame numatyta, valstybės narės viena kitai teikia savitarpio pagalbą, užtikrinančią veiksmingus tikrinimus ir sudarančią sąlygas patikrinti pateiktų dokumentų autentiškumą ir duomenų, kuriais buvo pasikeista, teisingumą.
10 SKIRSNIS
Pagalbos energetiniams augalams netaikymas ir įvertinimas
43 straipsnis
Pagalbos energetiniams augalams netaikymas žaliavoms ir mažiausias kultivuojamas plotas
1. Valstybės narės gali netaikyti šiame skyriuje nustatytos schemos bet kurioms žaliavoms, jei dėl tokios žaliavos kyla sunkumų, susijusių su tikrinimais, visuomenės sveikata, aplinka, baudžiamąja teise ar sumažinta galutinių energetikos produktų norma.
2. Valstybės narės nustato mažiausią 24 straipsnyje nurodytų žaliavų kultivuojamą plotą.
44 straipsnis
Įvertinimas
Pasibaigus metams, per kuriuos buvo suteikta pagalba, iki spalio 15 d. valstybės narės perduoda Komisijai visą informaciją, reikalingą pagalbai energetiniams produktams įvertinti.
Tokia informacija visų pirma apima:
(a)
plotus, atitinkančius kiekvieną žaliavos rūšį;
(b)
kiekvienos žaliavos, gauto galutinio produkto, šalutinio produkto ir bendros gamybos produkto rūšies kiekį, pateikiant išsamius duomenis apie naudotos žaliavos rūšį;
(c)
pagal 25 straipsnį taikytas priemones;
(d)
žaliavas, kurioms pagal 43 straipsnio 1 dalį pagalba neteikiama ir mažiausias kultivuojamas plotas, nurodytas 43 straipsnio 2 dalyje.
9 SKIRSNIS
KONKRETI REGIONINĖ PAGALBA UŽ LAUKO KULTŪRAS
45 straipsnis
Sėjos data
Kad būtų laikomas atitinkančiu konkrečios regioninės pagalbos už lauko kultūras skyrimo sąlygas, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 98 straipsnyje, deklaruojamas plotas turi būti apsėtas iki valstybės narės nustatytos datos, kuri bus ne vėlesnė, kaip birželio 15 d.
10 SKYRIUS
PAGALBA SĖKLAI
46 straipsnis
Sertifikuotos sėklos
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 99 straipsnį, pagalba teikiama elitinės ir sertifikuotos sėklos, apibrėžtos Direktyvose 66/401/EEB, 66/402/EEB ir 2002/57/EB, atitinkančios tose direktyvose nustatytus standartus ir sąlygas, gamybai, pagal šio reglamento 47-50 straipsnius.
47 straipsnis
Sėklų auginimas
1. Sėkla auginama:
(a)
arba pagal auginimo sutartį tarp sėklų auginimo įmonės arba sėklų veisėjo, ir sėklų augintojo,
(b)
tiesiogiai sėklų auginimo įmonės; toks auginimas yra patvirtinamas auginimo deklaracija.
2. 1 dalyje minimi sėklų auginimo įmonė ir veisėjai turi būti valstybės narės patvirtinti ir registruoti. Toks patvirtinimas ir registracija galioja visoje Bendrijoje.
3. Sėklų auginimo įmonė arba sėklų veisėjas, auginantis arba išauginęs sėklą kitoje valstybėje narėje, nei buvo suteiktas 2 dalyje minimas patvirtinimas arba atlikta registracija, tos kitos valstybės narės kompetentingos institucijos prašymu pateikia visą informaciją, reikalingą patikrinti atitikimą pagalbos skyrimo sąlygoms.
48 straipsnis
Teritorinis atitikimas pagalbos skyrimo sąlygoms
Kiekviena valstybė narė skiria pagalbą tik sėkloms, kurios buvo išaugintos jos teritorijoje per tuos kalendorinius metus per kuriuos prasideda prekybos metai, kurių atžvilgiu buvo skirta pagalba.
Pagalba skiriama visiems sėklos augintojams taikant sąlygas, kurios gali užtikrinti vienodas sąlygas naudos gavėjams, nepriklausomai nuo jų įsisteigimo Bendrijoje vietos.
49 straipsnis
Prekyba sėklomis
Pagalba skiriama tik tokiu atveju, jeigu pagalbos gavėjas faktiškai pardavė sėklą sėjimui iki metų po derliaus nuėmimo birželio 15 d. „Pardavė“ reiškia laikė kaip atsargas, išstatė pardavimui, siūlė parduoti, pardavė arba pristatė kitam asmeniui.
50 straipsnis
Cannabis sativa L. veislės
Canabis sativa L. veislės, už kurias mokama numatyta pagalba, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 99 straipsnio 4 dalyje, yra Reglamento (EB) Nr. 796/2004 II priede išvardytos veislės.
11 SKYRIUS
IŠMOKA UŽ LAUKO KULTŪRŲ PLOTĄ
1 SKIRSNIS
Bendros išmokos už lauko kultūrų plotą skyrimo atitikimo sąlygos
51 straipsnis
Išmokos sąlygas atitinkanti žemė
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 10 skyrių:
(a)
„daugiametė ganykla“ yra „daugiametė ganykla“ apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte;
(b)
„daugiamečiai augalai“ yra „daugiamečiai augalai“, apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 795/2004 2 straipsnio c punkte.
2. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnyje žemė, kurioje 2003 buvo daugiametė ganykla, yra:
(a)
žemė, kurią ūkininkas savo paraiškoje 2003 metams nurodo kaip daugiametę ganyklą,
ir
(b)
žemė, kurios ūkininkas savo paraiškoje 2003 nedeklaruoja, išskyrus atvejus, kai galima įrodyti, kad 2003 metais ta žemė nebuvo naudojama kaip daugiametė ganykla.
3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnio antrą pastraipą, valstybės narės gali nukrypti nuo to straipsnio pirmos pastraipos nuostatų tik tokiomis sąlygomis:
(a)
plotuose, kuriuose įgyvendinama restruktūrizavimo programa, apibrėžiama kaip „valstybės institucijų inicijuotas valdos struktūros ir/arba reikalavimus atitinkančio ploto pakeitimas“, valstybės narės imasi priemonių, skirtų užkirsti kelią pastebimam žemės ūkio paskirties žemės, atitinkančios išmokos už lauko kultūrų plotą skyrimo sąlygas, padidėjimui; tuo tikslu anksčiau laikyta atitinkančia tokias sąlygas žemė, kaip kompensacinė priemonė, gali būti paskelbiama nebeatitinkančia tokių sąlygų žeme; plotai, kuriuos valstybė narė paskelbia atitinkančiais sąlygas po restruktūrizavimo programos negali viršyti paskelbtų neatitinkančiais daugiau kaip 5 %;
(b)
jeigu vykdoma vienos ar kitos formos intervencija, kai dėl tokios intervencijos susidaro padėtis, kai ūkininkas augina kultūras plotuose, kurie anksčiau buvo laikomi neatitinkančiais išmokos už lauko kultūrų plotą skyrimo sąlygų, tęsdamas savo įprastą žemės ūkio veiklą, ir dėl intervencijos pirmiau atitinkanti sąlygas žemė nustoja tokia būti, valstybė narė nei laikinai nei visam laikui negali padidinti savo bendro sąlygas atitinkančio žemės ploto, daugiau nei 0,1 % nuo bendro jų bazinio ploto;
(c)
jeigu ūkininkai gali pateikti svarias ir objektyvias priežastis, dėl kurių jie pakeitė savo valdos žemę, neatitinkančią išmokos už lauko kultūras išmokėjimų sąlygų į žemę, atitinkančią tokias sąlygas, valstybės narės patikrina, ar nėra pagrįstų priežasčių uždrausti tokį pakeitimą atlikti, ypač aplinkosauginiu požiūriu, ir Komisijai teikiamame plane pateikia įrodymus, kad bendras sąlygas atitinkančios žemės plotas išliko nepakitęs; dėl tokio pakeitimo jokiomis aplinkybėmis bendras sąlygas atitinkančios žemės plotas valdoje padidėti negali; valstybės narės nustato išankstinio pranešimo ir tokio pakeitimo patvirtinimo sistemą.
52 straipsnis
Mokėjimo sąlygos
Nepažeidžiant 2 straipsnio, išmokos už lauko kultūrų plotus išmokama tik plotams:
(a)
esantiems regionuose, kurie klimatiniu ir žemdirbystės požiūriu yra tinkami auginti lauko kultūras; valstybės narės turi įgaliojimus spręsti ar koks nors konkretus regionas yra netinkamas auginti tam tikras lauko kultūras;
(b)
kuriuose kultūros laikomos bent jau iki jų žydėjimo pradžios normalaus augimo sąlygomis.
Be to, kietieji kviečiai, kuriems skiriamos priemokos už kokybę, turi būti auginami pagal vietinius standartus ne trumpiau kaip iki birželio 30 d., išskyrus atvejus, kai jie iki tos datos yra nuimami visiškai subrendę.
53 straipsnis
Dydis pagal regioną
1. Jeigu gamintojo žemės plotai, atitinkantys išmokos už lauko kultūrų plotą sąlygas yra daugiau, nei viename gamybos regione, išmokos suma nustatoma pagal kiekvieną paraiškoje nurodytą plotą.
2. Valstybės narės, kurios išskiria kukurūzus tuose regionuose, kuriuose kukurūzai daugiausia yra auginami silosui, turi teisę taikyti maistingųjų grūdų derlių tame regione visiems kukurūzais apsėtiems plotams atitinkamuose regionuose.
2 SKIRSNIS
Specialios tam tikroms lauko kultūroms taikomos nuostatos
54 straipsnis
Silosui auginama žolė
1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 100 straipsnio 3 dalyje naudojama sąvoka „žolės silosas“ yra kultūra, auginama plotuose, apsėjamuose daugiausia daugiametėmis žolėmis, kurios yra pjaunamos žalios mažiausiai kartą į metus, kad būtų saugojamos uždaroje aplinkoje anaerobinei fermentacijai.
Plotai, kurie yra registruoti auginti sertifikuotas žolės sėklas pagal Direktyvą 66/401/EEB per atitinkamus prekybos metus negali būti laikomi atitinkančiais išmokos skyrimo sąlygas.
2. Šio skyriaus nuostatos, išskyrus sąlygos dėl žydėjimo momento, nurodytos 52 straipsnio pirmos dalies b punkte, taikomos siloso žolei.
3. Valstybėse narėse, kurios paskiria atskirus plotus siloso žolei kaip nurodyta IV priede, ūkininkai turi teisę gauti konkrečias išmokas už siloso žolės plotus.
55 straipsnis
Kietieji kviečiai
1. Paraiškos dėl priedo už kietuosius kviečius ir specialių išmokų, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnyje galioja tik jeigu:
(a)
paraiška dėl išmokos už plotą, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 101 straipsnyje yra teikiama dėl tokio paties skaičiaus hektarų, apsėtų kietaisiais kviečiais;
(b)
naudojamas mažiausias sertifikuotų sėklų kiekis, kaip nurodyta Direktyvoje 66/402/EEB.
2. Iki metų, einančių prieš metus, kuriems skiriama pagalba, spalio 1 d. valstybė narė nustato ir praneša ūkininkams koks mažiausias sertifikuotų sėklų kiekis turi būti naudojamas pagal atitinkamoje valstybėje narėje vyraujančius žemė sūkio sektoriuje taikomus metodu.
56 straipsnis
Linai ir pluoštinės kanapės
1. Išmokos už pluoštinių linų ir kanapių plotą mokamos tokiomis sąlygomis:
(a)
ne vėliau, nei tų metų, kuriems skiriama išmoka, rugsėjo 15 d. arba anksčiau, kaip nustato atitinkama valstybė narė, pateikiama sutarties ir įsipareigojimo, numatyto Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 106 straipsnio pirmoje pastraipoje, kopija;
(b)
naudojamos tokių veislių sėklos:
(i)
tų metų, kuriems skiriama išmoka gegužės 15 d. V priede nurodytos pluoštinio lino sėklų veislės;
(ii)
tų metų, kuriems skiriama išmoka gegužės 15 d. Reglamento (EB) Nr. 796/2004 II priede išvardytos pluoštinių kanapių sėklos sertifikuotos pagal Direktyvą 2002/57/EEB (32).
2. Skirdamos išmokas už pluoštinių kanapių plotus valstybės narės gali nustatyti minimalias sėjimo normas, atitinkančias geriausią kanapių auginimo praktiką.
57 straipsnis
Sėjos data
Nukrypstant nuo Reglamento (EB) 1782/2003 109 straipsnio, valstybių narių apibrėžtose zonose, esančiose šio Reglamento VIII priede nurodytuose regionuose jos gali atidėti tame priede išvardytų kultūrų sėjos dieną iki ne vėliau kaip birželio 15 d.
3 SKIRSNIS
Baziniai plotai, orientaciniai derliai ir viršutinės ribos
58 straipsnis
Drėkinama ir nedrėkinama žemė
1. Jeigu Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 103 straipsnyje minimas regionavimo planas numato skirtingus derlius drėkinamai ir nedrėkinamai žemei, valstybės narės apibrėžia taisyklės, pagal kurias nustatoma, ar per prekybos metus plotai yra drėkinami. Ypač yra nustatoma:
(a)
lauko kultūrų, kurioms priemokos už plotą gali būti mokamos pagal drėkinamos žemės derliaus normas, sąrašą;
(b)
drėkinimo įrangos, kurią ūkininkas privalo turėti, aprašymas; tokie įrengimai turi atitikti atitinkamą plotą, ir sudaryti galimybes tiekti vandenį reikalingą normaliam augalų vystymuisi per jų augimo ciklą;
(c)
atitinkamas drėkinimo laikotarpis.
2. 1 dalies netaikoma „regadio“ gamybos regionams Ispanijoje, arba kituose regionuose, kuriuose drėkinimas yra istoriškai susiklosčiusi savybė, ir kuriuos galima išskirti ir surašyti į sąrašą.
59 straipsnis
Bazinio ploto viršijimas
1. Norėdama nustatyti bet kokį ploto viršijimą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnį, atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija atsižvelgia į:
(a)
šio reglamento IV priede nurodytą regioninį bazinį plotą;
(b)
plotų, dėl kurių teikiama paraiška išmokai už plotą pagal kiekvieną kultūrą, suma, įskaitant, kai taikomas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnis, atitinkama privalomai atidėta žemė.
Visa savanoriškai atidėta žemė įskaitoma į plotus, kitus nei drėkinami, kiti, nei apsėti kukurūzais ir/arba kiti, nei apsėti siloso žole.
2. Plotų, dėl kurių teikiama paraiška išmokai už plotą pagal kiekvieną kultūrą, suma neapima plotų, kurie administracinio patikrinimo metu buvo nustatyti, kaip akivaizdžiai nepagrįsti, arba jų dalių.
Jeigu reikia, atsižvelgiama į plotus, nustatytus patikrinimo vietoje metu, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 23 straipsnyje.
3. Plotai, apsėti lauko kultūromis pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 IV dalies 10 skyrių ir naudojama pagrįsti paraiškas dėl pagalbos pagal to reglamento IV dalies 12 skyrių, yra pridedami prie visų paraiškose nurodytų plotų sumos, atitinkamai pakoreguotos pagal 2 dalį.
4. Bazinio ploto viršijimas apskaičiuojamas pagal VI priede pateikiamą lentelę.
60 straipsnis
Kietųjų kviečių riboto ploto viršijimas
1. Siekiant nustatyti bet kokį riboto kietųjų kviečių ploto, atitinkančio išmokos už ploto, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnio 1 dalyje, sąlygas, viršijimą, valstybių narių kompetentingos institucijos atsižvelgia į paraiškoje dėl priedo prie išmokos už kietųjų kviečių plotą nurodytų plotų sumą, pakoreguotą pagal šio reglamento 59 straipsnio 2 dalį, ir, jeigu reikia, sumažintą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnį.
2. 1 dalis taikoma nustatyti bet kokį ribotų plotų, atitinkančių specialios pagalbos kietiesiems kviečiams skyrimo sąlygas, nustatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnio 3 dalyje, viršijimą.
61 straipsnis
Plotų viršijimo galutinė norma ir sumažinimo koeficientas
1. Kai nustatoma, kad 59 ir 60 straipsnyje nurodyti plotai yra viršijami, valstybė narė vėliausiai iki atitinkamų metų spalio 31 d. nustato galutinę viršijimo normą, išreiškiama dviejų dešimtųjų tikslumu.
2. Taip nustatyta galutinė viršijimo norma naudojama apskaičiuoti proporcingą sumažinimą, taikomą plotams, kuriems gali būti skiriama:
(a)
išmoka už lauko kultūras pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 1 dalį;
(b)
priedas prie išmokos už lauko kultūras pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 105 straipsnį, pritaikius to reglamento 102 straipsnio 1 dalį.
62 straipsnis
Subbaziniai plotai
Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 5 dalį valstybės narės ne vėliau, kaip metų, per kuriuos buvo teikta paraiška dėl išmokos už lauko kultūras, rugsėjo 15 d. nustato ir praneša Komisijai tokią informaciją:
(a)
padalintinas nacionalinis bazinis plotas;
(b)
subbaziniams plotams nustatyti valstybės narės taikyti kriterijai;
(c)
subbaziniai plotai (skaičius, pavadinimas ir dydis);
(d)
išsamios plotų viršijimo atveju taikomas priemones apibendrinančios taisyklės.
63 straipsnis
Mokėjimų sumų viršutinė riba
Norėdamos nustatyti bet kokį išmokų viršutinės ribos viršijimą ir atitinkamą jų sumažinimo koeficientą kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 2 dalyje, valstybės narės kompetentingos institucijos atsižvelgia į proporcingą sąlygas atitinkančių plotų sumažinimą, kaip apibrėžta to reglamento 102 straipsnio 1 dalyje ir 105 straipsnio 2 dalyje.
4 SKIRSNIS
Atidėta žemė
64 straipsnis
Apibrėžimas
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 1 dalyje naudojama sąvoka „atidėta žemė“ yra atidėta išmokų sąlygas atitinkančios žemės dalis pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 108 straipsnį.
65 straipsnis
Sąlygos
1. Taikomas Reglamento (EB) Nr. 795/2004 32 straipsnis.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 9 dalies 2005 ir 2006 metais Malta gali nustatyti, kad mažiausias atidėtos žemės plotas yra bent jau 0,1 ha ir 10 m pločio.
66 straipsnis
Regioninis paskirstymas
1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 II dalyje nurodyta paraiška dėl pagalbos yra skirstoma pagal regionus pagal regionavimo planą, nurodytą to reglamento 103 straipsnyje.
2. Kiekvienai paraiškai dėl išmokos už plotą atitinkamame gamybos regione yra teikiamas atitinkamas pareiškimas apie atidėtą žemę, kurios plotą sudaro atitinkamas hektarų skaičius tame pačiame gamybiniame regione.
3. Remdamosi objektyviais kriterijai valstybės narės gali nukrypti nuo 2 dalyje apibrėžtų nuostatų.
4. Nukrypstant nuo 2 dalies nuostatų privalomai atidėta žemė, kurios plotas atitinka plotą, nurodytą paraiškoje dėl išmokos už plotą, gali būti visiškai arba iš dalies pakeista:
(a)
Ispanijoje, „secano“ regione, valdose, kurios yra „secano“ ir „regadío“ gamybos regionuose;
(b)
kitame gamybos regione, su sąlyga, kad plotai, kurie turi būti atidėti yra gamybos regionuose, esančiuose greta tų regionų, kuriuose yra kultivuojami plotai.
5. Taikant 3 ir 4 dalis, atidėtos žemės plotai yra koreguojami atsižvelgiant į skirtingą derlių, pagal kurį apskaičiuojamos išmokos atidėtai žemei konkrečiuose regionuose. Tačiau taikant šią dalį, negali būti leista atidėti mažiau hektarų, nei nustatyta pagal reikalavimus.
67 straipsnis
Ankštiniai augalai
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 3 dalį „ankštiniai augalai“ yra plotai apsėti viena ar daugiau šio reglamento VII priede išvardytų pašarinių ankštinių augalų. Sėti maišant su grūdais ir/arba žole leidžiama tik jeigu:
(a)
plotas yra apsėjamas daugiausia pašarinėmis ankštinėmis kultūromis;
(b)
kultūros negali būti nuimamos atskirai.
Jeigu atskiros valstybės narės organinėms kultūroms taikomi aplinkosauginiai standartai nustato didžiausius pašarinėmis ankštinėmis kultūromis apsėtinus plotus, sąlyga dėl plotų apsėjimo daugiausia pašarinėmis ankštinėmis kultūromis, nustatyta a punkte bus laikoma įvykdyta, jeigu taip apsėjama ne mažiau, kaip 85 % valstybės narės nustatytos ribos.
2. Plotai, kuriuose ankštiniai augalai, nurodyti 1 dalyje atitinka išmokos, numatytos Tarybos reglamente (EB) No 1786/2003 (33) skyrimo sąlygas laikotarpiu nuo sausio 15 d. iki rugpjūčio 31 d., nelaikomi atitinkančiais išmokų už plotą skyrimo sąlygų.
68 straipsnis
Išmokos už savanoriškai atidėtą žemę
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 107 straipsnio 6 dalį, jeigu taikomas to reglamento 66 straipsnis, valstybės narės leidžia savo ūkininkams atidėti iki 10 % ploto, už kurį pateikta paraiška dėl išmokos už plotą, ir kuris nėra naudojamas įgyti teisę į išmoką už atidėtą žemę. Valstybės narės, atsižvelgdamos į konkrečias sąlygas ir užtikrindamos, kad dirbama žemė būtų pakankamai išnaudojama, gali nustatyti didesnį procentinį dydį.
Bazinė suma, mokama už savanoriškai atidėtą žemę yra 63.00 EUR nuo 2005/2006 prekybinių metų. Jeigu drėkinamoms ir nedrėkinamoms žemėms yra nustatomas skirtingas derlingumas, taikomos nedrėkinamoms žemėms galiojančios išmokų normos.
Valstybės narės taiko priemones, atitinkančias konkrečią atidėtos žemės būklę, siekdamos užtikrinti, kad būtų išlaikoma gera jos agrarinė ir aplinkosauginė būklė, ir apsaugota aplinka.
5 SKIRSNIS
Pranešimai
69 straipsnis
Pranešimai
1. Valstybės narės siunčia Komisijai IX priede nurodytą informaciją tame priede nurodyta standartine forma, pagal gamybos regionus, bazinį plotą ir valstybę pagal 3 priede nustatytą grafiką.
2. Jeigu nustatoma, kad 59 ir 60 straipsnyje nurodyti plotai buvo viršyti, valstybė narė nedelsdama, ir vėliausiai iki atitinkamų metų lapkričio 15 d. nustato galutinę viršijimo normą, ir ją praneša Komisijai ne vėliau, kaip iki atitinkamų metų gruodžio 1 d. Duomenis, kuriais remiantis buvo apskaičiuotas bazinio ploto viršijimas yra perduodami naudojant VI priede nustatytą formą.
3. Kai viršijimo norma yra paskirstoma pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 102 straipsnio 5 dalį ir 105 straipsnio 2 dalį, atitinkama valstybė narė apie tokį paskirstymą informuoja Komisiją ne vėliau, kaip lapkričio 15 d.
4. Jeigu taikomas 63 straipsnis, atitinkama valstybė narė praneša Komisijai galutinį sumažinimo koeficientą Komisijai ne vėliau, kaip atitinkamų metų gruodžio 1 d.
12 SKYRIUS
IŠMOKOS UŽ AVIS IR OŽKAS
1 SKIRSNIS
Tiesioginės išmokos
70 straipsnis
Paraiškos ir išlaikymo laikotarpis
1. Be reikalavimų, kuriuos numato Reglamento(EB) Nr. 1782/2003 II dalies 4 skyriuje apibrėžta integruota administravimo ir kontrolės sistema, ūkininkai, teikdami paraiškas dėl išmokų už avis ir ožkas ir dėl papildomų priemokų, nurodo, ar per metus, per kuriuos jie prašo priemokos, jie pardavinėja ožkos pieną, arba pieno produktus, pagamintus iš ožkos pieno.
2. Paraiškos dėl išmokų ūkininkams, auginantiems aveles ir ožkas teikiamos kompetentingoms institucijoms, per laikotarpį, kurį nustato atitinkama valstybė narė, ir kuris prasideda ne anksčiau nei lapkričio 1 d. ir baigiasi ne vėliau, kaip balandžio 30 d. atitinkamai, iki metų, per kuriuos teikiama paraiška, pradžios ir po jų pabaigos.
Tačiau Jungtinė Karalystė gali Šiaurės Airijai nustatyti kitokį laikotarpį, nei Didžiajai Britanijai.
3. Laikotarpis, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 115 straipsnio 1 dalyje, per kurį ūkininkas įsipareigoja išlaikyti savo valdoje avelių ir ožkų, kurių atžvilgiu prašoma priemokos, skaičių („išlaikymo laikotarpis“), yra 100 dienų, pradedant nuo pirmos dienos nuo paraiškos padavimo laikotarpio pabaigos, kaip nurodyta 2 dalyje.
71 straipsnis
Regionai, atitinkantys priemokos už ožkas skyrimo sąlygas
X priede išvardyti regionai atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 113 straipsnio 2 dalyje nustatytus kriterijus.
Tačiau valstybės narės reguliariai tikrina, ar minėtieji kriterijai yra atitinkami visą laiką visuose jų teritorijose esančiuose X priede išvardytuose regionuose. Atlikusios tokį patikrinimą valstybės narės praneša Komisijai apie būtinybę iš dalies pakeisti X priedą, ne vėliau kaip tų metų, per kuriuos toks pakeitimas turi galioti, liepos 31 d. Tokiame pranešime ypač nurodomos X priede išvardytos zonos, arba jų dalys, kurios neatitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 113 straipsnio 2 dalyje išvardytų kriterijų. Siūlydamos tokias galimas naujas zonas, valstybės narės pateikia išsamų savo pasiūlymo pagrindimą.
72 straipsnis
Paraiškos dėl papildomos išmokos ir išmokos už ožkas
1. Norėdamas gauti papildomas išmokas arba išmokas už ožkas, ūkininkas, kurio valdoje ne mažiau 50 % ir ne daugiau 100 % žemdirbystei naudojamos žemės yra Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalyje arba šio reglamento X priede nurodytuose regionuose, teikia pareiškimą arba pareiškimus, nurodydamas savo žemės buvimo vietą pagal šio straipsnio 2 ir 3 dalis;
2. Ūkininkas, kuris privalo kiekvienais metais pateikti pareiškimą apie visą jo valdoje esančią žemės ūkio tikslams naudojamą žemę, teikdamas paraišką dėl pagalbos, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 22 straipsnio 1 dalyje, savo pareiškime nurodo, kurie jo pareiškime nurodyti sklypai yra, atitinkamai, Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalyje arba šio reglamento X priede nurodytuose regionuose;
Ūkininkas, kuris neprivalo teikti šio straipsnio 1 dalyje nurodytojo pareiškimo, kiekvienais metais teikia specialų pareiškimą, kur galima, naudodamas pagal integruotą sistemą numatytą žemės ūkio sklypų identifikavimo sistemą.
Toks specialus pareiškimas nurodo ūkininkui priklausančios, nuomojamos, arba kitokiu pagrindu naudojamos žemės vietą, nurodomas jos plotas, sklypai, kurie yra Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalyje arba šio reglamento X priede nurodytuose regionuose. Valstybės narės gali numatyti, kad toks specialus pareiškimas būtų teikiamas kartu su paraiška dėl išmokos už aveles ir/arba ožkas. Valstybės narės taip pat gali pareikalauti, kad toks specialus pareiškimas būtų teikiamas naudojant paraiškos dėl bendrosios išmokos formą.
3. Kompetentinga institucija gali pareikalauti, kad būtų pateikti žemės nuosavybės dokumentai, nuomos sutartis arba raštiškas susitarimas tarp ūkininkų, arba, jeigu reikia, vietinių arba regioninių valdžios institucijų, suteikusių ūkininkui žemę, patvirtinimas. Tokiame patvirtinime nurodomas gamintojui suteiktos žemės plotas ir sklypai, esantys Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalyje arba šio reglamento X priede nurodytuose regionuose.
73 straipsnis
Ūkininkai, kurie vykdo sezoninį gyvūnų pervarymą į ganyklas,
1. Ūkininkai, teikiantys paraišką dėl priemokos, kurių ūkiai yra registruoti viename iš geografinių regionų, išvardytų Reglamento (EB Nr. 1782/2003 114 straipsnio 2 dalies b punkte, ir kurie nori atitikti papildomos priemokos skyrimo sąlygas, nurodo:
(a)
vietą ar vietas, į kurias turi būti pervaryti gyvūnai per einamuosius metus;
(b)
ne trumpesnis, nei 90 dienų laikotarpis, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 2 dalies a punkte, nustatytas einamiesiems metams.
2. Kartu su paraiškomis dėl priemokos, kurias teikia 1 dalyje nurodyti ūkininkai, teikiamas dokumentas, įrodantis, kad gyvūnai buvo faktiškai pervaryti į ganyklas, išskyrus nenugalimų aplinkybių atvejus, arba dėl įrodymais patvirtintų gamtinių aplinkybių, kurios padarė įtakos bandos gyvenimui per praėjusius du metus, ypač su gyvulių pervarymo vietoje esančių vietinių arba regioninių valdžios institucijų patvirtinimu, kad gyvūnai buvo pervaryti per mažiausiai 90 iš eilės einančių dienų.
Atlikdamos paraiškų administracinį patikrinimą, valstybės narės įsitikina, kad gyvūnų pervarymo į ganyklas vieta, nurodyta paraiškoje dėl priemokos yra faktiškai Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 1 dalyje nurodytame regione.
74 straipsnis
Atitikimas priemokos skyrimo sąlygoms
1. Priemokos mokamos ūkininkams pagal avelių ir/arba ožkų skaičių, kurias ūkininkas išlaiko savo valdoje 70 straipsnio 3 dalyje nurodytą laikotarpį.
2. Gyvūnai, kurie paskutinę išlaikymo dieną atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 112 straipsnyje nurodytas sąlygas laikomi priemokos sąlygas atitinkančiais gyvūnais.
75 straipsnis
Ūkininkų, pardavinėjančių avių pieną arba avies pieno produktus, registras
Ne vėliau, kaip tryliktąją išlaikymo laikotarpio dieną valstybės narės sudaro ūkininkų, pardavinėjančių avių pieną arba avies pieno produktus registrą, remdamosi ūkininkų pareiškimais, pateiktais pagal 70 straipsnio 1 dalį.
Sudarydamos tokius registrus valstybės narės atsižvelgia į patikrinimų rezultatus ir bet kokią kitą kompetentingoms institucijoms prieinamą informaciją, ypač informaciją iš perdirbėjų arba platintojų, susijusių su avių pieną arba avių pieno produktus pardavinėjančiais ūkininkais.
76 straipsnis
Pranešimas
1. Valstybės narės praneša Komisijai:
(a)
ne vėliau kaip kiekvienų metų liepos 31 d. informaciją, susijusią su einamaisiais metais pateiktomis paraiškomis dėl priemokos, pagal XI priede pateiktą formą;
(b)
ne vėliau kaip kiekvienų metų liepos 31 d. informaciją apie per praėjusius metus išmokėtų priemokų skaičių ir sumas, po pagalbos sumų sumažinimo pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 120 straipsnį, pagal šio reglamento XII pateiktą formą;
(c)
ne vėliau kaip kiekvienų metų spalio 31 d. informaciją apie bet kokius pasikeitimus geografinių regionų, kuriuose gyvūnai yra pervaromi į ganyklas, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 114 straipsnio 2 dalyje ir šio reglamento 73 straipsnio sąraše.
Nacionalinių institucijų, atsakingų už oficialios statistikos avienos ir ožkienos sektoriuje, sudarymą prašymu joms pateikiama pagal pirmąja pastraipą reikalaujama informacija.
2. Kaip pagal 1 dalį reikalaujama informacija pasikeičia, ypač dėl ankstesnių duomenų patikrinimo, keitimo ar patikslinimo, atnaujinti duomenys yra pateikiami Komisijai per mėnesį nuo tokių pakeitimų.
2 SKIRSNIS
Ribos, rezervai ir pervedimai
77 straipsnis
Nemokamai gautos teisės
Išskyrus tinkamai pagrįstomis išskirtinėmis aplinkybėmis, jeigu ūkininkas gavo teises šį priemoką nemokamai iš nacionalinio rezervo, jis neturi teisės perleisti savo teisių arba jas laikinai išnuomoti tris metus nuo tos dienos, kai jis tokias teisės įgijo.
78 straipsnis
Pasinaudojimas teisėmis
1. Ūkininkas, turintis teises, gali jomis pasinaudoti pats ir/arba išnuomodamas tokias teises kitam ūkininkui.
2. Jeigu ūkininkas nepasinaudojo mažiausia 4 dalyje nurodyta teisių procentine dalimi per kiekvienus metus, nepanaudota teisių dalis yra pervedama į nacionalinį rezervą, išskyrus šiuos atvejus:
(a)
jeigu ūkininkai turi daugiausia 20 teisių į priemokas, kai toks ūkininkas nepasinaudojo mažiausia savo teisių procentine dalimi per du iš eilės einančius kalendorinius metus, tik per paskutiniuose kalendorinius metus nepanaudotų teisių dalis yra pervedama į nacionalinį rezervą;
(b)
jeigu ūkininkas dalyvauja Bendrijos pripažintoje ekstensifikacijos programoje;
(c)
jeigu ūkininkas dalyvauja Komisijos pripažintoje ankstyvo išėjimo į pensiją programoje, pagal kurią teisų perdavimas ir/arba laikinas išnuomavimas nėra privalomi;
(d)
išskirtinėmis ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis.
3. Laikinai išnuomoti teises galima tik už visus metus, ir apimant bent jau mažiausią 79 straipsnio 1 dalyje nurodytą gyvūnų skaičių. Kiekvieno laikino išnuomavimo laikotarpio, kuris negali būti ilgesnis, nei trys metai, pabaigoje, išskyrus tais atvejais, kai teisės yra perduotos, ūkininkas atgauna visas savo teises mažiausiai dviem paskesniems metams. Jeigu per kiekvienus iš tų dviejų metų ūkininkas nepasinaudoja bet jau mažiausia 4 dalyje nurodyta procentine savo teisių dalimi, išskyrus išskirtinėmis ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis valstybės narės kiekvienais metais atsiima ir grąžina į nacionalinį rezervą tą teisių dalį, kuria ūkininkas nepasinaudojo.
Tačiau jeigu ūkininkas dalyvauja Komisijos pripažintoje ankstyvo išėjimo į pensiją programoje, tokių programų pagrindu valstybės narės gali numatyti prailginti bendrą laikino išnuomavimo laikotarpį.
Ūkininkai, kurie yra įsipareigoję dalyvauti ekstensifikacijos programoje, pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2078/92 (34) 2 straipsnio 1 dalies c punkte apibrėžtą priemonę, arba ekstensifikacijos programoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 22 ir 23 straipsnius, neturi teisės laikinai išnuomoti ir/arba perduoti savo teises per visą jų dalyvavimo tokiose programose laikotarpį. Tačiau ši nuostata netaikoma tais atvejais, kai pagal programą ūkininkams leidžiama perduoti ir/arba laikinai išnuomoti teises, jeigu jiems dalyvaujant kitose nei šioje dalyje minimose priemonėse, privaloma tokias teises įsigyti.
4. Minimalus pasinaudojimo teisėmis į priemokas procentinis dydis yra 70 %.
Tačiau valstybės narės gali šį procentinį dydį padidinti iki 100 %. Jos iš anksto informuoja Komisiją apie jų numatytą taikyti procentinį dydį.
79 straipsnis
Teisių perdavimas ir laikinas išnuomavimas
1. Įvertinusi savo gamybos struktūras, valstybės narės gali nustatyti mažiausią teisių į priemokas skaičių, kurias galima perduoti neperduodant valdos. Toks minimalus skaičius negali būti didesnis, nei 10 teisių į priemokas.
2. Teisių į priemokas perdavimas arba tokių teisių laikinas išnuomavimas įsigalioja tik po to, kai perduodantis arba išnuomojantis tokias teises ūkininkas, ir jas perimantis ūkininkas apie tai informuoja valstybės narės kompetentingas institucijas.
Toks pranešimas turi būti teikiamas iki valstybės narės nustatyto galutinio termino, ir ne vėliau, nei atitinkamoje valstybėje narėje baigiasi paraiškų dėl priemokos pateikimo laikotarpis, išskyrus atvejus, kai tokios teisės perduodamos paveldėjimo keliu. Tokiu atveju ūkininkas, tokias teises perimantis galimybę pateikti atitinkamus teisinius dokumentus, įrodančius, kad jis/ji yra mirusio ūkininko tiesių paveldėtojas.
3. Jeigu teisės perduodamos neperduodant valdos, bet kokiu atveju be kompensacijos į nacionalinį rezervą gali būti pervedamos tik vienos teisės.
80 straipsnis
Individualių ribų pasikeitimas
Jeigu teisės į priemokas yra perduodamos arba laikinai išnuomojamos, valstybės narės nustato naujas individualias ribas ir praneša ūkininkams jam priklausančių teisių į priemokas skaičių ne vėliau, kaip per 60 dienų per laikotarpio, per kurį ūkininkas pateikė paraišką, paskutiniosios dienos.
Pirmoji pastraipa netaikoma, jeigu teisės perduodamos paveldėjimo keliu, kaip numatyta 79 straipsnio 2 dalyje.
81 straipsnis
Ūkininkai, kuriems nepriklauso jų dirbama žemė
Ūkininkai, kurie ūkininkauja valstybei arba kolektyvui priklausančioje žemėje, ir nusprendžia nustoti tokią žemę naudoti ganymui, ir perduoti savo teises kitam ūkininkui, yra traktuojami taip pat kaip ir ūkininkai, parduodantys arba perduodantys savo valdas. Visais kitais atvejais tokie ūkininkai prilyginami ūkininkams, tik perduodantiems savo teises į priemokas.
82 straipsnis
Perdavimas per nacionalinį rezervą
Jeigu valstybės narės nusprendžia, kad teisės gali būti perduodamos per nacionalinį rezervą, jos taiko nacionalines nuostatas, atitinkančias išdėstytąsias šiame skyriuje. Be to, tokiais atvejais:
(a)
valstybės narės gali numatyti, kad teisės gali būti laikinai išnuomojamos per nacionalinį rezervą;
(b)
jeigu teisės yra perduodamos arba laikinai išnuomojamos pagal a punktą, perdavimas į rezervą įsigalioja tik tada, kai teises perduodamos ir/arba išnuomojantis ūkininkas apie tai informuoja valstybės narės kompetentingas institucijas, o pervedimas iš rezervo kitam ūkininkui įsigalioja tik tada, kai atitinkamą pranešimą tokiam ūkininkui pateikia kompetentingos institucijos.
Be to, pirmoje dalyje minimos nacionalinės nuostatos užtikrina, kad ta dalis teisių, kurių neapima Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 117 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa, yra kompensuojamos, kai valstybės narės išmoka kompensacines išmokas, kurių dydis atitinka išmokas tiesioginio perdavimo tarp ūkininkų atveju, ypač atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės gamybos tendencijas. Tokia išmoka yra lygi mokėjimui, kurį sumoka ūkininkas, gaudamas lygiavertes teises iš nacionalinio rezervo.
83 straipsnis
Individualių ribų apskaičiavimas
Apskaičiuojant individualias teisių į priemokas ribas ir jų paskesnius pakeitimus, yra naudojami tik sveiki skaičiai.
Tuo tikslu, jeigu galutinis aritmetinių apskaičiavimų rezultatas nėra sveikas skaičius, naudojamas artimiausias sveikas skaičius. Tačiau, jeigu apskaičiavimais gaunamas rezultatas lygus pusei sveiko skaičiaus, naudojamas didesnis sveikas skaičius.
84 straipsnis
Pranešimas
1. Ne vėliau kaip 2005 m. kovo 1 d. valstybės narės praneša Komisijai apie į nacionalinį rezervą perduotų teisių dalį pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 117 straipsnio 2 dalį, ir, jeigu reikia apie taikytas priemones pagal to reglamento 117 straipsnio 3 dalį, ir ne vėliau kaip kiekvienų metų sausio 1 d., apie tokių priemonių pakeitimus.
2. Naudodamos XIII ir XIV prieduose pateiktas lenteles, valstybės narės praneša Komisijai ne vėliau, kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. tokius duomenis:
(a)
teisių į priemokas, grąžintų į nacionalinį rezervą be kompensacinės išmokos po teisių perdavimo neperduodant valdų per praėjusius metus, skaičius;
(b)
nepanaudotų teisių į priemokas, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 118 straipsnio 2 dalyje, pervestų į nacionalinį rezervą per praėjusius metus, skaičius;
(c)
teisių suteiktų pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 118 straipsnio 3 dalį per praėjusius metus skaičius;
(d)
teisių, suteiktų ūkininkams mažiau ūkininkavimui palankiuose regionuose iš nacionalinio rezervo per praėjusius metus, skaičius;
(e)
teisių perdavimui ir paraiškų dėl priemokų teikimo laikotarpiai ir galutiniai terminai.
3 SKIRSNIS
Papildomos išmokos
85 straipsnis
Papildomos išmokos
Valstybės narės, taikančios Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnį, teikia Komisijai informaciją apie savo nacionalines procedūras dėl to reglamento 119 straipsnyje numatytų papildomų išmokų skyrimo. Jeigu reikia, tokia informacija apima bent jau:
(a)
dėl išmokų už gyvulių vienetą:
(i)
orientacinės sumos už vienetą ir išmokėjimo tvarka;
(ii)
orientacinės bendrų išlaidų prognozės, ir gyvulių skaičius;
(iii)
specifiniai reikalavimai dėl gyvulių tankumo;
(iv)
kita informacija dėl paraiškoms taikomų taisyklių;
(b)
dėl išmokų už plotą:
(i)
regioninių bazinių plotų apskaičiavimas;
(ii)
orientacinės sumos vienam hektarui;
(iii)
orientacinės bendrų išlaidų prognozės, ir hektarų skaičius;
(iv)
kita informacija dėl paraiškoms taikomų taisyklių;
(c)
duomenys apie kitas schemas, pagal kurias išmokamos papildomos išmokos,.
Valstybės narės informuoja apie bet kokius savo nacionalinių procedūrų pasikeitimus per mėnesį nuo tokių pasikeitimų įgyvendinimo.
4 SKIRSNIS
Bendros nuostatos
86 straipsnis
Konvertavimas į nacionalinę valiutą
Konvertuojant priemokas ir papildomas išmokas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 113, 114 ir 119 straipsniuose taikomas keitimo kursas, galiojęs kalendorių metų kuriems yra skiriama priemoka arba papildoma išmoka, pradžioje.
Naudojamas keitimo kursas galiojęs gruodžio mėnesį, einantį prieš tokių metų pradžią, apskaičiuojamas proporcingai laikui (pro rata temporis). Tokį kursą nustato Komisija per mėnesį iki metų pradžios.
13 SKYRIUS
IŠMOKOS UŽ GALVIJIENĄ
1 SKIRSNIS
Specialios priemokos
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnis)
87 straipsnis
Paraiškos
1. 1. Paraiška dėl papildomos išmokos pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 22 straipsnį teikiama pagal integruotos sistemos reikalavimus, be to, joje nurodoma:
(a)
Gyvulių skaičius pagal amžiaus grupes;
(b)
nuoroda į paraiškoje nurodytų gyvulių pasus arba administracinius dokumentus.
2. Paraiškos gali būti teikiamos tik dėl gyvulių, kurie pirmą 90 straipsnyje numatyto išlaikymo laikotarpio dieną yra:
(a)
jaučiai, ne mažiau nei septynių mėnesių amžiaus;
(b)
jautukai:
(i)
ne jaunesni, nei septynių mėnesių ir ne vyresni nei 19 mėnesių amžiaus pirmoje amžiaus grupėje;
(ii)
ne mažiau, kaip 20 mėnesių antrojoje amžiaus grupėje.
88 straipsnis
Išmokų skyrimas
Gyvulių, kurie nelaikomi atitinkančiais specialios priemokos skyrimo sąlygų dėl proporcionalaus sumažinimo, numatyto Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 4 dalyje, arba taikant gyvulių tankumo reikalavimus, kaip numatyta to reglamento 131 straipsnyje, negali būti įtraukiami į paraiškas dėl išmokos tos pačios amžiaus grupės gyvuliams ir bus laikomi gavę išmokas.
89 straipsnis
Pasai ir administraciniai dokumentai
1. Jeigu pagal Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 6 straipsnyje nustatytas sąlygas paso negalima gauti, pasas pakeičiamas nacionaliniu administraciniu dokumentu, numatytu Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 3 dalies b punkte.
2. Valstybės narės kompetentingos institucijos užtikrina, kad pasai ir administraciniai dokumentai leistų garantuoti, kad viena priemoka būtų skiriama tik vienam gyvuliui vienoje amžiaus grupėje. Šiuo tikslu, jeigu reikia, valstybės narės padeda viena kitai.
3. Valstybės narės gali numatyti, kad 1 dalyje minimas administracinis dokumentas būtų:
(a)
dokumentas, pridedamas prie kiekvieno gyvulio;
(b)
išsamus ūkininko sudaromas sąrašas, kuriame nurodoma visa administraciniam dokumentui privaloma informacija, su sąlyga, kad gyvuliai nuo pirmosios paraiškos padavimo dienos iki kol jie yra pateikiami į rinką, kad būtų paskersti, išliktų pas tą patį ūkininką;
(c)
išsamus centrinių institucijų sudaromas sąrašas, kuriame nurodoma visa administraciniam dokumentui privaloma informacija, su sąlyga, kad valstybė narė arba jos regionas, pasinaudojantis tokia galimybe, vietoje patikrina visus paraiškoje nurodytus gyvulius, tikrina tokių gyvulių judėjimą ir kiekvieną patikrintą gyvulį leidžia ryškiai pažymėti, o ūkininkai leidžia tai padaryti;
(d)
išsamus centrinių institucijų sudaromas sąrašas, kuriame nurodoma visa administraciniam dokumentui privaloma informacija, su sąlyga, kad valstybės narės imasi priemonių užtikrinti, kad priemoka nebūtų išmokėta du kartus tai pačiai amžiaus grupei, ir paprašytos, nedelsdamos pateikia informaciją apie išmokos kiekvienam gyvuliui būklę.
4. Valstybės narės kurios nusprendžia pasinaudoti viena ar keliomis 3 dalyje numatytomis galimybėmis, apie tai laiku praneša Komisijai, ir informuoja apie svarbiausias įgyvendinančias nuostatas.
Taikant 3 dalies c punktą, Didžioji Britanija ir Šiaurės Airija laikomos vienos valstybės narės regionais.
90 straipsnis
Išlaikymo laikotarpis
Išlaikymo laikotarpis, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 3 dalies a punkte yra du mėnesiai, kurie pradedami skaičiuoti nuo dienos po paraiškos padavimo.
Tačiau valstybės narės gali nustatyti kitokias ūkininkui taikomas laikotarpio skaičiavimo datas, su sąlyga, kad tokia data nebus vėliau, nei du mėnesiai nuo paraiškos padavimo dienos.
91 straipsnis
Regionų viršutinės ribos
1. Kai pritaikius proporcingą sumažinimą, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 4 gaunamas priemokos skyrimo sąlygas atitinkančių gyvulių skaičius yra mažesnis už sveiką skaičių, skiriama priemoka atitinkamai pagal vieno vieneto dešimtainę dalį. Šiuo tikslu atsižvelgiama tik į pirmą dešimtainę dalį.
2. Jeigu valstybė narė nusprendžia taikyti skirtingus regionus, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 122 straipsnio a punkte, arba pakeisti savo teritorijoje apibrėžtus regionus, jos informuoja Komisiją apie savo sprendimą iki atitinkamų metų sausio 1 d., pateikdamos regiono apibrėžimą, ir jo atžvilgiu nustatytą ribą. Apie visus paskesnius pakeitimus privaloma pranešti Komisijai iki atitinkamų metų sausio 1 d.
92 straipsnis
Galvijų skaičiaus vienoje valdoje ribos
1. Jeigu valstybės narės nusprendžia pakeisti 90 vienos amžiaus grupės galvijų vienoje valdoje ribą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 123 straipsnio 1 dalyje, arba nukrypti nuo tokios nustatytos ribos, jos apie tai informuoja Komisiją iki atitinkamų metų sausio 1 d.
Be to, jeigu valstybės narės nustato mažiausią gyvulių vienoje valdoje skaičių, už kurį mažesniam skaičiui proporcingas sumažinimas nebus taikomas, jos apie tai informuoja Komisiją iki atitinkamų metų sausio 1 d.
2. Apie bet kokius 1 dalies nuostatų taikymo pakeitimus valstybės narės informuoja Komisiją iki atitinkamų metų sausio 1 d.
93 straipsnis
Priemokos skyrimas skerdimo metu
1. Valstybės narės gali skirti specialią priemoką skerdimo metu tokia tvarka:
(a)
vienai amžiaus grupei priklausantiems buliams;
(b)
pirmai arba antrai jaučių amžiaus grupei, arba suderindamos abejoms amžiaus grupėms skiriamas priemokas.
2. Valstybės narės, nusprendusios skirti specialias priemokas skerdimo metu, kaip numatyta 1 dalyje, numato, kad priemoka taip pat skiriama, kai reikalavimus atitinkantys gyvuliai yra išvežami į kitą valstybę narę arba eksportuojami į trečią šalį.
3. Jeigu valstybės narės nusprendžia skirti specialias priemokas skerdimo metu, kaip numatyta 1 dalyje, šis skirsnis ir 120 straipsnis, nei 121 straipsnio 1 ir 2 dalys taikomos priemokos skyrimui mutatis mutandis.
4. Be 121 straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos, paraiškoje dėl pagalbos nurodoma, ar gyvulys yra bulius ar jautis, ir kartu su paraiška pateikiamas dokumentas, kuriame nurodoma 89 straipsnio 2 dalimi reikalaujama informacija. Toks dokumentas, valstybės narės nuožiūra, gali būti:
(a)
pasas arba paso kopija, jeigu naudojamos rūšies pasą sudaro keli egzemplioriai;
(b)
paso egzempliorius, jeigu naudojamos rūšies pasą sudaro tik vienas egzempliorius, kuris turi būti grąžinamas kompetentingai institucijai, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 6 straipsnyje; tokiu atveju valstybė narė imasi priemonių užtikrinti, kad kopijoje patiekta informacija atitiktų originale pateiktą informaciją;
(c)
jeigu paso negalima išduoti, nacionalinis administracinis dokumentas, Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 6 straipsnyje apibrėžtomis sąlygomis.
Valstybės narės gali sustabdyti administracinio dokumento taikymą. Tokiu atveju valstybės narės imasi priemonių užtikrinti, kad priemoka nebūtų išmokėta du kartus tos pačios amžiaus grupės gyvuliams, kurias prekiaujama Bendrijos viduje.
Jeigu valstybėms narėms priimtinu būdu kompiuterizuotose duomenų bazėse, minimose Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnio b punkte, yra informacija, būtina užtikrinti, kad vienam gyvuliui vienoje amžiaus grupėje būtų išmokėta tik viena išmoka, kartu su paraiška dėl pagalbos turi būti pateikiamas šios dalies pirmojoje pastraipoje minimas dokumentas.
Jeigu, nukrypdamos nuo šios dalies pirmojoje pastraipoje esančios nuostatos, valstybės narės taiko 121 straipsnio 2 dalyje numatytą galimybę, jos imasi priemonių užtikrinti, kad ūkininkas galėtų nustatyti gyvulius, dėl kurių jis teikia paraišką dėl specialios išmokos.
5. Bulių paskerdimo įrodymas yra jų skerdenos svoris.
6. Jeigu gyvuliai yra išvežami, išvežimo įrodymas yra siuntėjo pareiškimas nurodant gyvulių paskirties valstybę narę.
Tokiu atveju paraiškoje dėl pagalbos nurodoma:
(a)
siuntėjo vardas ir adresas (arba lygiavertis kodas);
(b)
galvijo identifikacinis numeris;
(c)
pareiškimas, kad galvijas yra ne jaunesnis, nei devynių mėnesių.
Paraiška dėl pagalbos pateikiama prieš galvijui paliekant atitinkamos valstybės narės teritoriją, o išvežimo įrodymas pateikiamas per tris mėnesius nuo galvijų išvežimo iš atitinkamos valstybės narės.
94 straipsnis
Duomenys apie skyrimo sistemą
1. Nukrypstant nuo 90 straipsnio nuostatų, priemoka išmokama ūkininkams, kurie yra išlaikę galvijus ne mažiau kaip du mėnesius, kurie baigiasi mažiau kaip mėnesį iki skerdimo arba išvežimo, arba du mėnesius iki eksportavimo dienos.
Jaučiams išmokamos priemokos pagal tokias taisykles:
(a)
priemokos pirmosios amžiaus grupės galvijams mokamos tik jeigu ūkininkas yra išlaikęs galviją ne mažiau kaip du mėnesius per laikotarpį nuo tada, kai galvijas buvo jaunesnis nei septynių mėnesių iki jis yra jaunesnis, nei 22 mėnesių amžiaus;
(b)
priemokos antrosios amžiaus grupės galvijams mokamos tik jeigu ūkininkas yra išlaikęs ne jaunesnį nei 20 mėnesių galviją ne trumpiau kaip du mėnesius;
(c)
priemokos abiem amžiaus grupėms gali būti išmokamos kartu tik jeigu ūkininkas yra išlaikęs galviją ne mažiau kaip keturis mėnesius iš eilės pagal a ir b punktuose nurodytus reikalavimus amžiui;
(d)
priemokos antrosios amžiaus grupės galvijams mokamos tik jeigu galvijas buvo atvežtas iš kitos valstybės narės, kai jam jau buvo suėję 19 mėnesių.
2. Apskaičiuojant galvijų tankumą, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 131 straipsnyje, kiekvienas galvijas, kurio atžvilgiu buvo teikiama kombinuota paraiška pagal dvi amžiaus grupes, skaičiuojamas du kartus.
3. Skerdenos svoris nustatomas pagal skerdeną, apibrėžtą Tarybos reglamento (EEB) No 1208/81 (35) 2 straipsnyje.
Jeigu skerdena pristatoma skirtingai, nei numatyta tame apibrėžime, taikomi koreguojantys veiksniai, apibrėžti Komisijos reglamento (EEB) Nr. 563/82 (36) priede.
Jeigu galvijas yra skerdžiamas skerdykloje, kurioje netaikoma suaugusių raguočių galvijų Bendrijos gradavimo skalė, valstybės narės gali leisti nustatyti svorį pagal paskersto galvijo gyvą svorį. Toki atveju skerdenos svoris bus laikomas lygus arba didesnis, nei 185 kg., jeigu paskersto galvijo gyvas svoris buvo 340 kg ar didesnis.
95 straipsnis
Pranešimas
Valstybės narės iki atitinkamų kalendorinių metų pradžios informuoja Komisiją apie savo sprendimą dėl 93 taikymo, ar tokio sprendimo pakeitimo, ir atitinkamas procedūras.
2 SKIRSNIS
Desezonizacijos premija
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 124 straipsnis)
96 straipsnis
Paraiška dėl išmokos
Ne vėliau, kaip iki kiekvienų kalendorinių metų rugsėjo 1 d. Komisija nusprendžia kuriose valstybėse narėse desezonizacijos premija gali būti skiriama per kitus kalendorinius metus.
Ne vėliau kaip tų metų, per kuriuos premija buvo skirta, sausio 1 d. valstybės narės informuoja Komisiją ar jos nusprendė taikyti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 124 straipsnio 3 dalį.
97 straipsnis
Teisė gauti priemoką
1. Desezonizacijos premija gali būti skiriama tik jaučiams, kurie jau yra gavę specialią priemoką pagal 88 straipsnį, valstybėje narėje, kuri tokias desezonizacijos premijas skiria ir galvijams, kurie yra skerdžiami tokias desezonizacijos premijas taikančioje valstybėje narėje.
2. Desezonizacijos premija gali būti skiriama tik ūkininkams, kurie paskutiniai laikė galviją prieš jį paskerdžiant.
98 straipsnis
Paraiškos
1. Ūkininkas teikia paraišką valstybės narės, kurios teritorijoje yra jo valda, kompetentingoms institucijoms.
2. Paraiškos sudaromos pagal 93 straipsnio 4 dalį ir 121 straipsnį, kurie taikomi mutatis mutandis.
Valstybės narės imasi priemonių, būtinų patikrinti, ar speciali priemoka buvo tikrai išmokėta, ir reguliariai, be perspėjimo tikrina 121 straipsnyje nurodytų pažymėjimų tikslumą.
3 SKIRSNIS
Priemoka už karves žindenes
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125-129 straipsniai)
99 straipsnis
Mėsinės veislės karvė
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 122 straipsnio d punktą ir 129 straipsnio 2 dalį, karvės, priklausančios raguočių veislei, išvardytos šio reglamento XV priede nėra laikomos karvėmis, priklausančiomis mėsinėms veislėms.
100 straipsnis
Didžiausias individualus referencinis kiekis
1. Jeigu valstybės narės nusprendžia pakeisti individualų referencinį 120 000 kg kiekį, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalies b punkte, arba nukrypti nuo šio kiekio, jos apie tai informuoja Komisiją iki atitinkamų kalendorinių metų sausio 1 d.
2. Apie bet kokius vėlesnius 1 dalies nuostatų pakeitimus Komisijai pranešama iki atitinkamų metų sausio 1 d.
101 straipsnis
Išlaikymo laikotarpis
Šešių mėnesių išlaikymo laikotarpis, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalyje prasideda kitą po paraiškos padavimo dieną.
102 straipsnis
Paraiškos
1. Nepažeidžiant integruota sistema numatytų reikalavimų, kai teikiama paraiška priemokai, numatytai Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalies b punkte, gauti, paraiškoje dėl tiesioginių išmokų, numatytoje Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 22 straipsnyje nurodoma:
(a)
pareiškimas, nurodantis gamintojo individualų referencinį pieno kiekį kovo 31 d. prieš 12 mėn. papildomų išmokų schemos taikymo laikotarpio, kuris prasideda atitinkamais kalendoriniais metais, pradžią; jeigu paraiškos pateikimo dieną šis kiekis nėra žinomas, jis pranešamas kompetentingoms institucijoms atsiradus pirmai galimybei;
(b)
ūkininko įsipareigojimas nedidinti individualaus referencinio kiekio virš kiekybinio apribojimo, nurodyto Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalies b punkte per 12 mėn. nuo paraiškos padavimo dienos.
B punktas netaikomas, jeigu valstybės narės yra panaikinusios kiekybinius apribojimus.
2. Per kalendorinius metus paraiškos teikiamos šešis mėnesius, kuriuos nustato valstybė narė.
Valstybės narės gali nustatyti atskirtus laikotarpius per visą apibrėžtą laiką, per kuriuos galima teikti paraiškas.
103 straipsnis
Vidutinis pieno primilžis
Vidutinis pieno primilžis apskaičiuojamas pagal XVI priede nurodytus vidutinius pieno primilžius. Tačiau tokiems apskaičiavimams atlikti valstybės narės gali naudoti jų pripažintą dokumentą, nurodantį ūkininko bandos vidutinį primilžį.
104 straipsnis
Papildomos nacionalinės priemokos
1. Papildomos nacionalinės priemokos už karves žindenes, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 5 dalyje, gali būti skiriamos tik ūkininkams, kurie per tuos pačius kalendorinius metus gauna priemoką už karves žindenes.
Papildomos nacionalinės priemokos už karves žindenes skiriamos neviršijant galvijų, atitinkančių tokios priemokos skyrimo sąlygas, skaičiaus, jeigu reikia, proporcionaliai sumažinus, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnio 1 dalyje.
2. Valstybės narės gali nustatyti papildomas sąlygas papildomoms priemokoms už karves žindenes gauti. Jos informuoja Komisiją apie tokias priemones žymiai anksčiau, nei pradeda tokias sąlygas taikyti.
3. Ne vėliau kaip iki kiekvienų kalendorinių metų rugsėjo 1 d. Komisija nusprendžia, kurios valstybės narės atitinka Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 5 dalies trečioje pastraipoje apibrėžtas sąlygas.
105 straipsnis
Individuali viršutinė riba
Valstybės narės nustato kiekvieno ūkininko individualią viršutinę ribą, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 126 straipsnio 1 dalyje.
106 straipsnis
Pranešimas
1. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2005 m. kovo 1 d. informuoja Komisiją apie visus individualios viršutinės ribos sumažinimo pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 126 straipsnio 3 dalį procedūrų pakeitimus.
2. Valstybės narės praneša Komisijai:
(a)
ne vėliau kaip iki 2005 m. kovo 1 d. apie sumažinimo apskaičiavimo metodo, nurodyto Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 127 straipsnio 1 dalyje, pakeitimus;
(b)
iki kiekvienų metų sausio 1 d. apie bet kokių priemonių, taikytų pagal to reglamento 127 straipsnio 2 dalies a punktą, pakeitimus.
3. Naudodamos XVIII priedo 3 dalyje pateiktą lentelę, valstybės narės ne vėliau, kaip kovo 1 d. pateikia Komisijai preliminarią informaciją, ir ne vėliau, kaip iki liepos 31 d. tokią galutinę informaciją už kiekvienus kalendorinius metus:
(a)
teisių į priemoką, grąžintų be kompensacinės išmokos į nacionalinį rezervą po teisių perdavimo neperduodant valdos per praėjusius kalendorinius metus skaičius;
(b)
nepanaudotų teisių į priemoką, kaip nurodytą 109 straipsnio 2 dalyje, grąžintų į nacionalinį rezervą per praėjusius kalendorinius metus skaičius;
(c)
teisių, suteiktų pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 128 straipsnio 3 dalį per praėjusius kalendorinius metus skaičius.
107 straipsnis
Nemokamai gautos teisės
Išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, ūkininkas, gavęs teises į priemoką nemokamai iš nacionalinio rezervo, neturi teisės kitus tris kalendorinius metus perduoti ir/arba laikinai išnuomoti savo teisių.
108 straipsnis
Pasinaudojimas teisėmis
1. Ūkininkas, turintis teises, gali jomis pasinaudoti pats ir/arba išnuomodamas tokias teises kitam ūkininkui.
2. Jeigu ūkininkas nepasinaudojo mažiausia 4 dalyje nurodyta teisių procentine dalimi per kiekvienus metus, nepanaudota teisių dalis yra pervedama į nacionalinį rezervą, išskyrus šiuos atvejus:
-
jeigu ūkininkai turi daugiausia 7 teises į priemokas, kai toks ūkininkas nepasinaudojo mažiausia savo teisių procentine dalimi per du iš eilės einančius kalendorinius metus, tik per paskutinius kalendorinius metus nepanaudotų teisų dalis yra pervedama į nacionalinį rezervą;
-
jeigu ūkininkas dalyvauja Bendrijos pripažintoje ekstensifikacijos programoje;
-
jeigu ūkininkas dalyvauja Komisijos pripažintoje ankstyvo išėjimo į pensiją programoje, pagal kurią teisų perdavimas ir/arba laikinas išnuomavimas nėra privalomi;
arba
-
išskirtinėmis ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis.
3. Laikinai išnuomoti teises galima tik už visus metus, ir apimant bent jau mažiausią 109 straipsnio 1 dalyje nurodytą galvijų skaičių. Kiekvieno laikino išnuomavimo laikotarpio, kuris negali būti ilgesnis, nei trys metai, pabaigoje, išskyrus tais atvejais, kai teisės yra perduotos, ūkininkas atgauna visas savo teises mažiausiai dviem paskesniems kalendoriniams metams. Jeigu per kiekvienus iš tų dviejų metų ūkininkas nepasinaudoja bet jau mažiausia 4 dalyje nurodyta procentine savo teisių dalimi, išskyrus išskirtinėmis ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis, valstybės narės kiekvienais metais atsiima ir grąžina į nacionalinį rezervą tą teisių dalį, kuria ūkininkas nepasinaudojo.
Tačiau jeigu ūkininkas dalyvauja Komisijos pripažintoje ankstyvo išėjimo į pensiją programoje, tokių programų pagrindu valstybės narės gali numatyti prailginti bendrą laikino išnuomavimo laikotarpį.
Ūkininkai, kurie yra įsipareigoję dalyvauti ekstensifikacijos programoje, pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2078/92 (37) 2 straipsnio 1 dalies c punkte apibrėžtą priemonę, arba ekstensifikacijos programoje pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 (38) 22 ir 23 straipsnius, neturi teisės laikinai išnuomoti ir/arba perduoti savo teises per visą jų dalyvavimo tokiose programose laikotarpį. Tačiau ši nuostata netaikoma tais atvejais, kai pagal programą ūkininkams leidžiama perduoti ir/arba laikinai išnuomoti teises, jeigu jiems dalyvaujant kitose nei šioje dalyje minimose priemonėse, privaloma tokias teises įsigyti.
4. Mažiausia procentinė teisių į priemoka dalis, kuria būtina pasinaudoti yra 70 %. Tačiau valstybė narė gali šią dalį padidinti iki 100 %.
Valstybė narė iš anksto informuoja Komisiją apie jos numatomą taikyti procentinį dydį, ir bet kokius jo pakeitimus.
109 straipsnis
Teisių perdavimas ir laikinas išnuomavimas
1. Įvertinusios savo gamybines struktūras, valstybės narės gali nustatyti mažiausią teisių į priemokas skaičių, kurias galima perduoti neperduodant valdos. Toks minimalus skaičius negali būti didesnis, nei 5 teisės į priemokas.
2. Teisių į priemokas perdavimas arba tokių teisių laikinas išnuomavimas įsigalioja tik po to, kai perduodantis arba išnuomojantis tokias teises ūkininkas, ir jas perimantis ūkininkas apie tai informuoja valstybės narės kompetentingas institucijas.
Toks pranešimas turi būti teikiamas iki valstybės narės nustatyto galutinio termino, ir ne vėliau, nei teises perimantis ūkininkas pateikia paraišką dėl priemokos, išskyrus atvejus, kai tokios teisės perduodamos paveldėjimo keliu. Tokiu atveju ūkininkas, tokias teises perimantis galimybę pateikti atitinkamus teisinius dokumentus, įrodančius, kad jis/ji yra mirusio ūkininko tiesių paveldėtojas.
110 straipsnis
Individualių ribų pakeitimas
Jeigu teisės į priemokas yra perduodamos arba laikinai išnuomojamos, valstybės narės nustato naujas individualias ribas ir praneša ūkininkams jam priklausančių teisių į priemokas skaičių ne vėliau, kaip per 60 dienų per laikotarpio, per kurį ūkininkas pateikė paraišką, paskutiniosios dienos.
Pirmoji pastraipa netaikoma jeigu toks pervedimas yra vykdomas paveldėjimo keliu.
111 straipsnis
Ūkininkai, kuriems nepriklauso jų dirbama žemė
Ūkininkai, kurie ūkininkauja valstybei arba kolektyvui priklausančioje žemėje, ir nusprendžia nustoti tokią žemę kultivuoti, ir perduoti savo teises kitam ūkininkui, yra traktuojami taip pat kaip ir ūkininkai, parduodantys arba perduodantys savo valdas. Visais kitais atvejais tokie ūkininkai prilyginami ūkininkams, tik perduodantiems savo teises į priemokas.
112 straipsnis
Perdavimas per nacionalinį rezervą
Jeigu valstybės narės nusprendžia, kad teisės gali būti perduodamos per nacionalinį rezervą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 127 straipsnio 2 dalies b punktą, jos taiko nacionalines nuostatas atitinkančias 109-111 straipsniuose išdėstytąsias. Be to, tokiais atvejais:
-
valstybės narės gali numatyti, kad teisės gali būti laikinai išnuomojamos per nacionalinį rezervą;
-
jeigu teisės yra perduodamos arba laikinai išnuomojamos taikant pirmos įtraukos nuostatas, perdavimas į rezervą įsigalioja tik tada, kai teises perduodantis ir/arba išnuomojantis ūkininkas apie tai informuoja valstybės narės kompetentingas institucijas, o pervedimas iš rezervo kitam ūkininkui įsigalioja tik tada, kai atitinkamą pranešimą tokiam ūkininkui pateikia kompetentingos institucijos.
Be to, tokios nuostatos užtikrina, kad ta dalis tiesių, kurių neapima Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 127 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa, būtų kompensuojama, kai valstybės narės išmoka kompensacines išmokas, kurių dydis atitinka išmokas tiesioginio perdavimo tarp ūkininkų atveju, ypač atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės gamybos tendencijas. Tokia išmoka yra lygi mokėjimui, kurį sumoka ūkininkas, gaudamas lygiavertes teises iš nacionalinio rezervo.
113 straipsnis
Dalinės teisės
1. Jeigu atlikus 105-112 straipsniuose nurodytus apskaičiavimus, gaunamas skaičius nėra sveikas skaičius, atsižvelgiama tik pirmą skaičių po kablelio.
2. Jeigu pritaikius šio skirsnio nuostatas, gaunamos arba ūkininkui priklausančios, arba nacionaliniam rezervui priklausančios teisės yra dalinės teisės, šios dalinės teisės yra sudedamos.
3. Jeigu ūkininkui priklauso tik dalinė teisė, tokia dalinė teisė jam suteikia teisę tik į atitinkamą priemokos dalį, ir, jeigu tinka, į atitinkamą papildomos nacionalinės priemokos, nurodytos 104 straipsnyje, ir 118 straipsnyje nurodytos ekstensifikacijos išmokos dalį.
114 straipsnis
Specialios nuostatos dėl telyčių
1. Valstybės narės, pageidaujančios pasinaudoti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnio 1 dalyje numatyta galimybe, informuoja Komisiją apie tai, ir kartu pateikia Komisijai atitinkamus duomenis, leidžiančius nuspręsti, ar yra tenkinamos to reglamento 129 straipsnio 1 dalyje išdėstytos sąlygos.
Kai taikoma, atitinkamos valstybės narės nurodo jų nustatytas specifines viršutines ribas.
Komisija nusprendžia, kurios valstybės narės tenkina Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnio 1 dalyje apibrėžtas sąlygas.
Sprendimai, galiojantys šio reglamento priėmimo metu išlieka galioti ir toliau.
2. Valstybės narės, tenkinančios Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnio 1 dalyje apibrėžtas sąlygas, iki atitinkamų metų sausio 1 d. praneša Komisijai apie visų jų nustatytų nacionalinių viršutinių ribų pakeitimus.
3. Specialią schemą taikančios valstybės narės nustato kriterijus, pagal kuriuos užtikrinama, kad priemokos būtų išmokamos ūkininkams, auginantiems telyčias, kurios pakeis karvių bandą. Tokie kriterijai gali ypač būti amžiaus riba ir/arba reikalavimai veislei. Valstybės narės iki atitinkamų metų sausio 1 d. informuoja Komisiją apie jų nustatytus kriterijus. Apie bet kokius paskesnius tokių kriterijų pakeitimus Komisijai pranešama iki atitinkamų metų sausio 1 d.
4. Jeigu pritaikius proporcingą sumažinimą, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 129 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, gaunamas reikalavimus atitinkančių galvijų skaičius, kuris nėra sveikas skaičius, bus skiriama tik atitinkama priemokos sumos dalis, ir, jeigu taikoma, atitinkamos 104 straipsnyje nurodytos papildomos nacionalinės priemokos ir 118 straipsnyje nurodytos ekstensifikacijos išmokos dalis.
5. Specialią schemą taikančiose valstybėse narėse, Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalyje nustatytas reikalavimas dėl mažiausio laikomų galvijų skaičiaus yra įvykdomas, jeigu ūkininkas laiko tokį karvių žindenių skaičių, tuo atveju, kai jis paduoda paraišką dėl priemokos už karves žindenes, arba laiko tokį telyčių skaičių paraiškos dėl priemokos telyčioms teikimo atveju.
6. 105-113 straipsnių nuostatos šiai specialiai schemai netaikomos.
115 straipsnis
Galvijų skaičiaus suapvalinimas
Jeigu apskaičiuojant didžiausią procentinį telyčių skaičių, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalyje, gautas skaičius yra ne sveikas skaičius, toks skaičius yra suapvalinamas iki artimiausio mažesnio sveiko skaičiaus, jeigu jis yra mažesnis už pusę, ir iki artimiausio didesnio sveiko skaičiaus, jeigu jis yra 0,5 ar didesnis.
4 SKIRSNIS
Specialiai priemokai ir priemokai už karves žindenes bendros nuostatos
1 Poskirsnis
Bendros nuostatos
116 straipsnis
Paraiškos dėl specialios priemokos ir priemokos už karves žindenes
1. Dėl administracinių priežasčių valstybės narės gali nustatyti mažiausią gyvulių skaičių, dėl kurio gali būti teikiama paraiška dėl tiesioginių išmokų, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 22 straipsnyje, specialios priemokos ar priemokos dėl karvės žindenės, su sąlyga, kad toks skaičius nėra didesnis už tris.
2. Nepažeisdamos 102 straipsnio 2 dalies ir 118c straipsnio 2 dalies valstybės narės gali nustatyti paraiškų teikimo laikotarpius ir datas, ir ūkininkui leidžiamo pateikti paraiškų pagal kiekvieną pagalbos schemą skaičių per kalendorinius metus.
117 straipsnis
Gyvulių tankumas
1. Kiekvienas ūkininkui, kuris per tuos pačius kalendorinius metus paduoda paraišką dėl tiesioginių išmokų, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 22 straipsnyje, norėdamas gauti specialią priemoką arba priemoką už karves žindenes, kompetentingos institucijos nustato gyvulių vienetų (GV) skaičių, kuris atitinka specialios priemokos ir priemokos už karves žindenę skyrimo reikalavimus atitinkantį GV, atsižvelgiant į pašarų plotą ūkininko valdoje.
2. Nustatant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 131 straipsnyje nurodytą gyvulių tankumą, taikoma tokia tvarka:
(a)
atsižvelgiama į ūkininko individualų referencinį pieno kiekį kovo 31 d., einančią prieš papildomo mokesčio taikymo 12 mėnesių laikotarpį, prasidedantį atitinkamais kalendoriniais metais;
(b)
melžiamų karvių, reikalingų pagaminti ūkininkui paskirtą referencinį kiekį, skaičius apskaičiuojamas pagal šio reglamento 103 straipsnį.
3. Nustatant priemokos skyrimo reikalavimus atitinkančių gyvulių skaičių:
(a)
pagal integruotoje sistemoje numatytas taisykles nustatytas hektarų skaičius dauginamas iš gyvulių tankumo, nurodyto Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 131 straipsnyje;
(b)
iš tokiu būdu gauto skaičiaus atimamas GV skaičius, atitinkantis melžiamų karvių, reikalingų pagaminti ūkininkui paskirtą referencinį kiekį, skaičių;
(c)
iš tokiu būdu gauto skaičiaus atimamas GV skaičius, atitinkantys avių ir/arba ožkų skaičių, dėl kurių paduota paraiška dėl priemokos.
Tokiu būdu apskaičiuotas galutinis skaičius atitinka didžiausią GV skaičių, dėl kurių gali būti paduodama paraiška dėl specialių priemokų ir priemokų už karves žindenes.
4. Valstybės narės informuoja kiekvieną ūkininką apie jam nustatytą gyvulių tankumą, ir apskaičiuotą GV skaičių, kuriam gali būti skiriama priemoka.
2 poskirsnis
Ekstensifikacijos išmokos schema
(Reglamento (eb) Nr. 1782/2003 132 straipsnis)
118 straipsnis
Dalyvavimas ekstensifikacijos priemokos schemoje
1. Kad įgytų teisę gauti ekstensifikacijos priemoką, teikiamoje paraiškoje dėl tiesioginių išmokų, nurodytoje Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 22 straipsnyje ūkininkai nurodo, kad pageidauja dalyvauti ekstensifikacijos priemokos schemoje.
2. Gyvuliai, laikomi gavę specialias priemokas pagal 88 straipsnį, negali gauti ekstensifikacijos priemokos.
118a straipsnis
Gyvulių tankumo nustatymas apklausos būdu
1. Norint patikrinti, ar bendras gyvulių skaičius, apskaičiuotas pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 3 dalies a punktą atitinka to reglamento 132 straipsnio 2 dalyje nustatytus gyvulių tankumo reikalavimus, kiekvienais metais valstybės narės nustato mažiausiai penkias apklausos datos ir apie tai informuoja Komisiją.
Išskyrus atvejus, kai valstybės narės nusprendžia, kad apklausa gali būti vykdoma bet kurią metų dieną, apklausos datos yra paskirstomos atsitiktine tvarka per visus metus, taip atspindėtų padėtį per visus metus, jos yra keičiamos kasmet; kiekviena apklausos data nustatoma a posteriori ir apie ją pranešama kiekvienam ūkininkui ne anksčiau, kaip dvi savaitės po jos nustatymo.
2. Apklausos dieną gyvuliai yra skaičiuojami pagal vieną iš toliau nurodytų valstybės narės nuožiūra pasirinktų metodų:
(a)
Valstybės narės gali prašyti ūkininko deklaruoti iki tam tikros valstybės narės nustatytos datos pagal jo ūkio apskaitos duomenis GV skaičių arba gyvulių skaičių pagal kiekvieną raguočių gyvulių kategoriją, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 131 straipsnio 2 dalies a punkte pateiktoje konversijos lentelėje;
(b)
Valstybės narės gali naudotis kompiuterizuota duomenų baze, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3b straipsnyje, ir nustatyti GV skaičių, reikalingą dalyvauti ekstensifikacijos išmokų schemoje, jeigu tokia duomenų bazė atitinkamos valstybės narės nuožiūra siūlo pakankamas garantijas dėl joje esamų duomenų tikslumo.
3. GV skaičius, naudojamas nustatyti, ar ūkininkas atitinka reikalavimus dėl gyvulių tankumo, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 2 dalyje, yra aritmetinis GV skaičiaus, nustatyto apklausos dieną ir GV skaičiaus, atitinkančio avių ir ožkų skaičių, dėl kurių buvo paduota paraiška priemokai gauti per tuos pačius kalendorinius metus, sumos vidurkis.
Tačiau, jeigu valstybės narės gali nuspręsti, kad apklausos diena gali būti bet kuri metų diena, jos gali nustatyti, kad 2 dalies a ir b punktuose nurodyti skaičiai turi būti apskaičiuojami pro rata temporis laikotarpiui, per kurį gyvuliai yra laikomi valdoje.
4. Valstybės narės imasi priemonių, būtinų taikyti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 29 straipsnį ūkininkams, kurie dėl neįprastai mažo gyvulių tankumo per metų dalį dirbtinai sukuria sąlygas, reikalaujamas pagal to reglamento 132 straipsnį.
118b straipsnis
Supaprastintas gyvulių tankumo nustatymas
1. Nukrypdamos nuo 118a straipsnio nuostatų valstybės narės gali leisti ūkininkams pasinaudoti galimybe pasirinkti supaprastintą gyvulių tankumo apskaičiavimo būdą.
Tokiu atveju, ūkininkas kartu su paraiška pateikia:
(a)
pareiškimą, kas jis įvykdė reikalavimą dėl didžiausio gyvulių tankumo, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnyje visą laiką iki pat paraiškos padavimo dienos;
(b)
pareiškimą apie įsipareigojimą vykdyti reikalavimą dėl didžiausio gyvulių tankumo nuo paraiškos pateikimo dienos iki ateinančios gruodžio 31 d.
Jeigu valstybė narė nusprendžia taikyti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą, ūkininkas savo paraiškoje nurodo, kurios iš dviejų gyvulių tankumo normų jis laikosi. Ūkininkas gali pakeisti savo pasirinkimą prieš paskelbiant jo gyvulių skaičiaus patikrinimą vietoje.
Ūkininkas gali pranešti kompetentingai institucijai, kad jis atšaukia savo įsipareigojimą, nurodytą antros pastraipos b punkte, prieš paskelbiant jo gyvulių skaičiaus patikrinimą vietoje. Tokiu atveju jis nebus laikomas turinčiu teisę gauti ekstensifikacijos priemokos.
Antroje pastraipoje nurodytas pareiškimas ir įsipareigojimas yra kontroliuojami, ir jų atžvilgiu gali būti taikomos nuostatos dėl kontrolės ir baudų, numatytos pagal integruotą sistemą.
2. Kai valstybės narės nusprendžia taikyti, arba nustoti taikyti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje numatytą galimybę, jos apie savo sprendimą informuoja Komisiją iki atitinkamų metų sausio 1 d.
118 c straipsnis
Kalnuotose vietovėse ūkininkaujantys ūkininkai
1. Valstybės narės, pageidaujančios pasinaudoti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 4 dalyje numatyta galimybe informuoja apie tai Komisiją, ir tuo pačiu pateikia Komisijai duomenis, leidžiančius nustatyti, ar tenkinamos šiame straipsnyje apibrėžtos sąlygos.
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 4 dalyje „kalnuotose vietovėse ūkininkaujantis ūkininkas“ yra:
(a)
ūkininkas, kurio ūkis yra kalnuotoje vietovėje;
(b)
ūkininkas, kurio ne mažiau kaip 50 % pašarų ploto yra kalnuotose vietovėse.
Komisija nusprendžia, kurios valstybės narės tenkina Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 4 dalyje apibrėžtus reikalavimus.
Sprendimai, galiojantys šio reglamento priėmimo metu, išlieka galioti ir toliau.
2. Nepažeisdami 118 straipsnio 1 dalies, ūkininkai, kurie pageidauja įgyti teisę į ekstensifikacijos išmokas pagal šio straipsnio 1 dalį savo paraiškoje dėl pagalbos nurodo, kad jie kreipiasi dėl ekstensifikacijos išmokos. Ne mažiau kaip šešis mėnesius nuo 118 straipsnyje nurodytos paraiškos dėl ekstensifikacijos išmokos ūkininkai išlaiko tokį patį melžiamų karvių skaičių, dėl kurio buvo teikta paraiška. Šešių mėnesių laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo kitos po paraiškos padavimo dienos.
Per kalendorinius metus paraiškos teikiamos šešis mėnesius, kuriuos nustato valstybė narė.
Valstybės narės gali nustatyti atskirtus laikotarpius per visą apibrėžtą laiką, per kuriuos galima teikti paraiškas.
118d straipsnis
Didžiausias melžiamų karvių, atitinkančių išmokos skyrimo sąlygas, skaičius
Melžiamų karvių, kurių atžvilgiu ūkininkui skiriama ekstensifikacijos išmoka, skaičius negali viršyti vienos iš šių dviejų skaičių:
(a)
melžiamos karvės, reikalingos pagaminti ūkininkui priskirtą individualų referencinį kiekį kovo 31 d. iki 12 mėn. laikotarpio, per kurį buvo taikoma papildomų mokesčių schema prasidedanti atitinkamais kalendoriniais metais, pradžios; toks karvių skaičius apskaičiuojamas pagal vidutinius pieno primilžius, apibrėžtus XVI priede;
(b)
bendras karvių skaičius valdoje, nustatytas pagal 118a straipsnį, atėmus karvių žindenių skaičių, atitinkantį individualias ribas.
119 straipsnis
Bendros nuostatos
1. Valstybės narės iki atitinkamų metų sausio 1 d. informuoja Komisiją apie visus „kultūrinės ganyklos“, apibrėžtos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 132 straipsnio 3 dalies c punkte, apibrėžimo pakeitimus.
2. Apskaičiuojant gyvulių tankumą pagal šį poskirsnį, atsižvelgiama tik į pirmą skaičių po kablelio.
3. Jeigu kompetentingos veterinarijos tarnybos nusprendžia, kad gyvuliai gali palikti gamybines patalpas tik tam, kad būtų paskersti, taikant šį poskirsnį valdoje nustatyti galvijų vienetai dauginami iš koeficiento 0,8.
Ši priemonė taikoma ribotą laikotarpį, ir dar 20 dienų, per kurį galioja pirmoje pastraipoje minimas sprendimas, jeigu ūkininkas per 10 darbo dienų nuo sprendimo priėmimo informavo kompetentingas institucijas raštu apie turimus atitinkamus galvijus ir ėmėsi priemonių, reikalingų užkirsti kelią epizootinėms ligoms arba jas apriboti.
5 SKIRSNIS
Skerdimo priemokos
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnis)
120 straipsnis
Valstybės narės gali nuspręsti, kad ūkininkas, norėdamas įgyti teisę į skerdimo priemoką per kalendorinius metus, iki teikdamas pirmą paraišką už tuos kalendorinius metus, arba jos teikimo metu, teikia pareiškimą apie savo dalyvavimą schemoje.
Tačiau, jeigu ūkininkas nekeičia savo pareiškimo apie dalyvavimą, valstybės narės gali laikyti ankstesnius jo pareiškimus galiojančiais.
121 straipsnis
Paraiškos
1. Paraiškose dėl pagalbos nurodoma visa informacija reikalinga skerdimo priemokai skirti. Ypač gyvulio gimimo datą, jeigu gyvulys gimė iki 1998 m, sausio 1 d.
Paraiškos dėl pagalbos gali būti teikiamos per laikotarpį, kurį nustato valstybė narė, ir kuris negali būti ilgesnis, nei šeši mėnesiai po gyvulio paskerdimo, arba, jeigu gyvulys yra eksportuojamas, po gyvulio išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos, ir negali baigtis vėliau, nei kitų metų vasario pabaiga, išskyrus išskirtinius atvejus, dėl kurių valstybės narės nusprendžia, kai gyvuliai yra išvežami arba eksportuojami. Nepažeisdamos tokių terminų, valstybės narės gali nustatyti laikotarpius ir datas, kada galima pateikti paraiškas, ir gali nustatyti, kiek paraiškų kiekvienas ūkininkas gali pateikti per kalendorinius metus.
Valstybės narės gali leisti teikti paraiškas per kitą, nei ūkininkas, asmenį. Tokiais atvejais paraiškose nurodomas ūkininko, kuris turi atitikti pagalbos skyrimo sąlygas, pavardė ir adresas.
Be reikalavimų, kuriuos numato integruota sistema, kiekvienoje paraiškoje nurodoma:
(a)
jeigu išmoka skiriama skerdimo metu, pažyma iš skerdyklos, arba bet kuri skitas skerdyklos išduotas ar patvirtintas dokumentas, kuriame nurodoma bent jau tokia informacija:
(i)
skerdyklos pavadinimas ir adresas (arba atitinkamas kodas),
(ii)
skerdimo data ir paskerstų gyvulių identifikacinis numeris,
(iii)
jeigu skerdžiamas veršiukas - skerdenos svoris, išskyrus atvejus, kai taikoma 122 straipsnio 4 dalis;
(b)
tais atvejais, kai gyvulys yra eksportuojamas į trečią šalį:
(i)
eksportuotojo pavadinimas ir adresas (arba atitinkamas kodas),
(ii)
gyvulio identifikacinis numeris,
(iii)
eksporto deklaracija, nurodanti gyvulio amžių, jeigu tai gyvuliai, gimę po 1998 m. sausio 1 d., ir gyvas veršiukų svoris, kuris negali būti didesnis, nei 300 kg, išskyrus atvejus, kai taikoma 122 straipsnio 4 dalis,
(iv)
įrodymas, kad gyvulys paliko Bendrijos muitų teritoriją, pateikiamas tokia pačia forma kaip ir grąžinamosioms eksporto išmokoms.
Valstybės narės gali numatyti, kad a ir b punktuose nurodyta informacija per valstybės narės patvirtintą organą arba organus, kurie gali naudotis informacinėmis technologijomis.
Valstybės narės reguliariai, be išankstinio įspėjimo patikrinti išduotų pažymėjimų ir dokumentų, ir, jeigu reikia, ketvirtoje pastraipoje nurodytos informacijos teisingumą.
2. Nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų, valstybės narės gali numatyti, kad informacija apie gyvulių skerdimą, įvesta į kompiuterizuotas duomenų bazes, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 3 straipsnio b punkte, skerdyklų perduoda kompetentingoms institucijoms, gali būti laikoma ūkininkų vardu pateikta paraiška dėl skerdimo priemokos, jeigu valstybių narių nuožiūra tokios duomenų bazės gali pateikti pakankamas garantijas dėl jų turimų duomenų tikslumo įgyvendinant skerdimo priemokų schemas, ir, jeigu reikia, išmokant specialią priemoką skerdimo ir/arba papildomas išmokas, jeigu tokios mokamos po skerdimo, ir/arba desezonizacijos premijas.
Tačiau valstybės narės gali taip pat numatyti, kad turi būti teikiamos paraiškos. Tokiu atveju jos gali nustatyti kokia informacija turi būti pateikiama kartu su paraiška.
Valstybės narės, nusprendusios taikyti šią dalį, informuoja Komisiją apie visus pakeitimus, prieš juos įgyvendindamos.
Valstybės narės užtikrina, kad duomenys, kurie yra pateikiami mokėjimo agentūrai užtikrintų visą informaciją reikalingą skerdimo priemokai išmokėti, o ypač:
(a)
Per atitinkamus metus paskerstų gyvulių rūšis ir kiekis, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnio 1 dalyje;
(b)
informacija dėl tame straipsnyje minimų gyvulių amžiaus ribų ir skerdenos svorio atitikimo reikalavimams, ir reikalavimo dėl išlaikymo laikotarpio, numatyto šios reglamento 123 straipsnyje, įvykdymo;
(c)
jeigu reikia, informacija, reikalinga išmokėti specialiai priemokai skerdimo metu ir/arba papildomas išmokas, jeigu tokios mokamos po skerdimo, ir/arba desezonizacijos premijos.
3. Gyvuliams, kuriais buvo prekiauta Bendrijos viduje po 123 straipsnyje nurodyto išlaikymo laikotarpio, netgi jeigu valstybė narė, kurioje gyvulys buvo paskerstas nusprendė taikyti šio straipsnio 2 dalyje numatytą nukrypimą, skerdykla išduoda dokumentą, nuodytą šio straipsnio 1 dalies ketvirtos pastraipos a punkte.
Tačiau jeigu abiejų valstybių narių duomenų perdavimo sistemos yra suderinamos, jos gali susitarti taikyti 2 dalyje aprašytąją sistemą.
Valstybės narės padeda viena kitai užtikrinti veiksmingą patiektų dokumentų tikrumo ir/arba apsikeistų duomenų teisingumo kontrolę. Tuo tikslu valstybė, kurioje išmokama išmoka reguliariai perduoda valstybei narei, kurioje gyvulys yra skerdžiamas apibendrintą informaciją apie iš pastarosios valstybės narės gautas skerdimo pažymas (arba vietoje jų atitinkamą informaciją), suklasifikuotą pagal skerdyklas.
122 straipsnis
Skerdenos svoris ir pateikimas
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnio 1 dalies b punktą veršienos skerdena yra pristatoma nulupus odą, išdarinėjus ir nuleidus kraują, be galvos ir kanopų tačiau su kepenimis, inkstais ir inkstų riebalais.
2. Svoris, kuris šiuo atveju yra vertinamas yra skerdenos svoris ją atšaldžius, arba šiltos skerdenos svoris, nustatomas kiek galima greičiau po skerdimo, sumažintas 2 %.
3. Jeigu skerdena yra pristatoma be kepenų, inkstų ir/arba inkstų riebalų, svoris padidinamas:
(a)
3,5 kg už kepenis;
(b)
0,5 kg už inkstus;
(c)
3,5 kg už inkstų riebalus.
4. Valstybės narės gali nustatyti, kad jeigu skerdimo arba eksporto metu veršiukas yra jaunesnis, nei šešių mėnesių amžiaus, laikoma, kad Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnio 1 dalies b punkte apibrėžti svorio reikalavimai yra tenkinami.
Jeigu skerdenos svorio negalima nustatyti skerdykloje, laikoma, kad Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnio 1 dalies b punkte apibrėžti svorio reikalavimai yra tenkinami, jeigu gyvas svoris neviršija 300 kg.
123 straipsnis
Priemokos gavėjas
1. Skerdimo priemoka mokama ūkininkui, kuris išlaikęs gyvulių mažiausią dviejų mėnesių išlaikymo laikotarpį, kuris baigiasi anksčiau, nei vienas mėnuo iki skerdimo arba anksčiau nei du mėnesiai iki eksporto.
2. Jeigu skerdžiami veršiukai iki jiems sueina trys mėnesiai, išlaikymo laikotarpis yra vienas mėnuo.
124 straipsnis
Nacionalinės viršutinės ribos
1. Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnio 1 ir 3 dalyse apibrėžtos nacionalinės viršutinės ribos yra šio reglamento XVII priede apibrėžtos ribos.
2. Jeigu pritaikius proporcionalaus sumažinimo sąlygą pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 130 straipsnio 4 dalyje, gaunas gyvulių skaičius, kuris nėra sveikas skaičius, skiriama priemoka atitinkamai pagal vieno vieneto dešimtainę dalį. Šiuo tikslu atsižvelgiama tik į pirmą dešimtainę dalį.
6 SKIRSNIS
Papildomos išmokos
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 133-136 straipsniai)
125 straipsnis
Nacionalinė išmokų suteikimo tvarka
Teikiant išsamią informaciją apie nacionalinę išmokų suteikimo tvarką, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 137 straipsnyje, nurodoma:
(1)
Apie išmokas už gyvulių vienetą, jeigu tinka:
(a)
orientacinė išmokos už kiekvienos kategorijos gyvulio vienetą, ir išmokos skyrimo tvarka;
(b)
orientacinė išlaidų pagal kiekvieną gyvulio kategoriją prognozė, nurodant, ar išmoka bus skiriama kaip priedas prie skerdimo priemokos, ir nurodant gyvulių, kuriems skiriama išmoka, skaičius;
(c)
specialūs reikalavimai dėl gyvulių tankumo, išskyrus atvejus, kai išmokos mokamos kaip priedas prie skerdimo priemokos;
(d)
galvijų patinų valdoje vienetų riba, jeigu taikoma;
(e)
kita informacija apie taikymo taisykles.
A ir b punktuose minimi galvijai yra buliai, jaučiai, karvės žindenės, melžiamos karvės, telyčios atitinkančios priemokos melžiamoms karvėms skyrimo reikalavimus, ir kitokios telyčios, ir bet kokio kito pogrupio valstybės narės apibrėžti ir į tokias kategorijas įtraukti gyvuliai;
(2)
Dėl išmokų pagal plotą, jeigu tinka:
(a)
regiono bazinio ploto apskaičiavimas;
(b)
orientacinės sumos vienam hektarui;
(c)
orientacinės bendrų išlaidų ir bendro hektarų skaičiaus prognozės;
(d)
kita informacija apie taikymo taisykles.
7 SKIRSNIS
Bendros nuostatos
126 straipsnis
Avansų mokėjimas
1. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 28 straipsnio 3 dalies b punktą, remdamasi administracinių patikrinimų ir patikrinimų vietoje rezultatais, kompetentinga institucija sumoka ūkininkui 60 % avansą nuo specialios priemokos, priemokos už karves žindenes ir skerdimo priemokos už reikalavimus atitinkančius gyvylius.
Jeigu mokama speciali priemoka, speciali telyčioms taikoma schema, nurodyta 114 straipsnyje, ir skerdimo priemoka, valstybės narės gali sumažinti avanso procentinę dalį, tačiau ji negali būti mažesnė, nei 40 %.
Be to, remdamosi administracinių patikrinimų ir patikrinimų vietoje rezultatais, valstybės narės gali nuspręsti mokėti ūkininkams avansą, iki 60 % nuo papildomų išmokų, minimų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 133 straipsnyje.
Avansas negali būti išmokamas anksčiau, nei tų kalendorinių metų, per kuriuos teikiama paraiška dėl priemokos arba išmokama papildoma priemoka, spalio 16 d.
2. Galutinis priemokos arba papildomos išmokos mokėjimas yra lygus skirtumui tarp avanso ir priemokos arba papildomos išmokos, į kurią ūkininkas turi teisę, sumos.
127 straipsnis
Priskyrimo metai
1. Paraiškos dėl išmokos pateikimo data yra išeities taškas, pagal kurį nustatomi metai, kuriems priskiriami gyvuliai, kuriems skiriamos specialios išmokos, išmokos už karves žindenes, desezonizacijos premijos ir ekstensifikacijos išmokos, ir GV skaičius, pagal kurį apskaičiuojamas gyvulių trankumas.
Tačiau, jeigu speciali priemoka skiriama pagal 93 straipsnį, toliau nurodytais atvejais skiriama priemoka, galiojusi tų metų, per kuriuos gyvulys buvo paskerstas arba eksportuotas, gruodžio 31 d.:
(a)
jeigu gyvulys buvo paskerstas arba eksportuotas ne vėliau, kaip gruodžio 31 d.;
(b)
jeigu paraiška dėl priemokos už tą gyvulį buvo pateikta po tos datos.
2. Jeigu reikia apskaičiuoti skerdimo priemokos normą arba apskaičiuoti proporcingą sumažinimą pagal 124 straipsnį, priskyrimo metai yra metai, per kuriuos gyvulys buvo paskerstas arba eksportuotas.
128 straipsnis
Konvertavimas į nacionalinę valiutą
Priemokos suma, ekstensifikacijos išmokos ir papildomos išmokos sumos konvertuojamos į nacionalines valiutas pagal keitimo kursų, taikomų gruodžio mėnesį prieš priskyrimo metus vidurkį, apskaičiuotą pro rata temporis pagal 127 straipsnį. Vidutinį keitimo kursą nustato Komisija per kitą mėnesį.
129 straipsnis
Baudos už neteisėtą tam tikrų medžiagų ar produktų naudojimą arba laikymą
Jeigu pakartotinai nustatomas pažeidimas neteisėtai laikant arba naudojant medžiagas arba produktus, kuriuos naudoti draudžia Bendrijos teisės aktai veterinarijos sektoriuje, valstybės narės, atsižvelgdamos į pažeidimo rimtumą, nustato pašalinimo iš pagalbos schemos trukmę pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 140 straipsnio 1 dalį.
130 straipsnis
Individualaus referencinio pieno kiekio nustatymas
Iki pat XI laikotarpio, apibrėžto Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 1 straipsnyje, pabaigos, nukrypdamos nuo šio reglamento 102 straipsnio 1 dalies a punkto, 117 straipsnio 2 dalies a punkto, ir 118d straipsnio a punkto, valstybės narės gali nuspręsti, kad jeigu ūkininkas, kuris atsisako arba perima visus arba dalį individualių referencinių kiekių atitinkamai nuo kovo 31 d. iki balandžio 1 d. pagal Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 5 straipsnio j ir k punktus, arba pagal nacionalines nuostatas, priimtas dėl to reglamento 16, 17 ir 18 straipsnių įgyvendinimo, balandžio 1 dieną nustatoma:
(a)
didžiausias individualus referencinis pieno kiekis, atitinkantis priemokos už karves žindenes skyrimo reikalavimus, ir karvių žindenių skaičius;
(b)
papildomų išmokų skyrimai vienai karvei žindenei;
(c)
melžiamų karvių skaičius ekstensifikacijos išmokos skyrimui melžiamoms karvėms, laikomoms kalnuotose vietovėse esančiose valdose;
(d)
gyvulių tankumas.
130a straipsnis
Išlaikymo laikotarpio nustatymas
90 straipsnyje, 94 straipsnio 1 dalyje, 101 straipsnyje, 118c straipsnio 2 dalyje ir 123 straipsnyje minimo išlaikymo laikotarpio paskutinė diena yra diena, kurios numeris yra tas pats, kaip ir laikotarpį pradedančios dienos numeris, nesvarbu, ar tai darbo ar nedarbo diena.
131 straipsnis
Pranešimas
1. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68 straipsnio 1 dalį, valstybės narės praneša Komisijai:
(a)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip iki rugsėjo 15 d. informaciją už pirmuosius einamųjų metų šešis mėnesius, ir iki kovo 1 d. informaciją už praėjusių metų paskutinius šešis mėnesius dėl veršelių, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos dėl skerdimo, skaičiaus, nurodant, ar gyvuliai buvo paskersti, ar eksportuoti;
(b)
ne vėliau, kaip iki kiekvienų metų liepos 31 d. už praeitus kalendorinius metus apie:
(i)
veršelių, kuriems priemoka buvo faktiškai išmokėta, skaičių, nurodant, ar pagalba buvo suteikta skerdimui ar eksportui, o taip pat nurodant ūkininkų, gavusių tokią priemoką, skaičių;
(ii)
veršelių, kuriems priemoka skerdimui nebuvo skirta per praėjusius kalendorinius metus pritaikius nacionalines viršutines ribas, skaičių.
2. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68 straipsnio 2 dalies a punkto i ir ii papunkčius, valstybės narės teikia Komisijai tokią informaciją:
(a)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip rugsėjo 15 d. informaciją už pirmuosius šešis einamųjų metų mėnesius, ir iki kovo 1 d. informaciją už paskutiniuosius šešis praeitų metų mėnesius apie:
(i)
karvių, dėl kurių buvo paduotos paraiškos dėl priemokos už karves žindenes, skaičių, susikirstant pagal schemas nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalies a punkte;
(ii)
galvijų, išskyrus veršelius, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos dėl priemokos skerdimui, skaičių, nurodant, ar galvijai buvo paskersti ar eksportuoti;
(b)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip liepos 31 d. už praėjusius kalendorinius metus apie:
(i)
karvių ir telyčių, kuriems priemoka už karves žindenes buvo faktiškai suteikta, skaičių, suskirstant pagal schemas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 125 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose, o taip pat ūkininkus, gavusius priemokas pagal kiekvieną schemą;
(ii)
jeigu taikoma, gyvulių, kuriems per praėjusius kalendorinius metus priemoka nebuvo skirta, pritaikius nacionalines viršutines telyčioms nustatytas ribas, skaičių.
(iii)
jeigu taikoma, bet kokios nacionalinės priemokos suteikimą papildomai prie priemokos už karves žindenes, nurodant:
-
priemokos skyrimo sąlygas,
-
sumą, skirtą vienam gyvuliui;
(iv)
galvijų, išskyrus veršelius, kuriems buvo išmokėtos priemokos skerdimui, skaičių, nurodant, ar priemoka buvo skirta galvijus skerdžiant ar eksportuojant, o taip pat tokias priemokas gavusių ūkininkų skaičių;
(v)
galvijų, išskyrus veršelius, kuriems per praėjusius kalendorinius metus priemoka skerdimui nebuvo skirta, pritaikius nacionalines viršutines nustatytas ribas, skaičių.
3. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktį, valstybės narės teikia Komisijai tokią informaciją:
(a)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip iki rugsėjo 15 d. informaciją už pirmuosius einamųjų metų šešis mėnesius, ir iki kovo 1 d. informaciją už praėjusių metų paskutinius šešis mėnesius dėl galvijų, išskyrus veršelius, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos dėl skerdimo, skaičiaus, nurodant, ar gyvuliai buvo paskersti, ar eksportuoti.
(b)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip liepos 31 d. už praėjusius kalendorinius metus apie:
(i)
galvijų, išskyrus veršelius, kuriems skerdimo priemoka buvo faktiškai išmokėta, skaičių, nurodant, ar galvijai buvo paskersti ar eksportuoti, o taip pat apie tokias priemokas gavusių ūkininkų skaičių;
(ii)
galvijų, išskyrus veršelius, kuriems skerdimo priemoka per praėjusius kalendorinius metus nebuvo išmokėta, pritaikius nacionalines didžiausias ribas, skaičių.
4. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, valstybės narės teikia Komisijai tokią informaciją:
(a)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip iki rugsėjo 15 d. informaciją už pirmuosius einamųjų metų šešis mėnesius, ir iki kovo 1 d. informaciją už praėjusių metų paskutinius šešis mėnesius dėl jaučių patinų, dėl kurių buvo pateikta paraiška dėl specialios priemokos, skaičiaus, susikirstant juos pagal amžiaus grupes ir gyvulių rūšis (buliai ar jaučiai);
(b)
kiekvienais metais ne vėliau, kaip liepos 31 d. už praėjusius kalendorinius metus apie:
(i)
jaučių patinų, kuriems speciali priemoka buvo faktiškai skirta, skaičių, suskirstant juos pagal amžiaus grupes ir gyvulių rūšis (buliai ar jaučiai), ir tokias priemokas gavusių ūkininkų skaičių;
(ii)
gyvulių, kuriems speciali priemoka per praėjusius kalendorinius metus nebuvo skirta pritaikius nacionalines didžiausias ribas, skaičių, suskirstant juos pagal amžiaus grupes.
5. Kiekvienais metais ne vėliau, kaip liepos 31 d. valstybės narės informuoja Komisiją apie per praėjusius kalendorinius metus faktiškai išmokėtų priemokų sumas, pagal jų padarytą pasirinkimą dėl dalinio tiesioginių išmokų schemos įgyvendinimo, pritaikius nuostatą dėl sumažinimo, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 139 straipsnyje.
6. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnį, valstybės narės teikia Komisijai tokią informaciją:
(a)
jeigu taikoma, kiekvienais metais ne vėliau, kaip iki rugsėjo 15 d. informaciją už pirmuosius einamųjų metų šešis mėnesius, ir iki kovo 1 d. informaciją už praėjusių metų paskutinius šešis mėnesius dėl galvijų, kuriems desezonizacijos premija buvo faktiškai išmokėta, skaičiaus, susikirstant juos pagal tai, ar jie pagalbą gavo pirmuoju ar antruoju specialios priemokos išmokėjimu, ir ūkininkų skaičiaus pagal kiekvieną iš dviejų amžiaus grupes;
(b)
ne vėliau, kaip kiekvienų metų liepos 31 d. už praėjusius kalendorinius metus apie:
(i)
jaučių patinų skaičių, suskirstant juos pagal apribojimus, numatytus Reglamento (EB) Nr. 132 straipsnio 2 dalyje, kuriems ekstensifikacijos išmoka buvo faktiškai išmokėta, o taip pat apie tokias išmokas gavusių ūkininkų skaičių, taip pat juos suskirstant pagal minėtuosius apribojimus;
(ii)
karvių ir telyčių skaičių, suskirstant jas pagal apribojimus, numatytus Reglamento (EB) Nr. 132 straipsnio 2 dalyje, kuriems ekstensifikacijos išmoka buvo faktiškai išmokėta, o taip pat apie tokias išmokas gavusių ūkininkų skaičių, taip pat juos suskirstant pagal minėtuosius apribojimus;
(iii)
melžiamų karvių, kuriems ekstensifikacijos išmoka buvo faktiškai suteikta;
(iv)
gyvulių, kuriems priemoka buvo skirta neatsižvelgiant į gyvulių tankumą, skaičių, ir tokias priemokas gavusių ūkininkų skaičių.
7. Valstybės narės gali perduoti šiame straipsnyje nurodytus duomenis naudodamos XVIII ir XIX prieduose pateiktas lenteles.
8 SKIRSNIS
Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
132 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Reikalavimas identifikuoti ir registruoti gyvulius, nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 138 straipsnyje taikomas gyvuliams, gimusiems iki 1998 m. sausio 1 d. pagal Tarybos direktyvoje 92/102/EEB (39) nustatytą tvarką, išskyrus gyvulius, kuriais prekiaujama Bendrijos viduje.
133 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnyje nurodytu pereinamuoju laikotarpiu taikomos nuostatos
Nepažeidžiant kitų šio skyriaus straipsnių, 96, 97, 98, 117, 118 - 119 ir 125 straipsniai taikomi 2005 ir 2006 kalendoriniais metais, jeigu valstybės narės nusprendžia pasinaudoti Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnyje numatyta galimybe.
14 SKYRIUS
BENDRA IŠMOKOS UŽ PLOTĄ SCHEMA
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnis)
134 straipsnis
Mažiausias reikalavimus atitinkantis plotas valdoje
Mažiausias reikalavimus atitinkantis plotas valdoje kurio atžvilgiu gali būti teikiama paraiška dėl paramos, didesnės nei už 0,3 ha, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 5 dalyje, yra apibrėžtas XX priede.
135 straipsnis
Žemės ūkio paskirties plotai
Žemės ūkio paskirties plotai taikant bendrą išmokos už plotą schemą, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 4 dalyje, yra apibrėžtas XXI.
136 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 796/2004 taikymas
Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 6 dalies trečio punkto bendrai išmokos už plotą schemai taikomas Reglamentas (EB) Nr. 796/2004, išskyrus to reglamento 6 straipsnio 3 dalį, 7 straipsnį, 8 straipsnio 2 dalies b ir c punktus, 12 straipsnio 1 dalies c punktą ir 2 dalį, 13 straipsnio 2-8 dalis, 14 straipsnio 2 ir 3 dalis, 16 ir 17 straipsnius, 21 straipsnio 3 dalį, 24 straipsnio 1 dalies b, d ir e punktus, 26 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktus, ir 2 dalies b, c ir d punktus, 27 straipsnio 2 dalies g, h, i ir j punktus, 28 straipsnio 1 dalies d punktą, 30 straipsnio 3 dalį, 31 straipsnį, 34-40 straipsnius, 49 straipsnio 2 ir 3 dalis, 50 straipsnio 2, 4, 5 ir 6 dalis, 51-64 straipsnius, 69 straipsnį ir 71 straipsnio 1 dalį.
137 straipsnis
Paraiška dėl išmokos už plotą
1. Taikant Reglamentą (EB) Nr. 796/2004, paraiška dėl išmokos už plotą yra laikoma bendra paraiška, kaip apibrėžta to reglamento 2 straipsnio 11 dalyje.
2. Paraiškoje dėl išmokos už plotą nurodomi reikalavimus atitinkantys plotai pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 5 dalyje apibrėžtas sąlygas.
138 straipsnis
Išmokų sumažinimas ir jų neskyrimas
1. Išskyrus nenugalimų aplinkybių atvejus, ir išskirtines aplinkybes, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 796/2004 72 straipsnyje, jeigu atlikus administracinį patikrinimą arba patikrinimą vietoje nustatoma, kad skirtumas tarp deklaruojamo ir nustatyto ploto, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 796/2004 2 straipsnio 22 punkte, yra didesnis nei 3 %, bet ne didesnis, nei 30 % nustatyto ploto, tiems metams pagal bendrą išmokų už plotą schemą skiriama išmoka sumažinama dviguba nustatyto skirtumo suma.
Jeigu nustatytas skirtumas sudaro daugiau, nei 30 % nustatyto ploto, tais metais neskiriama jokia pagalba.
Jeigu nustatytas skirtumas sudaro daugiau, nei 50 % nustatyto ploto, ūkininkui panaikinama teisė gauti pagalbą, kurios dydis atitinka skirtumą tarp deklaruojamo ir nustatyto ploto. Ši suma yra atimama iš pagalbos mokėjimų, kuriuos gauti turi teisę ūkininkas, pateikęs paraiškas per tris kalendorinius metus nuo tų metų, kai toks skirtumas buvo nustatytas.
2. Jeigu skirtumas tarp deklaruojamo ir nustatyto ploto atsiranda dėl tyčinių pažeidimų, tais kalendoriniais metais ūkininkui nesuteikiama pagalba, kurią gauti jis priešingu atveju turėtų teisę.
Be to, jeigu nustatytas skirtumas sudaro daugiau, nei 20 % nustatyto ploto, ūkininkui vėl panaikinama teisė gauti pagalbą, kurios dydis atitinka skirtumą tarp deklaruojamo ir nustatyto ploto. Ši suma yra atimama iš pagalbos mokėjimų, kuriuos gauti turi teisę ūkininkas, pateikęs paraiškas per tris kalendorinius metus nuo tų metų, kai toks skirtumas buvo nustatytas..
3. Siekiant apibrėžti nustatytą plotą, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 796/2004 2 straipsnio 22 punkte, taikomos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143b straipsnio 5 dalis, ir 143b straipsnio 6 dalies pirma pastraipa, bei šio reglamento 137 straipsnis.
15 SKYRIUS
PAPILDOMOS NACIONALINĖS TIESIOGINĖS IŠMOKOS
(Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143c straipsnis)
139 straipsnis
Sumažinimo koeficientas
Jeigu konkrečiame sektoriuje papildomos nacionalinės išmokos viršija didžiausią Komisijos leidžiamą pagalbos dydį pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143c straipsnio 7 dalį, papildomų nacionalinių išmokų norma yra sumažinama proporcingai taikant sumažinimo koeficientą.
140 straipsnis
Kontrolė ir baudos
1. Reglamentas (EB) Nr. 796/2004 taikomas papildomoms nacionalinėms tiesioginėms išmokoms, bendrai finansuojamoms pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 33h straipsnį.
2. Bendro finansavimo atveju naujos valstybės narės taiko atitinkamas kontrolės priemones, kad būtų tenkinamos papildomų nacionalinių tiesioginių išmokų skyrimo sąlygos, nustatytos Komisijos leidimu pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143c straipsnio 7 dalį.
141 straipsnis
Pranešimai
Naujos valstybės narės teikia ataskaitas, nurodydamos priemones, kurios buvo taikomos skiriant papildomas nacionalines tiesiogines išmokas iki metų po tokių išmokų įgyvendinimo birželio 30 d. Tokioje ataskaitoje nurodoma bent jau:
(a)
bet kokie padėties, sąlygojančios papildomų tiesioginių išmokų mokėjimą, pokyčiai;
(b)
apie kiekvieną papildomą nacionalinę išmoką, - gavėjų skaičius, hektarai arba išmokų vienetai;
(c)
ataskaita apie kontrolę ir sankcijas taikytas pagal 140 straipsnį.
142 straipsnis
Valstybės pagalba
Papildomos nacionalinės tiesioginės išmokos, skirtos pažeidžiant Komisijos įgaliojimus, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 143c straipsnio 6 dalyje, yra laikomos neteisėtai suteikta valstybės pagalba, kaip apibrėžta Tarybos reglamente (EB) Nr. 659/1999 (40).
16 SKYRIUS
ATIDĖTOS ŽEMĖS NAUDOJIMAS ŽALIAVŲ GAMYBAI
1 SKIRSNIS
Objektas ir sąvokų apibrėžimai
143 straipsnis
Objektas
1. Atidėta žemė pagal tiesioginės paramos schemas, numatytas Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 gali būti naudojama, pagal to paties reglamento 55 straipsnio b papunktį ir 107 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą, medžiagų, skirtų produktų, kurie nėra skirti žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, gamybai Bendrijoje, jei taikomos šio skyriaus sąlygos.
2. Išmoka neskiriama už atidėtą žemę, kurioje auginami cukriniai runkeliai, Jeruzalės artišokai arba cikorijos šaknys. Tačiau šio skyriaus nuostatos taikomos šioms kultūroms auginamoms atidėtose žemėse, kaip ir tuo atveju, jeigu tokia išmoka būtų skiriama.
Tokios žaliavos kultūros atidėtose žemėse gali būti auginamos jei:
a)
cukriniai runkeliai netinka nei cukraus gamybai, kaip nurodyta Reglamente (EEB) Nr. 314/2002 (41), nei kaip tarpinis produktas, bendros gamybos produktas ar šalutinis produktas;
b)
cikorijos šaknims ir Jeruzalės artišokams, naudojamiems neperdirbtais arba kaip tarpiniai produktai, tokiems, kaip inulinas, ar kaip bendros gamybos produktams, tokiems kaip oligofruktozė, ar kaip galimam šalutiniam produktui, nėra taikomi Reglamente (EEB) Nr. 314/2002 apibrėžti procesai.
144 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame skyriuje vartojami tokie apibrėžimai:
a)
„pareiškėjas“ - tai ūkininkas, kuris dirba Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 55 straipsnio b papunktyje ir 107 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje minimus atidėtos žemės plotus;
b)
„supirkėjas“ - tai bet kuris asmuo, pasirašęs 147 straipsnyje nurodytą sutartį, kuris savo lėšomis perka 145 straipsnyje išvardytas ir XXIII priede nurodytiems produktams gaminti skirtas žaliavas;
c)
„pirmasis perdirbėjas“ - tai žemės ūkio žaliavų naudotojas, kuris įsipareigoja atlikti pirmą jų perdirbimą siekdamas gauti vieną ar kelis šio Reglamento XXIII priede minimus produktus.
2 SKIRSNIS
Sutartis
145 straipsnis
Žaliavos naudojimas
1. Bet kokia žemės ūkio žaliava gali būti auginama atidėtos žemės plotuose pagal Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 53 straipsnio b punktą ir 107 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą.
Šio reglamento XXIII priede minėtų ne maisto produktų, gautų perdirbus žaliavą, ekonominė vertė yra didesnė nei už visų kitų kitai paskirčiai skirtų produktų, gautų atlikus tokį perdirbimą vertę, nustatytą taikant šio reglamento 163 straipsnio 3 dalyje nurodytą įvertinimo metodą.
2. Dėl 1 dalyje minimų žaliavų turi būti sudaryta sutartis pagal 147 straipsnį nepažeidžiant 148 straipsnio.
3. Pareiškėjas pristato visas nuimtas žaliavas supirkėjui ar pirmajam perdirbėjui, kuris priima pristatymą ir užtikrina, kad vieno ar kelių XXIII priede minėtų ne maisto produktų gamybai Bendrijoje bus sunaudotas lygiavertis tokių žaliavų kiekis.
Kai pirmasis perdirbėjas naudoja faktiškai nuimtą žaliavą tarpiniam ar šalutiniam produktui gaminti, jis gali naudoti lygiavertį tokių tarpinių ar šalutinių produktų kiekį vieno ar kelių pirmoje pastraipoje minimų galutinių produktų gamybai.
Antroje pastraipoje minimu atveju, ar jei supirkėjas lygiaverčiai parduoda nuimtą žaliavą, pirmasis perdirbėjas ar supirkėjas apie tai informuoja kompetentingą instituciją, kuriai pateikiamas užstatas. Kai toks lygiavertis kiekis sunaudojamas kitoje valstybėje narėje, nei ta, kurioje nuimama žaliava, atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos viena kitą išsamiai informuoja apie tokių sandorių duomenis.
4. Pagal nacionalines nuostatas, reglamentuojančias sutartinius santykius, pirmasis perdirbėjas gali pavesti trečiajai šaliai surinkti žaliavą iš pagalbos prašančio ūkininko. Atstovas privalo veikti perdirbėjo, kuris vienintelis atsako už šiame skyriuje nustatytų įsipareigojimų vykdymą, vardu.
146 straipsnis
Leidžiančios nukrypti nuostatos
1. Nepaisydamos 145 straipsnio 2 ir 3 dalių, valstybės narės gali leisti pareiškėjams:
a)
sunaudoti visus nuimtus grūdus ar aliejinių augalų sėklas, kurių KN kodai yra 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 ir 1206 00 99:
i)
kaip kurą žemės ūkio valdai šildyti;
ii)
energijai ar biokurui gaminti savo žemės valdoje;
b)
visą savo žemės valdoje nuimtą žaliavą perdirbti į biodujas (KN kodas 2711 29 00).
2. 1 dalyje minimais atvejais pareiškėjas:
a)
vietoj 147 straipsnyje minėtos sutarties paduodamas pareiškimą įsipareigoja naudoti arba tiesiogiai perdirbti tame pareiškime nurodytą žaliavą. 147-164 straipsniai taikomi mutatis mutandis.
b)
privalo pasirūpinti, kad visą jų nuimtą žaliavą pasvertų valstybės narės paskirta institucija ar įmonė ir privalo atskirai vesti panaudotos žaliavos, perdirbimo produktų ir šalutinių produktų apskaitą; vis dėlto, grūdų, aliejinių augalų sėklos ir šiaudų atveju ir naudojant visą augalą, svėrimą galima pakeisti žaliavos tūriniu matavimu.
3. 1 dalį taikančios valstybės narės įdiegia adekvačias kontrolės priemones, užtikrinančias, kad žaliava būtų tiesiogiai naudojama valdoje arba perdirbama į biodujas, kurių KN kodas yra 2711 29 00.
4. Grūdai ir aliejinių augalų sėkla, naudojama pagal 1 dalies a punktą, turi būti denatūruota taikant valstybės narės nustatytą metodą. Valstybės narės gali leisti denatūruoti ne aliejinių augalų sėklą, o aliejų, pagamintą pagal 1 dalies a punkto ii papunktį perdirbus aliejinių augalų sėklą, jei denatūruojama iškart sėklą perdirbus į aliejų ir patikrinamas sėklos panaudojimas.
147 straipsnis
Sutartis
1. Savo pagalbos paraiškoms pagrįsti pareiškėjas kompetentingoms institucijoms pateikia su supirkėju ar pirmuoju perdirbėju sudarytas sutartis. Tačiau, valstybė narė gali nuspręsti, kad sutartis gali būti sudaryta tik tarp pareiškėjo ir pirmojo perdirbėjo.
2. Pareiškėjas užtikrina, kad šiose sutartyse būtų nurodyta:
a)
sutarties šalių pavadinimai ir adresai;
b)
sutarties trukmė;
c)
visos atitinkamos žaliavos rūšys ir kiekviena rūšimi apsodintas plotas;
d)
visos tiekimui taikomos sąlygos ir numatomas aliejinių augalų reikiamų pirminių žaliavų kiekis, kuris kompetentingos institucijos manymu yra tinkamas;
e)
įsipareigojimas vykdyti pareigas pagal 145 straipsnio 3 dalį;
f)
numatomas pirminis žaliavos galutinis panaudojimas, kiekvienam galutiniam panaudojimui atitinkant 145 straipsnio 1 dalyje ir 163 straipsnio 3 dalyje nustatytas sąlygas.
3. Pareiškėjai užtikrina, kad sutartis būtų sudaryta laiku, kad supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas, laikydamasis 157 straipsnio 1 dalyje nustatytų terminų, pareiškėjo kompetentingai institucijai galėtų pateikti kopiją.
4. Kontrolės tikslais valstybės narės gali reikalauti, kad kiekvienas pareiškėjas galėtų sudaryti tik vieną žaliavos tiekimo sutartį.
5. Jeigu sutartis sudaroma dėl rapsų, rapsuko, saulėgrąžų sėklų arba sojos pupelių, klasifikuojamų KN pozicijose ex 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 arba 1201 00 90, pareiškėjai užtikrina, kad kartu su 2 dalyje nustatyta informacija būtų nurodytas bendras planuojamas šalutinių produktų ir planuojamas šalutinių produktų kiekis, kitoms paskirtims nei žmonių ar gyvūnų vartojimui, abiem atvejais išreikštas vienetais.
Minėti kiekiai skaičiuojami remiantis žemiau pateiktomis ataskaitomis:
a)
100 kilogramų rapsų ir (arba) rapsuko grūdų klasifikuojamų KN 1205 10 90 arba 1205 90 00 pozicijoje prilygsta 56 kilogramams šalutinio produkto;
b)
100 kilogramų saulėgrąžos grūdų klasifikuojamų NK 1206 00 91 arba NK 1206 00 99 pozicijoje prilygsta 56 kilogramams šalutinio produkto;
c)
100 kilogramų sojos pupelių klasifikuojamų NK 1201 00 90 pozicijoje prilygsta 78 kilogramams šalutinio produkto.
148 straipsnis
Žaliavos, kurių nereikia nurodyti sutartyse
Nepažeidžiant 147 straipsnio, XXII priede išvardintas žaliavas nebūtinai reikia nurodyti sutartyse.
Kad galėtų gauti išmoką, pareiškėjas, norintis naudoti atidėtą žemę, kartu su paraiška dėl išmokos savo valstybių narių kompetentingoms institucijoms pateikia raštišką įsipareigojimą atitinkamas žaliavas naudoti savo ūkyje arba parduoti tik XXIII priede nurodytiems tikslams.
149 straipsnis
Aliejinių šalutinių produktų ekvivalentai sojos miltais
1. Susijusi kompetentinga institucija kaip galima greičiau ir ne vėliau kaip iki birželio 30 d. tų metų, per kuriuos buvo nuimtas žaliavų derlius informuoja Komisiją apie visą žmonėms arba gyvūnams suvartoti skirtų ir 147 straipsnyje numatytose sutartyse nurodytų šalutinių produktų, apimančių KN pozicijose 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 arba 1201 00 90 klasifikuojamas rapsų, rapsuko, saulėgrąžų sėklas ir sojos pupeles, kiekį pagal rūšis, ir apie plotus pagal šių aliejinių augalų rūšis.
2. Remdamasi 1 dalyje pateikta informacija, Komisija skaičiuoja numatytą žmonėms ir gyvūnams vartoti skirtų šalutinių produktų kiekį, išreikštą iš sojos pupelių pagamintų produktų ekvivalentu, ir taiko šiuos koeficientus:
-
sojos išspaudos: 48 %,
-
rapsuko išspaudos: 32 %,
-
saulėgrąžų išspaudos: 28 %.
Jei, remiantis paskaičiavimu pateiktu pirmoje pastraipoje, Komisija nustato, kad viršijama 1 milijono tonų riba šalutinių produktų, skirtų žmonėms arba gyvūnams vartoti, ji, kaip galima greičiau ir ne vėliau kaip iki liepos 31 d. tų metų, per kuriuos buvo nuimtas žaliavų derlius, nustato taikomos nuolaidos procentą, kuris taikomas kiekvienai sutarčiai, siekiant suskaičiuoti maksimalų šalutinių produktų kiekį, kuris gali būti skirtas žmonėms arba gyvūnams vartoti.
3 SKIRSNIS
Sutarties pakeitimas ar nutraukimas
150 straipsnis
Sutarties pakeitimas ar nutraukimas
Jei sutarties šalys keičia ar nutraukia sutartį pareiškėjui padavus pagalbos paraišką, pareiškėjai gali išlaikyti tokias pagalbos paraiškas tik tuo atveju, jei, siekdami sudaryti sąlygas atlikti reikiamus patikrinimus, ne vėliau kaip iki atitinkamos valstybės narės nustatytos galutinės paraiškos pakeitimo dienos jie informuoja savo kompetentingą instituciją apie tokį pakeitimą ar nutraukimą.
151 straipsnis
Išskirtinės aplinkybės
Nepažeisdamos 150 straipsnio, pareiškėjui kompetentingas institucijas informavus apie tai, jog dėl išskirtinių aplinkybių jie negalės patiekti visų sutartyje nurodytų žaliavų ar jų dalies, kompetentingos institucijos, gavusios pakankamai tokių išskirtinių aplinkybių įrodymų, leidžia daryti tuos sutarties pakeitimus, kurie yra pagrįsti, arba gali leisti jas nutraukti.
Jei sutartyje nurodytas plotas sumažinamas dėl pakeitimų arba jei sutartis nutraukiama, pareiškėjas, kad išsaugotų teisę į išmoką, turi:
a)
vėl atidėti žemes kompetentingų institucijų leistinomis priemonėmis;
b)
neparduoti, neperleisit ar naudoti žaliavų išaugintų iš sutarčių išbrauktose žemėse.
152 straipsnis
Galutinio panaudojimo pakeitimai
Nepažeisdami 150 straipsnio, supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas gali keisti numatomą pirminį žaliavų pagrindinį galutinį panaudojimą, kaip nurodyta 147 straipsnio 2 dalies f punkte, jei žaliavos jiems pristatomos pagal sutartį ir jei įvykdomos 154 straipsnio 1 dalyje ir 157 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje nustatytos sąlygos.
Galutinis panaudojimas keičiamas laikantis 145 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje ir 163 straipsnio 3 dalyje nustatytų sąlygų.
Supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas iš anksto apie tai praneša susijusiai kompetentingai institucijai, kad ji galėtų atlikti reikiamus patikrinimus.
4 SKIRSNIS
Orientaciniai derliai ir pristatyti kiekiai
153 straipsnis
Orientaciniai derliai
Kasmet, laikydamosi reikiamos tvarkos valstybės narės nustato orientacinius derlius, kuriuos reikės išauginti, ir apie juos informuoja atitinkamus pareiškėjus.
Tačiau, žaliavos išvardintos XXII priede gali būti atleistos nuo orientacinių derlių.
154 straipsnis
Pristatytini kiekiai
1. Pareiškėjas kompetentingoms institucijoms deklaruoja bendrą nuimtų žaliavų kiekį pagal rūšis ir patvirtina pristatytų žaliavų kiekius bei šalis, kurioms jie buvo pristatyti.
2. Faktiniai pareiškėjo supirkėjui ar pirmajam perdirbėjui pristatytini kiekiai turi bent jau atitikti orientacinį derlių.
Vis dėlto tinkamai pagrįstais atvejais valstybės narės gali išimties tvarka priimti kiekį, kuris būtų iki 10 % mažesnis už orientacinį derlių.
Be to, kai kompetentingos institucijos leidžia keisti ar nutraukti sutartį pagal 151 straipsnį ir kai manoma, jog tai pagrįsta, jos gali sumažinti kiekius, kuriuos pareiškėjai turi pristatyti pagal pirmą pastraipą.
5 SKIRSNIS
Pagalbos mokėjimo sąlygos
155 straipsnis
Mokėjimas
1. Pagalba gali būti mokama pareiškėjui prieš žaliavos perdirbimą. Vis dėlto toks mokėjimas galimas tik tada, kai supirkėjui ar pirmajam perdirbėjui pristatomi reikiami žaliavos kiekiai pagal šį skyrių ir kai:
a)
pateikiamas 154 straipsnio 1 minimas pareiškimas;
b)
supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo kompetentingai institucijai pateikiama sutarties kopija pagal 158 straipsnio 1 dalį ir įvykdomos 145 straipsnio 1 dalyje minimos sąlygos;
c)
kompetentinga institucija gauna įrodymą, kad buvo sumokėtas visas 158 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas;
d)
už mokėjimą atsakinga institucija patikrina, ar kiekvienos paraiškos atžvilgiu tenkinamos 147 straipsnyje nustatytos sąlygos.
2. Už dvimečius augalus, kai žaliavos nuimamos ir pristatomos tik antraisiais auginimo metais, mokama kiekvienais iš tų dviejų metų sudarius 147 straipsnyje numatytą sutartį, jei kompetentingos institucijos nustato, kad:
a)
jau pirmaisiais auginimo metais yra įvykdyti šio straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nustatyti įpareigojimai;
b)
antraisiais auginimo metais yra įvykdyti šio straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti įpareigojimai ir perduota 157 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje minima informacija.
Mokama tik už pirmuosius auginimo metus, jei kompetentingos institucijos gauna įrodymą, kad buvo sumokėtas 158 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas. Norint gauti išmoką už antruosius auginimo metus, užstato mokėti nereikia.
3. Už ilgamečius ir daugiamečius augalus pagalba mokama kasmet nuo sutarties sudarymo. 2 dalyje nustatytos sąlygos taikomos mutatis mutandis.
6 SKIRSNIS
Surinkėjo ir pareiškėjo įsipareigojimai
156 straipsnis
Perdirbėjų skaičius
Ne maisto produktus daugiausia turi gaminti trečiasis perdirbėjas.
157 straipsnis
Įsipareigojimai
1. Ne vėliau kaip iki pagalbos paraiškų už konkrečius metus atitinkamoje valstybėje narėje padavimo galutinės datos supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas pateikia sutarties kopiją atitinkamai kompetentingai institucijai.
Kai pareiškėjas ir supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas konkrečiais metais keičia ar nutraukia sutartį iki 150 straipsnyje paminėtos dienos, ne vėliau kaip tą dieną supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas kompetentingoms institucijoms pateikia pakeistos ar nutrauktos sutarties kopiją.
2. Pirmasis perdirbėjas kompetentingoms institucijoms pateikia reikiamą informaciją apie konkrečią perdirbimo tvarką, pirmiausia kainas ir techninius perdirbimo koeficientus, kurie bus taikomi nustatant galutinių produktų, kurie gali būti pagaminti, kiekius. Taikomi 164 straipsnio 2 dalies antros pastraipos nustatyti koeficientai.
3. Supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas, kuris perėmė žaliavas iš pareiškėjo, per valstybės narės nustatytiną terminą, sudarantį sąlygas per Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 28 straipsnyje nustatytą laikotarpį atlikti mokėjimus, kompetentingas institucijas informuoja apie gautų žaliavų kiekius, nurodo rūšis, žaliavas pristačiusios sutarties šalies pavadinimą ir adresą, pristatymo vietą ir sutarties numerį.
Jei supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo valstybės narės nėra tos pačios valstybės narės, kuriose buvo užaugintos žaliavos, per 40 darbo dienų nuo pirmojoje pastraipoje minėtos informacijos gavimo atitinkamos kompetentingos institucijos informuoja pareiškėjo institucijas apie bendrus pristatytų žaliavų kiekius.
7 SKIRSNIS
Užstatai
158 straipsnis
Supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo užstatai
1. Supirkėjas ir pirmasis perdirbėjas susijusioms kompetentingoms institucijomis iki paraiškų dėl mokėjimo už konkrečius metus atitinkamoje valstybėje narėje padavimo galutinės dienos sumoka visą 2 dalyje numatytą užstatą.
2. Užstatai, kuriuos reikės sumokėti už kiekvieną žaliavą, apskaičiuojami visų pagal šią schemą dirbamų plotų, dėl kurių yra sudaryta sutartis su atitinkamu supirkėju ar pirmuoju perdirbėju, naudojamų tai žaliavai auginti, sumą dauginant iš 250 eurų normos už hektarą.
3. Jei sutartis keičiama ar nutraukiama pagal 150 ar 151 straipsnius, atitinkamai patikslinami sumokėti užstatai.
4. Užstato už kiekvieną žaliavą procentinė dalis grąžinama, jei atitinkamo supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija gauna žemiau išvardintus įrodymus, kad konkrečios žaliavos kiekis buvo perdirbtas pagal 35 straipsnio 2 dalies f punkte nustatytus reikalavimus, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į pagal 38 straipsnį padarytus pakeitimus:
a)
įrodymas, kad konkrečios žaliavos kiekis buvo perdirbtas pagal 147 straipsnio 2 dalies f punkte nustatytus reikalavimus, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į pagal 152 straipsnį padarytus pakeitimus;
b)
įrodymas, kad šalutinių produktų kiekis viršijantis maksimalų kiekį ir galintis tikti žmonėms vartoti ir gyvūnams šerti rado kitą realizacijos, nei maisto produktų, rinką, kai sutartis sudaryta dėl KN pozicijose 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 arba 1201 00 90 klasifikuojamų rapsų, rapsuko, saulėgrąžų sėklų ir sojos pupelių, ir kai taikoma 149 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje minima procedūra.
5. Nepažeidžiant 4 dalies nuostatų, supirkėjo pateiktas užstatas grąžinamas tada, kai atitinkama žaliava pristatoma pirmajam perdirbėjui, jeigu supirkėjo kompetentinga institucija turi įrodymų, kad pirmasis perdirbėjas savo kompetentingai institucijai yra pateikęs lygiavertį užstatą.
159 straipsnis
Pagrindiniai ir antraeiliai reikalavimai
1. Toliau išvardyti įsipareigojimai laikomi pagrindiniais reikalavimais, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje:
a)
įsipareigojimas perdirbti žaliavų kiekius daugiausia į sutartyje nurodytus galutinius produktus. Žaliavos perdirbamos iki antrųjų metų po derliaus nuėmimo liepos 31 d.
b)
įsipareigojimas surasti, iki a punkte minimos datos, kitą, nei maisto produktų, realizacijos rinką, maksimalų kiekį viršijančiam šalutinių produktų, kurie tiktų žmonėms vartoti ar gyvūnams šerti, kiekiui, kai taikoma šio reglamento 149 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje minima procedūra;
c)
įsipareigojimas prie produktų pridėti kontrolinį egzempliorių T5 pagal 160 ir 161 straipsnius.
2. Toliau išvardyti supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo įsipareigojimai laikomi antraeiliais reikalavimais, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje:
a)
įsipareigojimas priimti visas pareiškėjo pristatytas žaliavas pagal šio reglamento 145 straipsnio 3 dalį;
b)
įsipareigojimas pateikti sutarties kopiją pagal šio reglamento 157 straipsnio 1 dalį;
c)
įsipareigojimas pateikti informaciją pagal šio reglamento 157 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą;
d)
įsipareigojimas sumokėti užstatą pagal šio reglamento 158 straipsnio 1 dalį.
8 SKIRSNIS
Pardavimo, perleidimo ar pristatymo kitai valstybei narei arba eksporto dokumentai
160 straipsnis
Kontrolinis egzempliorius T5
1. Jei perdirbėjas tarpinius produktus, dėl kurių yra sudaryta 147 straipsnyje numatyta sutartis, parduoda ar perleidžia kitam perdirbėjui kitoje valstybėje narėje, prie šių produktų pridedamas kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinys, išduotas pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93.
Jei supirkėjas tarpinius produktus, dėl kurių sudaryta sutartis, parduoda ar perleidžia kitam pirmajam perdirbėjui kitoje valstybėje narėje, taikoma pirmoji pastraipa.
2. Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 104 langelyje „Kita“ įrašomas vienas iš šių įrašų:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
161 straipsnis
Kontrolinis egzempliorius T5 eksportui
Tuo atveju, jei vienas ar keletas galutinių, tarpinių, bendros gamybos ir šalutinių produktų, dėl kurių sudaryta 147 straipsnyje numatyta sutartis, yra skirti eksportui į trečiąsias šalis, jų transporto priemonės Bendrijos teritorijoje turi turėti kontrolinį egzempliorių T5, sudarytą valstybės narės kompetentingos institucijos, kurioje šie produktai buvau gauti.
Kontrolinio egzemplioriaus T5 rinkinio 104 langelyje „Kita“ įrašomas vienas iš šių įrašų:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Pirmosios ir antrosios dalies nuostatos taikomos tik tada, kai XXIII priede išvardytiems galutiniams, tarpiniams, bendriems arba šalutiniams produktams, kurie yra nurodyti 14 è straipsnyje numatytose sutartyse, pagamintiems iš žaliavų, išaugintų kitaip nei pagal šią schemą, yra mokamos eksporto subsidijos.
162 straipsnis
Kontrolinio egzemplioriaus T5 alternatyvos
Nepaisant 159 straipsnio 1 dalies b punkto, jei dviem mėnesiams iki 159 straipsnio 1 dalies a punkte numatyto termino pabaigos dėl aplinkybių, už kurias supirkėjas ar pirmasis perdirbėjas nėra atsakingas, kontrolinis egzempliorius T5 negrąžinamas už kontrolę valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigęs pirmasis perdirbėjas, atsakingo organo išvykimo įstaigai, kaip alternatyvos kontroliniam egzemplioriui T5 gali būti priimami šie dokumentai:
a)
tarpinių produktų pirkimo sąskaitos faktūros;
b)
paskutiniojo perdirbėjo pareiškimai, patvirtinantys galutinį žaliavų perdirbimą į ne maisto produktus;
c)
patvirtintos paskutiniojo perdirbėjo apskaitos dokumentų, įrodančių perdirbimo įvykdymą, fotokopijos.
9 SKIRSNIS
Patikrinimai
163 straipsnis
Apskaitos tvarkymas
1. Valstybės narės kompetentinga institucija nurodo, kokią apskaitą turi tvarkyti supirkėjas ar perdirbėjas ir jos pildymo dažnumą, kuri turi būti bent jau mėnesinė.
Supirkėjas savo apskaitos dokumentuose registruoja:
a)
visų perdirbimui pagal šią schemą pirktų ir parduotų žaliavų kiekius;
b)
pirmojo perdirbėjo pavadinimą ir adresą.
Perdirbėjas savo apskaitos dokumentuose registruoja:
a)
skirtingų perdirbimui pagal šią schemą pirktų žaliavų kiekius;
b)
perdirbtos žaliavos kiekius ir iš jos gautų galutinių, bendros gamybos ir šalutinių produktų kiekius bei rūšis;
c)
perdirbimo nuostolius;
d)
sunaikintus kiekius ir tokio sunaikinimo priežastis;
e)
perdirbėjo parduotų ar perduotų produktų kiekius ir rūšis bei gautas kainas;
f)
atitinkamais atvejais, paskesnių perdirbėjų pavadinimus ir adresus.
2. Supirkėjo ar pirmojo perdirbėjo kompetentinga institucija patikrina, ar pateikta sutartis atitinka 145 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas. Jei šios sąlygos netenkinamos, informuojamos pareiškėjo kompetentingos institucijos.
3. Norėdamos apskaičiuoti 145 straipsnio 1 dalyje minimų produktų ekonominę vertę, atitinkamos kompetentingos institucijos, remdamosi 157 straipsnio 2 dalyje minima informacija, palygina visų ne maisto produktų verčių sumą ir visų kitų kitai paskirčiai skirtų ir tos pačios perdirbimo operacijos metu gautų produktų verčių sumą. Kiekviena vertė lygi atitinkamam kiekiui, padaugintam iš gamintojo pardavimo kainų, užregistruotų ankstesniais prekybos metais, vidurkio. Jei tokios kainos nežinomos, kompetentingos institucijos nustato atitinkamas kainas, pirmiausia remdamosi 157 straipsnio 2 dalyje minima informacija.
164 straipsnis
Patikrinimai supirkėjų ir perdirbėjų patalpose
1. Valstybių narių, kuriose veikia supirkėjas, kompetentingos institucijos patikrina ne mažiau nei 25 % jų teritorijoje įsisteigusių supirkėjų, pasirinktų remiantis rizikos analize, patalpose. Tokie patikrinimai apima fizinius patikrinimus ir prekybos dokumentų peržiūrėjimą, siekiant patikrinti, ar įsigyti žaliavų kiekiai atitinka tam tikrus pristatytų žaliavų kiekius.
2. Valstybių narių, kuriose atliekamas perdirbimas, kompetentingos institucijos patikrina 146 straipsnio 1 dalies reikalavimų laikymąsi ne mažiau nei 25 % jų teritorijoje įsisteigusių perdirbėjų, pasirinktų remiantis rizikos analize, patalpose. Tokių patikrinimų metu bent jau:
a)
palyginama visų ne maisto produktų verčių suma ir visų kitų kitai paskirčiai skirtų ir tos pačios perdirbimo operacijos metu gautų produktų verčių suma;
b)
išnagrinėjama perdirbėjo gamybos sistema, apimanti fizinius patikrinimus ir prekybos dokumentų peržiūrėjimą, ir, perdirbėjų atžvilgiu, siekiant patikrinti, ar pristatyti žaliavų kiekiai atitinka tam tikrus galutinių, bendros gamybos ir šalutinių produktų kiekius.
Vykdydamos b) dalyje minimą kontrolę, kompetentingos institucijos visų pirma remiasi atitinkamų žaliavų techninio perdirbimo koeficientais. Jei Bendrijos jurisdikcijoje yra tokių, su eksportu susijusių koeficientų, jie yra taikomi. Tokiu atveju, jei jų nėra, o Bendrijos jurisdikcijoje yra kitokių, taikomi pastarieji. Visais kitais atvejais, patikrinimas remiasi bendrai perdirbimo pramonės priimtais koeficientais. Jeigu tokie eksporto koeficientai yra nustatyti Bendrijos teisės aktuose, jie turi būti taikomi. Jeigu Bendrijos teisės aktuose yra nustatyti kiti nei anksčiau nurodyti koeficientai, reikia taikyti juos. Visais kitais atvejais atliekant patikras visų pirma vadovaujamasi perdirbimo pramonėje bendrai priimtais koeficientais.
3. 146 straipsnyje nurodytų perdirbimo operacijų atveju patikrinama 10 % pareiškėjų, atitrinktų remiantis rizikos analize, atsižvelgiant į:
a)
pagalbos sumos;
b)
žemės ūkio paskirties sklypų skaičių ir pagalbos paraiškoje nurodytą plotą;
c)
pokyčius palyginti su ankstesniais metais;
d)
praėjusiais metais atliktų patikrinimų rezultatus;
e)
kitus parametrus, kuriuos turės nustatyti valstybės narės, grindžiamus pateiktų sutarčių reprezentatyvumu.
4. Jei, atliekant 3 dalyje minimus tikrinimus, nustatomi neatitikimai ne mažiau nei 3 % atvejų, kompetentinga institucija tais metais atlieka papildomus tikrinimus ir dėl tos priežasties padidina ūkininkų, kurie bus tikrinami vietoje kitais metais, skaičių.
5. Jei numatoma, kad tam tikri 1, 2 ir 3 dalyse minėtų tikrinimų elementai gali būti grindžiami mėginio tikrinimu, tas mėginys turi užtikrinti patikimo ir reprezentatyvaus lygio kontrolę.
6. Baigus kiekvieną patikrinimą vietoje parengiama patikrinimo ataskaita, kurią pasirašo inspektorius ir kurioje pateikiami išsamūs atliktų patikrinimų duomenys. Ataskaitoje pirmiausia nurodoma:
a)
patikrinimo data;
b)
dalyvavę asmenys;
c)
patikrintas laikotarpis;
d)
taikyti tikrinimo metodai, atitinkamais atvejais įskaitant nuorodą į mėginių ėmimo metodus;
e)
patikrinimo rezultatai.
165 straipsnis
Kanapių auginimas
Taikomos nuostatos, susijusios su kanapėmis, minimomis Reglamento (EB) Nr. 795/2004 29 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 796/2004 33 straipsnyje.
166 straipsnis
Papildomos priemonės ir tarpusavio pagalba
1. Valstybės narės imasi visų papildomų priemonių, būtinų tinkamam šio skyriaus taikymui, ir teikia tarpusavio pagalbą, reikalingą šiame skyriuje numatytiems patikrinimams atlikti. Kai šiame skyriuje nėra numatyti reikiami sumažinimai ir netaikymai, valstybės narės taip pat gali taikyti atitinkamas nacionalines sankcijas rinkos dalyviams, dalyvaujantiems pagalbos skyrimo procedūroje.
2. Jei tai būtina pagal šį skyrių arba jei jame numatyta, valstybės narės viena kitai teikia tarpusavio pagalbą, užtikrinančią veiksmingus patikrinimus ir sudarančią sąlygas patikrinti pateiktų dokumentų autentiškumą ir duomenų, kuriais buvo pasikeista, teisingumą.
10 SKIRSNIS
Schemos netaikymas ir perdavimas
167 straipsnis
Schemos netaikymas žaliavoms
Valstybės narės gali netaikyti šiame skyriuje nustatytos schemos bet kurioms žaliavoms, jei dėl tokios žaliavos kyla sunkumų, susijusių su patikrinimais, visuomenės sveikata, aplinka, baudžiamąja teise ar sumažinta galutinių ne maisto produktų norma.
168 straipsnis
Minimalūs plotai
Valstybės narės gali nustatyti minimalų dirbamos žemės plotą, skirtą kiekvienai žaliavai kaip nurodyta 145 straipsnio 1 dalyje.
169 straipsnis
Perdavimas
Pasibaigus konkretiems metams iki spalio 15 d. valstybės narės perduoda Komisijai visą žemiau nurodytą informaciją:
a)
žemės plotus dėl kiekvienos žaliavos, kurie išplaukia iš sutarčių, nurodytų 147 straipsnyje ir iš ataskaitų, nurodytų 146 straipsnio 2 dalyje ir 148 straipsnyje;
b)
kiekvienos žaliavos, gauto galutinio produkto, šalutinio produkto ir bendros gamybos produkto rūšies kiekį, nurodant naudotos žaliavos rūšį;
c)
pagal 146 straipsnį taikytas priemones;
d)
žaliavas, kurioms pagal 167 straipsnį netaikomos schemos;
e)
minimalius žemės plotus nustatytus pagal 168 straipsnį.
17 SKYRIUS
PAGALBA UŽ APYNIŲ PLOTĄ
170 straipsnis
Papildomos išmokos apynius auginantiems ūkininkams
1. Papildomos išmokos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68a straipsnyje mokamos ūkininkams, auginantiems apynius pagal hektarus už plotą, atitinkantį to reglamento 110o straipsnyje apibrėžtas sąlygas, jeigu:
a)
jie buvo pasodinti vienodu tankumu ne mažiau, kaip 1 augalų dvigubai apjuostame hektare, arba 2 000 apynių viename viengubai apjuostame hektare;
b)
jie buvo normaliai prižiūrimi.
2. Sklypas, „apsodintas apyniais“, minimas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 110o straipsnio antrojoje įtraukoje yra sklypas, apjuostas sujungus išorines stulpelių atramas. Jei ant tos linijos yra apynių - iš visų pusių pridedama papildoma juosta, kurios plotis atitinka vidutinį sklype esančio tako plotį; papildoma juosta negali pažeisti viešosios teisės važiuoti per tą žemę. Abi apsauginės juostos, esančios apynių eilių galuose, paliktos žemės ūkio technikai manevruoti, jeigu nė vienos juostos ilgis neviršija aštuonių metrų ir jos nepažeidžia viešosios teisės važiuoti per tą žemę.
3. Plotams, apsodintiems jaunais apyniais, kurie auginami kaip daigyno augalai, jokios papildomos išmokos neskiriamos.
4. Bendra papildomoms išmokos skirta suma padalinama lygiomis dalimis reikalavimus atitinkantiems plotams, apsodintiems apyniais visoje atitinkamos valstybės narės teritorijoje.
171 straipsnis
Išmokos pripažintoms augintojų grupėms
1. Pripažintos augintojų grupės teikia paraiškas dėl išmokų, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68a straipsnyje ne vėliau, kaip derliaus metų rugsėjo 1 d.
2. Pripažintoms augintojų grupėms mokamos sumos paskiriamos priemonėms, nurodytoms Reglamento (EEB) Nr. 1696/71 7 straipsnio 1 dalies a-d punktuose per tris metus nuo mokėjimo datos. Visos sumos, taip nepaskirtos, yra grąžinamos mokėjimo agentūrai ir išskaičiuojamos iš išlaidų, finansuojamų ŽŪOGF Garantijų skyriaus.
3. Pagalba, išskaičiuota už derlius, nuimamus iki 2005 metų derliaus pagal Reglamento (EEB) Nr. 1969/71 12 straipsnio 5 dalies c punktą, išleidžiama iki 2008 m. gruodžio 31 d.
4. Valstybė narė, skirianti išmokas pripažintoms gamintojų grupėms kiekvienais metais siunčia ataskaitą Komisijai, nurodydama, kaip jos pripažintos gamintojų grupės tokius mokėjimus naudoja, ir pateikdama priemonių, apibrėžtų Reglamento (EEB) Nr. 1969/71 7 straipsnio 1 dalies a-d punktuose ir tokiomis išmokomis finansuojamų, aprašymą. Tokia ataskaita siunčiama ne vėliau, kaip birželio 30 d.
5. Bendra vienoje valstybėje narėje Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 68a straipsnio antroje pastraipoje minimoms pripažintoms gamintojų grupėms skirta suma padalijama toms grupėms proporcingai jų plotams, atitinkantiems šio reglamento 170 straipsnyje apibrėžtas sąlygas, dėl kurių jų nariai yra pateikę paraiškas pagal Reglamento (EB) Nr. 796/2004 II antraštinės dalies II dalį.
18 SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
172 straipsnis
Panaikinimai
1. Reglamentai (EEB) Nr. 1686/72, (EEB) Nr. 1445/76, (EB) Nr. 1644/1996, (EB) Nr. 2316/1999, (EB) Nr. 2461/1999, (EB) Nr. 2550/2001, (EB) Nr. 2199/2003 ir (EB) Nr. 2237/2003 panaikinami nuo 2005 m. sausio 1 d.
Tačiau jie ir toliau taikomi paraiškoms dėl 2004/2005 prekybos metų ar priemokų laikotarpio, arba ankstesnių prekybos metų arba priemokų laikotarpių. Jeigu taikomas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 66 arba 71 straipsniai, Reglamento (B) Nr. 2316/1999 20 straipsnio 2-5 dalys ir toliau taikomos, iki baigiasi ūkininkų prisiimtų įsipareigojimų laikotarpis.
2. Reglamentas (EB) Nr. 2342/1999 panaikinamas nuo 2005 m. sausio 1 d. Jis ir toliau taikomas paraiškoms, paduotoms dėl 2004 metų.
3. Reglamentas (EB) Nr. 609/1999 panaikinamas nuo 2005 m. sausio 1 d. Tačiau jis ir toliau taikomas paraiškoms dėl tiesioginių išmokų už 2004 m. derlių, ir už 2005 m. derlių, jeigu taikoma Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 71 straipsnio 1 dalis.
4. Nuorodos į panaikintus teisės aktus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
173 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas paraiškoms dėl pagalbos dėl prekybos metų arba priemokų skyrimo laikotarpio, kuris prasideda 2005 m. sausio 1 d., išskyrus 10 straipsnį, kuris taikomas nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. spalio 29 d.