Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 620/82
1982 m. kovo 16 d.
nustatantis specialias ligos ir motinystės draudimo išmokų natūra kompensavimo priemones, taikomas Italijos ir kitų valstybių narių įstaigų tarpusavio santykiams
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 51 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, parengtą pasitarus su Darbuotojų migrantų socialinės apsaugos administracine komisija,
kadangi 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2793/81 [2], 36 straipsnis numato, kad valstybės narės įstaigos suteiktos išmokos natūra, kurias pastaroji skiria kitos sąskaita, turi būti visiškai kompensuotos - pateikus įrodymą apie faktines išlaidas arba atsižvelgiant į mokėjimus vienkartinėmis sumomis;
kadangi Reglamento (EEB) Nr. 574/72 [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2793/81, nustatančiu išsamias Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 taikymo taisykles, 93, 94, 95 ir 100 straipsniai numato kompensuotinų sumų nustatymo ir jų kompensavimo metodą;
kadangi įsteigus nacionalinę sveikatos tarnybą Italijoje buvo panaikintos visos ligos ir motinystės draudimą tvarkančios įstaigos, ypač "Instituto nazionale per l'assicurazione contro le malattie" (Nacionalinė ligų draudimo įstaiga) (toliau-INAM), kuri buvo susižinojimo tarnyba ir kompetentinga įstaiga, kaip apibrėžta Reglamentuose (EEB) Nr. 1408/71 ir (EEB) Nr. 574/72;
kadangi po šio panaikinimo, viena vertus, iškilo didelių sunkumų tikrinant kitų valstybių narių įstaigų pateiktus reikalavimus ir, antra vertus, rengiant INAM reikalavimus vis-à-vis minėtoms įstaigoms, kuriais siekiama, kad būtų mokamos Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36 straipsnyje numatytos kompensacijos;
kadangi atrodo, kad tikslingiausia būtų minėtus sunkumus šalinti visoje Bendrijoje vienodu metodu, tuo pačiu metu taikomu visiems reikalavimams, kuriuos yra pateikusi INAM ir kurie yra pateikti pastarajai įstaigai, kad būtų paspartintas bendras ir galutinis tų reikalavimų sureguliavimas;
kadangi tas metodas turėtų kuo mažiau nukrypti nuo pirmiau minėtų Reglamento (EEB) Nr. 574/72 nuostatų ir turėtų būti pasinaudojama kitais reikalavimų ir skolų vertinimo kriterijais arba specialiomis taisyklėmis tik iš tikrųjų būtinais atvejais,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 574/72 V antraštinės dalies nuostatų, Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36 straipsnyje numatytų ligų ir motinystės draudimo išmokų natūra atsiskaitymai, kuriuos iki 1980 m. gruodžio 31 d. INAM sąskaita yra paskyrusios valstybių narių įstaigos ir kurias tų įstaigų sąskaita yra paskyrusi INAM, jeigu jie nebuvo atlikti panaikinus INAM, nustatomi ir atliekami šiame reglamente nustatyta tvarka.
Jei tai yra Vokietijos ir Italijos santykiai, šis reglamentas netaikomas "Cassa mutua provinciale di malattia di Bolzano" pateiktiems reikalavimams ir skoloms.
2 straipsnis
Pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 93 straipsnį kompensuotini dydžiai nustatomi taip:
1) sumos, kurių valstybių narių įstaigos 1981 m. rugsėjo 30 d. reikalavo iš INAM iki 1980 m. gruodžio 31 d. paskirtų išmokų natūra ir dėl kurių tos įstaigos pateikė dokumentinius įrodymus, turi būti sumuojamos atsižvelgiant į suderintas atmestinas sumas;
2) sumos, kurių įstaigos dar gali reikalauti pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 100 straipsnį, tačiau dėl kurių negali pateikti dokumentinių įrodymų, ypač dėl 1980 m. skirtų išmokų, turi būti apskaičiuotos; tos sumos pridedamos prie 1 dalyje minėtų sumų;
3) ta apskaičiuota suma yra didžiausia visoms valstybėms narėms nustatyta suma; jeigu dokumentiniai įrodymai, kuriuos INAM iki 1982 m. balandžio 30 d. yra pateikusi Italijos sveikatos ministerijai-išsiuntimo data laikoma pašto antspaudo data - atitinka didžiausios sumos neviršijantį dydį, ta suma yra kompensuojama; tačiau, jeigu didžiausias dydis viršijamas, kompensuotinas dydis yra lygus tam didžiausiam dydžiui;
4) sumos, kurių reikalauja INAM ir kurios buvo nurodytos 1976 finansinių ir ankstesnių metų reikalavimuose, yra taip sumuojamos, kad būtų atsižvelgta į pripažintas atmestinas sumas;
5) INAM 1977-1980 finansinių metų reikalavimų dydžiai nustatomi atsižvelgiant į tas sumas, kurios INAM buvo kompensuotos už 1973-1976 finansinius metus; tačiau, jei tai yra Vokietija, 1977 finansiniams metams patvirtinta suma turi atitikti sumą, pagrįstą dokumentiniu įrodymu, kurį Italijos ministerija pateikė Vokietijos susižinojimo tarnybai.
3 straipsnis
Pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 94 ir 95 straipsnius kompensuotinos sumos nustatomos taip:
1) vienkartinės sumos, nustatytos iki 1979 m. skirtoms išmokoms, sumuojamos atsižvelgiant į pripažintas atmestinas sumas;
2) 1980 m. skirtoms išmokoms vienkartinės sumos apskaičiuojamos atsižvelgiant į metinį vidutinį šeimų skaičių ir metinį vidutinį pensininkų, kuriems atitinkamai taikomi Reglamento (EEB) Nr. 574/72 94 ir 95 straipsniai, skaičių; tie skaičiai nustatomi atsižvelgiant į 1977, 1978 ir 1979 m. duomenis;
3) Vokietijai tvarkant reikalus su Italija ir atvirkščiai, reikalavimai ir skolos bei galutiniai atsiskaitymo terminai nustatomi pagal II priedą.
4 straipsnis
1. Kiekvienos valstybės narės pagal 1-3 straipsnius nustatytos reikalavimų sumos yra sumuojamos tos valstybės valiuta, kuri galiojo 1981 m. gruodžio 31 d.
2. Atliekant įskaitymą, šio straipsnio 1 dalyje minėtos sumos paskui konvertuojamos į Italijos liras, kad kompetentinga Italijos valdžios institucija žinotų, kokį likutį ji turi sumokėti.
3. Perskaičiuojama pagal oficialų 1981 m. gruodžio 31 d. galiojantį valiutų keitimo kursą, kurį pagal Europos pinigų sistemą nustato Komisija.
5 straipsnis
1. Atsižvelgiant į 2 straipsnio 3 punktą, pagal 4 straipsnį įskaitytina suma nurodoma kredituojančios šalies nacionaline valiuta ir kompensuojama ta valiuta.
2. Jei valiutos perskaičiuojamos tam, kad būtų galima atsiskaityti pagal šio straipsnio 3 dalį, taikytinas keitimo kursas turi atitikti mokėjimo dieną galiojantį keitimo kursą.
3. Susižinojimo įstaigos atsiskaitymus atlieka taip:
- 1982 m. kovo 31 d.- 15-20 % išmokėtinos sumos,
- 1982 m. birželio 30 d.- 50 % išmokėtino likučio,
- 1982 m. gruodžio 31 d.- nesumokėtas likutis.
6 straipsnis
1. 1-5 straipsniai taikomi sąskaitoms apmokėti. Šis sąskaitų apmokėjimas apima sumas, numatytas atsisakymo susitarimuose arba kituose sudarytuose arba sudarytinuose susitarimuose.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 574/72 100 straipsnio, prašymo dėl atsiskaitymo, susijusio su šiame reglamente minėtomis išmokomis, negalima paduoti po 1982 m. balandžio 30 d.
3. Kiekvienos valstybės narės kompetentinga valdžios institucija imasi priemonių, būtinų šiam reglamentui taikyti, pirmiausia pradedant Bendrijos lygiu nustatytu nacionaliniu balansu iki atitinkamų įstaigų sąskaitų apmokėjimo.
7 straipsnis
1. Pagal 2-5 straipsnių nuostatas nustatytos kiekvienai valstybei narei reikalavimų sumos pateiktos I priede.
2. Tvarka, kuria Vokietijos įstaigos turi nustatyti kompensuotinas sumas ir proporcingai paskirstyti išmokėtinas sumas, yra nustatyta II priede.
8 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 1982 m. kovo 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1982 m. kovo 16 d.