KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 124/2009
2009 m. vasario 10 d.
nustatantis didžiausią leidžiamą kokcidiostatų arba histomonostatų koncentraciją maisto produktuose, atsirandančią dėl neišvengiamų šių medžiagų liekanų netiksliniuose pašaruose
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Kokcidiostatai ir histomonostatai yra pirmuonims naikinti ar slopinti skirtos medžiagos, kurios gali būti leidžiamos, inter alia, naudoti kaip pašarų priedai pagal 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje (2). Leidimuose naudoti kokcidiostatus ir histomonostatus kaip pašarų priedus nustatytos konkrečios naudojimo taisyklės, kaip antai gyvūnų, kuriems tas pašarų priedas yra skirtas, rūšys ir kategorijos.
(2)
Pašarų verslo subjektai viename ūkio subjekte gali gaminti įvairius pašarus ir toje pačioje gamybos linijoje vienas po kito gali būti gaminami įvairių rūšių produktai. Gali būti, kad toje gamybos linijoje gali susidaryti neišvengiamų produkto liekanų ir patekti į kito pašarų produkto gamybos procesą. Toks medžiagų patekimas iš vienos gamybos serijos į kitą vadinamas liekanomis arba kryžminiu užteršimu ir gali atsirasti, pavyzdžiui, kai kokcidiostatai arba histomonostatai yra naudojami kaip pašarų priedai. Dėl to techniškai neišvengiamomis šių medžiagų liekanomis gali būti užteršti po to gaminami netiksliniai pašarai, t. y. pašarai, kuriuose draudžiama naudoti kokcidiostatus arba histomonostatus, pvz., rūšių ar kategorijų, kurios nėra nurodytos priedo leidime, gyvūnams skirtuose pašaruose. Šis neišvengiamas kryžminis užteršimas gali atsirasti visuose pašarų gamybos ir apdorojimo etapuose, taip pat pašarus saugant ar pervežant.
(3)
Siekiant užkirsti kelią valstybėms narėms priimti nacionalines taisykles dėl kokcidiostatų arba histomonostatų neišvengiamų liekanų netiksliniuose pašaruose ir jų patekimu į pagamintus maisto produktus, nes tai trukdytų veikti vidaus rinkai, būtina šiuo klausimu priimti suderintas Bendrijos taisykles.
(4)
Neišvengiamos kokcidiostatuose ir histomonostatuose esančių veikliųjų medžiagų liekanos netiksliniuose pašaruose laikomos nepageidaujamomis medžiagomis gyvūnų pašaruose, kaip apibrėžta Direktyvoje 2002/32/EB (3), ir jų buvimas neturėtų kelti pavojaus gyvūnų sveikatai, žmonių sveikatai ar aplinkai. Todėl Komisijos direktyva 2009/8/EB (4), iš dalies keičiančia Direktyvos 2002/32/EB I priedą, nustatoma didžiausia leidžiama šių medžiagų koncentracija gyvūnų pašaruose.
(5)
Dėl kokcidiostatų ir histomonostatų neišvengiamų liekanų netiksliniuose pašaruose atsiradimo, net jei jų kiekis nesiekia pagal Direktyvą 2002/32/EB nustatytos didžiausios leidžiamos koncentracijos, šių medžiagų liekanų gali patekti į gyvūninės kilmės maisto produktus. Todėl siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą ir kadangi konkrečių susijusių maisto produktų atžvilgiu nėra nustatytos didžiausios leidžiamos koncentracijos (DLK) pagal 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90, nustatantį veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje (5), arba pagal Reglamentą (EB) Nr. 1831/2003, didžiausią leidžiamą kokcidiostatuose ir histomonostatuose esančių veikliųjų medžiagų koncentraciją gyvūninės kilmės maisto produktuose, pagamintuose iš susijusių netikslinių pašarų, reikėtų nustatyti atsižvelgiant į Reglamentą (EEB) Nr. 315/93, nustatantį Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų.
(6)
Komisijos prašymu Europos maisto saugos tarnyba (toliau - Tarnyba) priėmė keletą nuomonių (6) apie gyvūnų ir visuomenės sveikatai kylantį pavojų dėl kokcidiostatų arba histomonostatų, kuriuos leidžiama naudoti kaip pašarų priedus, neišvengiamų liekanų patekimo į netikslinius pašarus. Atlikdama vertinimą, kiekvieno kokcidiostato arba histomonostato, kurį leidžiama naudoti kaip pašarų priedą, atžvilgiu Tarnyba rėmėsi hipotetine 2 %, 5 % ir 10 % liekanų koncentracija, iš pagamintų pašarų, kuriuose buvo didžiausia leidžiama kokcidiostatų arba histomonostatų, vėliau gamybos procese patekusių į netikslinius pašarus, koncentracija.
(7)
Atsižvelgiant į kiekvienos mokslinės nuomonės išvadas, galima teigti, kad apskritai Tarnyba padarė išvadą, jog mažai tikėtina, kad dėl kokcidiostatų arba histomonostatų, kuriuos leidžiama naudoti kaip pašarų priedus, leidžiamos neišvengiamų liekanų kiekio patekimo į netikslinius pašarus (su sąlyga, kad imtasi visų prevencinių priemonių), kiltų neigiamas poveikis gyvūnų sveikatai, o pavojus vartotojų sveikatai, kylantis kartu su maistu suvartojus maisto produktuose iš gyvūnų, kurie buvo šerti pašarais, užterštais kryžminiu būdu, esančių minėtų medžiagų liekanų, yra nedidelis.
(8)
Atsižvelgiant į Tarnybos nuomones ir valstybių narių taikomus skirtingus metodus neišvengiamo kryžminio užteršimo klausimui spręsti, siūloma nustatyti didžiausią leidžiamą koncentraciją maiste, kaip nustatyta šios direktyvos prieduose, siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir apsaugoti gyvūnų bei visuomenės sveikatą. Siekiant atsižvelgti į mokslinių ir techninių žinių raidą, Priede pateikiamos nuostatos turėtų būti persvarstytos ne vėliau kaip iki 2011 m. liepos 1 d.
(9)
Šio reglamento priede nustatyta didžiausia leidžiama koncentracija turėtų būti reguliariai pritaikoma prie didžiausios leidžiamos liekanų koncentracijos, nustatytos konkretiems susijusiems maisto produktams pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2377/90, nustatantį veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, arba pagal Reglamentą (EB) Nr. 1831/2003, pakeitimų. Atsižvelgiant į galimą laiko tarpą nuo šių pakeitimų iki vėlesnio šio reglamento prieduose nustatytos didžiausios leidžiamos koncentracijos pakeitimo, turėtų būti laikoma, kad reglamentas nepažeidžia didžiausios leidžiamos kokcidiostatų arba histomonostatų, kuriuos leidžiama naudoti kaip pašarų priedus, koncentracijos, nustatytos pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 arba Reglamentą (EB) Nr. 1831/2003.
(10)
Atsižvelgiant į faktą, kad dėl kokcidiostatų arba histomonostatų neišvengiamų liekanų netiksliniuose pašaruose šių medžiagų kaip teršalų gali patekti į pagamintus maisto produktus, tikslinga taikyti išsamų ir integruotą metodą šiam klausimui spręsti, vienu metu priimant ir taikant šį reglamentą ir direktyvą 2009/8/EB, nustatančią didžiausią leidžiamą kokcidiostatų arba histomonostatų neišvengiamų liekanų koncentraciją netiksliniuose pašaruose.
(11)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šio reglamento priede išvardyti maisto produktai nėra pateikiami į rinką, jei juose esančio priede nurodyto teršalo koncentracija viršija priede nustatytą didžiausią leidžiamą koncentraciją.
Nustačius didelę liekanų koncentraciją, neviršijančią priede nustatytos didžiausios leidžiamos koncentracijos, kompetentingai institucijai tikslinga atlikti tyrimą, siekiant patvirtinti, kad esamos liekanos atsirado dėl neišvengiamų liekanų pašaruose, o ne dėl neteisėto kokcidiostatų arba histomonostatų naudojimo.
Maisto produktus, kurie atitinka priede nustatyta didžiausią leidžiamą koncentraciją, draudžiama maišyti su šią didžiausią leidžiamą koncentraciją viršijančiais produktais.
2. Šio reglamento priede nustatytą didžiausią leidžiamą koncentraciją taikant džiovintiems, atskiestiems, perdirbtiems arba sudėtiniams maisto produktams, atsižvelgiama į taršalo koncentracijos pakitimą dėl džiovinimo, skiedimo arba perdirbimo, taip pat į santykines sudedamųjų dalių proporcijas produkte.
3. Šio reglamento priede nustatyta didžiausia leidžiama koncentracija nepažeidžia Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 nuostatų ir nustatytos DLK bei Reglamentu (EB) Nr. 1831/2003 nustatytos DLK.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2009 m. liepos 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2009 m. vasario 10 d.