Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 253/2003/EB
2003 m. vasario 6 d.
nustatantis muitinių veiksmų programą Bendrijoje (Muitinė 2007)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 95 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
veikdami Sutarties [3] 251 straipsnyje numatyta tvarka,
kadangi:
(1) Ankstesnėse programose muitų srityje, ypač Muitinė 2002, įgyta patirtis, išdėstyta 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 210/97/EB priimtoje veiksmų programoje Bendrijoje (Muitinė 2000) [4], parodo, kad Bendrija būtų labai suinteresuota tą programą tęsti ir net išplėsti. Naujoji programa turėtų būti sukurta remiantis ankstesnės programos pasiekimais. Ankstesnių programų rezultatai lėmė poreikį siekti dar labiau sutelktų ir pamatuojamų tikslų.
(2) Naujoji programa turėtų atsižvelgti į Komisijos pranešimą ir 2001 m. gegužės 30 d. Tarybos rezoliuciją dėl muitų sąjungos strategijos [5].
(3) Muitinių administracijoms tenka gyvybiškai svarbus vaidmuo saugoti Bendrijos interesus, ypač jos finansinius interesus, suteikti vienodo lygio apsaugą Bendrijos piliečiams ir ekonomikos subjektams bet kuriame Bendrijos muitų teritorijos punkte, kur tvarkomi muitinės formalumai, bei padėti Europos Bendrijos verslui konkuruoti pasaulinėje rinkoje. Šiame kontekste muitinės strategija turi būti nuolat pritaikoma prie Muitų politikos komiteto pasiekimų, siekiant užtikrinti, kad nacionalinės muitinių administracijos galėtų veiktų taip pat veiksmingai ir efektyviai kaip viena administracija.
(4) Šiame sprendime svarbu nustatyti programos įgyvendinimo tikslus ir prioritetus, pagal kuriuos ji būtų vykdoma per ateinančius penkerius metus, ir kuri paremtų ir papildytų valstybių narių veiksmus muitų srityje. Šios programos įgyvendinimas bus koordinuojamas ir organizuojamas Komisijai ir valstybėms narėms bendradarbiaujant Muitų politikos komiteto sukurtoje bendrojoje politikoje.
(5) Komisijos įsipareigojimas šalių kandidačių prisijungimo procesui reikalauja praktinių priemonių, įskaitant būsimos išorės sienos tvarkymą, kurios padėtų tų šalių muitinių administracijoms atlikti įvairias užduotis pagal Bendrijos teisės aktus nuo jų prisijungimo dienos. Tikslui pasiekti, programa turi būti atvira valstybėms kandidatėms.
(6) Šios programos tikslams pasiekti galima panaudoti įvairius instrumentus, įskaitant ryšių ir apsikeitimo informacija sistemas, vadovavimo grupes, darbo grupes, projekto grupes, lyginimą, keitimąsi pareigūnais, seminarus, apsikeitimo patyrimu seminarus, stebėseną, išorės veiklas ir mokymus. Profesinio rengimo atveju, Sutarties 150 straipsnyje aiškiai nurodyta, kad vykdant Bendrijos veiksmus profesinio rengimo srityje, valstybių narių visapusiškai atsakomybei paliekamas profesinio rengimo turinio nustatymas ir jo organizavimas.
(7) Muitų programoje prioritetas turi būti teikiamas sukčiavimų kontrolės tobulinimui, išlaidų ūkio subjektams laikantis muitų įstatymų mažinimui ir ruošimuisi priimti naujus narius. Todėl Bendrija turi turėti galimybes, kiek jai leidžia jos įgaliojimai, paremti valstybių narių muitinių administracijų veiksmus ir turi būti išnaudojamos visos Bendrijos taisyklėse numatytos administracinio bendradarbiavimo galimybės.
(8) Didėjanti prekybos globalizacija, naujų rinkų atsiradimas ir besikeičiantys prekių judėjimo būdai ir greitis reikalauja muitinės administracijas sustiprinti tarpusavio ryšius ir jų ryšius su Bendrijos verslo, teisinių ir mokslinių sluoksnių bei užsienio prekyba užsiimančių ūkio subjektų.
(9) Pradiniame programos etape turi būti suformuluoti kriterijai, siekiant užtikrinti efektyvią visos programos vertinimo sistemą. Siekiant nustatyti programos valdymo efektyvumą ir veiksmingumą, kriterijus reikia sukurti kiekvienam veiksmui.
(10) Esminiai svarbu tai, kad muitinių administracijos tęstų naudojimąsi informacinių ir ryšių technologijų plėtojimo potencialu siekdamos teikti dar veiksmingesnes ir prieinamesnes elektronines paslaugas, kurios sumažintų ekonomikos subjektų išlaidas, skatintų Europos konkurencingumą ir efektyvesnę bendrąją rinką.
(11) Šis sprendimas numato visos programos finansines gaires, kurios pagal Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos 1999 m. gegužės 6 d. Tarpinstitucinio susitarimo 33 punktą [6] dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžeto procedūros tobulinimo, metinį biudžetą skirstančiai institucijai yra atskaitos taškas.
(12) Šiam sprendimui įgyvendinti reikalingos priemonės turi būti priimtos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [7],
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
I SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS IR TIKSLAI
1 straipsnis
Programos priėmimas
Daugiametė Bendrijos veiksmų programa (Muitinė 2007), toliau - programa, priimama laikotarpiui nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2007 m. gruodžio 31 d., siekiant paremti ir papildyti valstybių narių veiksmus, kurių jos ėmėsi norėdamas užtikrinti veiksmingą vidaus rinkos funkcionavimą muitų srityje.
2 straipsnis
Dalyvavimas programoje
1. Šioje programoje dalyvės yra valstybės narės ir straipsnio 2 dalyje nurodytos šalys, kurios jau dalyvauja tokioje programoje.
2. Programoje gali dalyvauti bet kuri valstybė laikoma Europos Sąjungos valstybe kandidate, kuri atitinka tokio dalyvavimo tinkamus terminus ir sąlygas.
3 straipsnis
Tikslai
1. Muitinių sąjungos valdymo struktūroje šios programos tikslais siekiama užtikrinti, kad valstybių narių muitinių administracijos:
a) vykdytų koordinuotus veiksmus užtikrinančius, kad muitinių veiksmai atitiktų Bendrijos vidaus rinkos poreikius įgyvendindamos pirmiau minėtame Bendrijos pranešime ir Tarybos reglamente dėl muitinių sąjungos strategijos išdėstytą strategiją;
b) bendrautų ir veiktų taip veiksmingai kaip viena administracija bei pasiektų vienodų rezultatų įvairiose Bendrijos vietose;
c) atitiktų globalizacijos ir didėjančių prekybos apimčių joms keliamus reikalavimus ir prisidėtų prie Europos Sąjungos konkurencinės aplinkos stiprinimo;
d) apsaugotų Europos Sąjungos finansinius interesus bei užtikrintų jos piliečių apsaugą;
e) imtųsi reikalingų žingsnių ruošiantis plėtrai bei paremtų naujų valstybių narių integraciją.
2. Bendrą požiūrį dėl muitų politikos reikia nuolat pritaikyti prie naujų aplinkybių bendradarbiaujant Komisijai ir valstybėms narėms Muitų politikos komitete, kurį sudaro Komisijos ir valstybių narių muitinių administracijų generaliniai direktoriai arba jų atstovai. Komisija reguliariai informuoja Muitų politikos komitetą apie programos įgyvendinimo priemones.
4 straipsnis
Programos prioritetai
Programos įgyvendinimui nustatyti tokie prioritetai:
a) sumažinti išlaidas, reikalingas siekiant laikytis muitų įstatymų ūkio subjektams tokiomis priemonėmis kaip standartizacijos tobulinimas, bei atviresnio ir skaidresnio prekybinio bendradarbiavimo skatinimas;
b) identifikuoti, išplėtoti ir pritaikyti geriausius darbo metodus ypač pofaktinio audito (patikrinimo po muitinio įforminimo), rizikos analizės ir procedūrų supaprastinimo srityse;
c) sukurti valstybių narių muitinių administracijų veiklos vertinimo sistemą;
d) paremti veiksmus užkertančius kelią sukčiavimams, pvz., skubiai perduodant kontrolės informaciją priešakinių linijų muitinių postams;
e) gerinti muitų formalumų tvarkymo, sistemų ir kontrolės sunorminimą ir supaprastinimą;
f) pagerinti laboratorijų, atliekančių muitų analizę koordinavimą ir bendradarbiavimą, siekiant užtikrinti vieningą ir nedviprasmišką tarifų klasifikaciją visoje Europos Sąjungoje;
g) paremti elektroninės muitų aplinkos sukūrimą, kuris leistų muitų procedūras atlikti nenaudojant popieriaus, o ūkio subjektams suteiktų nuolatinį priėjimą prie muitinių sukūrus ryšių sistemas susietas su reikalingais įstatyminiais ir administraciniais pakeitimais;
h) užtikrinti esamų ryšių ir informacijos sistemų funkcionavimą ir, kur reikia, sukurti naujas sistemas;
i) imtis veiksmų, kuriais būtų suteikta muitinių paslaugų parama šalims kandidatėms ruošiantis stojimui;
j) padėti trečiosioms šalims modernizuoti muitų paslaugas ir procedūras;
k) sukurti bendras muitinių pareigūnų mokymo priemones ir organizacinę sandarą, kurios patenkintų programos veiksmų poreikius.
II SKYRIUS
PROGRAMOS VEIKSMAI
5 straipsnis
Ryšių ir keitimosi informacija sistemos
1. Komisija ir dalyvaujančios šalys užtikrina tokį ryšių ir keitimosi informacija sistemų veikimą ir prie jų reikalingus vadovėlius ir vadovus, kokio reikalauja Bendrijos įstatymai:
a) bendras ryšių tinklas/bendra sistemų sąsaja (CCN/CSI) tokio laipsnio, kuris leistų palaikyti šioje straipsnio dalyje numatytų sistemų funkcionavimą;
b) duomenų platinimo sistema (DDS);
c) nauja kompiuterizuota tranzito sistema (NCTS/NSTI);
d) Bendrijos integruota muitų tarifų informacinė sistema (TARIC);
e) informacinė sistema, skirta perduoti kilmės ženklus ir tranzito ženklus (TCO/TCT);
f) Europos cheminių medžiagų muitų registras (ECICS);
g) Europos saistomų/privalomų tarifų informacinė sistema (EBTI/RTCE);
h) Muitų tarifų kvotos priežiūros valdymo sistema (TQS);
i) Vidaus apiforminimo nuolaidų sistema (IPR);
j) vieningų vertybių sistema;
k) tarifų sustabdymo informacinė sistema;
l) kitos esamos Bendrijos informacinių technologijų sistemos muitų srityje jų tęstinumui užtikrinti.
2. Bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis Komisija pagal poreikius gali sukurti papildomas ryšių ir apsikeitimo informacija sistemas.
3. Bendrijos ryšių ir apsikeitimo informacija sistemų komponentai yra: kompiuterinė įranga, programinės įrangos ir tinko sujungimai, kurie turi būti bendri visoms dalyvaujančioms šalims, kad būtų užtikrintas sistemų ryšys ir bendras veikimas nežiūrint į tai, ar jos instaliuotos Komisijos patalpose, ar įgalioto subrangovo, ar dalyvaujančių šalių arba jų įgaliotų subrangovų patalpose. Komisija pasirašo reikalingas sutartis, siekdama užtikrinti tų komponentų darbą.
4. Ne Bendrijos ryšių ir apsikeitimo informacija sistemų komponentai apima nacionalines duomenų bazes, kurios sudaro tų sistemų dalį, tinklų ryšius tarp Bendrijos ir ne Bendrijos komponentų ir tokią kompiuterinę ir programinę įrangą, kokią kiekviena dalyvaujanti šalis laiko tinkama tokių sistemų veikimui per visą jų administravimo laikotarpį. Dalyvaujančios šalys užtikrina ne Bendrijos komponentų veikimą bei tų komponentų bendrą veikimą kartu su Bendrijos komponentais.
5. Komisija kartu su dalyvaujančiomis šalimis koordinuoja straipsnio 1 dalyje išdėstytų Bendrijos ir ne Bendrijos sistemų ir infrastruktūros komponentų sukūrimo ir darbo aspektus.
6 straipsnis
Lyginamoji analizė
Lyginamąją analizę gali organizuoti viena arba daugiau dalyvaujančių šalių arba kitos trečiosios šalys, ypač Bendrijos pagrindiniai prekybos partneriai, siekiant pagerinti jų muitinių administracijų darbą tam tikrose srityse.
Šiame sprendime "lyginamoji analizė" reiškia darbo metodų arba sutartų bendrų rodiklių skirtų veiklai vertinti naudojimo palyginimą, kurie skirti nustatyti veiklos skirtumus ir susijusius procesus siekiant dalintis patirtimi ir mokytis iš geros praktikos veiksmingumui ir efektyvumui gerinti.
7 straipsnis
Keitimasis pareigūnais
1. Siekdama programos tikslų, Komisija ir dalyvaujančios šalys organizuoja muitinių administracijų keitimąsi pareigūnais. Kiekvienas keitimasis orientuojamas į tam tikrą muitinės darbo sritį. Keitimosi veikloms turi būti rūpestingai pasiruošta, o suinteresuotų institucijų pareigūnai juos atitinkamai įvertina. Keitimasis gali būti darbinis arba skirtas specialių prioritetų veikloms.
2. Kai tinkama, dalyvaujančios šalys imasi reikalingų žingsnių, kad sudarytų galimybę apsikeičiamiems pareigūnams aktyviai veikti priimančioje šalyje. Tuo tikslu, apsikeitimo pareigūnai įgaliojami atlikti formalumus susijusius su jiems patikėtomis pareigomis. Jei reikalauja aplinkybės, ypač, siekiant atsižvelgti į kiekvienos dalyvaujančios šalies teisinės sistemos reikalavimus, dalyvaujančių šalių kompetentingos institucijos tuos įgaliojimus gali apriboti.
3. Apsikeitimo programos eigoje, pareigūnų vykdančių savo pareigas civilinė atsakomybė tokia pati kaip ir priimančių institucijų nacionalinių pareigūnų. Apsikeitimų programoje dalyvaujantys pareigūnai turi laikytis tų pačių profesinio konfidencialumo taisyklių kaip ir priimančios šalies nacionaliniai pareigūnai.
4. Komisija ir dalyvaujančios šalys, siekdamos šios programos tikslų, taip pat gali organizuoti keitimąsi su kitomis trečiosiomis šalimis.
5. Dalyvaujančios šalys atlieka periodinius keitimosi vertinimus, įskaitant, kaip reikalauja Komisija, poveikį jų administracijai.
8 straipsnis
Seminarai, pasitarimai ir darbo grupės
Komisija ir dalyvaujančios šalys organizuoja seminarus, pasitarimus ir konferencijas, kuriuose dalyvauja dalyvaujančių šalių ir Komisijos pareigūnai, o kai tinkama, kiti tos srities specialistai. Seminaruose, pasitarimuose ir konferencijose taip pat gali dalyvauti ir kitų administracijų pareigūnai, kai tai atitinka veiksmų tikslus.
Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, gali sukurti darbo grupes, kurios per nustatytą laiko tarpą atliktų specialias užduotis.
9 straipsnis
Mokymai
1. Siekiant paskatinti nacionalinių mokymo įstaigų ir už muitinių administracijų pareigūnų mokymą atsakingų institucijų struktūrišką bendradarbiavimą, dalyvaujančios šalys bendradarbiaudamos su Komisija:
a) nustato mokymo standartus, plėtoja esamas mokymo programas, o jei reikia, kuria naujas programas, kurios sudaro pagrindinę pareigūnų mokymo dalį apie Bendrijos muitų taisykles ir procedūras, siekiant sudaryti pareigūnams galimybę įsisavinti reikiamas bendrąsias profesines žinias ir įgūdžius;
b) kai tinkama, pradeda muitininkų mokymo kursus, kuriuos kiekviena dalyvaujanti šalis teikia savo pareigūnams ir visų dalyvaujančių šalių pareigūnams;
c) plėtoja reikalingas bendras priemones muitininkų mokymui ir muitininkų mokymo valdymui, įskaitant organizacinės struktūros sukūrimą.
2. Dalyvaujančios šalys taip pat užtikrina, kad jų pareigūnai gautų pradinį ir tęstinį mokymą, kuris būtinas norint įgyti reikiamas bendrąsias profesines žinias ir įgūdžius sutinkamai su bendrosiomis mokymo programomis bei lingvistiniu mokymu, kuris reikalingas tiems pareigūnams siekiant įgyti pakankamą lingvistinės kompetencijos standartą.
10 straipsnis
Monitoringo veiksmai
1. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, kai tinkama, artimai konsultuodamasi su ekonomikos subjektais, rengia specifinių Bendrijos muitų taisyklių ir procedūrų monitoringą.
2. Tokį monitoringą atlieka jungtinės komandos, kurias sudaro valstybių narių ir Komisijos muitinių pareigūnai. Tos komandos pagal temas arba regionus pasirenka vietas ir aplanko įvairias Bendrijos muitinių teritorijas, kur veikia muitinių administracijos. Vizitų pabaigoje komandos parengia ataskaitą, kurioje nurodo ir analizuoja geriausius darbo metodus, kur reikia, pateikia pasiūlymus dėl to, kaip adaptuoti tiek Bendrijos taisykles, tiek ir darbo metodus siekiant apskritai tobulinti muitinių veiksmų efektyvumą. Tos ekspertų ataskaitos įteikiamos valstybėms narėms ir Komisijai.
11 straipsnis
Išorės veiksmai techninės pagalbos ir mokymų forma
1. Komisija užtikrina mokymų ir techninės pagalbos koordinavimą bei Komisijos ir valstybių narių su trečiomis šalimis atliekamus bendradarbiavimo veiksmus, siekiant užtikrinti tiek išorinių, tiek ir vidaus Bendrijos veiksmų nuoseklumą/pastovumą.
2. Komisija taip pat užtikrina mokymų ir techninės pagalbos įgyvendinimą ir bendradarbiavimo veiksmus siekiant padėti:
a) šalims kandidatėms, kad šios sugebėtų atitikti Bendrijos muitų įstatymus. Ypatingą dėmesį reikia skirti muitinių informacijos ir technologijų sistemų sujungimui;
b) trečiosioms šalims modernizuoti jų muitinių administracijas, siekiant pagerinti tiek teisėtos prekybos plėtros sąlygas, tiek ir bendradarbiavimą su muitinių administracijomis Europos Sąjungoje.
12 straipsnis
Kiti veiksmai
Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, gali sukurti ir naudoti kitus veiksmus, kurių reikia programos tikslams pasiekti.
13 straipsnis
Fiksuoti tikslai ir rodikliai
Visi šios programos veiksmai turi turėti nustatytus tikslus, išmatuojamus rodiklius, užtikrinančius tinkamą įvertinimą ir aiškų tikėtinų išlaidų numatymą, ir turi būti taip sukonstruoti, kad laukiamas veiksmų poveikis atitiktų pasiektus rezultatus.
III SKYRIUS
FINANSINĖS NUOSTATOS
14 straipsnis
Finansų struktūra
1. Šios programos įgyvendinimo finansinė struktūra laikotarpiui nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2007 m. gruodžio 31 d. yra 133 milijonai eurų.
2. Metinius asignavimus patvirtina biudžeto institucija, atsižvelgdama į finansinę perspektyvą.
15 straipsnis
Išlaidos
1. Programai įgyvendinti reikalingos išlaidos padalijamos Komisijai ir dalyvaujančioms šalims pagal 2 ir 3 straipsnio dalis.
2. Bendrijos išlaidos yra tokios:
a) plėtros išlaidos, išlaidos pirkimams, išlaidos 5 straipsnyje numatyto Bendrijos komponento ryšių ir apsikeitimo informacija sistemų instaliavimui ir priežiūrai, bei Bendrijos komponentų instaliuotų Komisijos arba jos įgaliotų subrangovų patalpose vykdomų kasdieninių operacijų išlaidos;
b) dalyvaujančių šalių kelionės ir pragyvenimo išlaidos, susijusios susu lyginimo analizės veiklomis, pareigūnų keitimusi, seminarais, pasitarimais ir darbo grupėmis, 6-10 straipsniuose numatytais monitoringo veiksmais;
c) seminarų organizacinės išlaidos;
d) išlaidos susijusios su 11 ir 12 straipsniuose nurodytais veiksmais.
Komisija, sutinkamai su 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Finansų reglamento taikomo Europos Bendrijų [8] bendrajam biudžetui, nustato išlaidų apmokėjimo taisykles ir apie jas praneša dalyvaujančioms šalims.
3. Dalyvaujančių šalių išlaidos yra tokios:
a) visos išlaidos, išskyrus išlaidas paminėtas 2 dalies a punkte, susijusias su 5 straipsnyje numatytų ryšių ir keitimosi informacija sistemų ne Bendrijos komponentų sukūrimą ir paleidimą ir Bendrijos arba jos įgaliotų subrangovų patalpose instaliuotų sistemų, ne Bendrijos komponentų kasdieninių operacijų išlaidos;
b) skirtumas tarp Bendrijos patirtų išlaidų ryšium su 2 dalies b, c ir d punktų vykdymu ir tikrųjų veiksmų išlaidų;
c) išlaidos, susijusios su 9 straipsnio 2 dalyje nurodytu jų pareigūnų pradiniu ir tęstiniu mokymu, įskaitant kalbų mokymą.
16 straipsnis
Finansų kontrolė
Finansiniai sprendimai ir bet kokie susitarimai arba sutartys atsirandantys kaip šio Sprendimo išdava, yra pavaldūs finansinei kontrolei, o jei reikia, spontaniškam Komisijos auditui, įskaitant Europos Anti-Fraud Office (OLAF) ir Auditorių teismą. Visos subsidijos pagal šį sprendimą turi būti gautos pagal raštu iš anksto gavėjo naudai pasirašytą sutartį. Toje sutartyje naudos gavėjas sutinka, kad gautos finansinės subsidijos panaudojimą audituotų Auditorių teismas.
IV SKYRIUS
KITOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Įgyvendinimas
Šios programos įgyvendinimui reikalingos priemonės priimamos pagal 18 straipsnio 2 dalyje numatytas valdymo procedūras.
18 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda Muitinė 2007 komitetas (toliau - Komitetas).
2. Kai daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje numatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
3. Komitetas priima procedūros taisykles.
19 straipsnis
Įvertinimas ir ataskaitos
1. Šią programą nuolatos vertina Komisija kartu su valstybėmis narėmis. Vertinama, pateikiant šio straipsnio 2 dalyje minimas ataskaitas ir vykdant konkrečią veiklą. Be to, ataskaitos rengiamos naudojantis pirmaisiais programos metais nustatytais formatais, kriterijais ir rodikliais.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai:
a) tarpinę ataskaitą apie programos efektyvumą ir jos įtaką - vėliausiai iki 2005 m. birželio 30 d., ir
b) galutinę ataskaitą apie programos efektyvumą ir jos įtaką - vėliausiai iki 2007 m. gruodžio 31 d.
3. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai:
a) tarpinę ataskaitą apie šios programos efektyvumo ir jos poveikio įvertinimą - vėliausiai iki 2005 m. gruodžio 31 d.;
b) galutinę ataskaitą apie šios programos efektyvumą ir poveikio įvertinimą - vėliausiai iki 2008 m. birželio 30 d.
Šios ataskaitos taip pat perduodamos Ekonomikos ir socialinių reikalų bei Regionų komitetams informacijai.
4. Straipsnio 3 dalyje nurodytoje galutinėje ataskaitoje analizuojamas kiekvienos programos priemonės pažanga, pateikia į vidaus rinkos funkcionavimą įtrauktų visų muitinės kompiuterizavimo sistemų stipriųjų ir silpnųjų pusių analizę. Ataskaitoje pateikiamos rekomendacijos, kurios gali būti naudingos siekiant užtikrinti, kad ekonomikos subjektams visos Bendrijos muitinių teritorijoje būtų suteikiama vienoda pagalba, ir kad informacijos rinkimas tarnautų teisingai Bendrijos finansinių interesų apsaugai.
20 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja 20 d. po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2003 m. sausio 1 d.
21 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas taikomas valstybėms narėms.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. vasario 6 d.