Komisijos reglamentas (EB) Nr. 40/2004
2004 m. sausio 9 d.
dėl įrodymo, kad buvo atlikti muitinės formalumai cukraus importui į trečiąsias šalis, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnyje
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo [1], ypač į jo 27 straipsnio 11 dalies pirmosios pastraipos antrosios įtraukos antrąjį sakinį,
kadangi:
(1) Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 27 straipsnio 5 dalyje nustatyta, kad eksporto grąžinamosios išmokos cukraus sektoriuje gali skirtis priklausomai nuo paskirties vietos, jei tai sąlygoja padėtis pasaulinėje rinkoje arba tam tikrų rinkų konkretūs reikalavimai.
(2) 2003 m. liepos 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1290/2003 dėl nuolatinio konkurso nustatyti mokesčiams ir (arba) grąžinamosioms išmokoms už baltojo cukraus eksportą 2003-2004 prekybos metais [2] 1 straipsnyje numatytas šis diferencijavimas, neįtraukiant kai kurių paskirties vietų. Be to, toms paskirties vietoms netaikomas eksporto grąžinamųjų išmokų už baltąjį cukrų, žaliavinį cukrų, vėliau jo neperdirbant, sirupus ir kitus cukraus sektoriaus produktus nustatymas kas dvi savaites arba kas mėnesį, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 28 ir 30 straipsniuose.
(3) Kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 27 straipsnio 11 dalies pirmojoje pastraipoje, grąžinamoji išmoka išmokama pateikus įrodymų, kad produktai yra eksportuoti iš Bendrijos, arba kad diferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju produktai pasiekė licencijoje nurodytą paskirties vietą arba kitą paskirties vietą, kuriai buvo nustatyta grąžinamoji išmoka.
(4) 1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) 800/1999, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles [3], 16 straipsnyje nurodytų įvairių dokumentų sąrašai, kurie gali būti pateikiami kaip įrodymas, kad buvo atlikti muitinės formalumai trečiojoje šalyje, kai grąžinamosios išmokos dydis diferencijuojamas atsižvelgiant į paskirties vietą. Tam tikrais konkrečiais atvejais Komisija, laikydamasi minėto straipsnio, gali numatyti, kad tame straipsnyje minimi įrodymai pateikiami pasiremiant konkrečiu dokumentu arba kokiu nors kitu būdu.
(5) Cukraus sektoriuje eksporto operacijos paprastai reguliuojamos sutartimis, kurios Londono būsimųjų sandorių rinkoje apibūdinamos kaip FOB (franko laivo denis). Todėl šiuo FOB etapu pirkėjai prisiima visus sutartinius įsipareigojimus, tarp jų ir įsipareigojimą pateikti įrodymų, kad buvo atlikti muitinės formalumai, nors jie ir nėra tiesioginiai grąžinamosios išmokos, kurias gauti suteikia teisę tie įrodymai, gavėjai. Tokių įrodymų dėl eksportuojamų kiekių gavimas kai kuriuose šalyse gali sukelti nemažų administracinių sunkumų, todėl grąžinamosios išmokos už visus faktiškai eksportuotus kiekius gali būti išmokamos pavėluotai arba visai neišmokamos.
(6) Atsižvelgiant į galimą tų administracinių sunkumų poveikį rinkos pusiausvyrai, turi būti nustatyti alternatyvūs reikalingas garantijas suteikiantys paskirties vietos įrodymai.
(7) Kadangi tai yra leidžianti nukrypti nuostata, turi būti apribotas jos taikymo laikotarpis.
(8) Sunkumų iškilo dėl to, kad nuo 2003 m. kovo 8 d. buvo sustabdytas grąžinamųjų išmokų mokėjimas už eksportą į vakarų Balkanų šalis. Tokiomis aplinkybėmis, siekiant laikytis nediskriminavimo principo tarp Bendrijos operatorių ir apginti lygaus požiūrio principą, šis reglamentas turėtų būti taikomas visiems atvejams, atsiradusiems po 2003 m. kovo 8 d.
(9) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Cukraus vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Kai atliekamas eksportas pagal Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 27 straipsnio reikalavimus, už kurį eksportuotojas negali pateikti Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų įrodymų, nukrypstant nuo minėto straipsnio, laikoma, kad produktai buvo importuoti į trečiąją šalį, jei pateikiami šie trys dokumentai:
a) transportavimo dokumento kopija;
b) atitinkamos trečiosios šalies viešosios valdžios institucijos, vienos iš valstybių narių paskirties šalyje įsikūrusių viešosios valdžios institucijų arba pagal Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnio 5 dalies reikalavimus patvirtintos tarptautinės priežiūros agentūros išduota produkto iškrovimo deklaracija, kuri liudija, kad produktas buvo išvežtas iš iškrovimo vietos arba bent jau kad deklaraciją išdavusios institucijos ar agentūros žiniomis produktas vėliau nebuvo perkrautas siekiant jį reeksportuoti.
c) Bendrijoje įsikūrusių tarpininkų išduotas banko dokumentas, liudijantis, kad mokestis už atitinkamą eksportą buvo įskaitytas į tame banke atidarytą eksportuotojo sąskaitą, arba mokėjimo įrodymas.
2. Valstybės narės tikrina, ar teisingai taikomi Reglamento (EB) Nr. 800/1999 20 straipsnio reikalavimai, atsižvelgiant į šio straipsnio 1 dalies nuostatas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas po 2003 m. kovo 8 d. eksportuojamiems produktams ir galioja iki 2004 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. sausio 9 d.