Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2771/1999
1999 m. gruodžio 16 d.
nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1255/1999 taikymo taisykles dėl intervencijos sviesto ir grietinėlės rinkoje
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1], ypač į jo 10 ir 40 straipsnius,
kadangi:
(1) Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 804/68 [2] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1587/96 [3], kaip ir, inter alia, Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 777/87 [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr.1634/91 [5], dėl sviestui ir nugriebto pieno milteliams taikomos intervencijos tvarkos buvo pakeisti Reglamentu (EB) Nr. 1255/1999. Atsižvelgiant į šią naują tvarką ir įgytą patirtį, reikėtų pakeisti ir, jei reikia, supaprastinti išsamias taisykles, reglamentuojančias intervenciją sviesto ir grietinėlės rinkoje. Todėl dėl aiškumo įvairius intervencijos aspektus reglamentuojantiems konkretiems reglamentams, būtent Komisijos reglamentams (EEB) Nr. 2315/76 [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1824/97 [7], (EEB) Nr. 1547/87 [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1802/95 [9], (EEB) Nr. 1589/87 [10] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 124/1999 [11], ir (EB) Nr. 454/95 [12] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 390/1999 [13], reikėtų suteikti naują formą.
(2) Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 1 dalyje yra nustatyti kriterijai, kuriais vadovaudamosi intervencinės agentūros konkurso tvarka superka sviestą ir sustabdo jo supirkimą. Pirma, yra būtina nurodyti atvejus, kada konkrečioje valstybėje narėje turi prasidėti supirkimas ir kada jis turi būti sustabdytas, ir antra, nustatyti reprezentatyvųjį laikotarpį, kada turi būti registruojamas sviesto rinkos kainų lygio santykis su intervencine kaina. Tam tikslui turėtų būti apibrėžta "sviesto rinkos kaina" ir nustatyta tvarka šioms kainoms registruoti nacionaliniu lygiu. Praktiniais sumetimais Belgijos-Liuksemburgo ekonominė sąjunga turėtų būti laikoma viena valstybe nare.
(3) Intervencinės agentūros gali supirkti tik Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio reikalavimus ir nustatytinas kokybės bei pateikimo sąlygas atitinkantį sviestą. Be to, turi būti nurodyti analizės metodai ir išsamios kokybės kontrolę reglamentuojančios taisyklės, o jeigu tai yra būtina dėl susidariusios padėties - turi būti numatyta tikrinti sviesto radioaktyvumą, kurio maksimalūs lygiai, prireikus, turi būti nustatyti Bendrijos teisės aktuose. Tačiau valstybėms narėms turėtų būti leidžiama pačioms patvirtinti savikontrolės sistemą tam tikromis sąlygomis. Praktiniais sumetimais, kai tarp skelbiamų konkursų intervalai yra ilgesni kaip 21 diena, intervencijai siūlomo sviesto pagaminimo laikotarpį turėtų būti galima pratęsti.
(4) Norint užtikrinti, kad intervencinės priemonės veiktų sklandžiai, būtina nurodyti gaminančių įmonių patvirtinimo ir jų atitikimo tikrinimo sąlygas. Siekiant užtikrinti minėtų priemonių veiksmingumą, reikėtų numatyti veiksmus, taikytinus tada, kai šių sąlygų nesilaikoma. Kadangi sviestą gali supirkti ir tos valstybės narės intervencinė agentūra, kurios teritorijoje šis sviestas nebuvo pagamintas, tokiais atvejais superkančiajai intervencinei agentūrai turėtų būti suteikta galimybė įsitikinti, kad yra laikomasi minėto produkto kokybės ir jo pateikimo sąlygų.
(5) Reglamente (EB) Nr. 1255/1999 numatyta, kad supirkimas būtų vykdomas konkurso tvarka pateikiant paraiškas. Norint užtikrinti, kad visoms Bendrijos suinteresuotoms šalims būtų taikomos vienodos sąlygos, konkursai turi būti skelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Turi būti nustatytos konkurso detalės, ypač minimalus kiekis, pateikimo terminai ir maksimali supirkimo kaina. Siekiant užtikrinti, kad paduodant paraiškas ir pristačius į saugyklas sviestą būtų laikomasi sviesto kokybės ir pateikimo reikalavimų, turėtų būti reikalaujama, kad dėl paminėtų dalykų pareiškėjai kartu su paraiška pateiktų raštišką įsipareigojimą. Be to, su paraiškomis turėtų būti pateikiamas užstatas, garantuojantis, kad ir pasibaigus paraiškų pateikimo terminui pareiškėjas neatsiims paraiškos ir sviestas bus pristatytas per nustatytiną laiką.
(6) Sviesto kokybė ir supirkimo sąlygos turėtų būti garantuojamos įvairiuose saugojimo etapuose atliekant patikrinimus. Reikalavimų nesilaikymas neturėtų būti papildoma našta Bendrijos biudžetui. Todėl turėtų būti numatyta, kad veiklos vykdytojas turėtų atsiimti nestandartinį sviestą ir privalėtų pats padengti saugojimo išlaidas.
(7) Siekiant, kad saugojamos atsargos būtų tinkamai valdomos, turėtų būti nustatyti valstybių narių įsipareigojimai, numatytas didžiausias atstumas iki saugojimo vietos bei numatyta, kaip padengti išlaidas, kai šis atstumas viršija nustatytąjį, ir reikalaujama, kad atsargos būtų lengvai pasiekiamos, kad partijas būtų galima atpažinti, ir saugojamas sviestas būtų apdraustas nuo galimos rizikos. Norint užtikrinti vienodą patikrinimų dažnumą ir atitinkamą lygį, būtina nurodyti nacionalinių institucijų atliekamų saugojimo patalpų tikrinimų pobūdį ir patikrinimų skaičių.
(8) Siekiant, kad intervencinės atsargos būtų tinkamai valdomos, sviestas turėtų būti parduodamas vos tik atsiradus pardavimo rinkai. Norint užtikrinti vienodas galimybes įsigyti parduodamą sviestą, visoms suinteresuotoms šalims turėtų būti suteikta galimybė jo nusipirkti. Kad nebūtų destabilizuota rinka, pardavimo kaina turėtų būti nustatoma atsižvelgiant į padėtį rinkoje. Turėtų būti nustatytos pardavimo sąlygos, ypač dėl sviesto perėmimo ir atsiskaitymo terminų, įskaitant sutarties įvykdymo garantijos pateikimą. Kad atsargas būtų galima kontroliuoti, valstybės narės Komisijai turėtų perduoti informaciją apie parduoto sviesto kiekius.
(9) Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalyje numatyta pagalba privačiam sviesto ir grietinėlės saugojimui. Siekiant užtikrinti, kad taikomas priemones būtų galima tinkamai kontroliuoti, turėtų būti numatyta sudaryti sutartį ir su saugojimo sąlygomis susijusių specifikacijų rinkinį. Dėl tos pačios priežasties dar reikėtų nustatyti išsamias taisykles, reglamentuojančias dokumentų, buhalterijos tvarkymą ir tikrinimo dažnumą bei kontrolės procedūras, ypač atsižvelgiant į 6 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus. Siekiant palengvinti pagal privataus saugojimo sutartis saugojamų produktų buvimo saugykloje patikrinimą, turėtų būti numatyta nuostata išvežti juos iš saugyklų partijomis, išskyrus atvejus, kai konkreti valstybė narė leidžia išvežti mažesniais kiekiais.
(10) Siekiant užtikrinti tinkamą privataus saugojimo sistemos valdymą, atsižvelgiant į saugojimo laikotarpį, kasmet reikia nustatyti pagalbos dydį, įvežimo į saugyklas datą ir datas, kada saugotojai iš saugyklų gali išvežti visus sutartyse numatytus kiekius arba jų dalį. Paminėtos datos, saugojimo laikotarpiai ir pagalbos dydžiai gali būti keičiami atsižvelgiant į padėtį rinkoje.
(11) Grietinėlės saugojimui suteikiant pagalbą, atsižvelgiant į produkto vertę ir dėl praktinių priežasčių, minėtoji pagalba turėtų būti nustatoma (perskaičiuojant) sviesto ekvivalentu ir atsižvelgiant į riebumą. Be to, šiuo atveju yra pateisinamas reikalavimas sistemingai tikrinti riebalų kiekį. Todėl turėtų būti reikalaujama, kad saugotojai įsipareigotų laikytis iš anksto visam saugojimo laikotarpiui nustatyto minimalaus riebalų kiekio. Patirtis parodė, kad kartais yra pageidautina palengvinti administravimo naštą numatant patikrinimus imant mėginius. Tačiau dėl to, kad neįmanoma tiksliai nustatyti sušaldytos grietinėlės riebalų kiekio, jei anksčiau nurodyto įsipareigojimo nesilaikoma, partijoms, į saugyklą atvežtoms po paskutiniojo patenkinamo patikrinimo, pagalba neturėtų būti suteikiama.
(12) Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje numatyta, kad pagalbos suma gali būti padidinta, jei tai sąlygoja rinkos pokyčiai. Todėl reikėtų nustatyti šį derinimą nulemiančias sąlygas ir jų taikymo sritį.
(13) Kadangi Reglamente (EB) Nr. 1255/1999 nustatyta intervencinė kaina yra taikoma nuo 2000 m. liepos 1 d., dėl aiškumo turėtų būti nurodyta nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos iki 2000 m. birželio 30 d. taikytina intervencinė kaina.
(14) Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Taikymo sritis
1 straipsnis
1. Šis reglamentas nustato išsamias Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnyje pieno ir pieno produktams numatytų intervencinių priemonių taikymo taisykles.
2. Šiame reglamente Belgijos-Liuksemburgo ekonominė sąjunga laikoma viena valstybe nare.
II SKYRIUS
Viešasis saugojimas
I SKIRSNIS
Sviesto supirkimo sąlygos
2 straipsnis
1. Pastebėjusi, kad valstybėje narėje dvi savaites iš eilės rinkos kaina sudaro mažiau kaip 92 % intervencinės kainos, Komisija, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 1 dalyje, laikydamasi minėto reglamento 42 straipsnyje nustatytos tvarkos toje valstybėje narėje pradeda supirkimą konkurso tvarka.
2. Pastebėjusi, kad valstybėje narėje dvi savaites iš eilės rinkos kaina yra lygi intervencinei kainai arba sudaro daugiau kaip 92 % minėtos kainos, Komisija, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 1 dalyje, laikydamasi minėto reglamento 42 straipsnyje nustatytos tvarkos toje valstybėje narėje sustabdo supirkimą konkurso tvarka.
3 straipsnis
Intervencinės agentūros superka tik Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos ir šio reglamento 4 straipsnio nuostatas atitinkantį sviestą.
4 straipsnis
1. Kompetentingos institucijos, taikydamos I, II ir III prieduose nustatytus analizės metodus ir remdamosi IV priede nustatyta tvarka paimtais mėginiais, patikrina sviesto kokybę. Tačiau Komisijai sutikus, valstybės narės gali sukurti savikontrolės sistemą, kai, joms pačioms prižiūrint, patvirtintose įmonėse tikrinamas atitikimas tam tikriems kokybės reikalavimams.
2. Svieste esančio radioaktyvumo lygis neturi viršyti didžiausių Bendrijos taisyklėse nustatytų leistinų lygių, jei tokie yra.
Produkto radioaktyvaus užterštumo lygis kontroliuojamas tik tada, kai tai yra būtina dėl susidariusios padėties ir tik atitinkamai nustatytą laiką. Prireikus patikrinimų trukmė ir apimtis nustatomi Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 42 straipsnyje nustatyta tvarka.
3. Sviestas turi būti pagamintas ne anksčiau kaip prieš 23 dienas iki 10 straipsnyje nurodytos paskutinės pasiūlymų pateikimo dienos. Jei intervalas tarp dviejų iš eilės konkursų yra daugiau nei 21 diena, sviestas gali būti pagamintas per šį laikotarpį.
4. Mažiausias siūlytinas kiekis yra 10 tonų. Valstybės narės gali reikalauti, kad sviestas nebūtų siūlomas tonos dalimis.
5. Sviestas pakuojamas ir pristatomas luitais, kurių grynasis svoris - ne mažiau kaip 25 kilogramai.
6. Pakavimo medžiaga turi būti nauja ir pakankamai stipri, kad sviestas vežant, saugojant ir išvežant iš saugyklų būtų gerai apsaugotas. Ant pakuotės nurodoma bent jau tokia informacija, prireikus užkoduota:
a) patvirtinimo numeris, pagal kurį identifikuojama gamykla, ir produktą pagaminusi valstybė narė;
b) pagaminimo data;
c) pristatymo į saugyklas data;
d) produkcijos partijos ir pakuotės numeriai; pakuotės numeris gali būti pakeistas ant padėklo nurodytu padėklo numeriu;
e) žodžiai "grietinėlė", jei sviesto plazmos pH yra atitinkamas;
f) pateikiama V priede nurodyta nacionalinė kokybės klasė, jei to reikalauja produktą pagaminusi valstybė narė.
Valstybės narės gali nereikalauti ant pakuotės nurodyti pristatymo į saugyklą datą, jei saugyklos valdytojas įsipareigoja pildyti žurnalą, kuriame įvežimo dieną įrašo antroje pastraipoje paminėtą informaciją.
5 straipsnis
1. Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 2 dalyje paminėtos įmonės patvirtinamos tik tada, kai jos:
a) yra patvirtintos laikantis Tarybos direktyvos 92/46/EEB [14] 10 straipsnio nuostatų ir turi tinkamą techninę įrangą;
b) įsipareigoja kiekvienos valstybės narės kompetentingos agentūros nustatyta forma nuolat daryti įrašus apie žaliavų kilmę, pagaminto sviesto kiekius ir kiekvienos intervenciniam supirkimui skirtos produkcijos partiją, ženklinimą ir išvežimo datas;
c) sutinka oficialiai kontrolei pateikti jų pagamintą sviestą ir atitinkamais atvejais laikosi V priede nustatytos nacionalinės kokybės klasės reikalavimų;
d) įsipareigoja ne vėliau kaip prieš dvi darbo dienas už kontrolę atsakingai kompetentingai agentūrai pranešti apie savo ketinimą intervenciniam supirkimui pateikti sviestą. Tačiau valstybė narė gali nustatyti trumpesnį laikotarpį.
2. Kad šio reglamento būtų laikomasi, kompetentingos agentūros, laikydamosi konkrečios įmonės sviesto, kuriam taikomos intervencinės priemonės, gamybos grafiko, iš anksto neįspėjusios atlieka patikrinimus vietoje.
Jos atlieka ne mažiau kaip:
a) vieną per 28 dienas intervencijai skirtos produkcijos patikrinimą ne mažiau kaip kartą per šešis mėnesius patikrinant 1 dalies b punkte nurodytus įrašus;
b) vieną patikrinimą per šešis mėnesius, kad įsitikintų, kaip laikomasi kitų 1 dalyje nurodytų patvirtinimo sąlygų.
3. Jei nebesilaikoma 1 dalies a punkte nurodytų išankstinių sąlygų, patvirtinimas panaikinamas. Įmonės prašymu ne anksčiau kaip po šešių mėnesių atlikus kruopštų patikrinimą jis gali būti vėl suteiktas.
Nustačius, kad įmonė neįvykdė vieno iš minėto straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose nurodytų įpareigojimų, išskyrus force majeure atvejais, nuo vieno iki dvylikos mėnesių sustabdomas patvirtinimas, atsižvelgiant į pažeidimo svarbą.
Jei nustatoma, kad pažeidimas nebuvo tyčinis arba buvo padarytas dėl didelio neatsargumo ir nėra labai svarbus minėto straipsnio 2 dalyje nurodytų patikrinimų veiksmingumo atžvilgiu, valstybė narė patvirtinimo nesustabdo.
4. Parengiama 2 ir 3 dalyse reglamentuojamų patikrinimų ataskaita, kurioje nurodoma:
a) patikrinimo atlikimo data;
b) patikrinimo trukmė;
c) atlikti veiksmai.
Ataskaitą pasirašo atsakingas inspektorius.
5. Valstybės narės per mėnesį nuo priemonių patvirtinimo Komisijai praneša, kokių priemonių buvo imtasi 2 ir 3 dalyse nurodytų patikrinimų atžvilgiu.
6 straipsnis
1. Kai sviestas yra siūlomas intervenciniams supirkimams ne toje valstybėje narėje, kur jis buvo pagamintas, superkama su sąlyga, jei praėjus ne daugiau kaip 45 dienoms nuo pasiūlymų pateikimo galutinės datos produkciją pagaminusios valstybės narės kompetentinga institucija pateikia sertifikatą.
Sertifikate turi būti pateikta 4 straipsnio 6 dalies a, b, d ir prireikus f punktuose nurodyta informacija ir pateiktas patvirtinimas, kad, kaip apibūdinta Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 6 dalies antroje įtraukoje, sviestas buvo pagamintas Bendrijos patvirtintoje įmonėje ir tik tiesiogiai iš pasterizuotos grietinėlės.
2. Jei produktą pagaminusi valstybė narė atliko 4 straipsnio 1 dalyje nurodytus patikrinimus, sertifikate turi atsispindėti jų rezultatai ir patvirtinimas, kad minimas produktas yra Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje apibūdintas sviestas. Tuo atveju 4 straipsnio 6 dalyje paminėta pakuotė turi būti paženklinta ir užantspauduota produkciją pagaminusios valstybės narės kompetentingos institucijos išduotu numeriu. Numeris turi būti įrašytas 1 dalyje nurodytame sertifikate.
2 SKIRSNIS
Kainų registravimas
7 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 1 dalyje paminėtos sviesto rinkos kainos yra minėto reglamento 6 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos sąlygas atitinkančio šviežio sviesto, supakuoto į ne mažiau kaip 25 kilogramų grynojo svorio luitus, gamintojo pardavimo kainos su apmokėjimu per 21 dieną, neįskaitant nacionalinių mokesčių ir privalomųjų mokėjimų.
Atsižvelgiant į transporto išlaidas, reikalingas sviestui pristatyti į šaldymo saugyklą, gamintojo pardavimo kainos padidinamos vienodo dydžio 2,5 eurų už 100 kilogramų suma.
8 straipsnis
1. Kiekvieną savaitę kainų tarybos registruoja nacionalinės rinkos kainas arba jos yra registruojamos reprezentatyviose rinkose.
Kas savaitę registruojamos kainos yra susijusios su 7 straipsnyje nurodytomis kainomis, užregistruotomis ankstesnę savaitę.
Kainos išreiškiamos eurais už 100 kilogramų suapvalinant iki dviejų skaičių po kablelio.
2. Valstybės narės:
a) nustato narystę kainų tarybose arba kainų registravimo reprezentatyviose rinkose sistemą, kad būtų vienodai atstovaujami pirkėjai ir pardavėjai, dalyvaujantys sandoriuose dėl didelio sviesto kiekio;
b) priima nuostatas dėl duomenų, kuriais remiantis užregistruojamos kainos, tikrinimo;
c) tada, kai su 7 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytos kokybės sviestu susijusių sandorių nepakanka, kad juos būtų galima vadinti tipiniais, nustato kriterijus, taikytinus nustatant sviesto, dėl kurio buvo sudaryta pakankamai daug sandorių, ir 7 straipsnyje nurodyto sviesto kainų santykį.
Valstybės narės Komisijai perduoda priemonių, kurių buvo imtasi remiantis pirmąja pastraipa, aprašymą.
3. Kiekvieną trečiadienį, ne vėliau kaip iki 12 valandos (Briuselio laiku), valstybės narės informuoja Komisiją apie kainas, užregistruotas remiantis 1 dalies nuostatomis.
4. Kiekvieną ketvirtadienį Komisija užregistruoja kiekvienos valstybės narės rinkos kainų lygį, palygindama jį su intervencine kaina.
3 SKIRSNIS
Konkursų tvarka
9 straipsnis
Komisijai nurodžius, kad valstybėje narėje įvykdyta 2 straipsnio 1 dalyje nurodyta sąlyga, atitinkama intervencinė agentūra šiame skirsnyje nustatyta tvarka superka sviestą.
Kvietimas pateikti pasiūlymus spausdinamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
10 straipsnis
Pasiūlymų pateikimo kiekvienam atskiram konkursui terminas yra kiekvieno mėnesio antro ir ketvirto antradienio, išskyrus antrąjį rugpjūčio antradienį ir ketvirtąjį gruodžio antradienį, vidudienis (Briuselio laiku). Jei antradienis yra įstatymo nustatyta nedarbo diena, nustatytas terminas yra paskutiniosios darbo dienos iki paminėto antradienio vidudienis (Briuselio laiku).
11 straipsnis
1. Suinteresuotos šalys dalyvauja valstybės narės intervencinės agentūros paskelbtame konkurse įteikdamos raštišką pasiūlymą arba raštu jį perduodamos bet kuria kita nuotolinio ryšio priemone ir apie jo gavimą gaudamos patvirtinimą.
2. Pasiūlyme nurodoma:
a) konkurso dalyvio pavardė ir adresas;
b) siūlomas kiekis, minimalus riebalų kiekis;
c) už 100 kilogramų sviesto, pristatyto į šaldymo saugyklos priėmimo aikštelę, siūloma kaina, išskyrus nacionalinius mokesčius ir privalomuosius mokėjimus, išreikšta eurais, po kablelio nurodant ne daugiau kaip du ženklus;
d) sviesto laikymo vieta.
3. Pasiūlymai galioja tik tada, kai:
a) jose nurodytas sviesto kiekis atitinka 4 straipsnio 4 dalies reikalavimus;
b) konkurso dalyvis kartu pateikia raštišką įsipareigojimą laikytis 4 straipsnio 3 dalies ir 17 straipsnio 2 dalies nuostatų;
c) iki pasiūlymų pateikimo termino pabaigos pateikiamas įrodymas, kad valstybėje narėje, kurioje buvo pateiktas pasiūlymas, pareiškėjas pateikė konkurso sąlygose numatytą užstatą - 5 eurus už kiekvieną šimtą kilogramų.
4. 3 dalies b punkte numatytas įsipareigojimas, jei jis iš pradžių buvo perduotas intervencinei agentūrai, taip pat galioja ir vėlesniems pasiūlymams, išskyrus atvejus, kai konkurso dalyvis arba intervencinė agentūra iš tikrųjų jį panaikina, jei:
a) pirminiame pasiūlyme yra numatyta, kad konkurso dalyvis ketina pasinaudoti šia nuostata;
b) vėlesniuose pasiūlymuose nurodoma ši nuostata (11 str. 4 dalis) ir pirminio pasiūlymo data.
5. Intervencinė agentūra užregistruoja, kurią dieną buvo gautas pasiūlymas, jame nurodytą siūlomo sviesto kiekį, pagaminimo datą ir saugojimo vietą.
6. Pasibaigus 10 straipsnyje nustatytam pasiūlymų pateikimo terminui minėtam konkrečiam konkursui pateiktų pasiūlymų atsiimti negalima.
12 straipsnis
Konkurso sąlygų įvykdymas pasibaigus pasiūlymų pateikimo terminui ir sviesto pristatymas į intervencinės agentūros paskirtą saugyklą per 15 straipsnio 3 dalyje nustatytą laiką sudaro pagrindinius reikalavimus, apibrėžtus Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85 [15] 20 straipsnyje.
13 straipsnis
1. Pasibaigus 10 straipsnyje nurodytam pasiūlymų pateikimo terminui, ne vėliau kaip kitos dienos 9 val. Briuselio laiku, valstybės narės informuoja Komisiją apie konkurso dalyvių pasiūlytus kiekius ir kainas.
2. Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 42 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija, atsižvelgdama į kiekvieno konkurso pasiūlymus ir į taikomas intervencines kainas, nustato didžiausią supirkimo kainą.
3. Gali būti priimtas sprendimas nesvarstyti konkursui pateiktų pasiūlymų.
14 straipsnis
1. Pasiūlymai nepriimami, jei jose siūloma kaina yra didesnė už 13 straipsnio 2 dalyje paminėtą tame konkurse taikomą maksimalią kainą.
2. Konkurso sąlygose numatytos teisės ir įpareigojimai negali būti perduodami tretiesiems asmenims.
15 straipsnis
1. Intervencinės agentūros nedelsdamos konkurso dalyviams praneša konkurso rezultatus.
Jei pasiūlymas atmetamas, tuoj pat grąžinamas 11 straipsnio 3 dalies c punkte paminėtas užstatas.
2. Intervencinė agentūra konkurso laimėtojams nedelsdama išduoda pristatymo užsakymą, kuriame be datos ir numerio nurodoma tokia informacija:
a) pristatytinas kiekis;
b) galutinė sviesto pristatymo diena;
c) šaldymo saugyklos sandėlys, į kurį jis turi būti pristatytas.
3. Konkurso laimėtojas per 21 dieną nuo pasiūlymų pateikimo termino pabaigos į šaldymo saugyklos priėmimo aikštelę pristato sviestą. Pristatyti galima keliomis siuntomis.
Konkurso laimėtojas padengia visas sviesto iškrovimo į šaldymo saugyklos priėmimo aikštelę išlaidas.
4. Kai per nustatytą laiką konkurso laimėtojas pristato pristatymo užsakyme nurodytą kiekį, tuoj pat grąžinamas užstatas.
5. Kai per nustatytą laiką, išskyrus force majeure atvejus, konkurso laimėtojas nepristato sviesto, ne tik negrąžinamas užstatas proporcingai atitinkantis nepristatytus kiekius, bet ir nutraukiamas likusio sviesto kiekio supirkimas.
16 straipsnis
1. Nuo 45-os iki 65-os sviesto perėmimo dienos intervencinė agentūra konkurso laimėtojui už kiekvieną perimto sviesto kiekį sumoka pasiūlyme nurodytą kainą, jei buvo patvirtinta, kad buvo laikomasi 3 ir 4 straipsnio nuostatų.
2. Perėmimo diena yra ta diena, kurią sviestas yra įvežamas į intervencinės agentūros paskirtą šaldymo saugyklą, bet tai neturi būti anksčiau kaip kitą dieną po 15 straipsnio 2 dalyje paminėto pristatymo užsakymo išdavimo.
17 straipsnis
1. Sviestui taikomas bandomasis saugojimo laikotarpis. Jis trunka 30 dienų nuo perėmimo dienos.
2. Pardavėjai savo pasiūlymuose įsipareigoja, kad, jeigu patikrinus į intervencinės agentūros paskirtąją saugyklą įvežtą sviestą, nustatoma, jog jis neatitinka 3 ir 4 straipsnio nuostatų arba jo organoleptinės savybės bandomojo saugojimo laikotarpio pabaigoje yra prastesnės negu nustatytos I priede:
a) jie atsiims minėtą sviestą ir
b) nuo sviesto perėmimo iki jo išvežimo iš saugyklos dienos apmokės minėto sviesto saugojimo sąnaudas.
Mokėtinos saugojimo išlaidos yra tos, kurias intervencinė agentūra turi grąžinti į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) garantijų skyriaus sąskaitą vadovaudamasi Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3597/90 [16] 7 straipsnio 2 dalies a ir b punktų nuostatomis.
Šios sumos pervedamos į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF)garantijų skyriaus sąskaitą.
4 SKIRSNIS
Įvežimas į saugyklas ir išvežimas iš jų
18 straipsnis
1. Valstybės narės nustato techninius reikalavimus ir, visų pirma nurodo, kad saugojimo temperatūra Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje nurodytose šaldymo saugyklose būtų ne žemesnė kaip -15 °C, ir imasi visų kitų būtinų priemonių, garantuojančių tinkamas sviesto laikymo sąlygas. Nuo galimos rizikos apsidraudžiama arba saugotojams prisiimant sutartinius įsipareigojimus, arba visapusiška intervencinės agentūros atsakomybe; be to, ir valstybės narės gali pačios apsidrausti.
2. Intervencinės agentūros reikalauja, kad sviestas būtų pristatytas į šaldymo saugyklos priėmimo aikštelę, priimtas saugoti ir laikomas ant padėklų taip, kad būtų galima nustatyti partijų tapatybę ir lengvai jas pasiekti.
3. Laikydamasi Komisijos reglamento (EB) Nr. 2148/96 [17] 4 straipsnio nuostatų, už patikrinimus atsakinga kompetentinga institucija iš anksto nepranešusi tikrina, ar sviestas yra saugykloje.
19 straipsnis
1. Intervencinė agentūra pasirenka tą šaldymo saugyklą, kuri yra arčiausiai sviesto laikymo vietos.
Tačiau ji gali pasirinkti ir kitą šaldymo saugyklą, esančią 2 dalyje nurodytu atstumu, jei tai nepadidina saugojimo sąnaudų.
Ji gali pasirinkti šaldymo saugyklą, esančią toliau už nurodytą, jei susidariusios išlaidos, įskaitant saugojimo ir transportavimo išlaidas, bus mažesnės. Tokiu atveju intervencinė agentūra nedelsdama informuoja Komisiją apie savo pasirinkimą.
2. Maksimalus Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje numatytas atstumas yra 350 kilometrų. Jį viršijus, intervencinės agentūros transportavimo išlaidos padidėja 0,065 eurų už toną ir kilometrą.
Tačiau jeigu sviestą superkančioji intervencinė agentūra yra ne toje valstybėje narėje, kur yra laikomas siūlomas sviestas, apskaičiuojant maksimalų pirmoje pastraipoje nurodytą atstumą neatsižvelgiama į nuo pardavėjo saugyklos ir valstybės narės, kurioje yra perkančioji intervencinė agentūra, sienos esantį atstumą.
3. Intervencinė agentūra papildomas išlaidas, minimas 2 dalyje, dengia tik tada, kai į saugyklą atvežto sviesto temperatūra neviršija 6 °C.
20 straipsnis
Kai sviestas pristatomas tiesiai iš šaldymo saugyklos, intervencinė agentūra pasirūpina, kad išvežant iš saugyklos priėmimo aikštelės sviestas būtų ant padėklų, o kai vežama sunkvežimiu arba geležinkelio vagonais - transporto priemonėje. Šias išlaidas padengia intervencinė agentūra, o krovimo bei nuėmimo nuo padėklų išlaidas - sviesto pirkėjas.
5 SKIRSNIS
Sviesto pardavimas
21 straipsnis
Valstybių narių intervencinės agentūros jų laikomą sviestą, atvežtą saugoti iki 1996 m. liepos 1 d., parduoda bet kuriai suinteresuotai šaliai.
22 straipsnis
1. Sviestas parduodamas tiesiai iš saugyklų sandėlių tokia kaina, kuri atitinka Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 4 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytą intervencinę kainą ir galioja sutarties sudarymo dieną, prie jos pridėjus po vieną eurą už 100 kilogramų.
Parduodama ne mažiau kaip po penkias tonas sviesto. Tačiau, jei likutis saugyklos sandėlyje yra mažesnis už penkias tonas, parduodamas mažesnis kiekis.
2. Intervencinė agentūra sviestą parduoda tik tada, kai dar iki sudarant pardavimo sutartį buvo pateiktas dešimties eurų už 100 kilogramų užstatas, garantuojantis, kad bus laikomasi Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnyje apibrėžtų pagrindinių reikalavimų, susijusių su sviesto perėmimu per minėto reglamento 23 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatytą laiką.
3. Intervencinė agentūra sviestą parduoda atsižvelgdama į jo atvežimo į saugyklas datą, iš viso turimo kiekio arba atitinkamais atvejais iš pirkėjo paskirtoje saugykloje arba paskirtose saugyklose esančio kiekio pirmiausia pasirinkdama anksčiausiai atvežtą.
23 straipsnis
1. Pirkėjas atsiima sviesto partiją per mėnesį nuo sutarties sudarymo dienos.
Ją galima atsiimti dalimis, ne mažiau kaip po penkias tonas. Tačiau jei saugyklų bazėje esantis likutis nesudaro penkių tonų, gali būti atiduodamas mažesnis kiekis.
2. Prieš atsiimdamas kiekvieną sviesto partiją, pirkėjas intervencinei agentūrai sumoka už tą kiekį, kurį jis pasiima.
3. Pirkėjui per 1 dalyje nustatytą laiką neatsiėmus bet kokio kiekio, pardavimo sutartis laikoma pasibaigusia, išskyrus force majeure atveju.
4. 22 straipsnio 2 dalyje numatytas užstatas negrąžinamas proporcingai tiems kiekiams, kurių atžvilgiu buvo nutraukta sutartis, kaip numatyta 3 dalyje. Jis grąžinamas iš karto tiems kiekiams, kurie atsiimami per numatytą laikotarpį.
5. Force majeure atveju, intervencinė agentūra imasi veiksmų, kurie, jos nuomone, tokiomis aplinkybėmis yra būtini.
24 straipsnis
Valstybės narės ne vėliau kaip kiekvieną savaitės antradienį informuoja Komisiją apie sviesto kiekius, kurie ankstesnę savaitę:
a) buvo nurodyti pardavimo sutartyje;
b) buvo perimti.
III SKYRIUS
Sviesto ir grietinėlės privatus saugojimas
1 SKIRSNIS
Sutarties ir saugojimo sąlygos
25 straipsnis
Šiame skyriuje:
- "saugoma partija" - tai vienodos sudėties bei kokybės toje pačioje gamykloje pagaminto, tą pačią dieną į tą pačią saugyklą priimto ir ne mažiau kaip vieną toną sveriančio produkto kiekis;
- "sutartinio saugojimo pradžios diena" - tai kita diena po tos dienos, kurią produktas buvo įvežtas į saugyklą;
- "paskutinė sutartinio saugojimo diena" - tai diena prieš tą dieną, kurią produktas buvo išvežtas iš saugyklos.
26 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies ketvirtoje pastraipoje minimas sviesto ir grietinėlės privataus saugojimo sutartis sudaro valstybės narės, kurios teritorijoje sviestas ir grietinėlė yra saugomi, intervencinė agentūra ir fiziniai arba juridiniai asmenys (toliau - sutarties dalyviai).
27 straipsnis
1. Privataus saugojimo sutarties objektas gali būti tik Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas sviestas ir grietinėlė.
Sviestas turi būti pagamintas pagal šio reglamento 5 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktų nuostatas patvirtintoje įmonėje per 28 dienas iki sutartinio saugojimo pradžios. Jis turi atitikti jį pagaminusios valstybės narės V priede nurodytą nacionalinės kokybės klasę, o jo radioaktyvumo lygis neturi viršyti 4 straipsnio 2 dalyje nustatytų maksimalių lygių.
2. Saugojimo sutarties objektas negali būti sviestas arba grietinėlė:
a) dėl kurių remiantis Bendrijos nuostatomis buvo pateikta paraiška gauti tiesioginio suvartojimo pagalbą;
b) kuriems taikomos Tarybos reglamento (EEB) Nr. 565/80 [18] 5 straipsnio 1 dalyje nurodytos priemonės; tolesnis tokių priemonių taikymas reikštų, kad baigėsi sutartinio saugojimo laikotarpis.
28 straipsnis
1. Saugojimo sutartys dėl vienos arba daugiau partijų yra sudaromos raštu, ir į jas visų pirma įtraukiamos nuostatos dėl:
a) konkrečioje sutartyje nurodytų sviesto ir grietinėlės kiekių;
b) pagalbos dydžio nepažeidžiant 38 straipsnio nuostatų;
c) sutarties vykdymo datų nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies penktos pastraipos nuostatų;
d) šaldymo saugyklų tapatybės.
2. Kontrolės priemonės, ypač nurodytos 33 straipsnyje, ir šio straipsnio 3 dalyje minima informacija nurodoma saugojančios valstybės narės intervencinės agentūros parengtose specifikacijose. Šios specifikacijos minimos ir saugojimo sutartyje.
3. Specifikacijose nurodoma, kad ant sviesto pakuotės turi būti nurodyta bent jau tokia informacija, kuri prireikus gali būti užkoduota:
a) numeris, pagal kurį identifikuojama gamykla, ir produktą pagaminusi valstybė narė;
b) pagaminimo data;
c) įvežimo į saugyklas data;
d) gamybos partijos numeris;
e) įrašytas žodis "sūdytas", kai pakuotėje yra Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos trečioje įtraukoje nurodytas sviestas;
f) pagal V priede pateiktą lentelę nurodyta nacionalinės kokybės klasė;
g) grynoji masė.
Valstybės narės gali nereikalauti ant pakuotės nurodyti įvežimo į saugyklą datą, jei saugyklos valdytojas įsipareigoja pildyti registracijos žurnalą, į kurį įvežimo į saugyklą dieną įrašoma pirmoje pastraipoje paminėta informacija.
29 straipsnis
1. Paminėtus produktus įvežti į saugyklas galima tik nuo kovo 15 dienos iki tų pačių metų rugpjūčio 15 d. Iš saugyklos sviestas išvežamas tik nuo rugpjūčio 16 dienos.
2. Iš saugyklų išvežama pilnomis partijomis arba, kompetentingai institucijai leidus, mažesniais kiekiais. Tačiau 33 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytomis aplinkybėmis iš saugyklos galima išvežti tik užantspauduotą kiekį.
30 straipsnis
1. Paraiškose su intervencine agentūra sudaryti sutartį gali būti nurodomos tik į saugyklą atiduotos sviesto ir grietinėlės partijos.
Intervencinės agentūros turi gauti paraiškas ne vėliau kaip per 30 dienų nuo įvežimo į saugyklas dienos. Jos užregistruoja paraiškų gavimo datą.
Jei paraiška pasiekia adresatą per dešimt darbo dienų nuo pateikimo termino pabaigos, saugojimo sutartis vis dėlto gali būti sudaryta, bet pagalba sumažinama 30 %.
2. Saugojimo sutartys turi būti sudarytos ne vėliau kaip per 30 dienų nuo paraiškos užregistravimo.
31 straipsnis
Jei sviestas yra saugojamas ne toje valstybėje narėje, kurioje jis buvo pagamintas, 30 straipsnyje paminėta sutartis sudaroma su sąlyga, jei per 50 dienų nuo sviesto įvežimo į saugyklas dienos pateikiamas sertifikatas, kurį išduoda produktą pagaminusioje valstybėje narėje esanti kompetentinga agentūra.
Sertifikate nurodoma 28 straipsnio 3 dalies a, b ir d punktuose minima informacija ir jis patvirtina, kad minimas produktas yra sviestas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje.
Šio straipsnio pirmoje pastraipoje minėtais atvejais saugojimo sutartys sudaromos ne vėliau kaip per 60 dienų nuo paraiškos užregistravimo dienos.
2 SKIRSNIS
Patikrinimai
32 straipsnis
1. Valstybė narė užtikrina, kad būtų laikomasi visų pagalbos gavimo sąlygų.
2. Sutarties vykdytojas arba, valstybės narės ar jos leidimu, už saugyklų sandėlį atsakingas asmuo už kontrolę atsakingai kompetentingai agentūrai leidžia naudotis visais dokumentais, kad ji galėtų patikrinti tokią apie privačiai saugomus produktus teikiamą informaciją:
a) patvirtinimo numerį, pagal kurį identifikuojama gamykla, ir produktą pagaminusi valstybė narė;
b) pagaminimo datą;
c) įvežimo į saugyklą datą;
d) saugojamos partijos numerį;
e) produkto buvimo saugykloje faktą ir saugyklos adresą;
f) išvežimo iš saugyklos datą.
3. Sutarties vykdytojas arba atitinkamais atvejais atsakingas saugyklos darbuotojas pildo registracijos žurnalą pagal kiekvieną sutartį, kuriuo galima naudotis saugykloje ir kuriame nurodoma:
a) privačiai saugomų produktų partijų numeriai;
b) produktų įvežimo į saugyklas ir išvežimo iš jų datos;
c) kiekvienos saugojamos sviesto ir grietinėlės partijos kiekis;
d) produktų vieta saugykloje.
4. Saugojamų produktų tapatybė turi būti lengvai nustatoma, jie turi būti lengvai pasiekiami ir nesunkiai atskiriami pagal jų priklausomybę konkrečiai sutarčiai.
33 straipsnis
1. Įvežant produktus į saugyklas, kompetentinga agentūra atlieka patikrinimus laikotarpiu, kuris prasideda įvežimo dieną ir baigiasi praėjus 28 dienoms nuo paraiškos sudaryti 30 straipsnyje paminėtą sutartį užregistravimo.
Siekiant užtikrinti, kad saugojami produktai atitiktų teisės suteikti pagalbą reikalavimus, imamas tipinis mėginys, sudarantis 5 % saugojamų produktų kiekio, ir tikrinama, inter alia, ar produktų svoris, identifikavimo žymenys, produktų savybės ir saugojama partija kaip vienetas atitinka paraiškoje sudaryti sutartį nurodytus duomenis.
2. Kompetentinga agentūra:
a) arba, atlikdama 1 dalyje paminėtą patikrinimą, užantspauduoja produktus pagal sutartį, saugojamą partiją arba mažesnį kiekį;
b) arba iš anksto nepranešusi imdama mėginius patikrina, ar produktai yra saugykloje. Paimtas mėginys turi būti tipinis ir sudaryti ne mažiau kaip 10 % viso sutartyje numatyto kiekio, saugojamo taikant pagalbos privačiam saugojimui priemonę.
3. Sutartinio saugojimo laikotarpio pabaigoje kompetentinga agentūra, imdama mėginius, patikrina svorį ir tapatybę. Tam tikslui sutarties vykdytojas, likus ne mažiau kaip penkioms dienoms iki sutartinio saugojimo laikotarpio (daugiausia 210 dienų) pabaigos, arba tuo atveju, kai produktai iš saugyklos išvežami per minėtą 210 dienų laikotarpį, prieš pradėdamas juos vežti, kompetentingą agentūrą informuoja apie vežamas partijas.
Jei pasibaigus maksimaliam sutartinio saugojimo laikui sviestas vis dar yra saugykloje, išvežant jį iš saugyklos gali būti atliekamas pirmoje pastraipoje paminėtas patikrinimas. Todėl, likus ne mažiau kaip penkioms darbo dienoms iki išvežimo pradžios, sutarties vykdytojas apie tai praneša kompetentingai agentūrai.
Pirmoje ir antroje pastraipose numatytais atvejais valstybė narė gali patvirtinti trumpesnį nei penkios darbo dienos laiką.
4. Atlikus 1, 2 ir 3 dalyse reglamentuojamus patikrinimus, parengiama ataskaita, kurioje nurodoma:
a) patikrinimo data;
b) jo trukmė;
c) atlikti veiksmai.
Ataskaitą pasirašo atsakingasis inspektorius ir sutarties vykdytojas, o atitinkamais atvejais - atsakingas saugyklos darbuotojas, ir ji turi būti pridėta prie atsiskaitymo dokumentų.
5. Jei patikrinus produktus nustatoma, kad bent 5 % tikrinamų produktų kiekio esama pažeidimų, tikrinimo apimtis didinama ir mėginio dydį nustato kompetentinga agentūra.
Valstybė narė per keturias savaites Komisiją informuoja apie tokius atvejus.
3 SKIRSNIS
Saugojimui teikiama pagalba
34 straipsnis
1. Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje privačiam saugojimui numatyta pagalba gali būti suteikiama tik tada, kai saugojimo laikotarpis trunka nuo 90 iki 210 dienų.
Jei sutarties vykdytojas nesilaiko 33 straipsnio 3 dalyje nurodyto termino, pagalba sumažinama 15 % ir išmokama tik už tą laikotarpį, už kurį sutarties vykdytojas kompetentingai institucijai pateikia pakankamai įrodymų, kad sviestas ar grietinėlė ir toliau yra saugojami taip, kaip numatyta sutartyje.
2. Nepažeisdama 38 straipsnio nuostatų, Komisija, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 42 straipsnyje nustatytos tvarkos, kasmet nustato minėto reglamento 6 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje nurodytos pagalbos dydį, taikomą sudarant tais pačiais metais pradedamas vykdyti privataus saugojimo sutartis.
3. Sutartinio saugojimo laikotarpio pabaigoje, per 120 dienų nuo sutarties vykdytojo paraiškos gavimo, jei buvo atlikti 33 straipsnio 3 dalyje nurodyti patikrinimai ir jei laikomasi pagalbos gavimo sąlygų, išmokama pagalba.
Tačiau jeigu dėl teisės gauti pagalbą yra atliekamas administracinis tyrimas, pagalba neišmokama tol, kol nepripažįstama minėtoji teisė.
4. Nuo sutartinio saugojimo praėjus šešiasdešimčiai dienų, sutarties vykdytojo prašymu jam gali būti išmokėtas vienkartinis išankstinis mokėjimas, jei jis pateikia užstatą, kuris yra lygus išankstiniam mokėjimui pridėjus 10 %. Minėtas išankstinis mokėjimas apskaičiuojamas remiantis 90 dienų saugojimo laikotarpiu. Užstatas grąžinamas vos tik išmokamas šio straipsnio 3 dalyje paminėtas pagalbos likutis.
35 straipsnis
1. Jei, baigiantis pirmosioms šešiasdešimčiai sutartinio saugojimo dienų, sviesto arba grietinėlės kokybė saugojant pablogėja labiau nei įprasta, sutarties vykdytojams gali būti leidžiama vieną kartą savo sąskaita kiekvienoje partijoje esantį defektuotą kiekį pakeisti tokiu pačiu Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 6 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto sviesto arba grietinėlės kiekiu.
Jei patikrinimų, atliekamų saugojant produktus arba juos išvežant iš saugyklų, metu randami defektuoti kiekiai, pagalba už paminėtus kiekius neišmokama. Be to, likusioji partijos dalis, kuriai gali būti suteikta teisė gauti pagalbą, negali būti mažesnė nei viena tona. Ta pati taisyklė taikoma ir tada, kai partijos dalis išvežama iki rugpjūčio 16 d. arba dar nepasibaigus minimaliam saugojimo laikotarpiui.
2. 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytu atveju apskaičiuojant pagalbos dydį, pirmoji sutartinio saugojimo diena yra ta diena, kai prasideda sutartinis saugojimas.
36 straipsnis
1. Pagalba grietinėlės saugojimui gali būti suteikta tik pasterizuotai grietinėlei, kurios riebumas ne mažesnis kaip 35 % ir ne didesnis kaip 80 %.
2. Apskaičiuojant teikiamą pagalbą, grietinėlės kiekiai paverčiami į 82 % riebumo sviesto ekvivalentą, grietinėlės riebumą dauginant iš 1,20.
3. Prieš užšaldant grietinėlę kompetentingos agentūros patvirtinta laboratorija tikrina pirmoje dalyje nurodytą jos riebumą.
37 straipsnis
1. Valstybės narės gali neprieštarauti, kad sutarties vykdytojai visų saugojamų partijų, dėl kurių einamaisiais metais buvo sudarytos sutartys, atžvilgiu savanoriškai įsipareigotų laikytis vienodo minimalaus riebumo, iš anksto nustatyto laikantis 36 straipsnio l dalyje nurodytų ribų.
2. Taikant 1 dalį, pagalba suteikiama remiantis iš anksto nustatytu minimaliu riebumu.
Tokiais atvejais valstybės narės riebumą tikrina remdamosi 36 straipsnio 3 dalies nuostata, dažnai lankydamosi vietoje iš anksto apie tai nepranešusios ir imdamos atsitiktinius mėginius.
Jei tokių patikrinimų metu nustatoma, kad riebumas yra mažesnis už iš anksto nustatytą minimalų riebumą, už partijas, priimtas saugoti po paskutiniojo patenkinamus rezultatus parodžiusio patikrinimo, pagalba neišmokama, o likusį sutartinio saugojimo laiką sutarties vykdytojui netaikoma 1 dalies nuostata.
Tačiau jeigu nustatoma, kad riebumas yra mažiau kaip dviem procentais mažesnis už iš anksto nustatytą minimalų riebumą, pagalba išmokama remiantis nustatytu riebumu, atėmus 10 %.
38 straipsnis
1. Kai tai yra būtina dėl rinkoje susidariusios padėties, dar nesudarytose sutartyse produktų įvežimo į saugyklas bei išvežimo iš jų laikotarpiai ir maksimali saugojimo trukmė per metus gali būti koreguojami.
2. Jei 13 straipsnio 2 dalyje paminėta maksimali supirkimo kaina, nustatyta konkurso tvarka, yra išreikšta eurais, o bendrąja valiuta nesinaudojančioms šalims - nacionaline valiuta, galiojanti sutartinio saugojimo pradžios dieną yra didesnė už tą, kuri galioja paskutiniąją sutartinio saugojimo dieną, 34 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyta pagalba didinama tokia suma, kuria maksimalios supirkimo kainos sumažinimas 2 % viršija sutartinio saugojimo pradžios dieną galiojusią kainą.
Jei paminėta kaina yra mažesnė už paskutiniąją sutartinio saugojimo dieną galiojančią kainą, 34 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyta pagalba sumažinama tokia suma, kokia dėl maksimalios supirkimo kainos padidinimo dviem procentais yra viršijama pirmąją sutartinio saugojimo dieną galiojanti kaina.
3. Pagalba, kaip nurodyta šio straipsnio 2 dalyje, koreguojama tik tada, kai sutartinio saugojimo laikotarpiu 13 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka yra nustatyta maksimali supirkimo kaina ir kai paskutiniąją sutartinio saugojimo dieną daugiau kaip aštuoniose valstybėse narėse prasidėjo supirkimas.
Jei likus 21 dienai iki sutartinio saugojimo laikotarpio pradžios nebuvo nustatyta maksimali supirkimo kaina, pirmąją sutartinio saugojimo dieną taikytina maksimali supirkimo kaina turi sudaryti 90 % tuo metu galiojančios intervencinės kainos.
IV SKYRIUS
Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
39 straipsnis
Reglamentai (EEB) Nr. 2315/76, 1547/87, 1589/87 ir (EB) Nr. 454/95 šiuo reglamentu yra panaikinami.
Reglamentas (EB) Nr. 454/95 taikomas privataus saugojimo sutartims, sudarytoms iki 2000 m. sausio 1 d.
Nuorodos į panaikintus reglamentus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
40 straipsnis
Nuo 2000 m. sausio 1 d. iki 2000 m. birželio 30 d. galioja Tarybos reglamente (EB) Nr. 1400/1999 [19] nustatyta sviesto intervencinė kaina.
41 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2000 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1999 m. gruodžio 16 d.