Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2019/93
1993 m. liepos 19 d.
nustatantis konkrečias priemones mažosioms Egėjo jūros saloms dėl tam tikrų žemės ūkio produktų
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 42 ir 43 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi 1988 m. gruodžio 2 ir 3 d. Rode susitikusi Europos Taryba pripažino specifines socialines ekonomines problemas, su kuriomis susiduria tam tikri salų regionai Bendrijoje; kadangi turėtų būti įgyvendintos priemonės šioms specifinėms problemoms spręsti;
kadangi Egėjo jūros salų išskirtinė geografinė padėtis, susijusi su būtinų kasdienio vartojimo maisto ir žemės ūkio produktų tiekimo šaltiniais arba žemės ūkio gamyba Egėjo salose, sudaro sąnaudas, kurios yra didelė kliūtis susijusiems sektoriams; kadangi ši natūrali kliūtis gali būti kompensuojama nustatant būtinų pagrindinių produktų konkrečias tiekimo priemones;
kadangi produktų, kuriems taikomos konkrečios tiekimo priemonės, kiekiai turi būti nustatyti pagal periodiškai prognozuojamą tiekimo balansą, kuris metų eigoje gali būti patikslintas pagal vidaus rinkos būtinus poreikius ir atsižvelgiant į vietinę gamybą; kadangi, atsižvelgiant į priemones, priimtas vietinės gamybos plėtrai skatinti, šios priemonės vaisių ir daržovių sektoriuje turėtų būti taikomi penkerius metus ir mažėjimo linkme;
kadangi aptariamų priemonių paskirtis - sumažinti gamybos sąnaudas ir vartotojų kainas; kadangi todėl turėtų būti stebimas jų tikrasis poveikis;
kadangi siekiant išvengti prekybos nukreipimo, produktai, kuriems taikomos konkrečios tiekimo priemonės, negali būti persiųsti į kitas Bendrijos dalis arba reeksportuoti į trečiąsias šalis;
kadangi šioms priemonėms įgyvendinti turėtų būti įvesta tinkama ir veiksminga valdymo ir kontrolės sistema;
kadangi specifinėms žemės ūkio sąlygoms Egėjo jūros salose reikia skirti ypatingą dėmesį; kadangi priemonės reikalingos tiek gyvulininkystės ir gyvūnų produktams, tiek ir pasėlių produktams;
kadangi, siekiant paskatinti tradicinės gyvulininkystės plėtrą salose, papildomos priemokos turėtų būti suteiktos buliams penėti ir karvėms žindenėms laikyti, ir turėtų būti suteikta pagalba salose tradiciškai gaminamų sūrių privačiam sandėliavimui;
kadangi vaisių ir daržovių bei gėlių auginimo sektoriuje turėtų būti imamasi priemonių, skirtų paremti ir padidinti gamybą bei pagerinti ūkių produktyvumą ir produktų kokybę;
kadangi taip pat turėtų būti imamasi priemonių, skirtų paremti maistinių bulvių ir sėklinių bulvių gamybą;
kadangi, siekiant paremti tradicinį vynuogių auginimą šiose salose, pagalba turėtų būti skiriama vynuogienojams, iš kurių gaunamas rūšinis vynas pkr., atitinkantis Bendrijos taisyklėse nustatytus reikalavimus, ir esantis kokybės gerinimo programos dalimi;
kadangi, siekiant paremti ir paskatinti pagerinti rūšinių likerinių vynų pkr. vietinės gamybos kokybę, turėtų būti suteikta pagalba kompensuoti sandėliavimo sąnaudas, atsirandančias dėl tokių produktų išlaikymo;
kadangi siekiant padėti paremti tradicinį alyvmedžių auginimą salose, išlaikyti gamybos pajėgumus ir išsaugoti gamtovaizdį ir natūralią aplinką, turėtų būti suteikiama pagalba už kiekvieną hektarą, jei alyvmedžių giraitės prižiūrimi taip, kad būtų užtikrinta reguliari gamyba;
kadangi bitininkystė yra sektorius, susijęs su svarbios ir gležnos Egėjo salų floros išsaugojimu, tuo pačiu metu suteikiantis gyventojams papildomas pajamas; kadangi todėl ši tradicinė veiklos sritis turėtų būti remiama suteikiant pagalbą, kuri padėtų sumažinti dideles gamybos sąnaudas; kadangi ši pagalba turėtų būti suteikiama pagal gamintojų asociacijų įgyvendintinas iniciatyvas, skirtas pagerinti medaus prekybos sąlygas; kadangi iki tol, kol bus sukurtos tokios asociacijos, visiems medaus gamintojams ribotą laikotarpį turėtų būti skiriama ribota pagalbos suma;
kadangi ūkiai Egėjo jūros salose sudaro pagrindinius struktūrinius trūkumus, dėl kurių kyla specifiniai sunkumai; kadangi dėl to reikia nukrypti nuo taisyklių, kuriomis ribojamas ar draudžiamas tam tikrų formų struktūrinė pagalbos teikimas;
kadangi konkrečios struktūrinės priemonės, būtinos žemės ūkio plėtojimui aptariamose Egėjo jūros salose, finansuojamos pagal Bendrijos pagalbos programas, skirtas paskatinti atsiliekančių regionų (1 tikslas) plėtrą ir struktūrinį sureguliavimą pagal Sutarties 130a ir 130c straipsnius;
kadangi Egėjo jūros salų patiriamas problemas paryškina mažas salų dydis; kadangi, siekiant nukreipti prioritetus ir užtikrinti numatytų priemonių veiksmingumą, jos turėtų būti taikomos tik saloms, kurių gyventojų skaičius neviršija 100000, vadinamoms "mažosiomis salomis",
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šis reglamentas nustato konkrečias priemones, skirtas tam tikrų žemės ūkio produktų ir žemės ūkio gamybos priemonių atžvilgiu sumažinti sunkumus, atsirandančius dėl to, kad mažosios Egėjo jūros salos yra atokios ir nuošalios (toliau - "mažosios salos").
Šiame reglamente "mažosios salos" yra visos Egėjo jūros salos, kurių nuolatinių gyventojų skaičius neviršija 100000.
I DALIS Konkrečios tiekimo priemonės
2 straipsnis
Kiekvieniems kalendoriniams metams nustatomi priede išvardytų žmonių maistui būtinų žemės ūkio produktų ir žemės ūkio produktų gamybos pagrindinių priemonių prognoziniai tiekimo balansai. Metų eigoje šie balansai gali būti patikslinami pagal mažųjų salų poreikių pokyčius.
3 straipsnis
1. Pagal šioje dalyje nurodytas priemones pagalba suteikiama į mažąsias salas tiekti priede išvardintus produktus, ypač atsižvelgiant į specifinius šių salų poreikius ir, jei šie produktai yra maisto produktai, į tikslius kokybės reikalavimus ir reikalingus kiekius. Tiekimo priemonės įgyvendinamos taip, kad nesudarytų kliūčių galimai vietinių produktų plėtrai.
2. Pagalba nustatoma kaip vienkartinė išmoka kiekvienai salų grupei pagal prekybos sąnaudas, apskaičiuotas pagal uostų žemyninėje Graikijos dalyje, iš kurių yra siunčiamos įprastos atsargos, duomenis.
Pagalba vaisiams ir daržovėms mokama penkis metus nuo 1993 m. Pagalba 1994, 1995, 1996 ir 1997 m. atitinkamai nustatoma kaip lygi 80 %, 60 %, 40 % ir 20 % 1993 m. taikyto dydžio.
90 % pagalbos sumos finansuoja Bendrija ir 10 % - valstybė narė.
3. Galimybei pasinaudoti konkrečiomis tiekimo priemonėmis keliama sąlyga - jų pranašumai turi tikrai pasiekti galutinį vartotoją.
4. Produktų, kuriems taikomos šioje dalyje nustatytos konkrečios tiekimo priemonės, negalima reeksportuoti į trečiąsias šalis arba persiųsti į kitas Bendrijos teritorijos dalis.
5. Produktams, kuriems taikomos konkrečios tiekimo priemonės, ir iš jų pagamintiems produktams negali būti taikomos eksporto iš mažųjų salų grąžinamosios išmokos.
4 straipsnis
Išsamios šios antraštinės dalies taikymo taisyklės priimamos pagal tvarką, nustatytą 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1766/92 dėl bendro javų rinkos organizavimo [4] arba reglamentų dėl bendro rinkų susijusiuose sektoriuose organizavimo atitinkamuose straipsniuose.
Jos visų pirma taikomos:
- nustatyti produktų, kuriems taikomos tiekimo priemonės, kiekiui,
- pagalbos dydžiui,
- nuostatoms, skirtoms užtikrinti veiksmingą stebėjimą ir tai, kad pranašumai tikrai pasiektų galutinį vartotoją.
II DALIS Priemonės, skirtos paremti vietinius produktus
5 straipsnis
Šioje antraštinėje dalyje nustatyta pagalba suteikiama tradicinėms veikloms remti, vietinių produktų kokybei gerinti ir šiems produktams plėtoti pagal susijusių salų rinkų poreikius, ir tam tikroms žemės ūkio veikloms, kurios yra tradicinis ir natūralus užsiėmimas susijusiose salose, atgaivinti.
6 straipsnis
1. Gyvulininkystės sektoriuje suteikiama tokia pagalba:
- pagalba jaučiams penėti, kurią sudaro 40 ekiu priedas už jautį prie specialiosios priemokos, nustatytos 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 805/68 dėl bendro jautienos ir veršienos rinkos organizavimo [5] 4b straipsnyje; priedas gali būti suteikiamas už gyvulį, kurio minimalus svoris turi būti nustatytas pagal šio straipsnio 3 dalyje nustatytą tvarką,
- priedas prie Reglamento (EEB) Nr. 805/68 4d straipsnyje nustatytos priemokos už karves žindenes, kuris išmokamas galvijienos gamintojams; šis priedas yra 40 ECU už kiekvieną karvę žindenę, gamintojo laikomą paraiškos pateikimo dieną, ne daugiau kaip už 40 karvių vienam ūkiui.
2. Pagalba suteikiama vietinės gamybos sūrių privačiam sandėliavimui:
- Feta, bent dviejų mėnesių nokimo,
- Graviera, bent trejų mėnesių nokimo,
- Ladotyri, bent trejų mėnesių nokimo,
- Kefalograviera, bent trejų mėnesių nokimo.
Pagalbos dydis nustatomas pagal šio straipsnio 3 dalyje nustatytą tvarką.
3. Komisija priima išsamias šio straipsnio taikymo taisykles, taip pat ir nuostatas dėl kontrolės, pagal 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [6] 30 straipsnyje nustatytą tvarką arba pagal Reglamento (EEB) Nr. 805/68 27 straipsnyje nustatytą tvarką, priklausomai nuo atvejo.
7 straipsnis
1. Pagalba už hektarą suteikiama gamintojams ir gamintojų grupėms bei organizacijoms, pripažintoms pagal 1972 m. gegužės 18 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1035/72 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo [7] 13 straipsnį ir 1978 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1360/78 dėl gamintojų grupių ir jų asociacijų [8], atitinkamai vykdančioms kompetentingų valdžios institucijų patvirtintą iniciatyvų programą, siekiant plėtoti ir (arba) paįvairinti kombinuotosios nomenklatūros 6, 7 ir 8 skyriuose išvardintų vaisių, daržovių ir gėlių gamybą ir (arba) pagerinti jų kokybę. Remtinos iniciatyvos, kuriomis visų pirma siekiama išplėtoti gamybą ir produkto kokybę, ypač keičiant rūšis ir gerinant pasėlius. Šios iniciatyvos yra programų, vykdytų bent trejus metus, sudėtinė dalis.
Pagalba suteikiama programoms, kurios apima mažiausiai 0,3 ha plotą.
2. Didžiausia Bendrijos pagalba siekia 500 ekiu už hektarą, jei valstybė narė oficialiai finansuoja bent 300 ekiu už hektarą, o atskiro gamintojo arba grupės indėlis sudaro bent 200 ekiu už hektarą. Jei valstybės narės ir (arba) gamintojų indėliai yra mažesni už nurodytus dydžius, Bendrijos pagalba sumažinama proporcingai.
Pagalba mokama kiekvienais programos vykdymo metais, ne ilgesnį kaip trejų metų laikotarpį.
3. Pagalba padidinama 100 ekiu už hektarą, jei iniciatyvų programą pateikia ir įgyvendina gamintojų grupė arba organizacija ir jei ją įgyvendinant numatoma kreiptis dėl techninės paramos. Papildoma pagalba suteikiama programoms, kurios apima mažiausiai 2 ha plotą.
4. Šis straipsnis netaikomas KN kodams 07019051, 07019059 ir 07019090 priskiriamų valgomųjų bulvių gamybai arba KN kodui 07011000 priskiriamų sėklinių bulvių gamybai, nei KN kodui 0702 priskiriamų pomidorų gamybai.
5. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės, taip pat ir nuostatos dėl kontrolės, priimamos pagal tvarką, nustatytą Reglamento (EEB) Nr. 1035/72 33 straipsnyje.
8 straipsnis
1. Pagalba už hektarą kasmet suteikiama KN kodams 07019051, 07019059 ir 07019090 priskiriamų valgomųjų bulvių auginimui ir KN kodui 07011000 priskiriamų sėklinių bulvių auginimui.
Pagalba mokama už dirbamus ir derlių duodančius plotus, daugiausia už 3200 ha per metus.
2. Metinės pagalbos dydis yra 500 ekiu už hektarą.
3. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės, taip pat ir nuostatos dėl kontrolės, priimamos pagal tvarką, nustatytą 1971 m. spalio 26 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2358/71 dėl bendro sėklų rinkos organizavimo [9] 11 straipsnyje.
9 straipsnis
1. Vienodo dydžio pagalba už hektarą suteikiama už nepertraukiamą vynuogienojų, skirtų rūšiniam vynui pkr. gaminti, auginimą tradicinėse vyno gaminimo zonose.
Pagalba mokama už plotus:
a) apsodintus rūšimis, įtrauktomis į sąrašą vynuogienojų rūšių, iš kurių gali būti gaminami visi rūšiniai vynai pkr., priskiriami 1987 m. kovo 16 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 822/87 dėl bendro vyno rinkos organizavimo [10] 13 straipsnyje nurodytoms rekomenduojamoms ir patvirtintoms kategorijoms;
b) ir kuriuose derlius iš hektaro yra mažesnis už valstybės narės nustatytą aukščiausią limitą, išreikštą vynuogių, vynuogių misos arba vyno kiekiais, laikantis 1987 m. kovo 16 d. Tarybos reglamento, nustatančio specialias nuostatas, susijusias su rūšiniais vynais, pagamintais konkrečiuose regionuose [11], 11 straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Pagalbos dydis gali būti iki 400 ekiu už hektarą. Nuo 1997-1998 vyno metų pagalba suteikiama tik gamintojų grupėms ir organizacijoms, inicijuojančioms priemonę, skirtą pagerinti vynų, gaminamų pagal kompetentingų institucijų patvirtintą programą, kokybę; programą visų pirma sudaro priemonės, skirtos pagerinti vyno fermentavimosi, saugojimo ir prekybos sąlygas.
3. Reglamento (EEB) Nr. 822/87 32, 34, 38, 39, 41, 42 ir 46 straipsniai ir 1988 m. gegužės 24 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1442/88 dėl priemokų už nuolatinį vyno auginimo plotų atsisakymą suteikimo 1988/1989-1995/1996 vyno metams [12] netaikomi plotams arba produktams gautiems iš plotų, kuriems mokama šio straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba.
4. Prireikus, šio straipsnio taikymo išsamios taisyklės priimamos pagal Reglamento (EEB) Nr. 822/87 83 straipsnyje nustatytą tvarką. Visų pirma, šios taisyklės yra susijusios su šio straipsnio 2 dalyje nurodytos programos taikymo sąlygomis ir nuostatomis dėl kontrolės.
10 straipsnis
1. Pagalba suteikiama už vietinės gamybos tradicinių rūšinių likerinių vynų brandinimą, kurį sudaro netrumpesnis kaip dviejų metų brandinimo laikotarpis. Pagalba mokama antrais brandinimo metais, už nedidesnį kaip 40000 hl kiekį per metus.
Pagalbos dydis per dieną sudaro 0,02 ekiu/hl.
2. Prireikus, šio straipsnio taikymo išsamios taisyklės priimamos pagal Reglamento (EEB) Nr. 822/87 83 straipsnyje nustatytą tvarką.
11 straipsnis
1. Vienodo dydžio pagalba už hektarą teikiama už alyvmedžių giraičių priežiūrą tradicinėse alyvmedžių auginimo zonose, jei alyvmedžių giraitės yra laikomos ir prižiūrimos taip, kad būtų geros gamybos sąlygos.
Pagalbos dydis sudaro 120 ekiu už hektarą.
2. Šio straipsnio taikymo išsamios taisyklės priimamos pagal 1966 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamento Nr. 136/66/EEB dėl bendro aliejų ir riebalų rinkos organizavimo sukūrimo [13] 38 straipsnyje nustatytą tvarką. Visų pirma, šios taisyklės nustato šio straipsnio 1 dalyje nurodytų pagalbos susitarimų taikymo sąlygas, alyvmedžių giraičių tinkamos priežiūros sąlygas ir kontrolės nuostatas.
12 straipsnis
1. Pagalba suteikiama už Egėjo jūros saloms būdingo kokybiško medaus, kuriame yra didelė dalis čiobrelių medaus, gamybą.
Pagalba mokama remiantis registruotų dirbančių avilių skaičiumi pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1360/78 pripažintiems medaus gamintojams, kurie įsipareigoja įgyvendinti metines iniciatyvines programas, skirtas pagerinti kokybiško medaus prekybos ir rėmimo sąlygas.
Pagalbos dydis sudaro 10 ekiu už kiekvieną registruotą dirbantį avilį per metus.
2. Siekiant sukurti ir pripažinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytas grupes, daugiausia dviejų metų pereinamąjį laikotarpį pagalba mokama visiems bičių augintojams, laikantiems bent 10 medų gaminančių avilių.
Šiuo konkrečiu atveju pagalbos dydis sudaro 7 ekiu už registruotą dirbantį avilį.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta pagalba suteikiama atitinkamai iki 50000 ir 100000 avilių per metus.
4. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės, taip pat ir nuostatos dėl kontrolės, jei reikia, priimamos laikantis 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2771/75 dėl bendro kiaušinių rinkos organizavimo [14] 17 straipsnyje nustatytos tvarkos.
III DALIS Struktūrinėms priemonėms taikytinos leidžiančios nukrypti nuostatos
13 straipsnis
1. Nepaisant 1991 m. liepos 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2328/91 dėl žemės ūkio struktūrų efektyvumo gerinimo [15] 5, 6, 7, 10 ir 19 straipsnių, investicinė pagalba žemės ūkiams aptariamose Egėjo jūros salose suteikiama pagal šias sąlygas:
a) nepaisant 5 straipsnio 1 dalies a punkto, pirmiau minėto reglamento 5-9 straipsniuose nustatyta investicinės pagalbos sistema aptariamose Egėjo jūros salose gali būti taikoma ūkininkams, kurių pagrindinis užsiėmimas nėra ūkininkavimas, tačiau kurie bent 25 % visų savo pajamų gauna iš ūkininkavimo ūkyje ir kurių ūkiui nereikia daugiau kaip vieno maksimalaus darbo vieneto ekvivalento, jei numatytos investicijos nesiekia 25000 ekiu. Išskyrus vietinius delikatesus, visi pagaminti maisto produktai turi būti suvartojami vietoje;
b) taikomas leidimas vesti 5 straipsnio 1 dalies d punkte nustatytas supaprastintas sąskaitas;
c) 6 straipsnio 4 dalyje nustatytos sąlygos netaikomos kiaulių auginimui šeimos ūkiuose; tačiau minėtos straipsnio dalies paskutiniame papunktyje nurodyta sąlyga, kad įvykdžius planą, bent 35 % kiaulių suvartoto pašaro kiekio ekvivalentas gali būti pagamintas ūkyje, pakeičiamas į 10 %;
d) 6 straipsnio 6 dalyje nurodytas draudimas dėl kiaušinių ir paukštienos gamybos šeimos ūkiams netaikomas;
e) nepaisant 7 straipsnio 2 dalies a ir b punktų, didžiausia investicinės pagalbos vertė sudaro 55 %, nepriklausomai nuo to, ar investicijos daromos į ilgalaikį turtą, ar ne.
c, d ir e punktų nuostatos taikomos tik tada, jei gyvulininkystės gamyba vykdoma laikantis gyvūnų gerovės ir aplinkos apsaugos reikalavimų, ir su sąlyga, kad produkcija būtų skiriama aptariamų salų vidaus rinkai.
2. Jei įsikuria jauni ūkininkai, Reglamento (EEB) Nr. 2328/91 10 straipsnio 1 dalies paskutinėje įtraukoje nustatyta sąlyga netaikoma.
3. Nepaisant Reglamento (EEB) Nr. 2328/91 19 straipsnio 1 dalies a punkto, minėto reglamento 17 straipsnyje nurodytos kompensacinės išmokos dydis galvijų ūkiams gali būti padidintas iki 180,5 ekiu už gyvulį, tačiau maksimalus išmokos dydis ūkiui 1993 m. negali būti didesnis kaip 3540 ekiu, šį dydį patikslinant Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 [16] 29 straipsnyje nustatyta tvarka.
4. Nepaisant 19 straipsnio 1 dalies b punkto iii papunkčio, Reglamento (EEB) Nr. 2328/91 17 straipsnyje nurodyta kompensacinė išmoka salose gali būti suteikiama visiems pasėliams, jei jie auginami pagal aplinkos apsaugos reikalavimus ir neviršijant 3540 ekiu sumos vienam ūkiui 1993 m., šį dydį patikslinant Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 29 straipsnyje nustatyta tvarka.
Be to, skaičiuojant kompensacinę išmoką visose 1975 m. balandžio 28 d. Tarybos direktyvos 75/268/EEB dėl kalnų ir kalvų ūkininkavimo tam tikruose mažiau palankiuose rajonuose [17] 3 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodyto regiono vietose, gali būti atsižvelgta į karves, kurių pienas skiriamas regiono vidaus rinkai, daugiausia iki 20 gyvulių vienetų.
5. Laikydamasi Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88 29 straipsnyje nustatytos tvarkos Komisija:
a) priima šio straipsnio taikymo sąlygas;
b) pagrįstu kompetentingų institucijų prašymu gali dėl mažųjų salų priimti sprendimą taikyti minėto reglamento 17 straipsnio 3 dalies antros įtraukos išlygas, kad galėtų leisti padidinti Bendrijos finansavimo lygį virš ribos, nustatytos investicijoms į tam tikrus žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos sektorius, skirtoms pagerinti gyventojų gyvenimo lygį.
IV DALIS Baigiamosios nuostatos
14 straipsnis
Šio reglamento I ir II antraštinėse dalyse nustatytos priemonės yra intervencinės priemonės, skirtos žemės ūkio rinkoms stabilizuoti pagal 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo [18] 3 straipsnio 1 dalį.
15 straipsnis
1. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šiame reglamente nustatytų priemonių įgyvendinimo metinę ataskaitą kartu su pasiūlymais, jei reikia, dėl pakeitimo priemonių, kurių gali reikėti siekiant šio reglamento tikslų.
2. Konkrečių tiekimo priemonių taikymo trečių metų pabaigoje Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ekonominės situacijos Egėjo jūros salose bendrąją ataskaitą, parodančią pagal šį reglamentą naudotų priemonių poveikį.
Atsižvelgdama į ataskaitos išvadas Komisija pateikia, jei būtina, atitinkamus pakeitimus, taip pat ir tam tikros pagalbos lygio ir (arba) laikinų limitų nustatymo sumažinimą, jei tam yra priežasčių.
16 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1993 m. liepos 19 d.