Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/35/EB
1994 m. birželio 30d.
dėl maisto produktuose naudojamų saldiklių
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100 a straipsnį,
atsižvelgdami į 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/107/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto priedus, kuriuos leidžiama naudoti žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose, suderinimo [1] ir ypač į jos 3 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [2],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
pasikonsultavę su Maisto produktų moksliniu komitetu,
laikydamiesi Sutarties [4] 189 b straipsnyje nustatytos tvarkos,
kadangi skirtingi nacionalinės teisės aktai, susiję su saldikliais ir jų naudojimo sąlygomis, trukdo maisto produktų laisvam judėjimui; kadangi tai gali sudaryti sąlygas nesąžiningai konkurencijai;
kadangi poreikis apsaugoti ir informuoti vartotoją turėtų būti pagrindinis rūpestis sukurti saldiklių ir jų naudojimo sąlygų taisykles;
kadangi atsižvelgiant į naujausią mokslo ir toksikologijos informaciją, šias medžiagas galima leisti naudoti tik tam tikruose produktuose bei laikantis tam tikrų jų naudojimo sąlygų;
kadangi ši direktyva neturi įtakos taisyklėms, susijusioms su kitomis šioje direktyvoje pateikiamų medžiagų savybėmis, išskyrus saldinimą;
kadangi skirtų pakeisti cukrų saldiklių naudojimas yra leidžiamas gaminant žemos energinės vertės maistą, nesukeliančius karieso maisto produktus arba maistą be cukraus priedų tam, kad pakeitus cukrų saldikliu pailgėtų jų laikymo laikas, bei gaminant dietinius produktus,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Ši direktyva yra konkreti bendrosios direktyvos dalis, kaip apibrėžta Direktyvos 89/107/EEB 3 straipsnyje.
2. Ši direktyva yra taikoma maisto priedams, toliau - saldikliai, kurie yra naudojami:
- maisto produktams suteikti saldų skonį,
- kaip saldikliai, skirti pasaldinti maistą valgant.
3. Šioje direktyvoje sąvokos"be cukraus priedų" ir "žemos energinės vertės" trečiajame priedo stulpelyje yra apibūdinamos taip:
- "be cukraus priedų": be papildomų monosacharidų arba disacharidų, arba be jokių kitų maisto saldinimui naudojamų medžiagų,
- "žemos energinės vertės": energijos vertė sumažinta mažiausiai 30 % lyginant su pirminiu maisto produktu arba panašiu produktu.
4. Ši direktyva netaikoma maisto produktams, turintiems saldinimo savybių.
2 straipsnis
1. Tik priede išvardyti saldikliai gali būti pateikiami į rinką siekiant juos:
- parduoti galutiniam vartotojui
arba
- naudoti maisto produktų gamyboje.
2. Pirmos straipsnio dalies antroje įtraukoje nurodyti saldikliai gali būti naudojami tik priede išvardytų maisto produktų gamybai, laikantis ten nurodytų sąlygų.
3. Išskyrus konkrečius atvejus, kai saldikliai negali būti naudojami kūdikių arba mažų vaikų maistui gaminti, kaip nurodoma Direktyvoje 89/398/EEB [5].
4. Priede pateikti didžiausi naudotini kiekiai nurodomi gataviems maisto produktams, paruoštiems pagal vartojimo instrukcijas.
3 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma nepažeidžiant konkrečių direktyvų, leidžiančių priede išvardytus maisto priedus naudoti kitais nei saldinimo tikslais.
2. Ši direktyva taip pat taikoma nepažeidžiant Bendrijos nuostatų, reguliuojančių maisto produktų sudėtį ir rūšį.
4 straipsnis
Jei išsiskiria nuomonės dėl saldiklių naudojimo pagal šios direktyvos sąlygas konkrečiuose maisto produktuose, pagal 7 straipsnyje nustatytą tvarką gali būti nusprendžiama, ar tas produktas turi būti laikomas priklausančiu vienai iš priedo trečiajame stulpelyje pateiktų kategorijų.
5 straipsnis
1. Saldiklio, skirto pasaldinti maistą valgant, prekybiniame aprašyme turi būti pateikiamas terminas"saldiklio sudėtyje yra…" nurodant saldiklio sudėtyje esančios saldinančiosios medžiagos (-ų) pavadinimą (-us).
2. Etiketėje ant saldiklio, skirto pasaldinti maistą valgant, savo sudėtyje turinčio poliolio ir (arba) aspartamo, turi būti nurodomi šie perspėjimai:
- poliolis:"vartojimas dideliais kiekiais gali laisvinti vidurius",
- aspartamas:"turi fenilalanino šaltinį".
6 straipsnis
Nuostatos dėl:
- detalių, kurios turi būti pateikiamos ant savo sudėtyje saldiklių turinčių maisto produktų etikečių, kad būtų aišku, ar jų yra produkto sudėtyje,
- perspėjimų apie konkrečių saldiklių buvimą maisto produktuose,
yra priimamos remiantis 7 straipsnyje nurodyta tvarka dar nesibaigus terminui, nustatytam 9 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje.
7 straipsnis
1. Kai reikia laikytis šiame straipsnyje nurodytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu perduoda klausimą svarstyti Maisto produktų nuolatiniam komitetui (toliau - Komitetas).
2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė pareiškiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jei jos atitinka Komiteto nuomonę.
b) Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo to dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.
8 straipsnis
1. Per trejus metus nuo šios direktyvos priėmimo, remdamosi Direktyvos 89/107/EEB II priedo 4 punkto bendraisiais kriterijais, valstybės narės sudaro vartotojų nuomonių tyrimo sistemą, kuri prižiūrėtų saldiklių suvartojimą.
Šios priežiūros sistemos detalės yra derinamos pagal 7 straipsnyje pateiktą tvarką.
2. Komisija per penkerius metus nuo šios direktyvos priėmimo pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą, pagrįstą informacija, gauta taikant priežiūros sistemą, minėtą pirmoje straipsnio dalyje, apie pasikeitimus saldiklių rinkoje, vartojimo lygius ir ar esama tolesnio poreikio apriboti vartojimo sąlygas, įskaitant ir vartotojams skirtus atitinkamus perspėjimus, kad būtų užtikrinama, jog neviršijama leistina dienos norma. Jei reikalinga, prie pranešimo pridedami šios direktyvos pataisymo pasiūlymai.
9 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus, ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1995 m. gruodžio 31d., įgyvendina šią direktyvą šiomis priemonėmis:
- leidžiama ne vėliau kaip nuo 1995 m. gruodžio 31 d. prekiauti ir vartoti produktus, atitinkančius šią direktyvą,
- draudžiama nuo 1996 m. birželio 30 d. prekiauti ir vartoti produktus, neatitinkančius šios direktyvos; šios direktyvos reikalavimų neatitinkantys produktai, pateikti į rinką arba pažymėti etiketėmis iki tos datos, gali būti pardavinėjami, kol pasibaigs jų atsargos.
Apie tai valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai.
2. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
10 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
11 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1994 m. birželio 30 d.