Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2509/2000
2000 m. lapkričio 15 d.
nustatantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 104/2000 dėl finansinės kompensacijos suteikimo už tam tikrų žuvininkystės produktų pašalinimą iš rinkos išsamias taikymo taisykles
EUROPOS SĄJUNGOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 104/2000 dėl žuvininkystės ir akvakultūros produktų bendro rinkos organizavimo [1], ypač į jo 21 straipsnio 8 dalį,
kadangi:
(1) Reglamente (EB) Nr. 104/2000, kuris panaikino Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3759/92 [2], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2792/1999 [3], įsigaliosiančiu nuo 2001 m. sausio 1 d., nustatyta, kad valstybės narės finansinę kompensaciją turi skirti gamintojų organizacijoms, kurios iš rinkos pašalina tam tikrus produktus. Tame reglamente buvo patikslinti finansinių kompensacijų lygiai ir panaikinta išskirtinėmis aplinkybėmis skiriama speciali finansinė kompensacija. Šiuo metu tikslinga įgyvendinti Reglamente (EB) Nr. 104/2000 nustatytą programą priimant išsamias taisykles ir panaikinant šios srities įgyvendinimo reglamentą, t. y. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 3902/92 [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1338/95 [5].
(2) 1996 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2406/96, nustatančio bendrus prekybos standartus tam tikriems žuvininkystės produktams [6], 6 straipsnio 1 dalyje su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 323/97 [7], nustatoma, kad "B" kategorijai priskirtiems produktams pagal bendro rinkos organizavimo intervencijos mechanizmus negalima skirti finansinės paramos. Atsižvelgiant į tai, kad finansinę kompensaciją už Reglamento (EB) Nr. 104/2000 21 straipsnyje nustatytus produktų pašalinimus iš rinkos galima skirti tik "Aukščiausios kategorijos" ir "A" kokybės produktams, apskaičiuojant kiekius, už kuriuos galima skirti tą finansinę kompensaciją, turėtų būti remiamasi tų kategorijų produktais.
(3) Siekiant, kad būtų skatinama kuo aktyviau imtis rinką stabilizuojančių veiksmų, gamintojų organizacijoms, kurios per visus žvejybos metus nesilaiko Bendrijos nustatytos produktų pašalinimo iš rinkos kainos, neturėtų būti suteikiama teisė gauti finansinę kompensaciją.
(4) Siekiant, kad būtų užtikrintos normalios gamintojų organizacijų konkurencijos sąlygos, būtina apibrėžti Reglamento (EB) Nr. 104/2000 21 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytos kainos leistino nukrypimo dydžio taikymo reikalavimus. Leistinas kainos nukrypimo dydžio taikymas turi būti tinkamai paskelbtas, siekiant, kad būtų užtikrintas rinkos skaidrumas.
(5) Per bet kokią pardavimo operaciją paklausa gali keistis, produktų neturėtų būti įmanoma pašalinti iš rinkos tol, kol jie nėra pateikiami parduoti. Finansinė kompensacija turėtų būti skiriama tik už tuos produktus, kurie įprastu būdu buvo pateikti parduoti ir kuriems nebuvo surastas pirkėjas už Bendrijos nustatytą produktų pašalinimo iš rinkos kainą.
(6) Finansinė kompensacija turi būti neabejotinai nesuteikiama už žuvį, kuriai buvo taikyti Reglamento (EB) Nr. 104/2000 23 straipsnyje nustatyti pagalbos perkėlimai.
(7) Pagrindinis kainą nustatantis veiksnys ir svariausias rinkos stabilizavimo elementas - tai nuolatinis Reglamento (EB) Nr. 104/2000 2 straipsnyje nurodytų bendrų prekybos standartų laikymasis. Dėl to turėtų būti nustatyta, kad finansinė kompensacija už kiekius, už kuriuos ją galima skirti, būtų skiriama tada, jeigu visi per žvejybos metus gamintojų organizacijų arba jų narių parduoti pateikiami atitinkamo produkto kiekiai atitinka standartus.
(8) Finansinės kompensacijos negalima išmokėti iki žvejybos metų pabaigos. Siekiant palengvinti gamintojų organizacijų veiklą, turėtų būti nustatyta, kad yra leidžiama skirti avansą, jeigu pateikiamas užstatas. Turėtų būti nustatomos finansinės kompensacijos avanso apskaičiavimo ir privalomo pateikti užstato taisyklės.
(9) 2000 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1925/2000, nustatantis valiutų keitimo kursams atliekamas operacijas, taikomas apskaičiuojant Reglamente (EB) Nr. 104/2000 dėl bendro žuvininkystės ir akvakultūros produktų rinkos organizavimo, numatytais mechanizmais nustatomas tam tikras sumas [8], apibūdina valiutų keitimo kursui, kuris turi būti taikomas finansinei kompensacijai apskaičiuoti, atliekamą operaciją. Tas valiutųkeitimo kursas taip pat turėtų būti taikomas finansinės kompensacijos avansams apskaičiuoti.
(10) Finansinė kompensacija taip pat turėtų būti teikiama už žuvį, kurią gamintojų organizacijos arba jų nariai pateikia parduoti arba pašalina iš rinkos kitose valstybėse narėse. Kitos valstybės narės, kurioje žuvis buvo pateikta parduoti ir pašalinta iš rinkos arba perkelta į kitus metus, institucijos turėtų išduoti patvirtinamąjį dokumentą ir atsiųsti jo kopiją.
(11) Žvejybos laivą galima identifikuoti lengviau ir tiksliau, jeigu nurodomas žvejybos laivų rejestre jam suteiktas identifikavimo numeris, o ne laivo pavadinimas. Sertifikatas, kuris turi būti išduodamas laimikį iškrovus kitoje valstybėje narėje, turėtų būti pakeistas taip, kad iš gamintojų organizacijų būtų reikalaujama nurodyti žvejybos vidaus laivų rejestre laivui suteiktą identifikavimo numerį.
(12) Visos valstybės narės turėtų įdiegti kontrolės sistemą, kad būtų galima patikrinti, ar paraiškose dėl finansinės kompensacijos nurodomi skaičiai iš tikrųjų atitinka pateiktus parduoti ir iš rinkos pašalintus kiekius. Komisijai turėtų būti pranešama apie tas kontrolės sistemas, siekiant, kad būtų užtikrintas tinkamas teisės aktų laikymasis.
(13) Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Žvejybos produktų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Produktų kiekiai, už kuriuos pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000 21 straipsnio 3 dalies a punktą galima teikti finansinę kompensaciją, apskaičiuojami atsižvelgiant į kiekius, kurie pagal to reglamento 2 straipsnyje nustatytus prekybos standartus buvo priskirti tik "Aukščiausios kategorijos" ir "A" kokybei.
2 straipsnis
1. Finansinė kompensacija gamintojų organizacijoms teikiama tada, jeigu nuo pirmo produktų pateikimo parduoti pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000 21 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose nustatytas sąlygas per visus žvejybos metus jos taiko pašalinimo iš Bendrijos rinkos kainą ir užtikrina, kad jų nariai laikysis tos kainos.
2. Jeigu tam tikroje teritorijoje įsisteigusios gamintojų organizacijos, taikydamos Reglamento (EB) Nr. 104/2000 21 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą leistiną nukrypimo dydį, tai pačiai produktų kategorijai nustatytų skirtingus pašalinimo iš rinkos kainos lygius, kiekviena iš tų organizacijų gali priimti toje pačioje teritorijoje kitos gamintojų organizacijos nustatytą kainos lygį, kuris įsigalioja nuo jo taikymo datos ir galioja atitinkamą laikotarpį;
3. Pašalinimo iš rinkos kainos lygis, kurį gamintojų organizacija nustato naudodama leistiną nukrypimo dydį, taikoma visiems tos organizacijos arba jos narių pateikiamiems parduoti kiekiams, įskaitant tuos kiekius, kurie pateikiami parduoti už organizacijos veiklos teritorijos ribų.
Tačiau kiekviena ne savo veiklos teritorijoje produktus parduodanti gamintojų organizacija arba vienas iš jos narių atskirą pašalinimo iš rinkos kainos lygį, kuris neturi būti mažesnis už kainos lygį atitinkamoje zonoje, arba vieną iš priimtųjų lygių gali taikyti po to, kai leistiną nukrypimo dydį taiko toje teritorijoje įsisteigusi gamintojų organizacija.
4. Į pašalinimo iš rinkos kainą neįtraukiamos po produktų iškrovimo patiriamos išlaidos, išskyrus transporto išlaidas, neišvengiamas dėl aukciono arba parduodant prieplaukos teritorijoje.
3 straipsnis
1. Bet kuri gamintojų organizacija, taikanti leistiną nukrypimo dydį Bendrijos pašalinimo iš rinkos kainai, praneša valstybės narės, kuri yra ją pripažinusi, atsakingoms institucijoms bent prieš dvi dienas iki jo taikymo apie pašalinimo iš rinkos kainos lygį, nustatytą kiekvienai produktų kategorijai visose tos organizacijos veiklos teritorijos dalyse.
Jeigu gamintojų organizacija numato keisti leistino nukrypimo dydžio taikymo laikotarpį arba pašalinimo iš rinkos kainos lygį ar ketina pasinaudoti 2 straipsnio 2 dalyje nustatyta galimybe, atsakingoms institucijoms apie tai ji praneša bent prieš dvi darbo dienas iki savo sprendimo įgyvendinimo pradžios.
Visi šioje dalyje nurodyti sprendimai taikomi bent penkias darbo dienas.
2. Atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos užtikrina, kad visa pagal šio straipsnio 1 dalį perduodama informacija nedelsiant būtų skelbiama regione įprastais būdais ir laikantis jo papročių.
3. Nukrypstant nuo Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71 [9] ir šiame reglamente, šeštadieniai, sekmadieniai ir valstybės šventės laikomos darbo dienomis, jeigu pateikiama pardavimui pagal 4 straipsnio 1 dalies c punktą.
4 straipsnis
1. Iš rinkos pašalinami kiekiai laikomi kiekiais, už kuriuos galima teikti finansinę kompensaciją, tik tada, jeigu:
a) juos sužvejojo gamintojų organizacijos narys;
b) juos pateikia parduoti:
i) per gamintojų organizaciją arba
ii) narys pagal bendras taisykles, kurias pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000 5 straipsnio 1 dalį yra nustačiusi gamintojų organizacija;
c) iki pašalinimo iš rinkos tie kiekiai buvo pateikti parduoti visoms suinteresuotoms šalims regione įprastu prieinamu būdu ir pagal to regiono papročius bei parduodant buvo nustatyta, kad tiems kiekiams nebuvo surastas pirkėjas už pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000 21 straipsnio 1 dalies a punktą nustatytą kainą;
d) už tuos kiekius nebuvo prašoma jokios Reglamento (EB) Nr. 104/2000 23 straipsnyje už perkėlimus nurodytos pagalbos ir tokia pagalba nebuvo už juos skirta.
2. Finansinė kompensacija už pagal šio straipsnio 1 dalį tinkamus kiekius teikiama tada, jeigu atitinkamo produkto arba produktų grupės visi parduoti pateikiami kiekiai, kuriuos per žvejybos metus pateikia gamintojų organizacija arba jos nariai, iš anksto buvo suklasifikuoti pagal Reglamento (EB) Nr. 104/2000 2 straipsnį nustatytus prekybos standartus.
5 straipsnis
1. Pateikusioms paraišką gamintojų organizacijoms finansinė kompensacija išmokama pasibaigus žvejybos metams.
2. Gamintojų organizacijos paraiškas dėl finansinės kompensacijos išmokėjimo ne vėliau kaip po keturių mėnesių nuo žvejybos metų pabaigos įteikia valstybių narių atsakingoms institucijoms.
3. Nacionalinės institucijos finansinę kompensaciją išmoka ne vėliau kaip po aštuonių mėnesių nuo žvejybos metų pabaigos.
Kiekviena valstybė narė kitoms valstybėms narėms ir Komisijai praneša už finansinės kompensacijos teikimą atsakingos institucijos pavadinimą ir adresą.
6 straipsnis
Valstybė narė, gavusi atitinkamos gamintojų organizacijos paraišką, kiekvieną mėnesį išmoka finansinės kompensacijos avansą, jeigu pareiškėjas pateikia užstatą, kuris yra lygus 105 % avanso sumos.
Avansas apskaičiuojamas pagal I priede nustatytą metodą.
7 straipsnis
Jeigu gamintojų organizacija arba vienas iš jos narių savo produktus pateikia parduoti ne ją pripažinusioje, o kitoje valstybėje narėje, gavusi paraišką pirmosios valstybės narės atsakinga institucija atitinkamai organizacijai arba jos nariui nedelsdama išduoda sertifikatą pagal II priede nustatytą pavyzdį ir už finansinės kompensacijos teikimą kitoje valstybėje narėje atsakingai institucijai oficialiais būdais kartu nusiunčia to sertifikato kopiją.
Paraiškos, kad būtų išduodamas sertifikatas, atitinkamai institucijai įteikiamos nedelsiant po to, kai produktai pateikiami parduoti.
8 straipsnis
1. Valstybės narės įdiegia kontrolės sistemą, kad būtų galima patikrinti, ar paraiškose dėl išmokėjimo pateikiama informacija atitinka kiekius, kuriuos atitinkama gamintojų organizacija iš tikrųjų pateikė parduoti arba pašalino iš rinkos.
2. Valstybės narės apie priemones, kurių jos imasi pagal šio straipsnio 1 dalį, nedelsdamos praneša Komisijai, kai tik tos priemonės priimamos, ir bet kokiu atveju iki 2001 m. sausio 31 d.
Valstybės narės apie toje srityje, kuriai taikoma šio straipsnio 1 dalis, galiojančias priemones praneša Komisijai iki 2001 m. sausio 31 d.
9 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 3902/92 yra panaikinamas.
10 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2001 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2000 m. lapkričio 15 d.