KOMISIJOS SPRENDIMAS
2010 m. vasario 2 d.
dėl kai kurių Belgijos, Vokietijos, Maltos, Portugalijos ir Rumunijos mokėjimo agentūrų 2008 finansinių metų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimo
(pranešta dokumentu Nr. C(2010) 465)
(Tekstas autentiškas tik olandų, prancūzų, vokiečių, maltiečių, portugalų ir rumunų kalbomis)
(2010/56/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (1), ypač į jo 30 straipsnį ir 32 straipsnio 8 dalį,
pasikonsultavusi su Žemės ūkio fondų komitetu,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimu 2009/367/EB (2) buvo patvirtintos visų mokėjimo agentūrų, išskyrus Belgijos mokėjimo agentūrą ALV, Vokietijos mokėjimo agentūrą „Baden-Württemberg“ Graikijos mokėjimo agentūrą OPEKEPE, Italijos mokėjimo agentūrą ARBEA, Maltos mokėjimo agentūrą MRRA, Portugalijos mokėjimo agentūrą IFAP ir Rumunijos mokėjimo agentūrą PIAA, 2008 finansinių metų sąskaitos.
(2)
Gavusi naujos informacijos ir atlikusi papildomus patikrinimus, dabar Komisija gali priimti sprendimą dėl Belgijos mokėjimo agentūros ALV, Vokietijos mokėjimo agentūros „Baden-Württemberg“, Maltos mokėjimo agentūros MRRA, Portugalijos mokėjimo agentūros IFAP ir Rumunijos mokėjimo agentūros PIAA pateiktų sąskaitų išsamumo, tikslumo ir teisingumo.
(3)
Komisijos reglamento (EB) Nr. 885/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (3), 10 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta, kad, remiantis to paties reglamento 10 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje minimu sprendimu dėl sąskaitų patvirtinimo, iš kiekvienos valstybės narės susigrąžintinos arba jai mokėtinos sumos nustatomos išskaičiuojant konkrečiais (t. y. 2008-aisiais) finansiniais metais išmokėtus avansus iš pagal 1 dalį tiems patiems finansiniams metams pripažintų išlaidų. Šios sumos turi būti išskaičiuotos iš avansų arba priskaičiuotos prie avansų, susijusių su išlaidomis, patirtomis nuo antrojo mėnesio po to, kai buvo priimtas sprendimas dėl sąskaitų patvirtinimo.
(4)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, jeigu išieškojimas neatliekamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo per pirminį administracinį ar teisminį nagrinėjimą arba per aštuonerius metus, kai ieškinys dėl išieškojimo pateiktas nacionaliniams teismams, 50 % finansinių padarinių dėl neišieškotų sumų atlygina atitinkama valstybė narė, o kiti 50 % atlyginami iš Bendrijos biudžeto. Minėto reglamento 32 straipsnio 3 dalimi valstybės narės įpareigojamos kartu su metinėmis sąskaitomis Komisijai pateikti dėl pažeidimų pradėtų išieškojimo procedūrų suvestinę ataskaitą. Reglamente (EB) Nr. 885/2006 nustatytos išsamios valstybių narių įsipareigojimo pranešti apie išieškotinas sumas taikymo taisyklės. Minėto reglamento III priede pateikta pavyzdinė lentelė, kurią valstybės narės turėjo pateikti 2009 m. Remdamasi valstybių narių užpildytomis lentelėmis, Komisija turėtų priimti sprendimą dėl atitinkamai per daugiau kaip ketverius ar aštuonerius metus neišieškotų sumų kilusių finansinių padarinių. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 8 dalį.
(5)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 6 dalį valstybės narės gali nuspręsti nebetęsti išieškojimo. Tokį sprendimą jos gali priimti tik tais atvejais, kai padarytų ir numatomų padaryti išieškojimo išlaidų suma viršija sumą, kuri turi būti išieškota, arba kai išieškoti neįmanoma dėl skolininko ar už pažeidimą teisiškai atsakingų asmenų nemokumo, nustatyto ir pripažinto pagal nacionalinės teisės aktus. Jei toks sprendimas priimamas per ketverius metus nuo pažeidimo nustatymo per pirminį administracinį ar teisminį nagrinėjimą arba per aštuonerius metus, kai ieškinys dėl išieškojimo pateiktas nacionaliniams teismams, 100 % finansinių padarinių dėl neišieškotų sumų turėtų būti padengta iš Bendrijos biudžeto. Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 3 dalyje minimoje suvestinėje ataskaitoje nurodomos sumos, kurių išieškojimo valstybės narės nusprendė nebetęsti, ir tokio sprendimo priežastys. Tų sumų atitinkamoms valstybėms narėms atlyginti nereikia, todėl jos padengiamos iš Bendrijos biudžeto. Šis sprendimas neturi poveikio būsimiems atitikties sprendimams pagal minėto reglamento 32 straipsnio 8 dalį.
(6)
Patvirtindama atitinkamų mokėjimo agentūrų sąskaitas, Komisija privalo atsižvelgti į iš atitinkamų valstybių narių jau atskaitytas sumas remiantis Sprendimu 2009/367/EB.
(7)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnio 2 dalimi, šiuo sprendimu nepažeidžiamos Komisijos vėliau priimtų sprendimų nuostatos, pagal kurias Bendrija nefinansuoja išlaidų, patirtų nesilaikant Bendrijos taisyklių,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šiuo sprendimu patvirtinamos Belgijos mokėjimo agentūros ALV, Vokietijos mokėjimo agentūros „Baden-Württemberg“, Maltos mokėjimo agentūros MRRA, Portugalijos mokėjimo agentūros IFAP ir Rumunijos mokėjimo agentūros PIAA 2008 finansinių metų sąskaitos, susijusios su išlaidomis, kurios finansuojamos Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis.
Pagal šį sprendimą iš kiekvienos atitinkamos valstybės narės susigrąžintinos arba joms mokėtinos sumos, įskaitant sumas, atsirandančias taikant Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalį, yra nustatytos priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Belgijos Karalystei, Vokietijos Federacinei Respublikai, Maltos Respublikai, Portugalijos Respublikai ir Rumunijai.
Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 2 d.