Tarybos direktyva 2001/112/EB
2001 m. gruodžio 20 d.
dėl žmonių maistui skirtų vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi:
(1) Atsižvelgiant į 1992 m. gruodžio 11-12 d. Edinburgo Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadas, patvirtintas 1993 m. gruodžio 10-11 d. Briuselyje įvykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadomis, reikėtų supaprastinti tam tikras maisto produktų vertikaliąsias direktyvas, kad būtų atsižvelgta tik į esminius reikalavimus, kuriuos turi atitikti produktai, kuriems jos yra taikomos, kad jie galėtų laisvai judėti vidaus rinkoje.
(2) 1993 m. rugsėjo 21 d. Tarybos direktyva 93/77/EEB dėl vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų [4] numatyta susisteminti su tais pačiais dalykais susijusią Direktyvą 75/726/EEB [5].
(3) Direktyvas 75/726/EEB ir 93/77/EEB pateisina tai, kad nacionalinių įstatymų, reglamentuojančių žmonėms vartoti skirtas vaisių sultis ir nektarus, skirtumai galėjo sukurti vartotojus klaidinančias nesąžiningos konkurencijos sąlygas ir taip tiesiogiai veikti bendrosios rinkos kūrimą bei veikimą.
(4) Dėl to minėtos direktyvos buvo skirtos bendrosioms taisyklėms, reglamentuojančioms šių produktų sudėtį, tradicinių aprašymų vartojimą, gamybos specifikacijas ir ženklinimą, numatyti siekiant užtikrinti jų laisvą judėjimą Bendrijoje.
(5) Siekiant aiškumo Direktyvai 93/77/EEB turėtų būti suteikta nauja forma, kad taisyklės, reglamentuojančios vaisių sulčių ir tam tikrų panašių produktų gamybos ir prekybos sąlygas, būtų prieinamesnės.
(6) Direktyva 93/77/EEB turėtų būti suderinta su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais, ypač susijusiais su ženklinimu, dažikliais, saldikliais ir kitais leistinais naudoti priedais.
(7) 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Europos Tarybos direktyva 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą etiketėmis, pateikimą ir reklamavimą, suderinimo [6], ypač jos 7 straipsnio 2 ir 5 dalių nuostatos turėtų būti taikomos laikantis tam tikrų reikalavimų. Kai produktas yra vaisių sulčių mišinys, vaisių sultys iš koncentrato ar vaisių nektaras, gaunamas tik iš vieno ar kelių koncentruotų produktų ar jų dalies, tai turėtų būti aiškiai nurodyta. Etiketėje pateikiamame sudedamųjų dalių sąraše nurodomi naudotų vaisių sulčių ir vaisių sulčių iš koncentrato pavadinimai.
(8) Atsižvelgiant į 1990 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvą 90/496/EEB dėl maisto produktų maistingumo ženklinimo etiketėmis [7], tam tikrose valstybėse narėse į šioje direktyvoje apibrėžtus produktus leidžiama dėti vitaminų. Tačiau negalima priimti sprendimo leisti tai daryti visoje Bendrijoje. Todėl valstybėms narėms suteikiama laisvė pačioms leisti arba uždrausti dėti vitaminų ir mineralinių medžiagų. Tačiau bet kuriuo atveju turi būti užtikrintas laisvas prekių judėjimas Bendrijoje, nes tai būtina laikantis Sutarties taisyklių ir principų.
(9) Pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytus subsidiarumo ir proporcingumo principus valstybės narės negali deramai pasiekti tikslo nustatyti minimų produktų bendruosius sąvokų apibrėžimus bei taisykles ir suderinti šias nuostatas su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais, todėl dėl šios direktyvos pobūdžio tai gali geriau padaryti pasiekti Bendrija. Šioje direktyvoje nenumatoma daugiau, nei būtina siekiant šio tikslo.
(10) Priemonės, būtinos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti priimamos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijai suteiktų įgaliojimų vykdymo tvarką [8].
(11) Siekdamos išvengti naujų kliūčių laisvam judėjimui, valstybės narės turėtų susilaikyti ir nepriimti minimiems produktams skirtų nacionalinių nuostatų, kurios nėra numatytos šioje direktyvoje,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Ši direktyva taikoma I priede apibūdintiems produktams.
2 straipsnis
Laikydamosi Direktyvos 90/496/EEB, valstybės narės gali leisti į šios direktyvos I priedo I dalyje apibrėžtus produktus dėti vitaminų ir mineralinių medžiagų.
3 straipsnis
I priede apibrėžtiems produktams Direktyva 2000/13/EB taikoma šiomis sąlygomis:
1) a) I priede išvardyti produktų pavadinimai taikomi tame priede nurodytiems produktams ir, nepažeidžiant b punkto, vartojami prekybos srityje tiems produktams apibūdinti.
b) Kaip alternatyva a punkte nurodytiems pavadinimams III priede pateikiamas konkrečių pavadinimų sąrašas. Šie pavadinimai gali būti vartojami III priede nurodytomis kalbomis ir apibrėžtomis sąlygomis.
2. Jei produktas pagamintas iš vienos rūšies vaisių, žodis "vaisių" keičiamas tos vaisių rūšies pavadinimu.
3. Produktų, pagamintų iš dviejų arba daugiau rūšių vaisių, išskyrus tuos atvejus, kai I priedo II.1 dalyje nustatytomis sąlygomis naudojamos citrinų sultys, pavadinimai turi būti papildyti naudotų vaisių sąrašu mažėjančia tvarka pagal naudotų vaisių sulčių arba tyrių tūrį. Jeigu produktai pagaminti iš trijų ar daugiau rūšių vaisių, vaisių pavadinimus galima pakeisti žodžiais "kelių rūšių vaisiai" ar panašia formuluote arba nurodyti naudotų vaisių rūšių skaičių.
4. Vaisių sulčių, kurios buvo pasaldintos cukrumi, prekinis pavadinimas turi būti papildytas žodžiu "pasaldintos" arba "pridėta cukraus" ir po šių žodžių turi būti nurodytas maksimalus pridedamo cukraus kiekis, apskaičiuotas sausosiomis medžiagomis ir išreikštas gramais viename litre.
5. I priedo 1 dalyje apibūdintų produktų pradinės struktūros atstatymas naudojant ypač tam būtinas medžiagas neįpareigoja etiketėse nurodyti tam tikslui naudotų sudedamųjų sąrašą.
Etiketėje būtina nurodyti, ar į vaisių sultis pridėta vaisių minkštimo ar plėvelinių skiltelių pertvarų, kaip nurodyta II priede.
6. Nepažeidžiant Direktyvos 2000/13/EB 7 straipsnio 2 ir 5 dalių nuostatų, vaisių sulčių mišiniams ir vaisių sultims iš koncentrato bei vaisių nektarui, gaunamam tik iš vieno ar kelių koncentruotų produktų ar jų dalies, etiketėje atitinkamai nurodoma: "pagamintos iš koncentrato (-ų)" arba "pagamintos iš dalies koncentrato (-ų)". Ši informacija pateikiama greta produkto pavadinimo, aiškiai įskaitomomis ir iš fono išsiskiriančiomis raidėmis.
7. Vaisių nektarų etiketėse nurodomas mažiausias vaisių sulčių, vaisių tyrės ar jų mišinio kiekis, įrašant: "Mažiausias vaisių kiekis: ne mažiau kaip … %". Ši informacija pateikiama tame pačiame matymo plote kaip ir produkto pavadinimas.
4 straipsnis
I priedo I dalies 2 punkte nurodytų koncentruotų vaisių sulčių, kurios nėra skirtos galutiniam vartotojui, etiketėje turi būti informacija apie pridėtą cukrų ir jo kiekį arba citrinų sultis arba rūgštingumą reguliuojančią medžiagą, leidžiamą naudoti 1995 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/2/EB dėl maisto priedų, išskyrus dažiklius ir saldiklius [9]. Ši nuoroda pateikiama ant pakuotės, prie pakuotės pritvirtintoje etiketėje arba lydimajame dokumente.
5 straipsnis
Valstybės narės nepriima jokių I priede apibrėžtiems produktams taikomų nacionalinių nuostatų, kurios nėra numatytos šioje direktyvoje.
6 straipsnis
Nepažeidžiant 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/107/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto priedus, kuriuos leidžiama naudoti žmonėms vartoti skirtuose maisto produktuose, suderinimo [10], gaminant I priedo I dalyje apibūdintus produktus, galima taikyti tik I priedo II dalyje nurodytą apdorojimą bei jame nurodytas medžiagas ir II priedo nuostatas atitinkančias žaliavas. Be to, vaisių nektarai turi atitikti IV priedo nuostatas.
7 straipsnis
Remiantis 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta reguliavimo tvarka, priimamos šios direktyvos įgyvendinimui būtinos priemonės, susijusios su:
- šios direktyvos derinimu su maisto produktams skirtais Bendrijos bendraisiais teisės aktais,
- derinimu atsižvelgiant į technikos pažangą.
8 straipsnis
1. Komisijai padeda Sprendimo 69/414/EEB [11] 1 straipsniu įkurtas Maisto produktų nuolatinis komitetas (toliau - Komitetas).
2. Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.
9 straipsnis
Direktyva 93/77/EEB panaikinama nuo 2003 m. liepos 12 d.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą.
10 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2003 m. liepos 12 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Priemonės taikomos taip, kad:
- nuo 2003 m. liepos 12 d. būtų leidžiama prekiauti I priede apibrėžtais produktais, jei jie atitinka šioje direktyvoje nustatytus sąvokų apibrėžimus bei taisykles,
- nuo 2004 m. liepos 12 d. būtų uždrausta prekiauti šios direktyvos neatitinkančiais produktais.
Tačiau leidžiama prekiauti šios direktyvos neatitinkančiais produktais, paženklintais iki 2004 m. liepos 12 d. pagal Direktyvą 93/77/EEB, kol baigsis jų atsargos.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
11 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
12 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2001 m. gruodžio 20 d.