Tarybos direktyva
1991 m. sausio 28 d.
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis
(91/68/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi darnus bendro avių ir ožkų rinkos organizavimo veikimas neduos lauktų rezultatų tol, kol Bendrijos vidaus prekybą varžo skirtingi valstybių narių sveikatos reikalavimai;
kadangi siekiant skatinti šią prekybą tokius skirtumus reikėtų pašalinti, o avių ir ožkų prekybai įvesti taisykles, apimančias visą Bendriją; kadangi tas tikslas taip pat padėtų užbaigti vienos bendros rinkos kūrimą;
kadangi tam, kad jos tiktų Bendrijos vidaus prekybai, avys ir ožkos turėtų atitikti tam tikrus gyvūnų sveikatos reikalavimus, nustatytus siekiant išvengti infekcinių arba užkrečiamųjų ligų plitimo;
kadangi gyvūnų sveikatos reikalavimai turėtų būti taikomi skirtingai, atsižvelgiant į prekybos tokiais gyvūnais tikslus;
kadangi įvairiose Bendrijos teritorijos vietose avių ir ožkų sveikata yra nevienoda; kadangi dėl to, kalbant apie tokios teritorijos dalis, turėtų būti nuoroda į "regionus", kurie apibrėžti 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/425/EEB [5];
kadangi tarp regionų, kuriuose gyvūnų sveikatos reikalavimai yra lygiaverčiai, neturi būti jokių prekybos kliūčių;
kadangi turėtų būti priimta nuostata, pagal kurią Komisija, atsižvelgusi į valstybės narės pasiekimus likviduojant tam tikras ligas, galėtų patvirtinti tam tikrus papildomus reikalavimus, kurie tačiau jokiu būdu neturėtų viršyti reikalavimų, taikomų tokioje valstybėje narėje;
kadangi, siekiant išvengti infekcinių arba užkrečiamųjų ligų plitimo, turėtų būti nustatyti gyvūnų vežimo į jų paskirties vietą reikalavimai;
kadangi, siekiant užtikrinti, kad bus laikomasi taikytinų reikalavimų, turėtų būti priimta nuostata dėl sveikatos sertifikato įvedimo, kuris būtų išduodamas oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo ir lydėtų avis ir ožkas tol, kol jos pasieks paskirties vietą;
kadangi tais atvejais, kai kalbama apie patikrinimų organizavimą ir vėlesnius patikrinimus, kuriuos turi atlikti valstybės narės, bei apie apsaugos priemones, kurių turi būti imamasi, reikėtų daryti nuorodą į bendrąsias taisykles, išdėstytas 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvoje 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą;
kadangi reikėtų priimti nuostatą, leidžiančią Komisijai atlikti savo patikrinimus;
kadangi reikėtų numatyti glaudaus ir veiksmingo bendradarbiavimo Veterinarijos nuolatiniame komitete tarp valstybių narių ir Komisijos tvarką,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Ši direktyva apibrėžia gyvūnų sveikatos reikalavimus, reglamentuojančius Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje taikomi Direktyvos 64/432/EEB 2 straipsnyje pateikti apibrėžimai, be to:
1) "skerstinos avys arba ožkos" - avys ir ožkos, kurios tiesiai arba per patvirtintą turgavietę ar surinkimo centrą vežamos į skerdyklą ir ten skerdžiamos, laikantis Direktyvos 64/432/EEB 6 straipsnyje išdėstytų reikalavimų;
2) "veislinės ir penimos avys arba ožkos" - avys ir ožkos, išskyrus nurodytas 1 punkte, kurias tiesiai arba per patvirtintą turgavietę ar surinkimo centrą planuojama vežti į paskirties vietą;
3) "ūkis" - ūkis, apibrėžtas Direktyvos 90/425/EEB 2 straipsnio 4 dalyje;
4) "oficialiai bruceliozės neapimtas avių arba ožkų ūkis" - ūkis, kuris atitinka reikalavimus, išdėstytus A priedo 1 skyriaus I antraštėje;
5) "bruceliozės neapimtas avių arba ožkų ūkis" - ūkis, kuris atitinka reikalavimus, išdėstytus A priedo 2 skyriuje;
6) "prekyba" - prekyba tarp valstybių narių tokia prasme kaip vartojama Sutarties 9 straipsnio 2 dalyje;
7) "liga, apie kurią privaloma pranešti" - liga, įrašyta B priedo I ir II skirsnių sąrašuose, apie kurią turi būti pranešta kompetentingoms valstybės narės institucijoms, jeigu gyvūnai ja serga arba įtariama, kad gali sirgti;
8) "oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas" - veterinarijos gydytojas, kurį skiria kompetentinga valstybės narės centrinė institucija;
9) "patvirtinta turgavietė arba surinkimo centras" - bet kuri vieta, išskyrus ūkį, kurioje avys arba ožkos yra parduodamos, perkamos ir (arba) surenkamos arba pakraunamos ir kuri atitinka Direktyvos 64/432/EEB 3 straipsnio 7 dalies ir Direktyvos 90/425/EEB 5 straipsnio 1 dalies b punkto i papunkčio reikalavimus, taikomus patvirtintoms turgavietėms arba surinkimo centrams;
10) "regionas" - Bendrijos teritorijos dalis, kaip ji apibrėžta Direktyvos 64/432/EEB 2 straipsnio o punkte.
3 straipsnis
1. Prekybai gali būti pateiktos tik tos skerstinos avys ir ožkos, kurios atitinka 4 straipsnyje išdėstytus reikalavimus.
2. Prekybai gali būti pateiktos tik tos veislinės ir penimos avys ir ožkos, kurios atitinka 4, 5 ir 6 straipsniuose išdėstytus reikalavimus, nepažeidžiant jokių papildomų garantijų, kurių gali būti pareikalauta laikantis 7 ir 8 straipsnių.
Tačiau kompetentingos paskirties valstybių narių institucijos turi teisę daryti bendro arba riboto pobūdžio išimtis dėl veislinių ir penimų avių ir ožkų judėjimo, tačiau tik dėl laikinų ganyklų, esančių netoli Bendrijos vidaus sienų. Valstybės narės, kurios naudojasi tokia išimtimi, apie jos turinį praneša Komisijai.
4 straipsnis
1. Avys ir ožkos:
a) turi būti identifikuotos ir registruojamos, laikantis Direktyvos 90/425/EEB 3 straipsnio 1 dalies c punkto reikalavimų; laikas, per kurį nacionalinėms institucijoms turi būti pranešta apie būtinybę identifikuoti ir registruoti avis ir ožkas, pradedamas skaičiuoti nuo šios direktyvos priėmimo dienos;
b) patikrinimo metu jos neturi turėti jokių klinikinių ligos požymių; tokį patikrinimą oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas privalo atlikti likus 48 valandoms iki avių ir ožkų pakrovimo;
c) neturi būti kilusios iš ūkio, kuriame taikomi apribojimai dėl sveikatos priežasčių, ir neturi būti turėjusios kontakto su tokiame ūkyje laikomais gyvūnais, tai yra:
i) šis apribojimas susijęs su vienos iš toliau išvardytų ligų, kurioms šie gyvūnai yra imlūs, protrūkiu:
- bruceliozės,
- pasiutligės,
- juodligės;
ii) paskerdus paskutinį sergantį arba įtariamą, kad serga viena iš pirmiau pateiktų ligų, gyvulį apribojimo laikotarpis turi būti ne trumpesnis kaip:
- 42 dienos bruceliozės atveju,
- 30 dienų pasiutligės atveju,
- 15 dienų juodligės atveju,
ir neturi būti kilusios ar turėjusios kontaktą su gyvuliais iš ūkio, kuris yra oficialiai nustatytoje apsaugos zonoje ir iš kurio gyvūnus išvežti draudžiama remiantis Direktyvos 64/432/EEB 3 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunkčio reikalavimais;
d) joms netaikomi gyvūnų sveikatos apribojimai pagal 1985 m. lapkričio 18 d. Tarybos direktyvą 85/511/EEB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių įdiegimo [6] su pakeitimais, padarytais Direktyva 90/423/EEB [7].
Be to, taikomos Direktyvos 64/432/EEB 4a straipsnio nuostatos.
2. Valstybės narės taip pat garantuoja, kad nebus prekiaujama avimis ir ožkomis:
- kurios skirtos paskersti pagal nacionalinę programą, skirtą likviduoti ligas, nenurodytas Direktyvos 90/425/EEB C priede arba šios direktyvos B priedo I skyriuje,
- kuriomis negalima prekiauti jų teritorijoje dėl priežasčių, susijusių su žmonių arba gyvūnų sveikata ir pagrįstų Sutarties 36 straipsniu.
3. Be to, avys ir ožkos privalo:
- būti gimusios ir nuo gimimo augintos Bendrijos teritorijoje,
- jeigu jos importuotos, būti kilusios iš trečiosios šalies, kuri įtraukta į sąrašą, sudarytą laikantis 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą ir mėsos produktus iš trečiųjų šalių [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/425/EEB, 3 straipsnio reikalavimų, ir jos turi:
i) atitikti gyvūnų sveikatos reikalavimus, nustatytus laikantis Direktyvos 72/462/EEB 8 straipsnio reikalavimų;
ii) arba, jei nėra tokių reikalavimų, atitikti Direktyvos 90/425/EEB 7 straipsnio 2 dalies antrosios, trečiosios ir ketvirtosios pastraipų reikalavimus.
5 straipsnis
Nepažeidžiant papildomų garantijų, kurių gali būti pareikalauta remiantis 7 ir 8 straipsniais, kad veislinės ir penimos avys ir ožkos galėtų būti vežamos į oficialiai bruceliozės neapimtą ūkį arba bruceliozės neapimtą avių arba ožkų ūkį, be 4 straipsnyje išdėstytų reikalavimų, jos privalo atitikti ir A priedo 1 skyriaus D dalies arba 2 skyriaus D dalies atitinkamus reikalavimus.
6 straipsnis
Nepažeidžiant papildomų garantijų, kurių gali būti pareikalauta remiantis 7 ir 8 straipsniais, veisliniai gyvuliai turi atitikti ir šiuos reikalavimus:
a) turi būti įsigyti ir turėję kontaktą tik su gyvuliai iš tokio ūkio:
i) kuriame nenustatyta šių ligų klinikinių požymių:
- kontaginės avių agalaktijos (Mycoplasma agalactiae) arba kontaginės ožkų agalaktijos (Mycoplasma agalactiae, M. capricolum, M. Mycoïdes var. mycoïdes"large colony") - paskutinius 6 mėnesius,
- paratuberkuliozės arba kazeozinio limfadenito - paskutinius 12 mėnesių,
- plaučių adenomatozės, medi-visna arba ožkų virusinio artrito/encefalito - paskutinius trejus metus. Tačiau šis laikas sutrumpinamas iki 12 mėnesių, jeigu paskerdus medi-visna arba ožkų virusiniu artritu/encefalitu užkrėstus gyvulius, dviejų tyrimų, atliktų likusiems gyvuliams laikantis 15 straipsnyje išdėstytos tvarkos, rezultatai yra neigiami,
arba jeigu toks ūkis, nepažeisdamas reikalavimų, kurių turi būti laikomasi kitų ligų atveju, vienos arba kelių iš pirmiau minėtų ligų atžvilgiu pateikia šiai ligai arba ligoms lygiavertes sveikatos garantijas pagal programą, patvirtintą laikantis 7 ir 8 straipsnių reikalavimų;
ii) apie kurį oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, išduodantis sveikatos sertifikatą, nepateikia faktų, kad jame nesilaikoma i punkto reikalavimų;
iii) kurio savininkas teigia, kad tokių faktų nežino, ir, be to, raštu patvirtina, kad gyvūnas arba gyvūnai, skirti prekiauti Bendrijoje, atitinka i punkto kriterijus;
b) be to, skrepi atžvilgiu, gyvuliai privalo būti:
i) iš ūkio, kuris atitinka šiuos reikalavimus:
- ūkyje turi būti oficialiai atliekami patikrinimai pagal Direktyvos 90/425/EEB 3 straipsnio 1 dalies b punkto reikalavimus,
- gyvuliai turi būti paženklinti,
- ne mažiau kaip dvejus metus nebuvo patvirtintas nė vienas skrepi atvejis,
- senų, atvežtų iš tokio ūkio skirtų skersti patelių mėginiai imami ir tikrinami skerdimo metu, išskyrus tuos atvejus, jei toks ūkis yra regione arba valstybėje narėje, galinčioje pasinaudoti sąlygomis, kurios turi būti nustatytos vadovaujantis 8 straipsniu,
- į tokį ūkį priimamos tik tos gyvulių patelės, kurios atvežtos iš šiuos reikalavimus atitinkančio ūkio;
ii) nuo gimimo arba dvejus paskutinius metus nuolat laikomi ūkyje arba ūkiuose, kurie atitinka i punkte nurodytus reikalavimus;
iii) jeigu jie yra skirti valstybei narei, kurios teritorija arba jos dalis gali pasinaudoti 7 arba 8 straipsnio nuostatomis, atitinka pagal šiuos straipsnius pateiktas garantijas;
c) kontaginio epididimito (B. ovis) atžvilgiu veisliniai nekastruoti avinai privalo būti:
- iš ūkio, kuriame paskutinius 12 mėnesių nebuvo diagnozuota kontaginio epididimito (B. ovis),
- nuolat laikomi tokiame ūkyje 60 parų iki išsiuntimo,
- per 30 parų iki išsiuntimo, laikantis D priedo reikalavimų, jiems turi būti atliktas serologinis tyrimas, kurio rezultatas turi būti neigiamas, arba jie turi atitikti lygiavertes sveikatos garantijas, kurios turi būti pripažintos laikantis 15 straipsnyje numatyta tvarka;
d) sertifikate, kuris turi atitikti E priede pateiktą III pavyzdį, pažymima, kad laikomasi visų šių reikalavimų.
7 straipsnis
1. Valstybė narė, kurioje yra privalomoji arba savanoriškoji nacionalinė kontrolės programa arba nacionalinė monitoringo programa, skirta vienai iš infekcinių arba užkrečiamųjų ligų, nurodytų B priedo II ir III skirsniuose visoje jos teritorijoje arba dalyje, tokią programą gali pateikti Komisijai, ypač atkreipdama dėmesį į šiuos dalykus:
- ligos paplitimą toje valstybėje narėje,
- programos sudarymo priežastis, atsižvelgiant į ligos svarbumą ir programos galimą naudą palyginus su jos išlaidomis,
- geografinę teritoriją, kurioje ši programa bus įgyvendinama,
- ūkiams taikytinas įvairias statuso kategorijas, standartus, kuriuos kiekviena kategorija privalo pasiekti, ir tyrimų procedūras, kurios turi būti atliktos,
- programos monitoringo tvarką,
- veiksmus, kurių turėtų būti imtasi, jei ūkis dėl kokios nors priežasties prarastų savo statusą,
- priemones, kurių turėtų būti imtasi, jeigu tyrimų, atliktų pagal programą, rezultatai bus teigiami.
2. Komisija nagrinėja valstybių narių pateiktas programas. Programos, nurodytos 1 dalyje, gali būti patvirtintos laikantis 1 dalyje pateiktų kriterijų 15 straipsnyje nurodyta tvarka. Ta pačia tvarka, tuo pačiu metu arba praėjus ne daugiau kaip trims mėnesiams po programų patvirtinimo, nustatomos bendro arba riboto pobūdžio papildomos garantijos, kurių gali būti pareikalauta prekiaujant Bendrijos viduje. Tokios garantijos negali viršyti nacionalinių garantijų, kurias valstybė narė taiko savo šalyje.
3. Valstybių narių pateiktos programos gali būti iš dalies keičiamos arba papildomos, laikantis 15 straipsnyje numatytos tvarkos. Pakeitimai arba papildymai, kuriuos norima įrašyti į jau patvirtintas programas arba į garantijas, kurios nustatytos laikantis 2 dalies reikalavimų, gali būti tvirtinami laikantis tos pačios tvarkos.
4. Programos, patvirtintos laikantis šio straipsnio reikalavimų, naudojasi Bendrijos finansavimu, numatytu 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje [9] 24 straipsnyje, teikiamu toms ligoms ir tokiomis sąlygomis, kurios nurodytos tame sprendime.
8 straipsnis
1. Jeigu valstybės narės požiūriu jos teritorija arba jos dalis nėra užkrėsta viena iš ligų, išvardytų B priedo II ir III skirsniuose, kurioms yra imlios avys ir ožkos, ji pateikia Komisijai atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus, kuriuose būtinai nurodoma:
- ligos pobūdis ir jos atsiradimo tos valstybės teritorijoje istorija,
- priežiūros patikrinimo rezultatai, remiantis serologiniais, mikrobiologiniais, patologiniais arba epidemiologiniais tyrimais ir tuo, kad pagal įstatymą apie tokią ligą turi būti pranešta kompetentingoms institucijoms,
- ligos priežiūros trukmė,
- jei reikia, kiek laiko ir kokioje geografinėje teritorijoje buvo draudžiama atlikti gyvulių vakcinaciją nuo atitinkamos ligos,
- priemonės, kurių imtasi norint patikrinti, ar tos ligos nebėra.
2. Komisija nagrinėja valstybių narių pateiktus patvirtinamuosius dokumentus. Papildomos bendro arba riboto pobūdžio garantijos, kurių gali būti pareikalauta prekiaujant Bendrijos viduje, nustatomos 15 straipsnyje numatyta tvarka. Tokios garantijos negali viršyti nacionalinių garantijų, kurias valstybė narė taiko savo šalyje. Pateikus patvirtinamuosius dokumentus iki 1992 m. sausio 1 d., sprendimai dėl papildomų garantijų priimami iki 1992 m. liepos 1 d.
3. Valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytuose patvirtinamuosiuose dokumentuose atsiradusius bet kokius su atitinkama liga susijusius pasikeitimus. Atsižvelgiant į pranešimą, garantijos, nustatytos kaip apibrėžta 2 dalyje, gali būti iš dalies keičiamos arba panaikinamos 15 straipsnyje numatyta tvarka.
9 straipsnis
Avys ir ožkos, kuriomis valstybės narės prekiauja tarpusavyje, jas vežant iki paskirties vietos turi būti lydimos oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pasirašyto sveikatos sertifikato, kuris atitinka E priedo reikalavimus (I, II ir III pavyzdžius) ir kuris turi būti išduotas tą dieną, kurią atliekamas 4 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas patikrinimas, surašytas bent viena iš valstybinių kalbų, vartojamų paskirties valstybėje narėje, ir galioti 10 dienų. Sertifikatą sudaro vienas lapas.
10 straipsnis
1. Direktyvoje 90/425/EEB išdėstytos taisyklės, ypač kilmės patikrinimo atveju, taikomos patikrinimų organizavimui ir vėlesniems patikrinimams, kuriuos turi organizuoti ir atlikti paskirties valstybė narė, ir apsaugos priemonėms, kurios turi būti įgyvendintos.
2. Direktyvos 90/425/EEB A priedo I antraštės tekste įrašoma ši nuoroda:
"1991 m. sausio 28 d. Tarybos direktyva 91/68/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą avimis ir ožkomis,
OL L 46, 1991 2 19, p. 19."
3. Direktyvos 90/425/EEB B priedo A dalies pirmoji įtrauka išbraukiama.
11 straipsnis
1. Siekdami garantuoti vienodą šios direktyvos taikymą, Komisijos veterinarijos ekspertai kartu su kompetentingų nacionalinių institucijų pareigūnais gali atlikti patikrinimus vietoje. Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekami patikrinimai, tokiems ekspertams teikia pagalbą, būtiną jų užduočiai vykdyti. Apie patikrinimo rezultatus Komisija informuoja valstybes nares.
2. Bendroji šio straipsnio taikymo tvarka tvirtinama 15 straipsnyje numatyta tvarka.
Taisyklės, kurios turi būti taikomos šiame straipsnyje nurodytų patikrinimų metu, nustatomos laikantis tos pačios tvarkos.
12 straipsnis
Valstybės narės, įgyvendinančios alternatyvią kontrolės sistemą, numatančią garantijas, lygiavertes toms, kurios nurodytos 5 straipsnyje ir 6 straipsnio a ir c punktuose ir kurios susijusios su avių ir ožkų judėjimu jų teritorijose, viena kitai gali taikyti išimtis dėl patikrinimo, nurodyto 4 straipsnio 1 dalies b punkte, ir įsipareigoti išduoti viena kitai sertifikatą, nurodytą 9 straipsnyje. Apie tai jos praneša Komisijai.
13 straipsnis
Šios direktyvos nuostatos, atsižvelgus į pasiūlymus, susijusius su vidaus rinkos kūrimo užbaigimu, kuriems Taryba pritars kvalifikuota balsų dauguma, dar kartą apsvarstomos iki 1993 m. sausio 1 d.
14 straipsnis
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma iš dalies keičia A priedą.
B, C ir D priedai iš dalies keičiami laikantis 15 straipsnyje numatytos tvarkos.
15 straipsnis
1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje numatytos tvarkos, pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu nedelsdamas klausimą perduoda Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau - Komitetas), įkurtam Sprendimu 68/361/EEB [10].
2. a) Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Savo nuomonę apie šį projektą Komitetas pateikia per laiką, kurį pirmininkas nustato atsižvelgęs į reikalo skubumą. Nuomonė patvirtinama balsų dauguma, kuri nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje tiems atvejams, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos siūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
Komisija tvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.
b) Jei numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba tokia nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jei nuo tos dienos, kai klausimas buvo perduotas Tarybai, ji per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija, išskyrus tuo atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma yra balsavusi prieš tas priemones.
16 straipsnis
Komisija, laikydamasi 15 straipsnyje numatytos tvarkos, gali patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones, kurios būtų taikomos trejus metus, būtinas palengvinti perėjimą prie naujos šioje direktyvoje numatytos tvarkos.
17 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję:
i) praėjus dviems mėnesiams nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos įgyvendina jos 7 ir 8 straipsnius, jei atitinkamos nacionalinių teisės aktų nuostatos ir toliau bus taikomos tol, kol bus patvirtintos programos, o jeigu tokių programų nėra - iki datos, kuri nurodyta ii punkte;
ii) ne vėliau 1992 m. gruodžio 31 d. įgyvendina kitas šios direktyvos nuostatas.
2. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
18 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1991 m. sausio 28 d.