KOMISIJOS SPRENDIMAS
2009 m. kovo 24 d.
dėl pagalbos priemonių C 52/07 (ex NN 64/07), kurias Ispanija taikė paramos tekstilės ir aprangos pramonei planui
(pranešta dokumentu Nr. C(2009) 2017)
(Tekstas autentiškas tik ispanų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2009/553/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 88 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
paprašiusi suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2006 m. liepos 5 d. Komisija gavo skundą dėl Ispanijos pradėto vykdyti paramos tekstilės ir aprangos pramonei plano (Plan de apoyo al sector textil y de la confección, toliau - tekstilės planas).
(2)
2006 m. rugpjūčio 1 d. raštu Komisija paprašė, kad Ispanijos valdžios institucijos pateiktų visą reikalingą informaciją, susijusią su minėtu tekstilės planu; Ispanija atsakė 2006 m. rugsėjo 29 d. raštu, įregistruotu 2006 m. spalio 2 d.
(3)
2007 m. lapkričio 13 d. Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą. Apie ją paskelbusi, Komisija atitinkamai 2008 m. vasario 22 d. ir 2008 m. balandžio 9 d. gavo dviejų suinteresuotųjų trečiųjų šalių, kurios pageidavo likti neįvardytos, pastabas. 2008 m. balandžio 18 d. raštu Komisija paprašė pateikti paaiškinimų; Ispanijos valdžios institucijos į šį raštą atsakė 2008 m. gegužės 30 d. raštu. 2008 m. gegužės 6 d. Komisija persiuntė Ispanijos valdžios institucijoms suinteresuotųjų trečiųjų šalių pastabas, į kurias minėtos institucijos atsakė 2008 m. birželio 12 d. raštu.
(4)
2008 m. rugsėjo 11 d. surengtas įvairių Ispanijos ministerijų ir Komisijos susitikimas. 2008 m. rugsėjo 17 d. raštu Ispanijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos.
(5)
2008 m. spalio 3 d. ir 2009 m. vasario 19 d. Komisija elektroniniu paštu paprašė papildomos informacijos, į tai Ispanijos valdžios institucijos atsakė 2008 m. spalio 21 d. ir 2009 m. vasario 20 d.
2. PAGALBOS GAVĖJO IR PAGALBOS PRIEMONIŲ APRAŠYMAS
2.1. Ispanijos tekstilės plano tikslai
(6)
Tekstilės planas - tai planas, kurio tikslas yra padėti tekstilės pramonės įmonėms prisitaikyti prie visiško prekybos tekstile liberalizavimo bei pagerinti jų konkurencingumą, kartu išsaugant šiame sektoriuje kiek įmanoma daugiau įmonių ir darbo vietų. Be to, plano tikslas buvo sušvelninti negatyvius padarinius, kuriuos darbuotojams ir ištisoms šios veiklos sritims sukėlė tekstilės ir aprangos produktų rinkos liberalizavimas.
(7)
Planas apėmė tiesioginės pagalbos įmonėms priemones, kuriomis remiami techniniai tyrimai, inovatyvūs projektai ir eksporto skatinimas; kitos priemonės buvo konkrečiau nukreiptos į mokymo ir įdarbinimo aspektus, netiesiogiai irgi būdamos naudingos įmonėms, taip pat į regionų, kuriuos paveikė tekstilės sektoriaus įmonių perkėlimas, pramonės pertvarkymo skatinimą.
2.2. Pagalbos gavėjai
(8)
Tekstilės planas buvo skirtas visoms tekstilės ir aprangos sektoriaus įmonėms, kurių gamybinei veiklai padarė poveikį bendrieji tekstilės ir aprangos sektoriaus kolektyviniai susitarimai arba kurių veikla nurodyta Nacionalinio ekonominės veiklos rūšių klasifikatoriaus (CNAE) 17, 18.1 ir 18.2 skyriuose. Pagal Ispanijos valdžios institucijų pateiktus duomenis 2001 m. šiame sektoriuje veikė 15 438 įmonės, kuriose dirbo 211 831 darbuotojas, jų skaičius 2007 m. sumažėjo iki 11 554 įmonių ir 140 541 darbuotojo, o 2008 m. net iki 127 354 darbuotojų. Tai reiškia, kad dėl globalizacijos šiame sektoriuje nuo 2001 iki 2007 metų įmonių sumažėjo 25 %.
(9)
Ispanijos tekstilės ir aprangos sektoriuje 75 % įmonių dirba mažiau negu 10 darbuotojų, o 35 % įmonių dirba 1 arba 2 asmenys.
2.3. Priemonės
(10)
Priemonės, dėl kurių Komisija pradėjo oficialaus tyrimo procedūrą, yra šios:
1. Techninių tyrimų tekstilės ir aprangos sektoriuje skatinimo programa
(11)
Šios konkrečios priemonės tikslas buvo skatinti pramoninio ir technologinio vystymosi projektus, kurie stiprintų įmonių technologinius pajėgumus ir plėtotų tekstilės ir aprangos pramonės įmonių bei kitų tyrimuose dalyvaujančių įstaigų bendradarbiavimą mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi srityje bei rezultatų sklaidą.
(12)
Pagal šią priemonę finansavimo reikalavimus atitinkantys projektai buvo mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi projektai, investicijos į materialųjį ir nematerialųjį kapitalą, tačiau tik mažų ir vidutinių įmonių, siekiant, kad jos savo gamybos procese pradėtų naudoti pažangias technologijas, taip pat mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi veiklos rezultatų sklaidos projektai ir projektai, susiję su bendradarbiavimo susitarimų tarp įmonių sudarymu ir plėtra.
(13)
Pasak Ispanijos valdžios institucijų, ši programa buvo grindžiama jau patvirtinta pagalbos schema N 415/2004 (2). Programa siekiama skatinti techninius tyrimus tekstilės ir aprangos sektoriuje. 2005-2007 metais jos biudžetą sudarė 12,5 milijonų eurų, skirtų subsidijoms, ir 51 milijonas eurų, skirtų beprocentinėms paskoloms, grąžintinoms per 12 metų, įskaitant 2 metų lengvatinį laikotarpį.
2. Regionų, kuriuos paveikė tekstilės sektoriaus struktūriniai pokyčiai, pramonės pertvarkymo programa
(14)
Ši priemonė buvo skirta pramonės pertvarkymui skatinti regionuose, kuriuos paveikė struktūriniai pokyčiai. Finansavimo reikalavimus atitinkantys projektai buvo tokie:
a)
investicijos į techninę ir pramonės infrastruktūrą,
b)
naujos pramoninės veiklos kūrimas,
c)
inovatyvių įmonių technologinė partnerystė, įgyvendinama, pavyzdžiui, mokslinių - technologinių parkų, inovacijų ir technologijų centrų, Europos inovacijų ir technologijų centrų, plėtros agentūrų, technologijų perdavimo įstaigų forma,
d)
įvairių įmonių bandymai suaktyvinti vietinę ekonomiką,
e)
remiamų sektorių įmonių, diegiančių technologinius procesus, plėtra,
f)
besivystančių sektorių kūrimas ir plėtimasis.
(15)
2006-2008 m. skirtos lėšos sudarė 11,1 milijonų eurų, skirtų subsidijoms, ir 155,2 milijonų eurų, skirtų beprocentinėms paskoloms su 15 metų padengimo laikotarpiu ir 5 metų lengvatiniu laikotarpiu. Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad priemonė buvo grindžiama jau patvirtinta pagalbos schema N 101/2005 (3).
3. Specialieji kreditai, kuriuos teikė Empresa Nacional de Innovación S.A. (ENISA) (4) mažų ir vidutinių įmonių modernizavimui
(16)
Priemonėje buvo numatyti lengvatiniai kreditai, kurie atitinka kapitalo įnašus siekiant skatinti mažų ir vidutinių įmonių gaminių, procesų ir valdymo modernizavimą, taip pat naujų technologinių įmonių kūrimą regionuose, kuriuos paveikė struktūriniai pokyčiai. Finansavimo reikalavimus atitiko ekonomiškai ir finansiškai likvidžios mažos ir vidutinės įmonės, buvo atmestos didelės įmonės ir įmonės, patiriančios ekonominių sunkumų. ENISA atrinktiems projektams suteikdavo 0,5 % palūkanų normos subsidiją. Fiksuota palūkanų norma buvo 1 metų Euribor plius 0,25 procentinio punkto kreditams, padengiamiems per 4-8 metus su lengvatiniu 2-6 metų laikotarpiu. Maksimali subsidija vienai įmonei sudarė 30 000 eurų.
(17)
Tam tikslui skirtas biudžetas 2006-2008 metais sudarė 4,07 milijonus eurų. Buvo siekiama, kad pagalbos elementas (50 bazinių punktų palūkanų subsidija) neviršytų 200 000 eurų ribos (5).
4. Kreditai su lengvatinėmis palūkanomis, teikiami ICO
(18)
Pagal šią priemonę įmonės naudojosi kreditais su lengvatinėmis palūkanomis investicijoms į inovatyvią gamybą. Minėti kreditai rėmėsi 2006 m. rugsėjo 5 d. sutartimi tarp Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos ir valstybinės finansinės institucijos - Oficialiojo kredito instituto (Instituto de Crédito Oficial, ICO). ICO veikė kaip tarpininkas tarp prisijungusių komercinių bankų, o Pramonės, turizmo ir prekybos ministerija finansavo lengvatines palūkanas. Finansavimo sąlygos buvo tokios:
a)
iki 70 % investicijos vertės be PVM, neviršijant Europos Sąjungos nustatytos ribos valstybės pagalbai,
b)
apsiribojama investicijomis į naują kapitalą,
c)
investuota turėjo būti per 2 metus nuo sandorio pasirašymo dienos (per trejus metus išimtinėmis aplinkybėmis, pateikus pagrįstą prašymą ICO),
d)
pagalbos gavėjas galėjo pasirinkti kredito grąžinimą per 5 metus be lengvatinio laikotarpio, per 7 metus su dvejų metų lengvatiniu laikotarpiu arba per 10 metų su dvejų metų lengvatiniu laikotarpiu,
e)
kredito įstaiga galėjo pasirinkti tarp 6 metų Euribor plius 0,75 % ir 6 mėnesių Euribor plius 0,50 % palūkanų, jeigu operaciją laidavo savitarpio garantijos bendrovė (Sociedad de Garantía Recíproca, SGR). Kredito įstaiga negalėjo imti komisinių, o išankstinio kredito grąžinimo atveju reikėjo mokėti 1 % dydžio baudą, esant fiksuotai palūkanų normai. Operacijas vykdė prisijungę bankai ir taupomosios kasos,
f)
įmonė - galutinė pagalbos gavėja mokėdavo palūkanas, lygias Euribor minus 0,5 %,
g)
tam, kad įmonės galėtų gauti garantijas, 67 % garantijų, suteikiamų pagal regionines savitarpio garantijos schemas, išlaidų refinansuodavo Compañía Española de Reafianzamiento S.A. (CERSA);
h)
Pramonės, turizmo ir prekybos ministerija bendru atveju suteikdavo iki 1,25 % metines palūkanas ir iki 1 %, jeigu paskolą garantuodavo savitarpio garantijos bendrovė.
Pagalbos gavėjais negalėjo būti įmonės ar įmonių grupės, kurių pagrindinė veikla yra distribucija. Šiai priemonei numatytas biudžetas siekė 450 milijonus eurų.
5. Ispaniškų produktų eksporto skatinimas (ICEX)
(19)
Ispanijos užsienio prekybos institutas (Instituto Español de Comercio Exterior, ICEX) pagal tekstilės planą pradėjo įgyvendinti įvairias pagalbos priemones:
a)
informacinės infrastruktūros, kaip antai interneto portalų, kūrimą,
b)
paslaugas įmonėms, kad jos kolektyviai dalyvautų parodose,
c)
konsultacijas dėl eksporto perspektyvų įmonėms, kurios anksčiau nebuvo importavusios.
(20)
Priemonės buvo vykdomos, įgyvendinant įvairias iniciatyvas, kaip antai „Bendrąjį mados planą“ (Plan Global de la Moda), „Ispanijos namų apyvokos sektoriaus planą“ (Plan Hábitat de España), oficialiuosius stendus, atskirų sektorių planus, eksportuotojų konsorciumus, įsisteigimo užsienyje planus, pagalbos ispaniškiems prekės ženklams planus, supažindinimo su skverbimusi į užsienio rinkas planus (Planes de iniciación a la promoción exterior, PIPE), pagalbą dalyvavimui parodose, atstovų susitikimus, prekybos misijas, investuotojų ir verslininkų bendradarbiavimo forumus, agentų duomenų bazių kūrimą ir atnaujinimą, informacines ir reklamos kampanijas.
6. Tęstinis mokymas
(21)
Šios priemonės tikslas buvo mokyti Ispanijos tekstilės ir aprangos sektoriaus darbuotojus, kad būtų pagerinta jų kvalifikacija ir taip didėtų įmonės konkurencingumas bei būtų žengiama koja į koją su modernizavimu.
(22)
Pagal šalies įstatymus (6) įmonės tam, kad iš dalies finansuotų specialias mokymo programas, galėjo panaudoti dalį specialioms mokymo programoms skirtų įmokų, sumokėtų per ankstesnius mokestinius metus Centriniam socialinio draudimo iždui, o ta suma buvo išskaičiuojama iš einamųjų metų socialinio draudimo įmokų. Tekstilės ir aprangos sektoriui buvo padidinti kai kurie procentai:
-
įmonėms, kuriose dirba 1-2 darbuotojai: 100 % įmokų arba 420 EUR (420 EUR bendrai taikomoje priemonėje),
-
įmonėms, kuriose dirba 3-5 darbuotojai: 100 % įmokų arba 600 EUR (420 EUR bendrai taikomoje priemonėje),
-
įmonėms, kuriose dirba 6-9 darbuotojai: 100 % įmokų arba 720 EUR (bendrai taikomoje priemonėje vienintelis reikalavimas buvo 100 % įmokos),
-
įmonėms, kuriose dirba 10-49 darbuotojai: 100 % įmokų (vietoje 75 %),
-
įmonėms, kuriose dirba 50-249 darbuotojai: 80 % įmokų (vietoje 60 %),
-
įmonėms, kuriose dirba daugiau negu 250 darbuotojų: 60 % įmokų (vietoje 50 %).
(23)
Taip pat įmonėms buvo suteikiamas papildomas 5 % kreditas, skirtas mokymo metu prarastoms darbo valandoms kompensuoti.
(24)
Tam, kad gautų pagalbą pagal šias priemones, įmonės turėjo pateikti Nacionalinei viešajai darbo tarnybai (Servicio Nacional de Empleo Estatal) profesinio perkvalifikavimo planą su informacija apie gamybos procese atsiradusius pasikeitimus, naujos organizacinės struktūros įdiegimą, apmokymą naudotis naujais įrengimais ir atleistų darbuotojų perkvalifikavimą. Atskirame dokumente įmonė turėjo nurodyti tikslus, susijusius su produktyvumu ir darbo vietų išsaugojimu, taip pat ekonominę investicijos vertę ir konkretų įmonės indėlį. Be to, perkvalifikavimo planui turėjo pritarti sektoriaus paritetinė komisija, kurią sudaro 50 % verslininkų atstovų ir 50 % tekstilės pramonės profesinių sąjungų atstovų.
7. Vyresnio amžiaus darbuotojų darbo vietų išsaugojimas
(25)
Pagal bendruosius Ispanijos įstatymus įmonė, kurioje dirba vyresnis negu 60 metų darbuotojas, gali mokėti 50 % mažesnę socialinio draudimo įmoką. Tekstilės plane šis amžius buvo paankstintas iki 55 metų darbuotojams, dirbantiems pagal neterminuotą sutartį ir įmonėje išdirbusiems ne mažiau negu penkerius metus.
8. Atleidimas nuo prievolės pateikti garantijas atidėtoms socialinio draudimo įmokoms
(26)
Ispanijos socialinio draudimo srities bendrieji įstatymai (2004 m. birželio 11 d. karališkojo dekreto 1415/2004 33 straipsnio 4 dalis) leidžia atidėti ir mokėti dalimis socialinio draudimo įmokų skolas, jeigu tenkinamos tam tikros sąlygos, tarp kurių yra ir reikalavimas pateikti garantiją, kad bus sumokėtos socialinio draudimo įmokų skolos. Tačiau jų įgyvendinimo nuostatos (7) leido Ispanijos valdžios institucijoms atleisti nuo prievolės pateikti socialinio draudimo įmokų skolų mokėjimo garantijas, „esant išimtinėms aplinkybėms“.
2.4. Pagalbos schemos teisinis pagrindas
(27)
1 priemonės (10-13 konstatuojamosios dalys) teisinis pagrindas yra 2005 m. vasario 4 d. Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymas ITC/217/2005 (8), kuris remiasi 2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (9).
(28)
2 priemonė (14-15 konstatuojamosios dalys) remiasi šiomis pagalbos priemonėmis: N 101/2005, patvirtinta Komisijos sprendimu C (2005) 1523 (žr. 15 konstatuojamąją dalį), ir XR/70/2007, taikoma pagal regioninės investicinės pagalbos schemą (10).
(29)
3 priemonės (16-17 konstatuojamosios dalys) teisinis pagrindas yra 2005 m. gruodžio 29 d. įstatymas 30/2005 (11).
(30)
4 priemonės (18 konstatuojamoji dalis) teisinis pagrindas yra minėtas įstatymas 30/2005, septyniasdešimt pirmoji papildomoji nuostata dėl Oficialiojo kredito instituto veiksmų, susijusių su paskolomis, skirtomis tekstilės, avalynės, baldų ir žaislų sektorių įmonėms.
(31)
5 priemonė (19-20 konstatuojamosios dalys) remiasi 2003 m. lapkričio 17 d. įstatymo 38/2003 14 straipsnio 1 dalies d punktu ir 17 straipsnio 3 dalies m punktu.
(32)
6 priemonę (21-24 konstatuojamosios dalys) reglamentuoja 2003 m. rugpjūčio 1 d. karališkasis dekretas 1046/2003, 2004 m. vasario 13 d. Darbo ir socialinės apsaugos ministerijos įsakymas TAS/500/2004.
(33)
Bendroji taisyklė, kuria remiasi 7 priemonė (25 konstatuojamoji dalis), yra nustatyta 2006 m. birželio 9 d. karališkuoju dekretu - įstatymu 5/2006.
(34)
8 priemonė (26 konstatuojamoji dalis) yra reglamentuota 2004 m. birželio 11 d. karališkojo dekreto 1415/2004 33 straipsnio 4 dalimi.
2.5. Pagalbos schemos taikymo trukmė
(35)
Atrodo, kad tekstilės planas buvo patvirtintas 2006 m. birželio mėnesį ir buvo taikomas iki 2008 m. gruodžio 31 d. Pagal 2008 m. rugsėjo 17 d. Ispanijos valdžios institucijų pateiktą informaciją nėra numatyta pratęsti plano galiojimą (kaip nurodyta paties plano I.2 straipsnyje). Nepaisant to, 1 priemonė buvo taikoma nuo 2005 iki 2007 metų.
3. PRIEŽASTYS, DĖL KURIŲ PRADĖTA PROCEDŪRA
(36)
2007 m. lapkričio 13 d. sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą (toliau - sprendimas pradėti procedūrą) Komisija išreiškė abejonių dėl šių priemonių suderinamumo su bendrąja rinka ir nurodė, kad įvairios tekstilės plane numatytos priemonės gali netinkamai kauptis:
a)
Konkrečiai kalbant apie 1 priemonę, N 415/2004 pagalbos schemą, pastaroji buvo taikoma tik iki 2007 metų, kaip tuo tarpu tekstilės planas buvo taikomas iki 2008 metų. Ispanijos valdžios institucijos turėjo paaiškinti, kaip numatyta pagalba techniniams tyrimams atitiko N 415/2004 pagalbos schemos sąlygas;
b)
Dėl 2 priemonės Komisija išreiškė abejonių dėl to, kokiu būdu priemonė atitiko bendrosios išimties regioninei pagalbai reglamento sąlygas (12);
c)
Dėl 3 priemonės Komisijai nebuvo aišku, kaip Ispanijos valdžios institucijos ketino laikytis reglamento de minimis;
d)
Komisija išreiškė nuogąstavimą, kad 4 priemonė de minimis galėtų netinkamai kauptis su kitomis pagalbos rūšimis toms pačioms finansavimo reikalavimus atitinkančioms išlaidoms;
e)
Dėl 5 priemonės Ispanijos valdžios institucijų pateikta informacija buvo nepakankama, kad būtų galima įvertinti, ar minėta priemonė buvo suderinama su bendrosios išimties mažoms ir vidutinėms įmonėms reglamentu (13);
f)
6 ir 7 priemonių teisinis pagrindas nebuvo tiksliai išaiškintas;
g)
Dėl 8 priemonės Komisija nebuvo įsitikinusi, kad ši priemonė nėra diskriminuojanti ir ar nebuvo reikalingas išankstinis pranešimas Komisijai.
4. ISPANIJOS PASTABOS
(37)
Ispanijos valdžios institucijos pareiškė, kad sprendimas pradėti procedūrą neatitiko teismų praktikos byloje Italgrani II (14).
(38)
Ispanijos valdžios institucijos paaiškino, kad be ankstesniame susirašinėjime minėto teisinio pagrindo - N 415/2004, tai yra pagalbos schemos, skirtos didelėms įmonėms, kurios galiojimas baigėsi 2007 m. gruodžio 31 d., taip pat buvo taikoma jau patvirtinta schema XS 50/2005 (15), skirta mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios galiojimas baigėsi 2007 m. birželio 30 d.
(39)
Realiai paskirtą biudžetą sudarė 14,24 milijonų eurų, skirtų subsidijoms, ir 36,72 milijonai eurų, skirtų beprocentiniams kreditams, grąžintiniems per 12 metų. 2008 m. spalio 21 d. Ispanijos valdžios institucijos pakartojo, kad laikosi schemoje nurodytų sąlygų, teigdamos, kad N 415/2004 pagalbos schema nebuvo ir nebūtų buvusi taikoma po 2007 m. gruodžio 31 d., o XS 50/2005 pagalbos schema nebuvo ir nebūtų buvusi taikoma po 2008 m. birželio 30 d.
(40)
Ispanijos valdžios institucijos paaiškino, kad N 101/2005 schema neteko galios, kai įsigaliojo reglamentas Nr. 1628/2006 (16). Vėliau Ispanijos valdžios institucijos pranešė apie N 430/2006 schemą, kuri buvo atšaukta 2007 m. sausio 26 d. Pasak 2008 m. gegužės 30 d. Ispanijos valdžios institucijų pateiktos informacijos, nuo to momento priemonės buvo grindžiamos XR/70/2007 schema (17). Sintetinio pluošto pramonė neatitiko N 101/2005 ir XR/70/2007 schemų reikalavimų, kaip numatyta Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymo ITC/1014/2005 4 dalyje ir Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymo ITC/3098/2006 4 dalyje, pakeista Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymo ITC/643/2007 3 dalimi.
(41)
Be to, Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad pagalbos priemonė galėjo būti laikoma pradine investicija, kaip tai daroma 2007 m. spalio 2 d. Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymu ITC/643/2007, kuriuo pakeistas Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymas ITC/3098/2006 (18). Pagalbos gavėjų aprašymas Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymo ITC/643/2007 4 dalyje atitiko pradinės investicijos apibrėžimą, nustatytą regioninės pagalbos gairėse (19) ir reglamente Nr. 1628/2006.
(42)
Panaudotą biudžetą sudarė 10,97 milijonų eurų, skirtų subsidijoms, ir 150,8 milijonų eurų, skirtų grąžintiniems kreditams.
(43)
Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad pagalbos gavėjos buvo išimtinai mažos ir vidutinės įmonės. Didžiausia pagalbos suma, kurios nustatytas dydis vienai įmonei 30 000 eurų, buvo apskaičiuota remiantis maksimalia 1 000 000 eurų kredito suma. Nuo 2006 m. sausio 1 d. iki 2008 m. sausio 13 d. pagalbą pagal priemonę gavo dešimt įmonių, ją atsisakyta skirti kitoms 23 įmonėms. 0,5 procentinio punkto palūkanų normos subsidija suteikta nebuvo.
(44)
2008 m. gegužės 30 d. ir 2008 m. rugsėjo 11 d. susitikimo metu Ispanijos valdžios institucijos pabrėžė, kad finansavimas buvo suteiktas normaliomis rinkos sąlygomis, tačiau jis nebuvo teikiamas didelėms įmonėms ir ekonominių sunkumų patiriančioms įmonėms. Ispanijos valdžios institucijos patvirtino šią aplinkybę 2008 m. spalio 21 d. raštu ir įsipareigojo nebetaikyti šios priemonės iki plano galiojimo pabaigos.
(45)
Šios priemonės teisinis pagrindas buvo reglamentas de minimis. Buvo nustatyta, kad didžiausia kredito suma vienam pagalbos gavėjui yra 2,3 milijonai eurų. De minimis ribų bet kuriuo atveju buvo laikytasi. Minėta suma negalėjo būti kaupiama su kitokia pagalba, jeigu taip būtų viršijama leistina de minimis riba. Dėl to visi pagalbos gavėjai privalėjo pildyti metinę deklaracijos formą. ICO kasmet registruodavo duomenis apie pagalbos priemonę, šie duomenys buvo siunčiami su ICO bendradarbiaujančioms kredito įstaigoms.
(46)
Iki 2008 m. rugsėjo mėnesio iš 450 milijonų eurų buvo panaudota 54,79 milijonai eurų. Didžiausia kreditų suma buvo 2,3 milijonai eurų. Palūkanų norma buvo nuo 5,59 % iki 4,94 %, po to, kai Komisija Ispanijai nustatė bazinę palūkanų normą, lygią 5,19 %. Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad nuo 2008 m. liepos 1 d. taikė naująjį pranešimą apie bazines palūkanų normas (20). Pasak Ispanijos valdžios institucijų, bendradarbiaujančios finansinės įstaigos nustatydavo, kokią maržą pridėti prie bazinės palūkanų normos. Taip pat ICO joms teikdavo informaciją apie vidutines Ispanijoje taikomas maržas, remdamasis Ispanijos banko pateiktais duomenimis.
(47)
2008 m. spalio 21 d. Ispanijos valdžios institucijos pateikė bendrą 2006, 2007 ir 2008 metais suteiktos pagalbos de minimis lentelę kartu su atitinkamomis deklaracijomis. Ispanijos valdžios institucijos įsipareigojo ateityje laikytis reglamento de minimis reikalavimų.
(48)
Minėtos priemonės buvo bendro pobūdžio priemonės, į kurias galėjo pretenduoti visi sektoriai. Subsidijuojama veikla buvo panaši į nurodytą reglamento dėl mažų ir vidutinių įmonių 5 straipsnyje. Labai sunku apskaičiuoti pagalbos sumą, kadangi priemonė buvo taikoma su pertrūkiais, netiesiogiai ir netiksliai.
(49)
Nuo 2006 iki 2008 metų panaudotos lėšos sudarė 7,5 milijonus eurų. Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad priemonei, pagal kurią pagalbą gavo ir didelės įmonės, taikomas reglamentas de minimis.
(50)
Dėl reglamento de minimis taikymo Ispanijos valdžios institucijos paaiškino, kad ICEX reikalaudavo, kad kiekvienas pagalbos gavėjas pateiktų deklaraciją apie pagalbą, gautą toms pačioms reikalavimus atitinkančioms išlaidoms padengti, kaip numatyta 2003 m. lapkričio 17 d. įstatymo 38/2003 14 straipsnio 1 dalies d punkte. Pagalbos gavėjai privalėjo pranešti ICEX apie būsimas subsidijas. Pagal 17 straipsnio 3 dalies m punkto nuostatas ICEX privalo patikrinti, ar ši pagalba suderinama su kita pagalba, skirta toms pačioms reikalavimus atitinkančioms išlaidoms padengti. Ispanijos valdžios institucijos pateikė lentelę, kurioje parodė, kad pagalba de minimis, kurią 2006-2009 metais ICO ir ICEX suteikė tekstilės ir aprangos sektoriui, neviršijo 200 000 eurų sumos vienai įmonei per trejus finansinius metus.
(51)
Priemonė buvo bendrojo pobūdžio, nors visų pirma buvo skirta mažoms ir vidutinėms įmonėms remti. Todėl tik įmonės, kuriose dirbo mažiau negu 5 darbuotojai, galėjo gauti sumas, didesnes negu jų ankstesnių metų įmokos į socialinio draudimo iždą. Kiti naudos gavėjai galėjo tik atgauti tam tikrą procentą einamųjų metų įmokos, skirtos specialiems mokymo tikslams. Pasak Ispanijos valdžios institucijų, pagalbos intensyvumas siekė 11,3 % mažoms ir vidutinėms įmonėms ir 20 % didelėms įmonėms. Numatytas biudžetas buvo 50 000 eurų vieneriems metams.
(52)
Iki 2008 m. sausio 13 d. ši priemonė buvo pritaikyta tik vienai įmonei. Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad pagal sanavimo ir restruktūravimo gaires (21) ši pagalbos schema nebuvo taikoma įmonėms, patiriančioms ekonominių sunkumų.
(53)
Ispanijos valdžios institucijos pabrėžė, kad įmonės galėjo gauti pagalbą tik tuo atveju, jeigu vyresni negu 55 metų darbuotojai buvo išdirbę įmonėje ne mažiau negu 5 metus, dėl to reikalavimus atitinkančių atvejų sumažėjo apytiksliai iki 50 %. Pagalbos gavėjai daugiausiai buvo moterys (53 %), 76 % kvalifikacija ir išsilavinimas buvo labai žemas, o tai apsunkino jų galimybę būti įdarbintiems kitur.
(54)
Ispanijos valdžios institucijos pabrėžė, kad EB sutarties 137 straipsnio 1 dalis ir 4 straipsnis suteikia autonomiją valstybėms narėms socialinio draudimo srityje.
(55)
Iki 2008 m. sausio 1 d.2 015 įmonių gavo pagalbą pagal šią pagalbos schemą už 6 313 darbuotojų, o tai sudarė 16,6 % sektoriaus įmonių ir 4,5 % sektoriaus darbuotojų. 56 % įmonių gavo pagalbą pagal šią priemonę tik už vieną darbuotoją, 30 % už 2, 3 arba 4 darbuotojus, 13 % už 5-30 darbuotojų ir tik 1 % gavo pagalbą už daugiau negu 30 darbuotojų. 1 428 įmonės gavo mažesnę negu 500 eurų pagalbą. Šiai priemonei numatytas metinis biudžetas sudarė 15 milijonus eurų. Vidutinė pagalba už vieną darbuotoją nuo 55 iki 58 metų sudarė 151 eurą per mėnesį, tai atitinka 8,3 % išlaidų darbo jėgai. Pagalba 59 metų darbuotojams sudarė 44 eurus per mėnesį, tai atitinka 2,6 % išlaidų darbo jėgai. Tik 5,2 % sektoriaus darbuotojų tenkino šios priemonės reikalavimus. Vidutinis poveikis įmonei sudarė 0,3 % jos išlaidų darbo jėgai.
(56)
Nepaisant pavadinimo, ši priemonė buvo sugalvota ne tam, kad būtų išsaugotos darbo vietos, tačiau kaip alternatyva priešlaikinėms pensijoms. Be to, Ispanijos valdžios institucijos argumentavo, kad 151 euro per mėnesį suma buvo pakankama paskata išlaikyti dirbantį žmogų jo darbo vietoje, užuot tą patį žmogų įdarbinus nelegaliai.
(57)
Priemonė galėjo būti taikoma sintetinio pluošto pramonėje, jeigu įmonė pagrindinę veiklą vykdė tekstilės sektoriuje ir jeigu ji buvo prisijungusi prie tekstilės ir aprangos sektoriaus, o ne prie chemijos pramonės kolektyvinių derybų. Todėl galimybė, kad minėtų sintetinių pluoštų gamintojai gaus pagalbą pagal šią priemonę, buvo nereikšminga.
(58)
2008 m. rugsėjo 17 d. raštu Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad tai yra bendroji pagalba ir kad tekstilės sektoriaus įmonėms, kurioms taikomas tekstilės planas, nėra suteiktas joks mokesčių prievolių vykdymo atidėjimas.
(59)
2008 m. spalio 21 d. Ispanijos valdžios institucijos įsipareigojo, kad tuo neįtikėtinu atveju, jeigu tekstilės ar aprangos sektoriaus įmonė paprašys taikyti išimtį dėl garantijos mokesčių prievolių vykdymo atidėjimo atveju, prašymas bus nagrinėjamas pagal bendruosius teisės aktus, bet ne remiantis tekstilės planu.
(60)
Galiausiai Ispanijos valdžios institucijos įsipareigojo laikytis ES teisės aktų, kiek tai susiję su de minimis priemonių kaupimu.
5. TREČIŲJŲ SUINTERESUOTŲ ŠALIŲ PASTABOS
(61)
Komisija gavo pastabas iš dviejų suinteresuotų šalių, kurios pageidavo likti neįvardytos.
(62)
Pirmoji suinteresuotoji šalis prieštaravo galimybei teikti valstybės pagalbą tekstilės pramonei dėl to, kad iškraipoma konkurencija. Buvo remiama Komisijos pozicija priimant sprendimą pradėti procedūrą ir pabrėžiama, kad tekstilės planas nenustatė ribų pagalbai, kurią galėjo gauti kiekviena įmonė. Ispanijos valdžios institucijų pateikti argumentai laikomi nepakankamais. Pagalba moksliniams tyrimams ir technologiniam vystymuisi buvo naudinga, nors ir turėjo apsiriboti pagalba mažoms ir vidutinėms įmonėms. Tuo tarpu suinteresuotoji šalis mano, kad reikėjo neskirti pagalbos nematerialiam kapitalui, kadangi tuo yra lengva netinkamai pasinaudoti. Antra vertus, priemonės atleistiems tekstilės pramonės darbuotojams mokyti buvo teigiamos, tačiau socialinio draudimo įmokų 80 % nuolaidos suteikimas darbuotojams galėjo duoti tik netiesioginę ir nepriimtiną naudą. Jeigu tekstilės pramonės įmonės turėjo daugiau lengvatų negu kitų sektorių įmonės, mokėdamos su atidėjimu socialinio draudimo įmokų skolas, tai buvo neteisėta valstybės pagalba.
(63)
Kitos pastabos buvo susijusios su ypatingai maža „Geotexan“ gaminių kaina Ispanijos rinkoje, kurios priežastis galėjo būti Ispanijos tekstilės plano taikymas.
6. ISPANIJOS PASTABOS DĖL TREČIŲJŲ SUINTERESUOTŲ ŠALIŲ PASTABŲ
(64)
Ispanijos valdžios institucijos pareiškė, kad Komisija sprendime pradėti procedūrą nelaiko priemonių valstybės pagalba, tik apsiriboja nurodydama tokią galimybę. Ispanija taip pat atsakė, kad subsidija dėl mokymų įmonėms, kuriose yra 50-249 darbuotojai, padidėjo 20 %, o ne 80 %. Intensyvumas atitiko ribas, nurodytas 2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 68/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo pagalbai mokymui (22) 4 straipsnyje. Be to, pagalbos mokymui priemonės naudos gavėjai buvo darbuotojai, kurie galėjo likti dirbti įmonėje arba pagerinti savo kvalifikaciją tam, kad ieškotų naujo darbo.
(65)
Dėl antros pastabos Ispanijos valdžios institucijos argumentavo, kad pastabos buvo išsakytos vėlai ir nepateikiant jokių įrodymų. Tekstilės plano tikslas buvo sektoriaus įmonių prisitaikymas prie rinkos liberalizavimo, o ne kurios nors konkrečios įmonės pozicijų sustiprinimas. Kalbant apie konkretų atvejį, įmonė „Geotexan“ buvo įkurta 2004 metais. Atrankos kriterijai tam, kad darbo vietose išsaugotų vyresnio amžiaus darbuotojus, reikalavo įrodyti, kad turimas stažas įmonėje viršija 5 metus, o tai šios įmonės atveju buvo neįmanoma. Nėra dokumentais patvirtintų įrodymų, kad „Geotexan“ būtų gavusi pagalbą mokymui. Bet kuriuo atveju būtų gavusi 970 eurų per metus pagalbą, o tai tikrai nebūtų lemiamas dalykas agresyviai kainų politikai vykdyti.
(66)
Taigi pastabose nebuvo išdėstyta naujų faktų ar naujų teisinių pagrindimų, ir apskritai jos buvo bendro pobūdžio, nepateikiant įrodymų, todėl į jas neturi būti atsižvelgta.
7. VERTINIMAS
7.1. Pagalbos priemonių valstybinis pobūdis
(67)
Kaip nustatyta EB sutarties 87 straipsnio 1 dalyje, bet kokia pagalba, suteikta valstybės narės ar iš valstybės lėšų bet kuria forma, kuri iškraipo ar gali iškraipyti konkurenciją, teikdama pirmenybę tam tikroms įmonėms ar tam tikrų gaminių gamybai, yra nesuderinama su bendrąja rinka, kiek tai susiję su prekyba tarp valstybių narių.
(68)
Pasak Ispanijos valdžios institucijų, 3 priemonė nebuvo taikoma: 0,5 palūkanos normos subsidija nebuvo suteikta ir finansavimas vykdytas normaliomis rinkos sąlygomis. Komisija paprašė Ispanijos valdžios institucijas pateikti informaciją apie realiai dešimčiai pagalbos gavėjų suteiktų paskolų palūkanų normas. Ispanijos valdžios institucijos atsakė 2009 m. kovo 13 d. Tik dviem atvejais palūkanų norma buvo mažesnė negu žemiausia bazinė metinė palūkanų norma (2007 metais vienas 300 000 eurų kreditas, o kitas 100 000 eurų kreditas su 4,114 % palūkanų norma, kai žemiausia bazinė palūkanų norma buvo 4,62 %). Atsižvelgdama į tai, kad tarp šių dviejų skaičių yra nedidelis skirtumas, Komisija turi daryti išvadą, kad valstybės pagalba būtų buvusi tokia maža, kad būtų neviršijusi de minimis ribos. Ispanijos valdžios institucijos įsipareigojo netaikyti šios priemonės iki plano pabaigos. Tokiu atveju Komisija turi daryti išvadą, kad pagalbos suma buvo mažesnė negu de minimis riba ir kad tai nėra valstybės pagalba.
(69)
Dėl 4 ir 5 priemonių Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad joms buvo taikomas Komisijos reglamentas dėl pagalbos de minimis, todėl tai nebuvo valstybės pagalba. Todėl Komisija dar turi įvertinti, ar buvo tenkinamos reglamento de minimis sąlygos.
(70)
Dėl 4 priemonės Ispanijos valdžios institucijos pateikė įrodymus, kad praeityje buvo laikomasi reglamento de minimis, ir įsipareigojo tai daryti ateityje. Antra vertus, užtikrino, kad nuo 2008 m. liepos 1 d. buvo laikomasi naujojo pranešimo dėl bazinių palūkanų normų.
(71)
Kalbant apie 5 priemonę, reglamentas de minimis išskiria pagalbą, skirtą eksportui skatinti. Apskritai pagalba eksportui apibrėžiama 1 straipsnio d dalimi tradiciniu būdu kaip „pagalba, tiesiogiai susijusi su eksportuojamais kiekiais, platinimo tinklo kūrimu bei veikla, arba kitoms einamosioms išlaidoms, susijusioms su eksporto veikla“. Be to, reglamento de minimis 6 konstatuojamojoje dalyje nurodoma, kad „pagalba, teikiama padengti dalyvavimo prekybos mugėse, mokymo arba konsultavimo paslaugų išlaidas dėl naujo arba esamo produkto pristatymo naujoje rinkoje, paprastai nelaikoma eksporto pagalba“. Taigi, jeigu pagalba teikiama kolektyviniam dalyvavimui parodose, jai taikomas reglamentas de minimis (23). 2008 m. gegužės 30 d. raštu Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad pagalba buvo traktuojama kaip paskatinimas įmonėms, kurios iki tol nebuvo eksportavusios, dalyvauti parodose, todėl minėtas reikalavimas buvo tenkinamas. Pagalba, skirta informacinei infrastruktūrai, kuriant interneto portalus, nėra pagalba eksportui, kadangi ji priskiriama reglamente de minimis numatytiems atvejams. Ir galiausiai konsultacinių paslaugų teikimui, siekiant skatinti įmonių eksporto potencialą, yra taikomas reglamentas de minimis, todėl jis taip pat nepatenka į pagalbos eksportui apibrėžimą.
(72)
Nepaisant to, Komisijai ir toliau kilo abejonių dėl to, ar Ispanijos valdžios institucijos praeityje vykdė reglamento de minimis reikalavimus. Todėl Komisija paprašė Ispanijos valdžios institucijas, kad jos reglamento de minimis 3 straipsnio 3 dalimi nustatyta tvarka įrodytų, jog praeityje vykdė reglamento reikalavimus, kiek tai susiję su 4 ir 5 priemonėmis. Taip pat pagal reglamento de minimis 3 straipsnio 1 dalies nuostatas Komisija paprašė Ispanijos valdžios institucijas, kad pastarosios įsipareigotų ateityje laikytis reglamento. Tai reiškė, kad turėjo būti laikomasi nustatytos didžiausios 200 000 eurų vienai įmonei per bet kuriuos trejus finansinius metus iš eilės sumos, o ypač kiek tai susiję su galimybe kaupti pagalbą su kitomis tekstilės plano priemonėmis, kai finansavimo reikalavimus atitinka tos pačios išlaidos. Kaip nurodyta 47 konstatuojamojoje dalyje, Ispanijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad praeityje buvo laikomasi reglamento de minimis reikalavimų, ir įsipareigojo, kad jų bus laikomasi ir ateityje. Todėl 4 ir 5 priemonės nėra valstybės pagalba.
(73)
8 priemonė yra bendroji priemonė, numatyta Ispanijos įstatymais, kuri, pasak Ispanijos valdžios institucijų, niekada nebuvo taikyta pagal tekstilės planą. Todėl jeigu ateityje įmonė prašys mokesčių prievolių vykdymo atidėjimo, Ispanijos valdžios institucijos įsipareigojo taikyti bendruosius teisės aktus, o ne minėtą priemonę. Kadangi 8 priemonė nėra taikoma, šiuo atveju negalima kalbėti apie valstybės pagalbą.
(74)
1, 2, 6 ir 7 priemonės buvo įgyvendinamos iš valstybės lėšų. Atrodo, kad šios priemonės suteikia išskirtinį pranašumą tekstilės ir aprangos sektoriaus įmonėms, kuris viršija sąlygas, taikomas pagal bendruosius įstatymus, ir taip remia minėtas įmones. Tekstilės ir aprangos sektoriuje vykdoma reikšminga prekybos veikla, todėl priemonės gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių. Dėl to minėtos priemonės yra valstybės pagalba, remiantis EB sutarties 87 straipsnio 1 dalimi.
7.2. Suderinamumas su bendrąja rinka
(75)
Dėl 1 priemonės Komisija padarė išvadą, kad jau patvirtinta pagalbos schema N 415/2004 yra taikoma tik didelėms įmonėms ir reikalavimus atitinkančiai mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi veiklai: atitinkamoms personalo, prietaisų ir įrangos išlaidoms, išlaidoms išorinių konsultantų paslaugoms, veiklos išlaidoms ir bendrosioms papildomoms išlaidoms, susidarančioms dėl tyrimų veiklos. Biudžetą sudarė 16 milijonai eurų subsidijoms ir 74,45 milijonai eurų lengvatiniams kreditams.
(76)
Tekstilės plane nurodyta, kad didelių įmonių projektai, atitinkantys reikalavimus, yra šie: mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi projektai, mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi veiklos rezultatų sklaidos projektai ir projektai, susiję su įmonių bendradarbiavimo sutarčių sudarymu ir vystymu. Biudžetą sudarė 12,5 milijonų eurų subsidijoms ir 51 milijonas eurų lengvatiniams kreditams.
(77)
2008 m. sausio 13 d. Ispanijos valdžios institucijos pakartotinai pareiškė ketinančios laikytis pagalbos schemoje nurodytų sąlygų. Tuo remdamasi Komisija turi daryti išvadą, kad 1 priemonė, taikoma didelėms įmonėms, atitinka schemoje nurodytus reikalavimus.
(78)
Dėl 1 priemonės, taikomos mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios pagal tekstilės planą yra pagrindinis jo tikslas, Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad šiai priemonei taikoma pagalbos schema XS 50/2005. Schemos XS 50/2005 tikslai yra skatinti mažų ir vidutinių įmonių vykdomus tyrimų projektus, stiprinti bendradarbiavimą tarp mažų ir vidutinių įmonių ir tyrimo įstaigų bei skleisti tyrimų rezultatus. Kaip ir ankstesniąja schema, šia schema yra padengiamos personalo, prietaisų ir įrangos išlaidos, išlaidos išorinių konsultantų paslaugoms, veiklos išlaidos ir bendrosios papildomos išlaidos, susidarančios dėl tyrimų veiklos, taip pat investicijos į materialųjį ir nematerialųjį kapitalą bei į konsultavimo paslaugas. Metinį biudžetą sudarė 22 milijonai eurų, skirti išmokėti subsidijų ir lengvatinių kreditų forma.
(79)
Projektai, tenkinantys tekstilės plano reikalavimus, yra mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi projektai, investicijos į materialųjį ir nematerialųjį kapitalą, kurių tikslas yra įdiegti pažangias technologijas į gamybos procesus, mokslinių tyrimų ir technologinio vystymosi veiklos rezultatų sklaidos projektai ir projektai, susiję su įmonių bendradarbiavimo sutarčių sudarymu ir vystymu.
(80)
Komisija mano, kad 1 priemonė, taikoma mažoms ir vidutinėms įmonėms, tenkina kriterijus, numatytus jau patvirtintoje pagalbos schemoje N 415/2004 ir pagalbos schemoje XS 50/2005.
(81)
Savo ruožtu 2 priemonė rėmėsi jau patvirtinta 2006 m. lapkričio 1 d. schema N 101/2005. Minėta schema buvo nukreipta į remiamuose regionuose nuosmukį patiriančių pramoninių zonų restruktūrizavimą. Pagalbos schema buvo atvira visoms pramonės įmonėms, kurios investavo remiamuose regionuose, išskyrus į anglies, plieno ir sintetinio pluošto sektorius. Pagalba turėjo būti suteikiama, išduodant beprocentinius kreditus ne ilgesniam negu 10 metų laikotarpiui, įskaitant 5 metų lengvatinį laikotarpį. Numatytą biudžetą sudarė 400 milijonų eurų.
(82)
Tekstilės plane laikytasi visų pagrindinių kriterijų, išskyrus vieną, susijusį su beprocentiniais kreditais, išduodamais ne ilgesniam negu 15 metų laikotarpiui su 5 metų lengvatiniu laikotarpiu vietoje schemos 11 punktu numatyto ilgiausio 10 metų laikotarpio. Išnagrinėjusi šį punktą, Komisija turi su juo sutikti, kadangi Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymo ITC/3098/2006 I 7.2 skyrius nurodo, kad maksimali trukmė bus 10 metų su 5 metų lengvatiniu laikotarpiu. Atitinkamai Komisija turi daryti išvadą, kad 2 priemonė atitinka schemoje nustatytus reikalavimus.
(83)
2006 m. liepos 3 d. Ispanijos valdžios institucijos dar kartą pranešė apie schemą, siekdamos suderinti ją su naujomis regioninės pagalbos gairėmis (24) (N 430/2007), o 2007 m. sausio 26 d. ją atšaukė, kad galėtų pagrįsti 2006 m. spalio 24 d. Komisijos reglamentu Nr. 1628/2006 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo regioninei investicinei pagalbai (25). 2007 m. kovo 20 d. buvo priimta schema XR/70/2007.
(84)
Pagal Pramonės, turizmo ir prekybos ministerijos įsakymus ITC/3098/2006 ir ITC/643/2007 reikalavimus atitinkančiais laikomi projektai, susiję su techninėmis infrastruktūromis, technologinių parkų kūrimu, specializuotų žinių perdavimu, vietinės ekonomikos stiprinimu ir diversifikavimu, naujų pramoninių veiklų kūrimu, brandžių sektorių vystymu ir kylančių sektorių kūrimu bei plėtra. Sintetinio pluošto pramonė reikalavimų netenkino, o priemonė buvo įvertinta kaip pradinė investicija.
(85)
Atitinkamai Komisija mano, kad 2 priemonė atitinka kriterijus, nustatytus jau patvirtintomis pagalbos schemomis N/101/2005 ir XR/70/2007.
(86)
Be to, Ispanijos valdžios institucijos įsipareigojo jų netaikyti po to, kai pasibaigs schemų, kuriomis rėmėsi priemonės, galiojimas. Todėl Komisija mano, kad 1 ir 2 priemonėms taikomos minėtos schemos ir dėl šios priežasties tai yra su bendrąja rinka suderinama pagalba.
(87)
Komisija mano, kad šiai priemonei, susijusiai su specialiais mokymais, nėra taikomas nei 2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (26), nei anksčiau nurodytas reglamentas dėl pagalbos mokymams, kadangi priemonė nėra susijusi su „nauja darbo vieta“ ir kadangi ji taip pat skirta didelėms įmonėms.
(88)
Todėl Komisija turi ją vertinti, tiesiogiai remdamasi Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktu. Iš jo aišku, kad pagalba, palengvinanti tam tikros ekonominės veiklos rūšių plėtrą, gali būti laikoma suderinama su bendrąja rinka, jeigu tik ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui.
(89)
Komisija įvertins 6 priemonės suderinamumą pagal analogiją (27) su reglamentu dėl pagalbos mokymams nuo 2006 metų iki 2008 m. rugpjūčio 1 d. ir Bendruoju bendrosios išimties reglamentu nuo 2008 m. rugpjūčio 29 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d.
(90)
Pagalbos specialiesiems mokymams intensyvumas sudarė 19,96 % mažoms ir vidutinėms įmonėms ir 20 % didelėms įmonėms. Pagalbos intensyvumas yra kur kas mažesnis negu 35 %, kuriuos prašymams suteikti pagalbą mokymams nustatė reglamentas dėl pagalbos mokymams, ar 25 %, kuriuos nustatė Bendrojo bendrosios išimties reglamento 39 straipsnis.
(91)
Antra vertus, sumos nelabai skiriasi nuo numatytų bendraisiais teisės aktais. Padidėjimas priklauso nuo etatinių darbuotojų skaičiaus ir nuo socialinio draudimo įmokų ankstesniais metais. Sąlygos pagalbai gauti buvo labai apribojančios, kadangi įmonės turėjo parengti planą, kurį turėjo patvirtinti paritetinė komisija (žr. 24 konstatuojamąją dalį).
(92)
2009 m. vasario 20 d. Ispanijos valdžios institucijos patvirtino, kad tekstilės plano I. 1.A c dalyje jau buvo atsižvelgta į papildomo paskatinimo didelėms įmonėms poveikį, remiantis Bendrojo bendrosios išimties reglamento 8 straipsnio 3 dalimi. Dėl tos priežasties prašymus teikiančios įmonės turėjo pateikti profesinio perkvalifikavimo planą Valstybinei viešajai darbo tarnybai (Servicio Público del Empleo Estatal), detaliai nurodydamos užimtumo tikslus ir specialiąsias priemones. Valstybinė viešoji darbo tarnyba įsitikindavo, ar planas atitinka vieną ar keletą minėto Bendrojo bendrosios išimties reglamento straipsnio reikalavimų. Šiame plane turėjo būti dokumentas, kuriame turėjo būti nurodyti produktyvumo ir darbo vietų išsaugojimo tikslai bei minėtos investicijos dydis. Be to, paritetinė komisija pateikdavo ataskaitą apie kiekvienos įmonės ar grupės pateiktą profesinio perkvalifikavimo planą. Remdamasi plane pateikta informacija ir pramonės stebėtojų pateikta ataskaita, valstybė narė įsitikindavo, kad tenkinami kriterijai, susiję su didelių įmonių paskatinimo efektu.
(93)
Komisija daro išvadą, kad pagalbos poveikis konkurencijai ir prekybai yra labai ribotas. Todėl Komisija mano, kad priemonė netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui. Atitinkamai Komisija turi daryti išvadą, kad minėta priemonė yra suderinama su bendrąja rinka remiantis Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktu.
(94)
7 priemonė taip pat taikoma iš valstybės lėšų ir iš pažiūros ja taip pat buvo remiamas sektorius. Dėl jos suderinamumo, neatrodo, kad ji visiškai patenka į galiojančio reglamento (EB) Nr. 800/2008 (Bendrojo bendrosios išimties reglamento) 15 straipsnio ar į 2002 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2204/2002 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai, teikiamai užimtumui, reglamentuojamą sritį (28), kadangi 37 iš visų 2007 metais sektoriuje veikusių 11 544 įmonių yra didelės įmonės ir kadangi priemonė netaikoma naujoms darbo vietoms. Todėl priemonė vertinama remiantis 87 straipsnio 3 dalies c punktu (29).
(95)
Valstybės pagalba, kurią sudaro atlyginimo subsidijos, kuriomis siekiama padidinti palankių sąlygų neturinčių darbuotojų paklausą, „gali suteikti įmonėms papildomų paskatų, kad padidėtų šios kategorijos darbuotojams skirtų darbo vietų kiekis“. Darbuotojai, kuriems ji taikoma, patenka į palankių sąlygų neturinčių darbuotojų kategoriją, nes yra vyresni negu 50 metų. 76 % darbuotojų, kurių amžius buvo nuo 55 iki 59 metų, išsilavinimas ir įgūdžiai buvo žemo lygio ir tai atleidimo atveju neleido jiems rasti darbo kituose sektoriuose. Kalbant apie darbuotojų, kuriems taikoma priemonė, skaičių, 2008 metais tik 10 215 iš 123 574 sektoriaus darbuotojų buvo nuo 55 iki 59 metų amžiaus ir tik 6 700 iš jų buvo išdirbę įmonėje daugiau negu 5 metus ir dirbo pagal neterminuotą sutartį. Šis skaičius sudarė 5,2 % visų sektoriaus darbuotojų, o priemonės intensyvumas vienai įmonei sudarė 0,3 % visų jos išlaidų darbo jėgai, taigi ši proporcija yra kur kas mažesnė negu 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų lygis, nustatytas Bendrojo bendrosios išimties reglamento 40 straipsniu. Antra vertus, priemonės poveikis buvo ribotas, kadangi didžioji dalis poveikio (74 %) teko labai mažoms įmonėms ir pagalbos suma buvo labai maža (0,3 % išlaidų darbo jėgai). Nepaisant kad, kad finansinis poveikis įmonėms buvo labai mažas, pasak Ispanijos valdžios institucijų, ši priemonė skatino dar keletą metų išlaikyti jų darbo vietose minėtus darbuotojus, užuot juos atleidus ar įdarbinus nelegaliai. Todėl atrodo, kad pagalba buvo reikalinga, tinkamai nukreipta į palankių sąlygų neturinčių darbuotojų atitinkamo amžiaus grupę ir proporcinga.
(96)
Kalbant apie neigiamą pagalbos poveikį, reikia turėti omenyje, kad priemonė buvo skirta išimtinai tik tekstilės ir aprangos sektoriui, tai yra nuosmukį patiriančiai pramonei, kurioje nuo 2001 metų darbo vietų sumažėjo 40 %.
(97)
Palyginus teigiamą ir neigiamą poveikį, padaryta išvada, kad pagalba padarė teigiamą poveikį, kadangi motyvavo, ir visų pirma labai mažas įmones, išlaikyti vyresnius negu 55 metų darbuotojus darbo vietose iki jiems sukaks 60 metų, užuot juos įdarbinus nelegaliai, o savo ruožtu konkurencijos iškraipymas greičiausiai turėjo būti ribotas dėl nepaprastai mažo pagalbos dydžio.
(98)
Todėl 7 priemonė yra suderinama su bendrąja rinka ir atitinka Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punkto reikalavimus.
8. IŠVADA
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Pagalbai, kurią Ispanija teikė pagal 1 ir 2 priemones, nurodytas 11-15 konstatuojamosiose dalyse ir susijusias su techninių tyrimų skatinimo programa ir tekstilės ir aprangos sektoriaus pramonės pertvarkymo programa, buvo taikomos patvirtintos schemos N 415/2004, N 101/2005, XS 50/2005 ir XS 70/2007, todėl tai nėra valstybės pagalba.
2. 3, 4 ir 5 priemonės, nurodytos 16-20 konstatuojamosiose dalyse ir susijusios su lengvatiniais kreditais, teikiamais ENISA mažoms ir vidutinėms įmonėms modernizuoti, kreditais su lengvatinėmis palūkanomis, teikiamais ICO, ir eksporto skatinimu, kurio ėmėsi ICEX, neviršija ribos, nustatytos reglamentu de minimis, todėl tai nėra valstybės pagalba.
3. Ispanijos suteikta pagalba pagal 6 ir 7 priemones, nurodytas 21-25 konstatuojamosiose dalyse, kuriomis darbuotojams siūlomas tęstinis mokymas ir tekstilės ir aprangos sektoriuje išsaugomos vyresnio amžiaus darbuotojų darbo vietos, yra suderinamos su bendrąja rinka remiantis Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktu.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Ispanijos Karalystei.
Priimta Briuselyje, 2009 m. kovo 24 d.