Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1170/77
1977 m. gegužės 17 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 1696/71 dėl bendro apynių rinkos organizavimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 42, 43, 113 ir 235 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
kadangi, įgyvendinus 1971 m. liepos 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1696/71 dėl bendro apynių rinkos organizavimo [3] su pakeitimais, padarytais Stojimo akte [4], padėtis apynių rinkoje, tiek pasaulinėje, tiek Bendrijos, pasikeitė iš esmės, kaip rodo disbalansas tarp pasiūlos ir paklausos, sąlygojęs kainų kritimą; kadangi šį disbalansą iš dalies sukėlė tas faktas, jog gerokai išsiplėtė apynių plotai, ypač skirti kai kurioms rūšims auginti, ir iš dalies - tai, kad alaus gamybai sunaudojami mažesni apynių kiekiai, ir dėl to susidarė didelės apynių miltelių ir apynių ekstrakto atsargos; kadangi todėl, siekiant užtikrinti rinkos efektyvesnį stabilizavimą, kai kurios Bendrijos taisyklės turėtų būti pakeistos;
kadangi turėtų būti priimta kokybės politika nustatant minimalias kokybės charakteristikas ir taikant sertifikavimo sistemą, kuri apimtų bent pagaminimo vietą, derliaus metus bei rūšį; kadangi reikėtų uždrausti nesertifikuotų produktų pardavimą ir minimalių charakteristikų neatitinkančių produktų importavimą;
kadangi, siekiant išvengti nepakankamo augintojų pajamų įvertinimo, - o tai yra esminis kriterijus, nustatant pagalbos dydį, - vidutinės pajamos turėtų būti apskaičiuojamos išimtinai remiantis plotais, kurie išnaudojami visiškai;
kadangi, siekiant sustiprinti pagalbos, kaip gamybos nukreipimo faktoriaus, vaidmenį, tokia pagalba turėtų būti nustatoma ne pagal rūšis, bet pagal rūšių, turinčių bendras charakteristikas bei tą pačią galutinę paskirtį, grupes;
kadangi apynių augintojai privalėtų įstengti įtakoti pusiausvyros tarp pasiūlos ir paklausos susidarymą, nes tai yra būtina norint stabilizuoti kainas bei pajamas; kadangi šį tikslą būtų lengviau pasiekti, o ir augintojai galėtų labiau įtakoti gamybos politiką bei pasiūlos valdymą, jei jie suformuotų augintojų grupes; kadangi, siekiant suteikti pripažintoms augintojų grupėms priemones šiam tikslui pasiekti, viena iš pripažinimo sąlygų turėtų būti ta, kad grupės parduotų visą savo narių produkciją bei padalytų savo nariams pagalbą gamybai proporcingai apynių laukams ir atsižvelgiant į padėtį rinkoje;
kadangi, atsižvelgiant į dabartinę rinkos padėtį, reikėtų uždrausti didinti apynių plotus nurodytą laikotarpį, kad nesusidarytų struktūrinis perteklius; kadangi, be to, Bendrijos produkcijos kokybinio pritaikymo atsižvelgiant į rinkos tendencijas turėtų būti siekiama tuo pačiu metu ir toliau suteikiant augintojų grupėms pagalbą pereiti prie kitų rūšių bei apynių plotams pertvarkyti; kadangi vis dėlto, skiriant pagalbą, reikėtų atsižvelgti į pertvarkomų plotų žymų sumažinimą;
kadangi patirtis, įgyta taikant Reglamentą (EEB) Nr. 1696/71, parodė, jog tam, kad būtų galima imtis prevencinių priemonių kilus struktūrinio pertekliaus ar rinkos sutrikdymo pavojui, yra reikalingos kitos priemonės nei pagalbos gamybai dydžio koregavimas;
kadangi, taikant šio reglamento pakeitimus, gali tekti įvesti perėjimo laikotarpio priemones; kadangi valdymo tikslais priemonės dėl paramos gamybai neturėtų būti taikomos iki 1977 m. derliaus, bet, atsižvelgiant į dabartines rinkos kryptis, iš karto turėtų būti taikomi kiti pakeitimai, ir ypač dėl pagalbos keičiant rūšis,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 1696/71 yra iš dalies keičiamas taip, kaip nurodyta toliau išdėstytuose straipsniuose.
2 straipsnis
1 straipsnis užbaigiamas šitaip:
"4. Kaip tai suprantama 12 straipsnio 5 dalyje:
a) apyniai po pirmojo paruošimo etapo - tai apyniai po pirmojo džiovinimo, supakuoti ir paruošti pardavimui;
b) visiškai panaudojami plotai - plotai, kuriuose auginama trečius metus."
3 straipsnis
2 straipsnis yra keičiamas taip:
"2 straipsnis
1. 1 straipsnyje išvardytiems produktams, išaugintiems Bendrijoje arba paruoštiems iš Bendrijoje išaugintų apynių, arba importuotiems iš trečiųjų šalių, taikoma sertifikavimo tvarka.
2. Sertifikatas gali būti išduotas tik tiems produktams, kurie atitinka minimalias kokybės charakteristikas, atitinkančias konkretų prekybos etapą.
3. Sertifikate turi būti nurodyta:
a) apynių išauginimo vieta (vietos);
b) derliaus metai;
c) rūšis ar rūšys.
4. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima kiekvienam produktui bendrąsias taisykles dėl šio straipsnio taikymo ir nurodo datą, kada jis bus pradėtas taikyti.
5. Išsamios taisyklės dėl šio straipsnio taikymo priimamos 20 straipsnyje nurodyta tvarka."
4 straipsnis
1. 3 straipsnyje žodžiai "kilmės vietos nuorodos atžvilgiu" yra išbraukiami.
2. 4 straipsnis yra išbraukiamas.
3. 5 straipsnio 2 dalis yra keičiama taip:
"2. 1 straipsnyje nurodyti produktai vertinami kaip atitinkantys standartą, apie kurį kalbama 1 dalyje, jei kilmės šalies valdžios institucijos jiems išduotas atestacijos dokumentas pripažintas lygiaverčiu sertifikatui, kuris nurodytas 2 straipsnyje. Šių atestatų atitikimas tikrinamas vėliausiai iki 1978 m. gruodžio 31 d. 20 straipsnyje nurodyta tvarka."
5 straipsnis
7 straipsnis yra keičiamas taip:
"7 straipsnis
1. Šiame reglamente "augintojų grupė" - tai grupė, susidedanti išimtinai arba, kai tai leidžia nacionalinės teisės aktai, daugiausia iš apynių augintojų, sudaryta augintojų iniciatyva, visų pirma šiems tikslams įgyvendinti:
a) sutelkti tiekimą ir stabilizuoti rinką parduodant visą narių produkciją;
b) kartu derinti produkciją prie rinkos reikalavimų ir gerinti produktą, keičiant rūšių įvairovę bei pertvarkant apynių laukus;
c) skatinti žemės apdirbimo ir derliaus nuėmimo operacijų tobulinimą ir mechanizavimą, kad gamyba būtų pelningesnė;
d) priimti bendrąsias gamybos taisykles;
e) valdyti pagalbos sistemą, numatytą 12 straipsnyje:
- paskiriant kiekvienam grupės nariui pagalbos dalį, proporcingą jo auginamiems plotams,
- imantis priemonių, galinčių padėti pasiekti a punkte minimus tikslus,
ir kurią valstybės narės pripažįsta pagal 3 dalies nuostatas.
2. Šiame reglamente "sąjunga" - tai pripažintų augintojų grupių sąjunga, siekianti tų pačių tikslų kaip ir tos grupės, ir kurią valstybės narės pripažino pagal 3 dalies nuostatas.
3. Valstybės narės pripažįsta augintojų grupes bei jų sąjungas, kurios šio pripažinimo paprašo ir atitinka toliau išvardytas sąlygas:
a) taikyti bendras taisykles gamybai ir pateikimui į rinką (pirmajam prekybos etapui);
b) įtraukti į savo įstatus įpareigojimą augintojams, kurie yra grupių nariai, bei pripažintoms augintojų grupėms, kurios yra sąjungų nariai:
- laikytis bendrųjų gamybos taisyklių,
- parduoti visą produkciją per grupę ar sąjungą.
Tačiau šis įpareigojimas netaikomas, kai kalbama apie produktus, dėl kurių augintojai sudarė pardavimo sutartis prieš prisijungdami prie grupės su sąlyga, kad jie informavo grupę apie tas sutartis, o šioji - joms pritarė.
Tačiau iki 1980 m. gruodžio 31 d. tokio pritarimo nereikalaujama.
Grupė ar sąjunga gali suteikti savo nariams teisę patiems parduoti dalį savo produkcijos remiantis taisyklėmis, kurias nustato ir prižiūri grupė ar sąjunga;
c) įrodyti gyvybingą ekonominę veiklą;
d) savo veiklos srityje netaikyti diskriminacijos tarp Bendrijos augintojų ir grupių, ypač jų nacionalinės priklausomybės ar įsikūrimo vietos prasme;
e) garantuoti visiems augintojams, kurie įsipareigoja laikytis įstatų, teisę priklausyti grupei;
f) įtraukti į savo įstatus nuostatas, kurių tikslas - garantuoti, kad grupės ar sąjungos nariai, pageidaujantys atsisakyti narystės, gali tai padaryti mažiausiai po trejų narystės metų ir su sąlyga, kad jie bent prieš metus informuos grupę ar sąjungą apie savo ketinimą išstoti.
Šios nuostatos taikomos nepažeidžiant nacionalinių įstatymų arba kitų teisės aktų, skirtų ypatingais atvejais apsaugoti grupę ar sąjungą, ar jų kreditorius nuo finansinių pasekmių, kurios galėtų kilti dėl išeinančio nario, arba neleisti nariui išstoti nepasibaigus biudžetiniams metams;
g) turėti juridinio asmens statusą arba pakankamą veiksnumą pagal nacionalinės teisės aktus prisiimti teises ir pareigas;
h) įtraukti į savo įstatus įsipareigojimą turėti atskiras sąskaitas veiklos rūšims, dėl kurių jos buvo pripažintos;
i) neužimti vyraujančios padėties Bendrijoje.
4. Valdžios institucija, kompetentinga pripažinti augintojų grupes bei jų sąjungas, - tai ta valstybė narė, kurios teritorijoje augintojų grupė ar sąjunga turi įregistruotą buveinę.
5. Taisyklės dėl šio straipsnio taikymo, ir ypač pagalbos sistemos valdymas, numatytas 1 dalies e punkte, "pateikimo rinkai" apibrėžimas 3 dalies a punkte ir taisyklės dėl 3 dalies f punkte išdėstytų nuostatų priimami 20 straipsnyje nurodyta tvarka."
6 straipsnis
8 straipsnis yra keičiamas taip:
"8 straipsnis
1. Valstybės narės gali suteikti pripažintoms augintojų grupėms pagalbą trejiems metams nuo jų pripažinimo dienos, kaip nurodyta 7 straipsnio 3 dalyje, tokiu būdu paskatindamos jų steigimąsi bei palengvindamos jų veiklą. Pirmaisiais, antraisiais ir trečiaisiais metais tokios pagalbos dydis negali viršyti atitinkamai 3 %, 2 % ir 1 % rinkai pateiktų pripažintų produktų vertės. Tačiau pirmaisiais metais pagalba neturi viršyti 60 % augintojų grupės administracinių išlaidų, antraisiais - 40 % ir trečiaisiais - 20 %.
Parduotų produktų vertė apskaičiuojama kasmet remiantis:
- vidutiniu produkcijos kiekiu, kurį augintojai nariai pardavė per tris kalendorinius mėnesius iki prisijungimo,
- vidutinėmis augintojo kainomis, pasiektomis per šį laikotarpį.
2. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima bendrąsias taisykles dėl šio straipsnio taikymo.
Išsamios taisyklės dėl šio straipsnio taikymo nustatomos 20 straipsnyje nurodyta tvarka."
7 straipsnis
9 straipsnis yra keičiamas taip:
"9 straipsnis
1. Nuo 1977 m. liepos 1 d. iki 1979 m. gruodžio 31 d. draudžiamas bet koks apynių plotų didinimas.
Šioje dalyje valstybės narės pripažintą augintojų grupę gali vadinti pavieniu augintoju.
2. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad patikrintų, kaip laikomasi 1 dalyje nurodyto draudimo.
3. Valstybės narės gali suteikti pripažintoms augintojų grupėms pagalbą, ne didesnę kaip 1800 apskaitos vienetų už hektarą perėjimui prie kitų rūšių bei apynių laukų reorganizavimui, kaip nurodoma 7 straipsnio 1 dalies b punkte, su sąlyga, kad šie veiksmai bus vykdomi iki 1979 m. liepos 1 d. ir minimi plotai sumažės bent 40 %.
4. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali pratęsti šiame straipsnyje nurodytų priemonių taikymo laikotarpį."
8 straipsnis
12 straipsnis keičiamas ir išdėstomas šitaip:
"12 straipsnis
1. Pagalbos sistema įvedama Bendrijoje išaugintiems apyniams.
2. Pagalba augintojams gali būti suteikiama dėl to, kad jie galėtų gauti deramas pajamas.
3. Tuose Bendrijos regionuose, kuriuose pripažintos augintojų grupės sugeba garantuoti savo nariams deramas pajamas ir racionaliai valdo savo atsargas, parama suteikiama tik tokioms augintojų grupėms.
Kituose regionuose pagalba teikiama individualiems augintojams.
4. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, pagrįstu iš valstybių narių gauta informacija, kvalifikuota balsų dauguma tinkamu laiku priima sąrašą regionų, apie kuriuos kalbama 3 dalies pirmoje pastraipoje.
5. a) Šios paramos dydis hektarui, kuris skirsis priklausomai nuo rūšių grupių, nustatomas ypač atsižvelgiant į:
- kiekvienos rūšių grupės - vidutines įplaukas, kurias augintojų grupės gauna per pirmąjį apynių paruošimo etapą, ir tame etape apskaičiuotas, visiškai panaudojamus plotus, palyginti su vidutinėmis ankstesnių derlių įplaukomis,
- dabartinę padėtį Bendrijos rinkoje ir numatomas tendencijas,
- išorės rinkos tendencijas bei kainas pasaulinėje rinkoje,
- išlaidų tendencijas;
b) skirtingos apynių rūšių grupės yra tokios:
- 1 grupė: aromatiniai apyniai,
- 2 grupė: kartieji apyniai,
- 3 grupė: kiti.
6. Jei ataskaita, apie kurią kalbama 11 straipsnyje, rodo, kad Bendrijos apynių rinkoje gali kilti struktūrinis perteklius arba sutrikti tiekimo struktūra:
a) suteikiamos pagalbos dydis gali būti apribotas, priklausomai nuo tos apynių ploto dalies, kuri užregistruota aptariamais metais;
b) tie apynių plotai, kuriuose auginama pirmus ir (arba) antrus metus, gali būti paskelbti neturinčiais teisės į pagalbą.
Išanalizavus apynių lauko išplėtimą santykyje su progresu parduodant produktus, ką ypač nusako sutartys, kainų lygis ir atsargų padėtis, priimamas sprendimas taikyti a ir b punktuose aprašytas priemones visoms rūšių grupėms arba tik vienai ar kelioms rūšių grupėms.
7. Paramos dydis, taikomas tiems apynių plotams, kuriuose derlius buvo išaugintas ankstesniais kalendoriniais metais, nustatomas per du mėnesius nuo 11 straipsnyje minimos ataskaitos pateikimo ir iki birželio 30 d. remiantis Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.
8. Nuostatos dėl šio straipsnio įgyvendinimo priimamos 20 straipsnyje nurodyta tvarka."
9 straipsnis
13 straipsnio 1 dalis yra keičiama taip:
"1. Pagal 12 straipsnio 6 dalies sąlygas pagalba suteikiama įregistruotiems plotams, kuriuose buvo išaugintas derlius.
Valstybės narės paskiria organizacijas, kurių kompetencijai priklauso įregistruoti kiekvieno augintojo apynių laukus ir kurios atsako už registro kontrolę bei tvarkymą."
10 straipsnis
Įterpiamas šis straipsnis:
"16a straipsnis
Tais atvejais, kai kyla pertekliaus susidarymo ar rinkos pasiūlos struktūros sutrikdymo pavojus, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali imtis tinkamų priemonių rinkos pusiausvyros praradimui išvengti. Tokios priemonės, pavyzdžiui, gali būti veiksmai, įtakojantys:
- gamybos potencialą,
- pasiūlos apimtį,
- pardavimo sąlygas."
11 straipsnis
17 straipsnio 5 dalis keičiama taip:
"5. Bendra apskaičiuota EŽUOGF išlaidų bendrosioms priemonėms suma yra du milijonai apskaitos vienetų."
12 straipsnis
23 straipsnis keičiamas taip:
"23 straipsnis
Jeigu, siekiant palengvinti perėjimą prie sistemos, pakeistos Reglamentu (EEB) Nr. 1170/77, būtų reikalingos pereinamojo laikotarpio priemonės, ypač jei pakeistos sistemos įdiegimas numatytu terminu keltų esminių sunkumų, tokios priemonės patvirtinamos 20 straipsnyje nurodyta tvarka. Jos taikomos ilgiausiai iki 1980 m. gruodžio 31 d.
Iki tos dienos Jungtinei Karalystei leidžiama mokėti augintojams pagalbą auginimui per tarpininkaujančią organizacijai, kurią ji pati paskiria."
13 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 1977 m. liepos 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1977 gegužės 17 d.