Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 273/2004
2004 m. vasario 11 d.
dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių)
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 95 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],
kadangi:
(1) Jungtinių Tautų Konvencija dėl kovos su neteisėta narkotinių ir psichotropinių medžiagų apyvarta, priimta Vienoje 1988 m. gruodžio 19 d. (toliau - Jungtinių Tautų Konvencija), Bendrijos buvo priimta Tarybos sprendimu 90/611/EEB [4].
(2) Jungtinių Tautų Konvencijos 12 straipsnio reikalavimai dėl prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) (t. y. medžiagomis, kurios dažnai naudojamos neteisėtoje narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamyboje) buvo įgyvendinti prekyboje tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių 1990 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3677/90, nustatančiu priemones, kurių reikia imtis siekiant užkirsti kelią panaudoti tam tikras medžiagas neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai [5].
(3) Jungtinių Tautų Konvencijos 12 straipsnyje numatoma priimti atitinkamas priemones pirmtakų (prekursorių) gamybai ir platinimui kontroliuoti. Tam reikia priimti priemones, skirtas prekybai prekursoriais tarp valstybių narių. Tokios priemonės buvo priimtos 1992 m. gruodžio 14 d. Tarybos direktyva 92/109/EEB dėl tam tikrų medžiagų, naudojamų neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, gamybos ir pateikimo į rinką [6]. Siekiant geriau užtikrinti, kad visose valstybėse narėse tuo pat metu būtų taikomos suderintos taisyklės, manoma, kad tam geriau už esamą direktyvą tiktų reglamentas.
(4) Atsižvelgiant į Europos Sąjungos plėtrą svarbu pakeisti Direktyvą 92/109/EEB reglamentu, nes kiekvienas dalinis tos direktyvos ir jos priedų pakeitimas sukeltų nacionalinių įgyvendinimo priemonių keitimą 25 valstybėse narėse.
(5) Sprendimu, priimtu 1992 m. 35-ojoje sesijoje, Jungtinių Tautų narkotinių medžiagų komisija į Jungtinių Tautų Konvencijos priedo lenteles įtraukė papildomų medžiagų. Šiame reglamente reikia nustatyti atitinkamas nuostatas, padėsiančias aptikti galimus neteisėto prekursorių naudojimo atvejus Bendrijoje ir užtikrinti, kad Bendrijos rinkoje būtų taikomos bendros kontrolės taisyklės.
(6) Jungtinių Tautų Konvencijos 12 straipsnio nuostatos grindžiamos aptariamų medžiagų prekybos kontrolės sistema. Didžioji prekybos šiomis medžiagomis dalis yra visiškai teisėta. Tų medžiagų siuntų dokumentavimas ir ženklinimas etiketėmis turėtų būti pakankamai tikslus. Be to, yra svarbu, numatant kompetentingoms institucijoms reikalingas veiklos priemones, Jungtinių Tautų Konvencijos dvasia kurti mechanizmus, grindžiamus glaudžiu susijusių ūkio subjektų bendradarbiavimu ir žvalgybos informacijos rinkimu.
(7) Priemonės, taikomos sasafro aliejui, šiuo metu yra skirtingai aiškinamos Bendrijoje, nes vienose valstybėse narėse jis laikomas safrolo turinčiu mišiniu ir todėl yra kontroliuojamas, o kitos valstybės narės laiko jį natūraliu produktu, kurio nereikia kontroliuoti. Nuorodos į natūralius produktus įterpimas "į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų" apibrėžime išspręs šį neatitikimą ir taip leis kontroliuoti sasafro aliejų; apibrėžimas apims tik tokius natūralius produktus, iš kurių galima lengvai išgauti į sąrašą įtrauktas medžiagas.
(8) Priede reikėtų išvardyti medžiagas, kurios paprastai naudojamos neteisėtoje narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamyboje.
(9) Reikia užtikrinti, kad norint gaminti arba naudoti tam tikras I priede išvardytas į oficialų sąrašą įtrauktas medžiagas, reiktų turėtų licenciją. Be to, tiekti tokias medžiagas turėtų būti leidžiama tik jei asmenys, kuriems jos tiekiamos, turi licenciją ir yra pasirašę pirkėjo deklaraciją. Išsamias pirkėjo deklaracijų taisykles reikia nustatyti III priede.
(10) Reikia priimti priemones, skatinančias ūkio subjektus pranešti kompetentingoms institucijoms apie įtartinus sandorius, susijusius su I priede išvardytomis į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis.
(11) Reikia priimti priemones, padėsiančias garantuoti geresnę Bendrijos vidaus prekybos I priede išvardytomis į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis kontrolę.
(12) Visi sandoriai, kuriais į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų sąrašą įtrauktos medžiagos yra pateikiamos į rinką, turėtų būti tinkamai dokumentuojami. Ūkio subjektai turėtų pranešti kompetentingoms institucijoms apie bet kokį įtartiną sandorį, susijusį su I priede išvardytomis medžiagomis. Tačiau reikėtų taikyti išimtis sandoriams, susijusiems su I priedo 2 kategorijos medžiagomis, jei jų kiekiai neviršija nurodytųjų II priede.
(13) Daug kitų medžiagų, kurių didele dalimi teisėtai prekiaujama dideliais kiekiais, buvo identifikuota kaip pirmtakai (prekursoriai) naudojami neteisėtai sintetinių narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai. Taikymas tokioms medžiagoms tokios pat griežtos kontrolės, kokia taikoma išvardytoms I priede, sukeltų nereikalingas kliūtis prekybai, susijusias su veiklos licencijomis ir sandorių dokumentacija. Todėl Bendrijos lygiu turėtų būti sukurtas lankstesnis mechanizmas, kuriuo kompetentingos institucijos valstybėse narėse būtų informuojamos apie tokius sandorius.
(14) Europos Vadovų Tarybos veiksmų plane kovai su narkotinėmis medžiagomis, kurį 2000 m. birželio 19 ir 20 d. patvirtino Santa Maria da Feira Europos Vadovų Taryba, numatomas bendradarbiavimo procedūros įvedimas. Siekiant remti valstybių narių kompetentingų institucijų ir chemijos pramonės bendradarbiavimą, ypač dėl medžiagų, kurios, nors ir neminimos šiame reglamente, galėtų būti naudojamos neteisėtai sintetinių narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, reikėtų parengti rekomendacijas, kurių tikslas - padėti chemijos pramonei.
(15) Reikia priimti nuostatas, pagal kurias valstybės narės nustatytų taisykles dėl bausmių, taikomų už šio reglamento nuostatų pažeidimus. Atsižvelgiant į tai, kad prekyba pirmtakais (prekursoriais) įgalina neteisėtai gaminti sintetines narkotines ir psichotropines medžiagas, valstybės narės turėtų laisvai pasirinkti labiausiai atgrasančias bausmes, galimas pagal jų nacionalinius teisės aktus.
(16) Šiam reglamentui įgyvendinti reikalingas priemones reikėtų priimti remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [7].
(17) Kadangi šio reglamento tikslų, t. y. suderintos prekybos pirmtakais (prekursoriais) kontrolės, kad būtų išvengta jų naudojimo neteisėtai sintetinių narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl tokios prekybos tarptautinio ir kintančio pobūdžio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.
(18) Tarybos direktyva 92/109/EEB, Komisijos direktyvos 93/46/EEB [8], 2001/8/EB [9] ir 2003/101/EB [10] bei Komisijos reglamentai (EB) Nr. 1485/96 [11] ir (EB) Nr. 1533/2000 [12] turėtų būti panaikinti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis ir tikslai
Šiuo reglamentu sukuriamos suderintos priemonės kontroliuoti ir stebėti Bendrijos viduje tam tikras medžiagas, dažnai naudojamas neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai, siekiant užkirsti kelią šių medžiagų patekimui į neteisėtą rinką.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
Šiame reglamente taikomi tokie sąvokų apibrėžimai:
a) "į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga" yra bet kuri I priede nurodyta medžiaga, įskaitant tokių medžiagų turinčius mišinius ir natūralius produktus. Tokioms medžiagoms nepriskiriami vaistai kaip apibrėžta 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, susijusio su žmonėms skirtais vaistais [13], farmacijos preparatai, mišiniai, natūralūs produktai ir kiti preparatai, kuriuose yra į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų ir kurie sudaryti taip, kad tokios medžiagos nėra lengvai panaudojamos arba išgaunamos greitai taikomomis arba ekonomiškai naudingomis priemonėmis;
b) "į oficialų sąrašą neįtraukta medžiaga" yra bet kokia medžiaga, kuri, nors ir nenurodyta I priede, identifikuojama kaip naudota neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai;
c) "pateikimas į rinką" yra bet koks į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų tiekimas Bendrijoje už užmokestį arba nemokamai; arba tokių medžiagų saugojimas, gaminimas, gamyba, perdirbimas, prekyba, platinimas arba tarpininko veikla, kurios tikslas yra tiekimas Bendrijoje;
d) "ūkio subjektas" yra bet koks fizinis ar juridinis asmuo, dalyvaujantis į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų pateikime į rinką;
e) "Tarptautinė narkotinių medžiagų kontrolės valdyba" yra Valdyba, įkurta 1961 m. Bendrąja narkotinių medžiagų konvencija su pakeitimais, padarytais 1972 m. protokolu;
f) "speciali licencija" yra licencija, suteikiama tam tikros paskirties ūkio subjektų tipui;
g) "speciali registracija" yra registracija, atliekama tam tikros paskirties ūkio subjektų tipui.
3 straipsnis
Reikalavimai dėl į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų pateikimo į rinką
1. Ūkio subjektai, norintys pateikti į rinką į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų sąrašą įtrauktas medžiagas, turi paskirti pareigūną, atsakingą už prekybą į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis, pranešti kompetentingoms institucijoms to pareigūno vardą ir pavardę bei informaciją pasiteirauti, taip pat nedelsdami joms pranešti apie bet kokius vėlesnius šios informacijos pasikeitimus. Pareigūnas užtikrina, kad ūkio subjekto vykdoma prekyba į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis atitiktų šio reglamento reikalavimus. Pareigūnas įgaliojamas atstovauti ūkio subjektui ir priimti sprendimus, reikalingus pirmiau nurodytoms užduotims įvykdyti.
2. Ūkio subjektai privalo gauti licenciją iš kompetentingų institucijų ir tik po to jie gali turėti arba pateikti į rinką į oficialų I priedo 1 kategorijos sąrašą įtrauktas medžiagas. Kompetentingos institucijos gali išduoti specialias licencijas vaistinėms, veterinarijos vaistų vaistinėms, tam tikrų tipų valstybės institucijoms ar ginkluotosioms pajėgoms. Tokios specialios licencijos galioja tik prekursorių naudojimui tų ūkio subjektų oficialių prievolių srityje.
3. Bet kokie 2 straipsnio dalyje nurodytą licenciją turintys ūkio subjektai tiekia į oficialų I priedo 1 kategorijos sąrašą įtrauktas medžiagas tik tokiems fiziniams ar juridiniams asmenims, kurie turi tokią licenciją ir pasirašo pirkėjo deklaraciją kaip numatyta 4 straipsnio 1 dalyje.
4. Svarstydamos, ar suteikti licenciją, kompetentingos institucijos ypač atsižvelgia į pareiškėjo kompetenciją ir sąžiningumą. Licencija nesuteikiama, jei galima pagrįstai abejoti pareiškėjo arba už prekybą į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis atsakingo pareigūno tinkamumu arba patikimumu. Kompetentingos institucijos gali sustabdyti arba panaikinti licencijos galiojimą, jei galima pagrįstai manyti, kad jos savininkas nebėra tinkamas asmuo licencijai turėti arba kad nebevykdomos sąlygos, kuriomis licencija buvo suteikta.
5. Nepažeidžiant 14 straipsnio, kompetentingos institucijos gali arba apriboti licencijos galiojimo laiką ne ilgesniu kaip trys metai laikotarpiu, arba įpareigoti ūkio subjektus ne rečiau kaip kas trejus metus parodyti, kad sąlygos, kuriomis licencija buvo suteikta, tebėra tenkinamos. Licencijoje nurodoma veikla ar veiklos, kurioms ji galioja, taip pat konkreti medžiaga. Specialios licencijos pagal 2 straipsnio dalį suteikiamos iš principo neribotai trukmei, bet kompetentinga institucija gali jas sustabdyti arba atšaukti laikydamasi 4 straipsnio dalies 3 sakinio sąlygų.
6. Nepažeidžiant 6 straipsnio, ūkio subjektai, pateikiantis į rinką į oficialų I priedo 2 kategorijos sąrašą įtrauktas medžiagas, privalo nedelsdami registruoti ir atnaujinti kompetentingose institucijose adresus patalpų, kuriose jie gamina šias medžiagas arba kuriose jie jomis prekiauja, prieš pateikdami jas į rinką. Vaistinėms, veterinarijos vaistų vaistinėms, tam tikrų tipų valstybinėms institucijoms arba ginkluotosioms pajėgoms gali būti skirta speciali registracija. Tokia registracija laikoma galiojančia tik prekursorių naudojimui tų ūkio subjektų oficialių prievolių srityje.
7. Kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad ūkio subjektai mokėtų mokestį už paraišką licencijai arba registracijai. Tokie mokesčiai skiriami nediskriminuojant ir neviršija paraiškos svarstymo išlaidų.
4 straipsnis
Pirkėjo deklaracija
1. Nepažeidžiant 6 ir 14 straipsnių, bet koks Bendrijoje įsisteigęs ūkio subjektas, kuris tiekia pirkėjui į oficialų I priedo 1 arba 2 kategorijų sąrašą įtrauktą medžiagą, gauna deklaraciją, kurioje pirkėjas nurodo kam konkrečiai panaudos į oficialų sąrašą įtrauktas medžiagas. Kiekvienai į oficialų sąrašą įtrauktai medžiagai reikalaujama atskiros deklaracijos. Ši deklaracija turi atitikti III priedo 1 punkte parodytą pavyzdį. Jei pirkėjas yra juridinis asmuo, deklaracija užpildoma ant firminio blanko.
2. Vietoje pirmiau nurodyto vienkartinio sandorio deklaracijos ūkio subjektas, reguliariai tiekiantis pirkėjui į oficialų I priedo 2 kategorijos sąrašą įtrauktas medžiagas, gali priimti vieną deklaraciją, skirtą tam tikram skaičiui sandorių, susijusių su šia įtraukta į oficialų sąrašą medžiaga, ne ilgesniam kaip vieneri metai laikotarpiui, su sąlyga, jog ūkio subjektas įsitikina, kad tenkinami tokie kriterijai:
a) ūkio subjektas tiekė pirkėjui medžiagą mažiausiai tris kartus per praėjusius 12 mėnesių;
b) ūkio subjektas neturi pagrindo manyti, kad medžiaga bus naudojama neteisėtais tikslais;
c) užsakomi kiekiai atitinka įprastinį to pirkėjo vartojimą.
Ši deklaracija turi atitikti III priedo 2 punkte parodytą pavyzdį. Jei pirkėjas yra juridinis asmuo, deklaracija užpildoma ant firminio blanko.
3. I priedo 1 kategorijos į oficialų sąrašą įtrauktas medžiagas tiekiantis ūkio subjektas tvirtina antspaudu ir data deklaracijos kopiją, nurodydamas, kad tai tikra originalo kopija. Tokia kopija turi visada lydėti 1 kategorijos medžiagas, kai šios pervežamos Bendrijoje, prašant, ji turi būti pateikiama institucijoms, atsakingoms už transporto priemonių turinio tikrinimą transporto operacijų metu.
5 straipsnis
Dokumentacija
1. Nepažeidžiant 6 straipsnio, ūkio subjektai užtikrina, kad visi sandoriai, dėl kurių į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų sąrašą įtrauktos medžiagos pateikiamos į rinką, būtų tinkamai dokumentuojami kaip nurodyta straipsnio dalyse nuo 2 iki 5 toliau. Ši prievolė netaikoma tiems ūkio subjektams, kurie turi specialias licencijas arba laikosi specialios registracijos pagal atitinkamai 3 straipsnio 2 ir 6 dalis.
2. Prekybos dokumentuose, pavyzdžiui, sąskaitose faktūrose, krovinių deklaracijose, administraciniuose dokumentuose, transporto ir kituose gabenimo dokumentuose, turi būti pakankamai informacijos aiškiai identifikuoti:
a) į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos pavadinimą, kaip nurodyta I priedo 1 ir 2 kategorijose;
b) į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos kiekiui ir svoriui bei, jei gabenami mišiniai arba natūralūs produktai, kiekiui ir svoriui, jei žinoma, mišinio arba natūralaus produkto, taip pat kiekiui ir svoriui, arba procentiniam svoriui, bet kokios I priedo 1 ir 2 kategorijų medžiagos ar medžiagų, kurios yra tame mišinyje;
c) pavadinimui ir adresui tiekėjo, platintojo, gavėjo ir, jei įmanoma, kitų ūkio subjektų, tiesiogiai dalyvaujančių sandoryje, kaip nurodyta 2 straipsnio c ir d dalyse.
3. Dokumentacijoje taip pat turi būti 4 straipsnyje nurodyta pirkėjo deklaracija.
4. Ūkio subjektai registruoja savo veiklą taip išsamiai, kaip to reikia vykdant jų įsipareigojimus pagal 1 straipsnio dalį.
5. Straipsnio dalyse nuo 1 iki 4 nurodyta dokumentacija ir įrašai saugomi mažiausiai trejus metus nuo pabaigos kalendorinių metų, kuriais įvyko 1 straipsnio dalyse nurodytas sandoris, dokumentacija ir įrašai turi būti lengvai prieinami kompetentingų institucijų patikrinimui, kai šios to prašo.
6. Dokumentaciją taip pat galima saugoti reprodukcijos pavidalu vaizdo laikmenoje arba kitoje duomenų laikmenoje. Privalu užtikrinti, kad saugomi duomenys:
a) atitiktų dokumentus savo išvaizda ir turiniu, kai pateikiami skaitymui; ir
b) visada būtų greitai prieinami, galėtų būti pateikti skaitymui be delsimo ir galėtų būti analizuojami automatinėmis priemonėmis 5 straipsnio dalyje nurodytu laikotarpiu.
6 straipsnis
Išimtys
3, 4 ir 5 straipsniuose nurodyti reikalavimai netaikomos sandoriams, susijusiems su į oficialų I priedo 2 kategorijos sąrašą įtrauktomis medžiagomis, jei jų kiekiai yra ne didesni nei nurodytieji II priede vienerių metų laikotarpiu.
7 straipsnis
Ženklinimas etiketėmis
Ūkio subjektai užtikrina, kad prieš tiekiant į oficialų I priedo 1 ir 2 kategorijų sąrašą įtrauktas medžiagas prie jų būtų tvirtinamos etiketės. Etiketėse turi būti nurodomi medžiagų pavadinimai kaip nurodyta I priede. Ūkio subjektai gali tvirtinti ir įprastas savo etiketes.
8 straipsnis
Kompetentingų institucijų informavimas
1. Ūkio subjektai nedelsdami praneša kompetentingoms institucijoms apie bet kokias aplinkybes, pvz., neįprastus užsakymus arba sandorius, susijusius su į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų pateikimu į rinką, jei kyla įtarimas, kad tokios medžiagos gali būti naudojamos neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai.
2. Ūkio subjektai santraukos forma pateikia kompetentingoms institucijoms tokią informaciją apie savo sandorius, susijusius su į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis, kokia yra nurodyta pagal 14 straipsnį priimtose įgyvendinimo priemonėse.
9 straipsnis
Rekomendacijos
1. Siekdama palengvinti kompetentingų institucijų, ūkio subjektų ir chemijos pramonės bendradarbiavimą, ypač dėl į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų, Komisija, 15 straipsnio 2 dalyje aprašyta tvarka, sudaro ir atnaujina rekomendacijas, skirtas chemijos pramonei padėti.
2. Rekomendacijose ypač turi būti:
a) informacija apie tai, kaip atpažinti įtartinus sandorius ir apie juos pranešti;
b) reguliariai atnaujinamas sąrašas į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų, kuris leistų pramonei savanoriškai kontroliuoti prekybą tokiomis medžiagomis;
c) kita informacija, kuri gali būti naudinga.
3. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad rekomendacijos ir į oficialų sąrašą neįtrauktų medžiagų sąrašas būtų reguliariai platinami būdu, kuris atrodo tinkamas kompetentingoms institucijoms remiantis rekomendacijų tikslais.
10 straipsnis
Kompetentingų institucijų (gal teisės ir pareigos) įgaliojimai ir prievolės
1. Siekdamos užtikrinti teisingą straipsnių nuo 3 iki 8 taikymą, visos valstybės narės priima priemones, kurios reikalingos siekiant leisti jų kompetentingoms institucijoms vykdyti kontrolės ir stebėjimo užduotis, ypač:
a) gauti informaciją apie bet kokius į oficialų sąrašą įtrauktų medžiagų užsakymus arba veiksmus, susijusius su į oficialų sąrašą įtrauktomis medžiagomis;
b) patekti į ūkio subjektų verslo patalpas siekiant gauti pažeidimų įrodymų;
c) prireikus sulaikyti siuntas, kurios neatitinka šio reglamento.
2. Kompetentingos institucijos gerbia konfidencialią verslo informaciją.
11 straipsnis
Valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimas
1. Kiekviena valstybė narė skiria kompetentingą instituciją arba institucijas, atsakingas už šio reglamento taikymo užtikrinimą, ir praneša apie tai Komisijai.
2. Siekiant taikyti šį reglamentą ir nepažeidžiant 15 straipsnio, mutatis mutandis taikomos 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių administracinių institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti teisingą muitinės ir žemės ūkio teisės aktų taikymą [14] nuostatos ir ypač nuostatos dėl konfidencialumo. Pagal šio straipsnio 1 dalį paskirta kompetentinga institucija arba institucijos veikia kaip kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 515/97 2 straipsnio 2 dalyje.
12 straipsnis
Bausmės
Valstybės narės priima taisykles dėl bausmių, taikytinų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Numatytos bausmės turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
13 straipsnis
Valstybių narių pranešimai
1. Kad būtų galimi bet kokie reikiami susitarimų dėl prekybos į oficialų sąrašą įtrauktomis ir neįtrauktomis medžiagomis kontrolės pakeitimai, kompetentingos institucijos visose valstybėse narėse kasmet perduoda Komisijai visą informaciją apie šiame reglamente nustatytų kontrolės priemonių įgyvendinimą, ypač apie medžiagas, kurios dažnai naudojamos neteisėtai narkotinių ar psichotropinių medžiagų gamybai, ir apie naudojimo ir neteisėtos gamybos metodus.
2. Pagal 1 straipsnio dalį pateiktų pranešimų santrauką Komisija pateikia Tarptautinei narkotinių medžiagų kontrolės valdybai, remdamasi Jungtinių Tautų Konvencijos 12 straipsnio 12 dalimi ir tardamasi su valstybėmis narėmis.
14 straipsnis
Įgyvendinimas
Prireikus, laikantis 15 straipsnio 2 dalyje nurodytos tvarkos, patvirtinamos tokios priemonės šio reglamento įgyvendinimui:
a) nustatymas reikalavimų ir sąlygų licencijos suteikimui, kaip numatyta 3 straipsnyje, ir su licencija susijusi informacija;
b) nustatymas prireikus sąlygų, kurios taikomos mišinių ir preparatų, kuriuose yra I priede išvardytų medžiagų, dokumentacijai ir ženklinimui etiketėmis, kaip numatyta straipsniuose nuo 5 iki 7;
c) visi I priedo pakeitimai, kurie tampa būtini pakeitus Jungtinių Tautų Konvencijos priedo lenteles;
d) II priede pateiktų ribinių kiekių pakeitimai;
e) nustatymas reikalavimų ir sąlygų dėl 4 straipsnyje nurodytų pirkėjo deklaracijų, taip pat išsamios jų naudojimo taisyklės. Jos turi apimti taisykles, nurodančias, kaip prireikus pateikti pirkėjo deklaracijas elektronine forma;
f) kitos priemonės, kurių reikia siekiant veiksmingai įgyvendinti šį reglamentą.
15 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda komitetas, įkurtas pagal Reglamento (EEB) Nr. 3677/90 10 straipsnį.
2. Darant nuorodą į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.
Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas laikotarpis - trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
16 straipsnis
Informavimas apie valstybių narių patvirtintas priemones
Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai apie priemones, kurias ji patvirtina remdamasi šiuo reglamentu, ir ypač apie priemones, patvirtintas remiantis 10 ir 12 straipsniais. Jos taip pat praneša apie visus vėlesnius jų keitimus.
Komisija perduoda šią informaciją kitoms valstybėms narėms. Ji vertina šio reglamento įgyvendinimą praėjus trims metams po jo įsigaliojimo.
17 straipsnis
Panaikinimai
1. Tarybos direktyva 92/109/EEB, Komisijos direktyvos 93/46/EEB, 2001/8/EB ir 2003/101/EB bei Komisijos reglamentai (EB) Nr. 1485/96 ir (EB) Nr. 1533/2000 panaikinami.
2. Nuorodos į panaikintas direktyvas arba reglamentus aiškinamos kaip nuorodos į šį reglamentą.
3. Bet kokio pagal panaikintas direktyvas arba reglamentus įkurto registro, suteiktų licencijų ir išduotų pirkėjo deklaracijų galiojimas nesikeičia.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja 2005 m. rugpjūčio 18 d., išskyrus 9, 14 ir 15 straipsnius, kurie įsigalioja šio reglamento paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną, siekiant leisti patvirtinti tuose straipsniuose numatytas priemones. Tokios priemonės įsigalioja ne anksčiau kaip 2005 m. rugpjūčio 18 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre, 2004 m. vasario 11 d.