Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 737/90,
1990 m. kovo 22 d.
dėl reikalavimų, keliamų trečiųjų šalių kilmės žemės ūkio produktų importui po Černobylio atominės elektrinės avarijos
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi po Černobylio atominės elektrinės avarijos 1986 m. balandžio 26 d. į atmosferą pateko dideli radioaktyviųjų elementų kiekiai,
kadangi trečiųjų šalių kilmės ir žmonėms vartoti skirtiems žemės ūkio produktams Reglamentas (EEB) Nr. 3955/87 [1] su pakeitimais ir papildymais, padarytais Reglamente (EEB) Nr. 4003/89 [2], nustatė didžiausius leistinus radioaktyvumo lygius, kurių turi būti laikomasi importuojant šiuos produktus ir dėl kurių valstybės narės juos tikrina; kadangi šis reglamentas taikomas tik iki 1990 m. kovo 31 d.;
kadangi, neatmesdama galimybės prireikus ateityje taikyti 1987 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (Euratomas) Nr. 3954/87, nustatančio didžiausius leistinus maisto produktų ir pašarų radiacinės taršos lygius po branduolinės avarijos ar kokio nors kito radiacinės avarijos atvejo [3], su pakeitimais, padarytais Reglamente (Euratomas) Nr. 2218/89 [4], nuostatas, Bendrija privalo ir toliau, atsižvelgdama į konkrečius Černobylio avarijos padarinius, užtikrinti, kad žmonėms vartoti skirti ir gal būt užteršti žemės ūkio produktai bei perdirbti žemės ūkio produktai į Bendriją patektų tik pagal bendruosius susitarimus;
kadangi šie bendrieji susitarimai turėtų apsaugoti vartotojų sveikatą, nepakenkdami be reikalo Bendrijos ir trečiųjų šalių prekybai ir kartu leisdami išlaikyti vientisą rinkos pobūdį ir išvengti prekybos nuokrypių;
kadangi motyvai, vyravusieji priimant Reglamentą (EEB) Nr. 3955/87, vis dar išlieka, ypač turint omenyje, kad šios avarijos paveiktų trečiųjų šalių kilmės tam tikrų žemės ūkio produktų radioaktyvusis užterštumas tebeviršija šiame reglamente nustatytus didžiausius leistinus radioaktyvumo lygius;
kadangi šių didžiausių leistinų lygių laikymasis privalo būti atitinkamai tikrinamas ir dėl to, jei jų nesilaikoma, importas gali būti uždraustas;
kadangi daugelio žemės ūkio produktų radioaktyvusis užterštumas yra sumažėjęs ir toliau mažės iki buvusio prieš Černobylio avariją lygio; kadangi dėl to reikia nustatyti procedūrą, leidžiančią tokiems produktams nepatekti į minėto reglamento taikymo sritį;
kadangi dėl to, kad šis reglamentas taikomas žmonėms skirtiems žemės ūkio produktams ir perdirbtiems žemės ūkio produktams, nebūtina šiuo atveju taikyti Direktyvos 72/462/EEB [5] 29 straipsnyje nurodytą procedūrą;
kadangi, siekiant šiame reglamente nurodytas priemones padaryti aiškesnes ar prireikus labiau pritaikomas, reikia nustatyti supaprastintą procedūrą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Išskyrus I priede išvardytus žmonėms vartoti netinkamus produktus ir tuos produktus, kurie gali nepatekti į šio reglamento taikymo sritį laikantis 7 straipsnyje išdėstytos procedūros, šis reglamentas yra taikomas trečiųjų šalių kilmės produktams, kuriems yra taikomas:
- Sutarties II priedas,
- 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2730/75 dėl gliukozės ir laktozės [6] su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamente (EEB) Nr. 222/88 [7],
- 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2783/75 dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos [8] su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamente (EEB) Nr. 4001/87 [9],
- 1980 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3033/80, nustatantis prekybos priemones, taikytinas tam tikroms iš perdirbamų žemės ūkio produktų gaminamoms prekėms [10], su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3743/87 [11],
- 1980 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3035/80, nustatantis bendrąsias taisykles, pagal kurias už tam tikrus žemės ūkio produktus, eksportuojamus Sutarties II priede nenurodytų prekių forma, gaunamos eksporto mokesčių grąžinamosios išmokos, ir kriterijus tokioms išmokoms nustatyti [12], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamente (EEB) Nr. 3209/88 [13].
2 straipsnis
Nepažeidžiant kitų galiojančių nuostatų, 1 straipsnyje nurodytų produktų išleidimas į laisvą apyvartą priklauso nuo to, ar laikomasi 3 straipsnyje nurodytų didžiausių leistinų lygių.
3 straipsnis
2 straipsnyje nurodyti didžiausi leistini lygiai yra tokie:
Sukauptasis didžiausias radioaktyvumo lygis pagal cezio 134 ir 137 aktyvumą yra:
- 370 Bq/kg pienui ir II priede išvardytiems pieno produktams bei specialiam kūdikių maitinimui per pirmuosius keturis-šešis gyvenimo mėnesius skirtoms maisto medžiagoms, kurie atitinka šios asmenų kategorijos mitybos reikalavimus ir pateikiami mažmeninei prekybai pakuotėse, aiškiai atpažįstamose ir pažymėtose etiketėmis "maisto produktas kūdikiams" [14],
- 600 Bq/kg visiems kitiems produktams.
4 straipsnis
1. Atsižvelgdamos į užterštumo lygius kilmės šalyje, valstybės narės tikrina, ar 1 straipsnyje nurodytų produktų atžvilgiu laikomasi 3 straipsnyje nustatytų didžiausių leistinų lygių. Tikrinant taip pat gali būti reikalaujama pateikti eksporto sertifikatus. Pagal atliktų patikrinimų rezultatus valstybės narės imasi 2 straipsniui taikyti reikalingų priemonių, įskaitant uždraudimą išleisti į laisvą apyvartą, kiekvieną atvejį vertindamos kaip atskirą arba bendrą tam produktui.
2. Kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai visą su šio reglamento taikymu susijusią informaciją, ypač apie didžiausių leistinų lygių nesilaikymo atvejus. Tokią informaciją Komisija išplatina kitoms valstybėms narėms.
5 straipsnis
Nustačius didžiausių leistinų lygių pakartotinio nesilaikymo atvejus, būtinų priemonių gali būti imtasi pagal 7 straipsnyje išdėstytą procedūrą. Tokios priemonės gali apimti net ir tos trečiosios šalies kilmės produktų importo uždraudimą.
6 straipsnis
Susitarimai dėl šio reglamento taikymo, visos I priede nurodytų produktų sąrašo pataisos ir į šio reglamento taikymo sritį nepatenkančių produktų sąrašas priimami pagal 7 straipsnyje išdėstytą procedūrą.
7 straipsnis
1. Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas ir Komisijos atstovo pirmininkaujamas laikinas specialusis komitetas.
2. Komisijos atstovas komitetui pateikia numatomų priemonių projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, priklausomai nuo klausimo skubumo. Nuomonė patvirtinama balsų dauguma, kuri nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje, kai Taryba priima sprendimus Komisijos siūlymu. Valstybių narių atstovių balsai komitete paskirstomi šiame straipsnyje nustatyta tvarka. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisija priima priemones, kurios jos pardedamos taikyti nedelsiant.
Tačiau jei šios priemonės neatitinka komiteto išvados, Komisija tuojau pat apie tai praneša Tarybai. Tokiu atveju:
- Komisija gali atidėti savo patvirtintų priemonių taikymą ne ilgiau kaip vieną mėnesį po tokio pranešimo,
- Taryba, remdamasi nustatytąja balsų dauguma, gali per pirmojoje įtraukoje nustatytą laikotarpį priimti kitokį sprendimą.
8 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja nuo 1990 m. balandžio 1 d.
Jo galiojimo laikas baigiasi 1995 m. kovo 31 d., jei Taryba anksčiau nenuspręs kitaip, ypač jei 6 straipsnyje nurodytas į jo taikymo sritį nepatenkančių produktų sąrašas apimtų visus žmonėms vartoti tinkamus produktus, kuriems taikomas šis reglamentas.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1990 m. kovo 22 d.