Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/12/EB
2001 m. vasario 26 d.
iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę [3],
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje [4] nustatytos tvarkos ir atsižvelgdami į bendrą tekstą, Taikinimo komiteto patvirtintą 2000 m. lapkričio 22 d.,
kadangi:
(1) 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros [5] turėtų būti iš dalies pakeista siekiant atsižvelgti į patirtį, įgytą ją įgyvendinant, ir naujoves, atsiradusias geležinkelių sektoriuje nuo to laiko, kai ji buvo priimta, tam, kad būtų užtikrintas jos tikslų įgyvendinimas.
(2) Teisinga ir nediskriminuojanti prieiga prie infrastruktūros turi būti garantuojama atskiriant vieną nuo kitos tam tikras esmines funkcijas ir (arba) įsteigiant geležinkelių reguliavimo instituciją, vykdančią kontrolės ir įgyvendinimo funkcijas, taip pat atskiriant pelno (nuostolio) sąskaitas ir balansus.
(3) Be to, teisinga ir nediskriminuojanti prieiga prie infrastruktūros turi būti garantuojama atskiriant su sauga susijusias funkcijas ir (arba) įsteigiant geležinkelių reglamentuojančiąją instituciją, vykdančią kontrolės ir įgyvendinimo funkcijas. Bet kuriuo atveju geležinkelio įmonės gali be jokios diskriminacijos dalyvauti įgyvendinant saugos normas ir vykdant jų monitoringą.
(4) Prieigos prie infrastruktūros teisės turėtų būti suteikiamos, kaip ir kitų transporto rūšių atveju, kartu įgyvendinant būtinas su tuo susijusias suderinimo priemones.
(5) Turint tikslą sukurti vidaus rinką, kurioje visos licencijuotos ir saugos sąlygas atitinkančios geležinkelio įmonės turėtų galimybę teikti paslaugas, ne ilgesniam kaip septynerių metų pereinamajam laikotarpiui prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teisės turėtų būti suteikiamos licencijuotoms geležinkelio įmonėms teikti tarptautines prekių vežimo paslaugas aiškiai apibrėžtu tinklu, pavadintu Transeuropiniu krovinių vežimo geležinkeliais tinklu, įskaitant prieigą prie didžiųjų terminalų bei uostų ir paslaugų juose teikimą. Po šio pereinamojo laikotarpio Transeuropinis krovinių vežimo geležinkeliais tinklas turėtų apimti visą Europos geležinkelių tinklą, o geležinkelių įmonėms turėtų būti suteiktos prieigos prie to tinklo teisės vežti krovinius tarptautiniais maršrutais.
(6) Prieigos teisė garantuojama licencijuotai geležinkelio įmonei, atitinkančiai saugos sąlygas ir siekiančiai, kad jai būtų suteikta prieiga, nelygu jos veiklos rūšis.
(7) Valstybės narės ir toliau gali suteikti didesnes prieigos prie infrastruktūros teises tarptautines paslaugas teikiančioms tarptautinėms grupėms ir Transeuropiniu krovinių vežimo geležinkeliais tinklu tarptautines krovinių vežimo paslaugas teikiančioms geležinkelio įmonėms negu kombinuoto tarptautinio krovinių vežimo paslaugas teikiančioms geležinkelio įmonėms. Šios didesnės prieigos prie infrastruktūros teisės gali būti taikomos tik geležinkelio įmonėms, licencijuotoms valstybėse narėse, kuriose yra suteikiamos panašaus pobūdžio prieigos prie infrastruktūros teisės, jei šis apribojimas neprieštarauja Sutarčiai.
(8) Siekiant visuomenės labui paskatinti veiksmingą infrastruktūros valdymą, infrastruktūros valdytojams turėtų būti suteiktas nepriklausomumo nuo valstybės statusas ir laisvė tvarkyti savo vidaus reikalus, o valstybės narės turėtų imtis reikiamų geležinkelių infrastruktūros plėtros ir saugaus naudojimo priemonių.
(9) Siekiant, kad keleivių ir krovinių vežimo paslaugos būtų teikiamos veiksmingiau ir norint užtikrinti jų finansinį skaidrumą, įskaitant visas valstybės suteiktas pinigines kompensacijas ar pagalbą, reikia atskirti keleivių vežimo paslaugų teikimo sąskaitas nuo krovinių vežimo paslaugų teikimo sąskaitų.
(10) Būtina įgyvendinti daug priemonių tam, kad būtų galima geriau kontroliuoti geležinkelių sektoriaus plėtrą ir rinkos raidą, įvertinti priimtų priemonių poveikį ir išanalizuoti Komisijos numatytų priemonių įtaką.
(11) Geležinkelių paslaugų rinkos konkurencijai reguliuoti turėtų būti įsteigtos pakankamai nepriklausomos institucijos, jei nėra šią funkciją atliekančių institucijų.
(12) Komisija turėtų pateikti šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą ir atitinkamus pasiūlymus.
(13) Priemonės, reikalingos šiai direktyvai įgyvendinti, patvirtinamos vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [6].
(14) Prašoma atsižvelgti į konkrečią tam tikrų valstybių narių geopolitinę ir geografinę padėtį bei į konkrečią geležinkelių sektoriaus organizaciją įvairiose valstybėse narėse, kartu užtikrinant vidaus rinkos vientisumą.
(15) Pagal Sutarties 5 straipsnyje nurodytus subsidiarumo ir proporcingumo principus, atsižvelgiant į poreikį užtikrinti teisingas ir nediskriminuojančias prieigos prie infrastruktūros suteikimo sąlygas bei atsižvelgti į aiškiai tarptautinius aspektus, su kuriais yra susijęs svarbių geležinkelių tinklų elementų funkcionavimas, valstybės narės negali iki galo pasiekti šios direktyvos tikslų, t. y. plėtoti Bendrijos geležinkelių, ir dėl to kadangi reikia imtis koordinuotų transnacionalinių veiksmų, tuos tikslus geriau gali pasiekti Bendrija. Ši direktyva neapima didesnės nei būtina srities, kad būtų pasiekti minėti tikslai.
(16) atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeista Direktyva 91/440/EEB,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Šiuo dokumentu Direktyva 91/440/EEB iš dalies keičiama taip:
1) I skirsnio pavadinimas pakeičiamas ir išdėstomas taip: "Taikymo sritis ir apibrėžimai";
2) 1 straipsnis panaikinamas;
3) į 2 straipsnį įrašoma ši dalis:
"3. Ši direktyva netaikoma geležinkelio įmonėms, kurių vežimo geležinkeliais veikla apsiriboja vien tik šaudyklinėmis kelių transporto priemonių vežimo Lamanšo sąsiaurio tuneliu paslaugomis, išskyrus 6 straipsnio 1 dalį, 10 ir 10a straipsnius";
4) 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a) pirmoji ir antroji įtraukos pakeičiamos ir išdėstomos taip:
geležinkelio įmonė bet kokia pagal taikytinus Bendrijos teisės aktus licencijuota valstybinė arba privati įmonė, kurios pagrindinė veikla - teikti prekių ir (arba) keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas, tuo atveju, kai ta įmonė užtikrina trauką; ši nuostata taip pat taikoma tik trauką teikiančioms įmonėms;
"infrastruktūros valdytojas"; tai bet kokia įstaiga ar įmonė, atsakinga visų pirma už geležinkelių infrastruktūros sukūrimą ir priežiūrą. Infrastruktūros valdytojas taip pat gali būti atsakingas už infrastruktūros kontrolės ir saugos sistemų valdymą. Tinklo arba tinklo dalies infrastruktūros valdytojo funkcijos gali būti pavestos kelioms įstaigoms ar įmonėms";
b) po ketvirtosios įtraukos įrašoma ši įtrauka:
"tarptautinio krovinių vežimo paslauga"; tai transporto paslaugos, kai traukinys kerta mažiausiai vieną valstybės narės sieną; traukinys gali būti performuotas, o įvairios jo dalys gali būti skirtingos kilmės arba paskirties, tačiau tik tuo atveju, jei visi vagonai kerta mažiausiai vieną sieną";
5) II skirsnio pavadinimas pakeičiamas ir išdėstomas taip: "Valdymo nepriklausomumas";
6) 4 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:
"4 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad administracinių, ekonominių ir buhalterinės apskaitos reikalų tvarkymo, administravimo ir vidaus kontrolės srityse geležinkelio įmonės būtų nepriklausomos, ir dėl to tvarkytų savo turtą, biudžetą ir sąskaitas, nelygu valstybės turtas, biudžetas ir sąskaitos.
2. Infrastruktūros valdytojas laikosi valstybių narių nustatytų bendrų ir konkrečių mokesčių už naudojimąsi infrastruktūra ėmimo ir infrastruktūros pajėgumų paskirstymo taisyklių ir kartu atsako už savo įstaigos valdymą, administravimą ir vidaus kontrolę.";
7) 6 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:
"6 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad su geležinkelio įmonių teikiamomis transporto paslaugomis susijusios veiklos ir su geležinkelių infrastruktūros valdymu susijusios veiklos pelno bei nuostolių sąskaitos ir balansai būtų tvarkomi ir skelbiami atskirai. Valstybinės lėšos, skirtos vienai iš šių dviejų veiklos sričių, negali būti perkeltos į kitą sritį.
Šių dviejų veiklos sričių sąskaitos tvarkomos taip, kad atsispindėtų šis draudimas.
2. Valstybės narės taip pat gali numatyti, kad dėl minėto atskyrimo vienoje įmonėje turės būti įsteigti atskiri padaliniai, arba kad infrastruktūrą valdys atskiras subjektas.
3. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad II priede išvardytos funkcijos, garantuojančios tinkamą ir nediskriminuojančią prieigą prie infrastruktūros, būtų pavestos įstaigoms ar firmoms, kurios pačios neteikia jokių geležinkelių transporto paslaugų. Nepriklausomai nuo organizacinių struktūrų, turi būti įrodyta, kad šis tikslas buvo pasiektas.
Tačiau rinkti mokesčius ir pareigą valdyti geležinkelių infrastruktūrą, t. y. tvarkyti reikalus, susijusius su investicijomis, technine priežiūra ir finansavimu, valstybės narės gali pavesti geležinkelio įmonėms ar bet kuriai kitai įstaigai.
4. Šio straipsnio 3 dalis taikoma Komisijai pagal 10b straipsnį pateikus ataskaitą, kurią ji turi pateikti iki 2006 m. kovo 15 d.";
8) 7 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:
"7 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad prireikus jų nacionalinė geležinkelių infrastruktūra būtų plėtojama atsižvelgiant į bendruosius Bendrijos poreikius.
2. Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyti saugos standartai ir taisyklės, kuriomis remiantis būtų sertifikuojami riedmenys ir geležinkelio įmonės bei tiriamos avarijos. Šiuos uždavinius įgyvendina geležinkelių transporto paslaugų neteikiančios ir nuo tokias paslaugas teikiančių įstaigų ar įmonių nepriklausančios įstaigos ar įmonės tokiu būdu, kad būtų garantuota tinkama ir nediskriminuojanti prieiga prie geležinkelių infrastruktūros.
Geležinkelio įmonės taiko šiuos saugos standartus ir taisykles. Jeigu valstybės narės nepriklausomai įstaigai vykdomųjų ir monitoringo galių nesuteikia, jos gali reikalauti arba leisti, kad užtikrinant saugos normų ir taisyklių taikymą ir kontrolę dalyvautų geležinkelio įmonės, kartu garantuodamos neutralų ir nediskriminuojantį tų funkcijų įgyvendinimą.
3. Deramai atsižvelgdamos į Sutarties 73, 87 ir 88 straipsnius, valstybės narės gali infrastruktūros valdytojui skirti dar ir veiklos uždavinius, apimtį ir finansinius poreikius atitinkantį finansavimą, ypač tam, kad būtų skirta lėšų naujoms investicijoms.
4. Laikydamasis valstybės nustatytos bendrosios politikos infrastruktūros valdytojas parengia verslo planą, įskaitant investicijų ir finansines programas. Planas rengiamas siekiant užtikrinti optimalų ir veiksmingą infrastruktūros panaudojimą ir plėtrą, užtikrinant finansinę pusiausvyrą ir numatant priemones šiems tikslams pasiekti.";
9) 9 straipsnio 3 dalis pakeičiama ir išdėstoma taip:
"3. Valstybių narių pagalba šiame straipsnyje nurodytoms skoloms apmokėti suteikiama pagal Sutarties 73, 87 ir 88 straipsnius.";
10) į 9 straipsnį įrašoma ši dalis:
"4. Geležinkelio įmonėse tvarkomos ir skelbiamos su krovinių vežimo geležinkelių transportu paslaugų teikimu susijusios veiklos pelno (nuostolio) ataskaitos, taip pat balansai arba metinė turto ir įsipareigojimų atskaitomybė. Lėšos, skirtos su keleivių vežimo viešųjų paslaugų teikimu susijusiai veiklai, atitinkamose sąskaitose turi atsispindėti atskirai ir negali būti perkeliamos prie lėšų, skirtų veiklai, susijusiai su kitų transporto paslaugų teikimu ar su kita veikla.";
11) 10 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:
"10 straipsnis
1. Tarptautinėms grupėms suteikiamos prieigos prie infrastruktūros ir tranzito teisės tose valstybėse narėse, kuriose yra įsisteigtos įmonių grupes sudarančios įmonės, bei tranzito teisės kitose valstybėse narėse teikti tarptautines paslaugas tarp tų valstybių narių, kuriose yra įsteigtos minėtąsias grupes sudarančios įmonės.
2. Geležinkelio įmonėms, kurioms taikomos 2 straipsnio nuostatos, suteikiama teisė lygiavertėmis sąlygomis naudotis geležinkelių infrastruktūra kitose valstybėse narėse tarptautinėms kombinuotojo krovinių vežimo paslaugoms teikti.
3. Nelygu veiklos rūšis, geležinkelio įmonėms, kurioms taikomas 2 straipsnis, lygiavertėmis sąlygomis bet kuriuo atveju nuo 2008 m. kovo 15 d. suteikiama jų prašoma prieiga prie 10a straipsnyje ir I priede nurodyto Transeuropinio krovinių vežimo geležinkeliais tinklo tarptautinio krovinių vežimo paslaugoms teikti.
4. Valstybės narės paprašyta arba savo pačios iniciatyva Komisija konkrečiu atveju išnagrinėja, kaip šis straipsnis taikomas ir vykdomas, ir per du mėnesius nuo tokio prašymo gavimo bei pasikonsultavusi su 11a straipsnio 2 dalyje minėtu komitetu priima sprendimą dėl atitinkamos priemonės tolesnio taikymo. Komisija praneša apie savo sprendimą Europos Parlamentui, Tarybai ir valstybėms narėms.
Nepažeisdama Sutarties 226 straipsnio, kiekviena valstybė narė gali per vieną mėnesį perduoti Komisijos sprendimą Tarybai. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali, esant išimtinėms aplinkybėms, per vieną mėnesį priimti kitokį sprendimą.
5. Kiekviena geležinkelio įmonė, pagal šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalis teikianti geležinkelių transporto paslaugas, su naudojamos geležinkelių infrastruktūros valdytojais viešosios ar privatinės teisės pagrindu sudaro būtinas administracines, technines ir finansines sutartis, kad būtų reglamentuoti su tuo transportu susiję eismo valdymo ir saugos klausimai. Tokias sutartis reguliuojančios sąlygos negali būti diskriminuojančios ir, jei reikia, atitikti 2001 vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo [7]
6. Prieiga prie kelių, vedančių į terminalus ir uostus, bei teisė teikti paslaugas terminaluose ir uostuose, susijusiuose su šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodyta geležinkelių veikla ir aptarnaujančiuose ar potencialiai aptarnaujančiuose daugiau negu vieną galutinį klientą, nediskriminaciniu būdu suteikiama visoms geležinkelio įmonėms, o apribojimai geležinkelio įmonių pateiktiems prašymams gali būti taikomi tik tuo atveju, jei rinkoje yra perspektyvių alternatyvų.
7. Nepažeidžiant Bendrijos ir nacionalinės teisės aktų, susijusių su konkurencijos politika ir už tą sritį atsakingomis institucijomis, pagal Direktyvos 2000/14/EB 30 straipsnį įsteigta reguliavimo institucija arba bet kuri kita tokį pat nepriklausomumo laipsnį turinti institucija vykdo konkurencijos geležinkelių paslaugų rinkose, įskaitant geležinkelių krovinių transporto rinką, monitoringą.
Ta institucija įsteigiama pagal minėtos direktyvos 30 straipsnio 1 dalyje išdėstytas taisykles. Visi pareiškėjai ar suinteresuotos šalys gali pateikti šiai institucijai skundą, jei, jų manymu, su jais buvo neteisingai pasielgta, jie buvo diskriminuojami ar nukentėjo kokiu kitu būdu. Atsižvelgdama į skundą ir tam tikrais atvejais savo iniciatyva reguliavimo institucija kiek galima greičiau priima sprendimą dėl tinkamų priemonių nepageidaujamiems reiškiniams šiose rinkose pašalinti. Siekiant užtikrinti būtiną teisminės kontrolės galimybę ir reikalingą nacionalinių reguliavimo institucijų bendradarbiavimą, šiuo atveju taikomi minėtos direktyvos 30 straipsnio 6 dalis ir 31 straipsnis.
8. Laikantis 14 straipsnio, kuriame numatyta parengti šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą ir kartu pateikti tinkamus pasiūlymus dėl tolesnių Bendrijos veiksmų siekiant plėtoti geležinkelių rinką ir ją reglamentuojančią teisinę bazę, ir bet kuriuo atveju nuo 2008 m. kovo 15 d. 10a straipsnyje ir I priede nurodytas Transeuropinis krovinių vežimo geležinkeliais tinklas, 3 straipsnyje nurodytoms geležinkelio įmonėms suteikiantis galimybę teikti tarptautinio krovinių vežimo paslaugas, išplečiamas, kad apimtų visą Europos geležinkelių tinklą. Geležinkelio įmonėms teisingomis sąlygomis suteikiama garantuota prieiga prie viso tinklo ir galimybė teikti tarptautinio krovinių vežimo tranzitu paslaugas.";
12) V skirsnyje
"Prieiga prie geležinkelių infrastruktūros"
įrašomas šis straipsnis:
"10a straipsnis
1. Transeuropnį krovinių vežimo geležinkeliais tinklą sudaro šie elementai:
a) I priede pateiktuose žemėlapiuose nurodytos geležinkelių linijos;
b) tam tikrais atvejais maršrutai aplinkkeliais, ypač esantys šalia perkrautos infrastruktūros, kaip apibrėžta Direktyvoje 2000/14/EB. Kai siūloma naudotis šiais maršrutais, kiek įmanoma išlaikoma bendra kelionių trukmė;
c) prieiga prie kelių, vedančių į terminalus, aptarnaujančius ar potencialiai aptarnaujančius daugiau negu vieną galutinį klientą, bei prie kitų vietų ir infrastruktūros objektų, įskaitant atšakines linijas, vedančias į tas vietas ar infrastruktūros objektus ir iš jų;
d) prieiga prie kelių, vedančių į ir iš I priede išvardytų uostų, įskaitant atšakines linijas.
2. Šio straipsnio 1 dalies c ir d punktuose nurodytų atšakinių linijų ilgį abiem kelionės kryptimis sudaro 50 kilometrų arba 20 % kelionės ilgio šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytomis geležinkelių linijomis, atsižvelgiant į tai, kuris iš tų dydžių yra didesnis.
Belgija ir Liuksemburgas, kaip valstybės narės su palyginti mažu ar koncentruotu tinklu, pirmaisiais metais po 2003 m. kovo 15 d. gali apriboti atšakinių linijų ilgį iki 20 km, o iki antrųjų metų galo - iki 40 km.";
13) Po V skirsnio "Prieiga prie geležinkelių infrastruktūros" įrašoma ši dalis:
"Va SKIRSNIS
Su monitoringu susiję Komisijos uždaviniai
10b straipsnis
1. Ne vėliau kaip iki 2001 m. rugsėjo 15 d. Komisija imasi reikiamų priemonių, kad būtų vykdomas Europos geležinkelių transporto techninių ir ekonominių sąlygų bei rinkos raidos monitoringas. Kad sudarytų galimybę vykdyti veiksmingą šio sektoriaus monitoringą, Komisija užtikrina, kad būtų gauti reikiami ištekliai.
2. Laikydamasi šių nuostatų, Komisija į savo darbą įtraukia atitinkamų valstybių narių ir sektorių atstovus, įskaitant naudotojus, kad jie galėtų geriau kontroliuoti geležinkelių sektoriaus plėtrą ir rinkos raidą, įvertinti priimtų priemonių poveikį ir išanalizuoti Komisijos planuojamų priimti priemonių įtaką.
3. Komisija vykdo tinklų panaudojimo ir bendrųjų sąlygų raidos geležinkelių sektoriuje, ypač infrastruktūros mokesčių ėmimo, pajėgumų paskirstymo, saugumo reguliavimo bei licencijavimo ir atsirandančio suderinimo laipsnio monitoringą. Ji užtikrina aktyvų atitinkamų reguliavimo institucijų valstybėse narėse bendradarbiavimą.
4. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje praneša apie:
a) vidaus rinkos geležinkelių paslaugų sektoriuje raidą;
b) bendrąsias sąlygas;
c) Transeuropinio krovinių vežimo geležinkeliais tinklo būklę;
d) prieigos prie infrastruktūros teisių panaudojimą;
e) kliūtis, trukdančias teikti veiksmingesnes geležinkelių paslaugas;
f) infrastruktūros ribotumus ir
g) teisės aktų poreikį."
;
14) 11 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:
"11 straipsnis
1. Valstybės narės gali atkreipti Komisijos dėmesį į bet kokį su šios direktyvos įgyvendinimu susijusį klausimą. Atitinkami sprendimai priimami pagal 11a straipsnio 2 dalyje nurodytą konsultavimo tvarką.
2. Priedams priderinti būtini pakeitimai priimami pagal 11a straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo tvarką.";
15) Įterpiamas šis straipsnis:
"11a straipsnis
1. Komisijai padeda komitetas.
2. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnį.
3. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnį.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas terminas yra 3 mėnesiai.
4. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.";
16) 14 straipsnis pakeičiamas ir išdėstomas taip:
"14 straipsnis
Iki 2005 m. kovo 15 d. Komisija įteikia Europos Parlamentui, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, Regionų komitetui ir Tarybai šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą ir kartu pateikia tinkamus pasiūlymus dėl tolesnių Bendrijos veiksmų siekiant plėtoti geležinkelių rinką ir ją reglamentuojančią teisinę bazę.";
17) Įterpiamas šis straipsnis:
"14a straipsnis
1. Penkerius metus nuo 2003 m. kovo 15 d. šios valstybės narės:
- Airija, kaip saloje esanti valstybė narė, kurią geležinkelis jungia tik su viena valstybe nare,
- Jungtinė Karalystė dėl tos pačios priežasties Šiaurės Airijos atžvilgiu ir
- Graikija, kaip valstybė narė, kurios geležinkelis tiesiogiai nejungia nė su viena valstybe nare,
neprivalo taikyti reikalavimo pavesti nepriklausomai institucijai funkcijų, garantuojančių nešališką ir nediskriminuojančią prieigą prie infrastruktūros, kaip numatyta 6 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje, ir užduotis, nurodytas 7 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje, jei tie straipsniai įpareigoja valstybes nares įsteigti nepriklausomas institucijas, vykdančias šiuose straipsniuose nurodytas užduotis.
2. Tačiau, kai:
a) daugiau negu viena pagal Direktyvos 95/18/EB 4 straipsnį licencijuota geležinkelio įmonė arba Airijos ir Šiaurės Airijos atveju kur nors kitur licencijuota geležinkelio bendrovė pateikia oficialų prašymą teikti konkuruojančias geležinkelių paslaugas Airijoje, Šiaurės Airijoje ir Graikijoje arba į (iš) šių šalių, sprendimas dėl šios išlygos tolesnio taikymo priimamas laikantis 11a straipsnio 2 dalyje nurodytos konsultavimo tvarkos; arba
b) Airijoje, Šiaurės Airijoje ar Graikijoje geležinkelių paslaugas teikianti geležinkelio įmonė pateikia oficialų prašymą teikti geležinkelių transporto paslaugas kitos valstybės narės teritorijoje arba į (iš) tos valstybės narės (Airijos arba Jungtinės Karalystės, jei tai susiję su Šiaurės Airija, atveju arba tiek Airijos, tiek Jungtinės Karalystės atveju - ne jų teritorijose esančioje valstybėje narėje), šio straipsnio 1 dalyje nurodytos nukrypti leidžiančios nuostatos netaikomos.
Per vienerius metus nuo šios straipsnio dalies a punkte minėto sprendimo, priimto pagal 11a straipsnio 2 dalyje nurodytą konsultavimo procedūrą, arba nuo pranešimo apie oficialų prašymą, nurodytą šios straipsnio dalies b punkte, gavimo atitinkama valstybė narė ar valstybės narės (Airija, Jungtinė Karalystė Šiaurės Airijos atžvilgiu arba Graikija) priima teisės aktus, kad būtų įgyvendintos šio straipsnio 1 dalyje nurodytų straipsnių nuostatos.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas leidimas nukrypti gali būti pratęstas ne ilgesniam kaip penkerių metų laikotarpiui. Ne vėliau kaip prieš 12 mėnesių iki pasibaigiant leidimo nukrypti galiojimo laikui tokiu leidimu nukrypti besinaudojanti valstybė narė gali pateikti Komisijai prašymą tokį leidimą nukrypti pratęsti. Kiekvienas toks prašymas turi būti pagrindžiamas. Komisija tokį prašymą išnagrinėja ir, laikydamasi 11a straipsnio 2 dalyje nurodytos konsultavimo tvarkos, priima sprendimą. Ši konsultavimo tvarka taikoma priimant kiekvieną su prašymu susijusį sprendimą.
Priimdama sprendimą Komisija atsižvelgia į kiekvieną geopolitinės padėties pokytį ir geležinkelių transporto rinkos plėtrą leidimą nukrypti pratęsti paprašiusioje valstybėje, taip pat iš tos valstybės ir į ją.
4. Liuksemburgas, kaip nedidelį geležinkelių tinklą turinti valstybė narė, iki 2004 m. rugpjūčio 31 d. neprivalo taikyti reikalavimo paskirti nepriklausomai institucijai funkcijas, garantuojančias tinkamą ir nediskriminuojančią prieigą prie infrastruktūros, kaip numatyta 6 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje, kur valstybės narės įpareigojamos įsteigti tame straipsnyje nurodytas užduotis vykdančias nepriklausomas institucijas.";
2 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2003 m. kovo 15 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 2001 m. vasario 26 d.