EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1007/2009
2009 m. rugsėjo 16 d.
dėl prekybos produktais iš ruonių
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 95 straipsnį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2),
kadangi:
(1)
Ruoniai yra juslūs padarai, patiriantys skausmą, kančią, baimę ir kitų formų kentėjimą. Europos Parlamentas savo pareiškime dėl iš ruonių pagamintų produktų draudimo Europos Sąjungoje (3) paprašė Komisiją nedelsiant parengti reglamento, kuriuo būtų draudžiama importuoti ir eksportuoti iš grenlandinių ruonių ir ruonių kuoduočių pagamintus produktus ir jais prekiauti, projektą. Europos Parlamentas savo 2006 m. spalio 12 d. rezoliucijoje dėl Bendrijos veiksmų plano dėl gyvūnų apsaugos ir gerovės 2006-2010 m (4). paragino Komisiją pateikti pasiūlymą dėl visiško produktų iš ruonių importo uždraudimo. Europos Tarybos Parlamentinė Asamblėja savo 2006 m. lapkričio 17 d. rekomendacijoje Nr. 1776 (2006) dėl ruonių medžioklės rekomendavo paraginti Europos Tarybos valstybes nares, kuriose medžiojami ruoniai, uždrausti visus žiaurius medžioklės būdus, kuriais negarantuojama staigi gyvūno žūtis nesikankinant, ir uždrausti gyvūnų svaiginimą tokiais įrankiais kaip kirtikliai, kuokos ir šautuvai bei skatinti iniciatyvas, kuriomis būtų siekiama uždrausti prekybą produktais iš ruonių.
(2)
Pagal 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvą 83/129/EEB dėl tam tikrų ruoniukų kailių ir iš jų pagamintų produktų importavimo į valstybes nares (5) draudžiama į valstybes nares komerciniais tikslais importuoti grenlandinio ruonio ruoniukų ir pūsliasnukio ruonio (kuoduočio) ruoniukų kailius ir iš jų pagamintus produktus.
(3)
Ruoniai medžiojami Bendrijoje ir ne Bendrijoje ir naudojami gaminti produktams ir gaminiams, kaip antai mėsai, taukams, lydytiems taukams, organams, kailiams ir iš jų pagamintiems gaminiams, kurie apima tokius įvairius gaminius kaip Omega-3 kapsulės ir drabužiai, kuriuos gaminant naudojama perdirbta ruonių oda ir kailis. Tie gaminiai siekiant pelno parduodami įvairiose rinkose, įskaitant Bendrijos rinką. Dėl tų gaminių savybių vartotojams sunku arba neįmanoma jų atskirti nuo kitų panašių ne iš ruonių gautų gaminių.
(4)
Gyvūnų gerovės klausimams neabejingi visuomenės nariai ir Vyriausybių atstovai išreiškė rimtą susirūpinimą dėl ruonių patiriamo skausmo, kančių, baimės ir kitokių formų kentėjimo, kai jie žudomi ir lupamas jų kailis, o tai daroma dažniausiai.
(5)
Reaguodamos į piliečių ir vartotojų susirūpinimą gyvūnų gerovės aspektais, susijusiais su ruonių žudymu ir kailio lupimu, ir tuo, kad rinkoje esama produktų, gautų iš gyvūnų, kurie buvo nužudyti ir jų kailis nuluptas sukeliant skausmą, kančias, baimę ir kitų formų kentėjimą, kelios valstybės narės priėmė arba ketina priimti teisės aktus, kuriais reguliuojama prekyba produktais iš ruonių uždraudžiant tokių produktų importą ir gamybą, tačiau kitose valstybėse narėse prekyba tais produktais neribojama.
(6)
Todėl valstybių narių nacionalinės nuostatos, kuriomis reglamentuojama prekyba produktais iš ruonių, jų importas, gamyba ir pardavimas, yra skirtingos. Tie skirtumai daro neigiamą įtaką produktų, kurių sudėtyje yra arba gali būti produktų iš ruonių, vidaus rinkos veikimui ir sudaro kliūtis prekybai tokiais produktais.
(7)
Tokios skirtingos nuostatos gali dar labiau paskatinti vartotojus nepirkti produktų, kurie pagaminti ne iš ruonių, bet kuriuos nelengva atskirti nuo panašių iš ruonių pagamintų produktų, arba produktų, kuriuose gali būti iš ruonių gautų, bet nelengvai atpažįstamų elementų arba sudėtinių dalių, pvz., kailių, Omega-3 kapsulių, taukų ir odos gaminių.
(8)
Todėl šiame reglamente numatomomis priemonėmis Bendrijoje reikėtų suderinti taisykles dėl komercinės veiklos, susijusios su produktais iš ruonių, ir taip užkirsti kelią atitinkamų produktų, įskaitant ruonių produktams lygiaverčius arba juos galinčius pakeisti produktus, vidaus rinkos sutrikdymui.
(9)
Pagal prie Sutarties pridėtą Protokolą dėl gyvūnų apsaugos ir gerovės Bendrija, formuodama ir įgyvendindama, inter alia, savo vidaus rinkos politiką, turi visiškai atsižvelgti į gyvūnų gerovės reikalavimus. Šiame reglamente numatytose suderintose taisyklėse atitinkamai reikėtų visiškai atsižvelgti į gyvūnų gerovės klausimus.
(10)
Siekiant panaikinti dabartinį vidaus rinkos suskaidymą, reikia numatyti suderintas taisykles kartu atsižvelgiant į gyvūnų gerovės tikslus. Siekiant veiksmingai ir proporcingai kovoti su laisvo susijusių produktų judėjimo kliūtimis, paprastai turėtų būti draudžiama pateikti į rinką produktus iš ruonių, kad būtų atkurtas vartotojų pasitikėjimas ir kartu išspręsti visi gyvūnų gerovės klausimai. Kadangi piliečiai ir vartotojai susirūpinę ir dėl paties ruonių žudymo ir kailio lupimo, taip pat reikia imtis veiksmų, skirtų sumažinti parduodamų produktų iš ruonių poreikį, taigi ir ekonominę paklausą, dėl kurios ruoniai medžiojami komerciniais tikslais. Siekiant užtikrinti veiksmingą taikymą, suderintos taisyklės turėtų būti taikomos importuojamiems produktams importo metu ar importo vietoje.
(11)
Europos maisto saugos tarnyba 2007 m. gruodžio 6 d. padarė išvadą, kad, nors ruonius būtų galima žudyti ir lupti jų kailius nesukeliant jiems nereikalingo skausmo, kančių, baimės ar kitų formų kentėjimo, atsižvelgiant į ruonių medžioklės sąlygas neįmanoma nuosekliai tikrinti ir kontroliuoti, ar medžiotojai laikosi gyvūnų gerovės reikalavimų, arba, jeigu ir įmanoma, labai sunku efektyviai tai padaryti.
(12)
Tai pat aišku, kad taikant kitų formų suderintas taisykles, pavyzdžiui ženklinimo reikalavimus, nebūtų pasiektas toks pats rezultatas. Be to, nustačius reikalavimą gamintojams, platintojams arba mažmenininkams ženklinti produktus, kurių dalis arba kurie visi gauti iš ruonių, šiems ekonominės veiklos vykdytojams būtų užkraunama didelė našta ir šis ženklinimas būtų neproporcingai brangus tais atvejais, kai produktai iš ruonių sudaro tik nedidelę atitinkamo produkto dalį. Tačiau šiame reglamente numatytų priemonių bus lengviau laikytis ir kartu bus atgautas vartotojų pasitikėjimas.
(13)
Siekiant užtikrinti, kad šiame reglamente numatytos suderintos taisyklės būtų visiškai veiksmingos, tos taisyklės turėtų būti taikomos ne tik Bendrijoje pagamintiems produktams iš ruonių, bet ir tiems, kurie įvežami į Bendriją iš trečiųjų šalių.
(14)
Pagrindiniams ekonominiams ir socialiniams inuitų bendruomenių, kurios medžioja ruonius, kad pragyventų, interesams neturėtų būti padaryta neigiamos įtakos. Medžioklė yra neatsiejama inuitų bendruomenių kultūros ir jų narių identiteto dalis ir yra pripažįstama Jungtinių Tautų deklaracijoje dėl vietos gyventojų teisių. Todėl produktus, pagamintus iš ruonių, kuriuos tradiciškai medžioja inuitų ir kitos čiabuvių bendruomenės pragyvenimo tikslais, turėtų būti leidžiama pateikti į rinką.
(15)
Šiame reglamente nustatomos suderintos taisyklės dėl produktų iš ruonių pateikimo į rinką. Taigi juo nedaromas poveikis kitoms ruonių medžioklę reglamentuojančioms Bendrijos arba nacionalinėms taisyklėms.
(16)
Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti tvirtinamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (6).
(17)
Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus nustatyti sąlygas, kuriomis leidžiama pateikti į rinką produktus iš ruonių, kuriuos tradiciškai medžioja inuitų ir kitos čiabuvių bendruomenės pragyvenimo tikslais; nustatyti sąlygas, kuriomis leidžiama importuoti produktus iš ruonių, kai importas yra atsitiktinis ir importuojamos tik keliautojų arba jų šeimos narių asmeninėms reikmėms naudojamos prekės; ir nustatyti sąlygas, kuriomis leidžiama pateikti į rinką produktus iš ruonių, gautus vykdant pagal nacionalinės teisės aktus reguliuojamą medžioklę siekiant vienintelio tikslo - užtikrinti tvarų jūrų išteklių valdymą. Kadangi tos priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas jį papildant naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turi būti tvirtinamos pagal Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
(18)
Siekiant atitinkamoms nacionalinėms institucijoms padėti užtikrinti šio reglamento vykdymą, Komisija turėtų parengti technines rekomendacines pastabas, kuriose būtų pateikiami neprivalomi nurodymai dėl kombinuotosios nomenklatūros kodų, kurie gali būti susiję su ruonių produktais, kuriems taikomas šis reglamentas.
(19)
Valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
(20)
Valstybės narės turėtų reguliariai pateikti ataskaitas apie veiksmus, kurių imtasi šiam reglamentui įgyvendinti. Remdamasi tomis ataskaitomis, Komisija turėtų pateikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie šio reglamento įgyvendinimą.
(21)
Kadangi šio reglamento tikslo, t. y. pašalinti vidaus rinkos veikimo kliūtis Bendrijos lygiu suderinant nacionalinius draudimus prekiauti produktais iš ruonių, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi to tikslo būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina tam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomos suderintos taisyklės, susijusios su produktų iš ruonių pateikimu į rinką.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos šios sąvokų apibrėžtys:
1.
ruonis - bet kurios rūšies (Phocidae, Otariidae ir Odobenidae) irklakojis;
2.
produktas iš ruonių - visi perdirbti arba neperdirbti iš ruonių kilę arba gauti produktai, įskaitant mėsą, taukus, lydytus taukus, organus, neapdorotus kailius ir raugintus arba išdirbtus kailius, įskaitant kailius, susiūtus į stačiakampius, kryžius ir panašias formas, bei gaminiai iš kailių;
3.
pateikimas į rinką - išleidimas į Bendrijos rinką, dėl kurio produktas už užmokestį tampa prieinamas trečiosioms šalims;
4.
inuitai - inuitų teritorijos, būtent, arktinių ir subarktinių vietovių, kuriose šiuo metu ar tradiciškai inuitai turi čiabuvių teises ir interesus, vietiniai gyventojai, inuitų pripažįstami jų bendruomenės nariais, ir kuriems priklauso inupiatai, jupikai (Aliaska), inuitai, inuvialuitai (Kanada), grenlandai (Grenlandija) ir jupikai (Rusija);
5.
importas - prekių įvežimas bet kokiu būdu į Bendrijos muitų teritoriją.
3 straipsnis
Pateikimo į rinką sąlygos
1. Pateikti į rinką produktus iš ruonių leidžiama tik tada, kai jie pagaminti iš ruonių, kuriuos tradiciškai medžioja inuitų ir kitos čiabuvių bendruomenės pragyvenimo tikslais. Šios sąlygos taikomos importuojamiems produktams jų importo metu ar importo vietoje.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies:
a)
importuoti produktus iš ruonių leidžiama ir tais atvejais, kai importas yra atsitiktinis ir importuojamos tik keliautojų arba jų šeimos narių asmeninėms reikmėms naudojamos prekės. Tokių prekių pobūdis ir kiekis neturi turėti požymių, rodančių, kad jos importuojamos komerciniais tikslais;
b)
pateikti į rinką taip pat leidžiama produktus iš ruonių, kurie gaunami kaip šalutiniai produktai vykdant nacionaliniais teisės aktais reguliuojamą medžioklę siekiant vienintelio tikslo - užtikrinti tvarų jūrų išteklių valdymą. Toks pateikimas į rinką leidžiamas tik tada, kai nesiekiama pelno. Produktų iš ruonių pobūdis ir kiekis neturi turėti požymių, rodančių, kad jie pateikiami į rinką komerciniais tikslais.
Šios dalies taikymas neturi trukdyti siekti šio reglamento tikslo.
3. Komisija pagal 5 straipsnio 2 dalyje nurodytą valdymo procedūrą parengia technines rekomendacines pastabas, kuriose pateikiamas kombinuotosios nomenklatūros kodų, kurie gali būti susiję su produktais iš ruonių, kuriems taikomas šis straipsnis, orientacinis sąrašas.
4. Nedarant poveikio 3 daliai, šio straipsnio įgyvendinimo priemonės, skirtos iš dalies pakeisti neesmines šio reglamento nuostatas jį papildant, tvirtinamos pagal 5 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.
4 straipsnis
Laisvas judėjimas
Valstybės narės netrukdo pateikti į rinką produktus iš ruonių, kurie atitinka šį reglamentą.
5 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda pagal 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą (7) 18 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas. Tas komitetas prireikus gali kreiptis į kitus esamus reguliavimo komitetus, pavyzdžiui, į Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinį komitetą, įsteigtą pagal 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (8), 58 straipsnio 1 dalį.
2. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnis ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
3. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1-4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnį.
6 straipsnis
Sankcijos ir vykdymas
Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikomų už šio reglamento pažeidimus, ir imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų jų įgyvendinimą. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės ne vėliau kaip 2010 m. rugpjūčio 20 d. praneša Komisijai apie tas nuostatas ir nedelsdamos jai praneša apie bet kokius vėlesnius jų pakeitimus.
7 straipsnis
Ataskaitos
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2011 m. lapkričio 20 d. ir po to kas ketverius metus Komisijai pateikia ataskaitą, kurioje nurodo veiksmus, kurių ėmėsi šiam reglamentui įgyvendinti.
2. Remdamasi 1 dalyje nurodytomis ataskaitomis, Komisija pateikia ataskaitą apie šio reglamento įgyvendinimą Europos Parlamentui ir Tarybai per dvylika mėnesių nuo kiekvieno atitinkamo ataskaitinio laikotarpio pabaigos.
8 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
3 straipsnis taikomas nuo 2010 m. rugpjūčio 20 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2009 m. rugsėjo 16 d.