Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/25/EB
2003 m. balandžio 14 d.
dėl specialių ro-ro keleivinių laivų stabilumo reikalavimų
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka [3],
kadangi:
(1) Laikantis bendrosios transporto politikos reikia imtis papildomų priemonių jūrų transportu gabenamų keleivių saugai pagerinti.
(2) Bendrija pageidauja visomis tinkamomis priemonėmis išvengti laivybos nelaimių, ištinkančių ro-ro keleivinius laivus, kuriose žūna žmonės.
(3) Ro-ro keleivinių laivų neskęstamumas po susidūrimo pažeidimų, apibrėžiamas jų stabilumo po pažeidimų standartu, yra pagrindinis keleivių ir įgulos saugos veiksnys ir jis yra itin svarbus paieškos ir gelbėjimo operacijoms; pavojingiausias dalykas ro-ro keleivinio laivo su vidiniu automobilių deniu stabilumui po susidūrimo yra didelio vandens kiekio prisirinkimas ant to denio.
(4) Ro-ro keleivinius laivus naudojantys keleiviai ir tokiuose laivuose dirbanti įgula visoje Bendrijoje turi teisę reikalauti tokio paties aukšto saugos lygio neatsižvelgiant į laivų plaukiojimo zoną.
(5) Atsižvelgiant į keleivių gabenimo jūra vidaus rinkos aspektą, veiksmai Bendrijos lygiu yra veiksmingiausias būdas bendram mažiausiam laivų saugos lygiui visoje Bendrijoje nustatyti.
(6) Veiksmai Bendrijos lygiu yra geriausias būdas užtikrinti suderintą su Tarptautine jūrų organizacija (TJO) sutartų principų vykdymą, taip išvengiant konkurencijos tarp valdančių Bendrijoje plaukiojančius ro-ro keleivinius laivus subjektų iškraipymo.
(7) Pažeistų ro-ro keleivinių laivų bendrieji stabilumo reikalavimai tarptautiniu lygiu buvo nustatyti 1990 m. Konferencijoje dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS 90) ir buvo įtraukti į SOLAS Konvencijos (SOLAS 90 standarto) II-1/B/8 taisyklę. Šie reikalavimai taikomi visoje Bendrijoje, kadangi tarptautiniams reisams tiesiogiai taikoma SOLAS Konvencija, o vietiniams reisams - 1998 m. kovo 17 d. Tarybos direktyva 98/18/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų [4].
(8) SOLAS 90 nustatytu stabilumo po pažeidimo standartu netiesiogiai įvertinamas ant ro-ro denio prisirenkančio vandens poveikis, kai jūroje vyrauja 1,5 m kontrolinis bangų aukštis.
(9) 1995 m. SOLAS Konferencijos TJO rezoliucija 14 leido TJO nariams sudaryti regioninius susitarimus, jei jie mano, kad tam tikroje zonoje dėl vyraujančių jūros sąlygų reikia nustatyti specialiuosius stabilumo reikalavimus.
(10) Aštuonios Šiaurės Europos šalys, įskaitant septynias valstybes nares, 1996 m. vasario 28 d. Stokholme susitarė nustatyti griežtesnį pažeistų ro-ro keleivinių laivų stabilumo standartą, kad būtų atsižvelgta į vandens rinkimąsi ant ro-ro denio, ir kad laivas galėtų išsilaikyti sunkesnėmis sąlygomis, nei nustatyta SOLAS 90 standarte - vyraujant iki 4 m kontroliniam bangų aukščiui.
(11) Pagal šį susitarimą, vadinamą Stokholmo Susitarimu, specialusis stabilumo standartas yra tiesiogiai susijęs su zona, kurioje plaukioja laivas ir dar labiau - su plaukiojimo zonoje užregistruotu kontroliniu bangų aukščiu; laivo plaukiojimo zonoje esantis kontrolinis bangų aukštis apibrėžia vandens, prisirinkusio ant ro-ro denio po avarijoje patirtų pažeidimų, aukštį.
(12) Konferencijos, kurioje buvo priimtas Stokholmo Susitarimas, išvadoje Komisija pastebėjo, kad Susitarimas nėra tinkamas kitoms Bendrijos dalims ir paskelbė apie savo ketinimą ištirti vyraujančias vietines sąlygas, kuriomis ro-ro keleiviniai laivai plaukioja visuose Europos vandenyse, ir imtis atitinkamų iniciatyvų.
(13) Taryba į 1998 m. kovo 17 d. 2074-ojo Tarybos posėdžio protokolą įtraukė pareiškimą, kuriame pabrėžė poreikį užtikrinti vienodą saugos lygį visuose panašiomis sąlygomis dirbančiuose keltuose - tiek plaukiojančiuose tarptautiniais, tiek vietiniais reisais.
(14) Savo 2000 m. spalio 5 d. rezoliucijoje dėl Graikijos kelto "Samina" nuskendimo [5] Europos Parlamentas aiškiai pareiškė, kad laukia iš Komisijos Stokholmo Susitarimo ir kitų keleivinių laivų stabilumą ir saugą gerinančių priemonių veiksmingumo įvertinimo.
(15) Komisijos atlikta ekspertizė nustatė, kad Pietų Europos vandenyse vyraujančių bangų aukštis yra panašus į esantį šiaurėje. Nors meteorologinės sąlygos pietuose paprastai gali būti geresnės, pagal Stokholmo Susitarimą nustatytas stabilumo standartas pagrįstas vien tik kontrolinio bangų aukščio parametru ir tuo, kaip jis prisideda prie vandens rinkimosi ant ro-ro laivų denio.
(16) Svarbiausias ro-ro keleivinių laivų saugos aspektas yra su stabilumo reikalavimais susijusių Bendrijos saugos standartų taikymas ir tai turi būti bendros saugos jūroje sistemos dalis.
(17) Siekiant pagerinti saugą ir išvengti konkurencijos sutrikdymo, bendri su stabilumu susiję saugos standartai turi būti taikomi visiems ro-ro keleiviniams laivams, nepriklausomai nuo jų vėliavos, kurie teikia reguliarias paslaugas plaukdami tarptautiniais reisais iš ir į Bendrijos uostus.
(18) Už laivų saugą visų pirma atsako vėliavos valstybės, todėl kiekviena valstybė narė turi užtikrinti, kad būtų laikomasi su tos valstybės narės vėliava plaukiojantiems ro-ro keleiviniams laivams taikomų saugos reikalavimų.
(19) Taip pat reikia pabrėžti valstybių narių kaip priimančiųjų valstybių pareigas. Tos pareigos pagrįstos konkrečios uosto valstybės pareigomis, kurios visiškai atitinka 1982 m. Jungtinių Tautų Konvenciją dėl jūrų teisės (Unclos).
(20) Šia direktyva nustatyti specialieji stabilumo reikalavimai turi būti paremti Stokholmo Susitarime išdėstytu metodu, pagal kurį apskaičiuojamas ant ro-ro denio po susidūrus patirtų pažeidimų prisirinkusio vandens aukščio santykis su dviem pagrindiniais parametrais: laivo likutine viršvandenine borto dalimi ir kontroliniu bangų aukščiu toje jūrų zonoje, kurioje plaukioja laivas.
(21) Valstybės narės turi nustatyti ir paskelbti reguliariai į ir iš jų uostų plaukiojančių ro-ro keleivinių laivų kertamų jūrų zonų kontrolinius bangų aukščius. Tarptautinių reisų kontroliniai bangų aukščiai, kai taikytina ir įmanoma, nustatomi susitarimu tarp abiejų reiso jungiamų valstybių. Taip pat turi būti nustatytas kontrolinis bangų aukštis pagal darbo tose pačiose jūrų zonose sezoniškumą.
(22) Kiekvienas šios direktyvos reglamentuojamais reisais plaukiojantis ro-ro keleivinis laivas turi atitikti stabilumo reikalavimus pagal jo veiklos zonoje nustatytą kontrolinį bangų aukštį. Jis turi turėti vėliavos valstybės administracijos išduotą atitikties sertifikatą, kurį turi pripažinti visos valstybės narės.
(23) SOLAS 90 standartas nustato šia direktyva nustatytų stabilumo reikalavimų laivams, plaukiojantiems jūrų zonose, kuriose kontrolinis bangų aukštis yra ne didesnis kaip 1,5 m, saugos ekvivalento lygį.
(24) Atsižvelgiant į konstrukcines modifikacijas, kurias gali reikėti atlikti esamiems ro-ro keleiviniams laivams, kad jie atitiktų specialiuosius stabilumo reikalavimus, tie reikalavimai turi būti įdiegti per keleto metų laikotarpį, kad susijusiai pramonės daliai būtų pakankamai laiko persitvarkyti pagal reikalavimus - todėl reikia numatyti esamų laivų palaipsnio pertvarkymo tvarkaraštį. Toks palaipsnio pertvarkymo tvarkaraštis neturi turėti įtakos specialiems stabilumo reikalavimams, taikomiems jūrų zonose, kurioms taikomi Stokholmo Susitarimo priedai.
(25) 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 1999/35/EB dėl privalomų patikrinimų sistemos, užtikrinančios saugų ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų, kuriais teikiamos reguliarios paslaugos, plaukiojimą [6] 4 straipsnio 1 dalies e punkte numatyta, kad priimančiosios valstybės turi tikrinti, ar ro-ro keleiviniai keltai ir greitaeigiai keleiviniai laivai atitinka specialiuosius stabilumo reikalavimus, patvirtintus regioniniu lygiu ir perkeltus į jų nacionalinės teisės aktus, kai tokie laivai vykdo tų nacionalinės teisės aktų reglamentuojamas paslaugas atitinkamame regione.
(26) SOLAS Konvencijos, su pakeitimais, X skyriaus 1 taisyklėje apibrėžti greitaeigiai keleiviniai laivai nebūtinai turi atitikti šios direktyvos nuostatas, jei jie visiškai atitinka TJO "Tarptautinio greitaeigių laivų saugos kodekso" su pakeitimais nuostatas.
(27) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turi būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [7].
(28) Kadangi pasiūlytų veiksmų tikslo apsaugoti žmonių gyvybę jūroje pagerinant ro-ro keleivinių laivų neskęstamumą po pažeidimo negali pakankamai gerai pasiekti valstybės narės ir dėl veiksmų masto ir padarinių geriau jį siekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali patvirtinti priemones pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal tame straipsnyje išdėstytą proporcingumo principą ši direktyva nenumato nieko, kas nėra būtina siekiant šio tikslo,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Tikslas
Šios direktyvos tikslas - nustatyti vienodą ro-ro keleivinių laivų stabilumo specialiųjų reikalavimų lygį, kas pagerins tokio tipo laivų neskęstamumą po susidūrimo kilusių pažeidimų ir suteiks aukštą apsaugos lygį keleiviams ir įgulai.
2 straipsnis
Apibrėžimai
Šioje direktyvoje taikomi tokie apibrėžimai:
a) "ro-ro keleivinis laivas" - tai laivas, gabenantis daugiau kaip 12 keleivių, turintis erdves ro-ro kroviniams gabenti arba specialių kategorijų erdves, kaip apibrėžta SOLAS Konvencijos II-2/3 taisyklėje;
b) "naujas laivas" - tai laivas, kurio kilis pastatytas arba kurio statyba yra pasiekusi panašų etapą ne anksčiau kaip 2004 m. spalio 1 d.; panašus statybos etapas yra toks, kurio metu:
i) pradedama statyti konkrečiam laivui priskirtina konstrukcija; ir
ii) prasidėjo laivo statyba, kurioje panaudota ne mažiau kaip 50 tonų arba 1 % numatomos konstrukcinių medžiagų masės, priklausomai kuris dydis mažesnis;
c) "esamas laivas" - tai ne naujas laivas;
d) "keleivis" - tai kiekvienas asmuo, išskyrus laivo kapitoną, įgulą ir kitus laive įdarbintus ar darbines pareigas einančius asmenis, išskyrus jaunesnius kaip vienerių metų amžiaus vaikus;
e) "tarptautinės konvencijos" - tai 1974 m. Tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS Konvencija) ir 1966 m. Tarptautinė konvencija dėl laivų apkrovos vandens linijos nustatymo, kartu su galiojančiais jų protokolais ir pakeitimais;
f) "reguliarios paslaugos" - tai ro-ro keleivinių laivų reisai, aptarnaujantys reisus tarp tų pačių dviejų ar daugiau uostų, vykstantys:
i) pagal paskelbtą tvarkaraštį; arba
ii) taip reguliariai ar dažnai, kad sudaro suprantamą reisų sistemą;
g) "Stokholmo Susitarimas" - tai 1996 m. vasario 28 d. Stokholme pasirašytas susitarimas pagal 1995 m. lapkričio 29 d. priimtą SOLAS 95 Konferencijos 14 rezoliuciją "Regioniniai susitarimai dėl ro-ro keleivinių laivų specialiųjų stabilumo reikalavimų";
h) "vėliavos valstybės administracija" - tai valstybės, su kurios vėliava suteikta teisė plaukioti ro-ro keleiviniam laivui, kompetentingos institucijos;
i) "priimančioji valstybė" - tai valstybė narė, į ir iš kurios uostų reguliarias paslaugas teikia ro-ro keleivinis laivas;
j) "tarptautinis reisas" - tai reisas iš valstybės narės uosto į ne valstybės narės uostą arba atvirkščiai;
k) "specialieji stabilumo reikalavimai" - tai I priede nustatyti stabilumo reikalavimai;
l) "kontrolinis bangų aukštis" ("hr") - per tam tikrą laikotarpį registruotų bangų aukščių aukščiausio trečdalio aukščio vidurkis;
m) "likutinė viršvandeninė borto dalis" ("fl") - tai mažiausias atstumas tarp pažeisto ro-ro denio ir galutinės vaterlinijos ties pažeidimo vieta, neatsižvelgiant į papildomą ant pažeisto ro-ro denio prisirinkusio jūros vandens poveikį.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1. Ši direktyva taikoma visiems reguliarias paslaugas į ir iš valstybių narių uostų teikiantiems ro-ro keleiviniams laivams, neatsižvelgiant į jų vėliavą, plaukiojantiems tarptautiniais reisais.
2. Kiekviena valstybė narė, vykdydama priimančiosios valstybės pareigas, užtikrina, kad ne su valstybės narės vėliava plaukiojantys ro-ro keleiviniai laivai visiškai atitiktų šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus prieš jiems leidžiant įplaukti ar išplaukti iš tos valstybės narės uostų pagal Direktyvos 1999/35/EB 4 straipsnį.
4 straipsnis
Kontrolinis bangų aukštis
Kontrolinis bangų aukštis (hr) naudojamas vandens aukščiui ant automobilių denio nustatyti taikant I priede nurodytus specialiuosius stabilumo reikalavimus. Kontrolinio bangų aukščio vertės turi būti tokios, kurių viršijimo metinė tikimybė yra ne didesnė kaip 10 %.
5 straipsnis
Jūrų zonos
1. Priimančiosios valstybės ne vėliau kaip 2004 m. gegužės 17 d. parengia jūrų zonų, kurias kerta ro-ro keleiviniai laivai, teikiantys reguliarias paslaugas įplaukdami ir išplaukdami iš jų uostų, ir atitinkamų kontrolinio bangų aukščio verčių tose zonose sąrašą.
2. Jūrų zonos ir jose taikomos kontrolinio bangų aukščio vertės nustatomos susitarimu tarp valstybių narių arba, jei taikytina ir įmanoma, tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių, esančių abiejuose maršruto galuose. Kai laivo maršrutas kerta daugiau kaip vieną jūrų zoną, laivas turi atitikti specialiuosius stabilumo reikalavimus, keliamus pagal didžiausią tose zonose nustatytą kontrolinį bangų aukštį.
3. Sąrašas pateikiamas Komisijai ir paskelbiamas viešoje duomenų bazėje, kurią galima rasti kompetentingos jūrų institucijos interneto svetainėje. Komisija taip pat informuojama apie tokios informacijos vietą ir tuomet, kai sąrašas atnaujinamas.
6 straipsnis
Specialieji stabilumo reikalavimai
1. Nepažeidžiant SOLAS Konvencijos (SOLAS 90 standarto) II-1/B/8 taisyklės reikalavimų, susijusių su vandeniui nelaidžiais padaliniais ir pažeisto laivo stabilumu, visi 3 straipsnio 1 dalyje nurodyti ro-ro keleiviniai laivai turi atitikti šios direktyvos I priede nustatytus specialiuosius stabilumo reikalavimus.
2. Ro-ro keleiviniams laivams, plaukiojantiems vien tose jūrų zonose, kuriose kontrolinis bangų aukštis yra ne didesnis kaip 1,5 m, atitiktis šio straipsnio 1 dalyje nurodytos taisyklės reikalavimams laikoma lygiaverte I priede nustatytų specialiųjų stabilumo reikalavimų atitikčiai.
3. Taikydamos I priede nustatytus reikalavimus valstybės narės laikosi II priede pateiktų nurodymų, jei tai praktiškai įmanoma ir yra suderinama su atitinkamo laivo konstrukcija.
7 straipsnis
Specialiųjų stabilumo reikalavimų įdiegimas
1. Nauji ro-ro keleiviniai laivai turi atitikti I priede nustatytus specialiuosius stabilumo reikalavimus.
2. Esami ro-ro keleiviniai laivai, išskyrus tuos, kuriems taikoma 6 straipsnio 2 dalis, turi atitikti I priede nustatytus specialiuosius stabilumo reikalavimus ne vėliau kaip iki 2010 m. spalio 1 d.
Esami ro-ro keleiviniai laivai, kurie 2003 m. gegužės 17 d. atitinka 6 straipsnio 1 dalyje nurodytos taisyklės reikalavimus, turi atitikti I priede nustatytus specialiuosius stabilumo reikalavimus ne vėliau kaip iki 2015 m. spalio 1 d.
3. Šis straipsnis taikomas nepažeidžiant Direktyvos 1999/35/EB 4 straipsnio 1 dalies e punkto.
8 straipsnis
Sertifikatai
1. Visi nauji ir esami ro-ro keleiviniai laivai, plaukiojantys su valstybės narės vėliava, turi turėti sertifikatą, patvirtinantį, kad jie atitinka 6 straipsnyje ir I priede nustatytus specialiuosius stabilumo reikalavimus.
Tokiame sertifikate, kurį išduoda vėliavos valstybės administracija ir kuris gali būti išduodamas kartu su kitais atitinkamais sertifikatais, nurodomas kontrolinis bangų aukštis, iki kurio laivas gali atitikti specialiuosius stabilumo reikalavimus.
Sertifikatas galioja tol, kol laivas plaukioja zonose, kurių kontrolinis bangų aukštis yra ne didesnis nei nurodyta sertifikate.
2. Kiekviena valstybė narė, vykdydama priimančiosios valstybės pareigas, pripažįsta kitos valstybės narės pagal šią direktyvą išduotus sertifikatus.
3. Kiekviena valstybė narė, vykdydama priimančiosios valstybės pareigas, pripažįsta trečiosios šalies išduotus sertifikatus, patvirtinančius, kad laivas atitinka nustatytus specialiuosius stabilumo reikalavimus.
9 straipsnis
Sezoniniai ir trumpalaikiai plaukiojimai
1. Jei reguliarias paslaugas visus metus teikianti laivybos įmonė pageidauja pradėti naudoti papildomus ro-ro keleivinius laivus, kurie teiktų tokias paslaugas trumpesnį laikotarpį, ji informuoja priimančiosios valstybės ar valstybių kompetentingą instituciją ne vėliau kaip prieš vieną mėnesį iki pradedant eksploatuoti minėtus laivus tokioms paslaugoms teikti. Tačiau tais atvejais, kai dėl nenumatytų aplinkybių ro-ro keleivinį laivą reikia pakeisti greitai, kad būtų galima toliau teikti paslaugas, taikoma Direktyva 1999/35/EB.
2. Jei laivybos įmonė pageidauja teikti reguliarias paslaugas sezoniškai, trumpesnį laikotarpį, ne ilgesnį kaip šeši mėnesiai per metus, ji apie tai praneša priimančiosios valstybės ar valstybių kompetentingai institucijai vėliau ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki kiekvienos tokios operacijos.
3. Kai tokios operacijos vyksta esant mažesniam kontroliniam bangų aukščiui, nei nustatytas tai pačiai jūrų zonai, kai joje dirbama visus metus, kompetentinga institucija, taikydama I priede pateiktus specialiuosius stabilumo reikalavimus, vandens aukščiui ant denio nustatyti taiko tam trumpesniam laikotarpiui skirtą kontrolinio bangų aukščio vertę. Dėl tokiam trumpesniam laikotarpiui taikomos kontrolinio bangų aukščio vertės susitaria valstybės narės arba, kai taikytina ir įmanoma, valstybės narės ir trečiosios šalys, kurių uostai yra abiejuose maršruto galuose.
4. Priimančiosios valstybės ar valstybių kompetentingai institucijai pritarus šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytoms operacijoms, tokias operacijas atliekantis ro-ro keleivinis laivas turi turėti 8 straipsnio 1 dalyje numatytą sertifikatą, atitinkantį šios direktyvos nuostatas.
10 straipsnis
Adaptacijos
Siekiant atsižvelgti į tarptautinę pažangą, visų pirma - Tarptautinėje jūrų organizacijoje (TJO), ir šios direktyvos veiksmingumui padidinti atsižvelgiant į patirtį ir technikos pažangą, priedai gali būti iš dalies pakeičiami 11 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
11 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda pagal Reglamento (EB) Nr. 2099/2002 [8] 3 straipsnį įkurtas Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetas.
2. Darant nuorodą į šį straipsnį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į minėto sprendimo 8 straipsnį.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis - trys mėnesiai.
3. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
12 straipsnis
Nuobaudos
Valstybės narės nustato taisykles dėl nuobaudų, taikomų už pagal šią direktyvą patvirtintų nacionalinių nuostatų pažeidimus ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad jos būtų taikomos. Numatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
13 straipsnis
Įgyvendinimas
Valstybės narės patvirtina įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. lapkričio 17 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
15 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 2003 m. balandžio 14 d.