Tarybos Direktyva 97/11/EB
1997 m. kovo 3 d.
iš dalies keičianti Direktyvą 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę [3],
vadovaudamasi procedūra, nustatyta Sutarties 189c straipsnyje [4],
(1) kadangi 1985 m. gegužės 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo [5] tikslas yra teikti reikalingą informaciją kompetentingoms institucijoms, kad jos, priimdamos sprendimus dėl konkretaus projekto, disponuotų išsamiomis žiniomis apie galimą reikšmingą projekto poveikį aplinkai; kadangi Sutarties 130r straipsnis bei Penktoji Bendrijos politikos ir veiksmų programa dėl aplinkos apsaugos ir subalansuotos plėtros apibūdina vertinimo procedūrą kaip esminį aplinkos apsaugos instrumentą;
(2) kadangi pagal Sutarties 130r straipsnio 2 dalį Bendrijos aplinkos apsaugos politika yra pagrįsta atsargumo ir prevencinių veiksmų principais, kad žala aplinkai būtų pirmiausia atitaisoma ten, kur ji daroma, ir kad teršėjas turėtų mokėti;
(3) kadangi pagrindiniai poveikio aplinkai vertinimo principai turėtų būti suderinti, ir kadangi valstybės narės gali priimti griežtesnes aplinkos apsaugos normas;
(4) kadangi patirtis, įgyta atliekant poveikio aplinkai vertinimą, kaip aprašyta Direktyvos 85/337/EEB įgyvendinimo ataskaitoje, kurią Komisija priėmė 1993 m. balandžio 2 d., parodė, jog norint užtikrinti, kad direktyva būtų taikoma vis veiksmingiau ir harmoningiau, būtina įtvirtinti nuostatas, skirtas išaiškinti, papildyti bei pagerinti vertinimo procedūros taisykles;
(5) kadangi projektai, kuriems yra privalomas poveikio aplinkai vertinimas, turėtų būti vykdomi gavus sutikimą planuojamai veiklai, kadangi vertinimas turėtų būti atliktas prieš gaunant tokį sutikimą;
(6) kadangi reikia papildyti reikšmingą poveikį aplinkai turinčių projektų sąrašą ir kurie dėl to turėtų būti vertinami pagal nustatytą sistemą;
(7) kadangi kai kurių rūšių projektai ne visada daro reikšmingą poveikį aplinkai; kadangi tokių projektų vertinimas turėtų būti atliekamas tik tada, kai valstybės narės nusprendžia, kad reikšmingas poveikis yra tikėtinas;
(8) kadangi valstybės narės, siekdamos nustatyti, kurie iš tokių projektų turėtų būti vertinami pagal daromą reikšmingą poveikį aplinkai, gali tam nusistatyti ribas ar kriterijus; kadangi valstybės narės neprivalo kiekvienu atveju nagrinėti projektų, kurie pagal savo charakteristikas nesiekia nustatytų ribų ar netenkina kriterijų;
(9) kadangi valstybės narės, nusistatydamos tokias ribas ar kriterijus arba nagrinėdamos projektus, kad nustatytų, kuriuos iš jų reikia vertinti pagal daromą reikšmingą poveikį aplinkai, turėtų atsižvelgti į šios direktyvos nustatytus atitinkamus atrankos kriterijus; kadangi pagal subsidiarumo principą valstybės narės geriausiai žino, kokiais atvejais taikyti šiuos kriterijus;
(10) kadangi net ir tais atvejais, kai galioja vietos kriterijus, siejamas su valstybių narių saugomomis teritorijomis, nustatytomis pagal 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvą 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos [6] ir pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos [7], projektus tose teritorijose pagal šią direktyvą vertinti nėra privaloma;
(11) kadangi tikslinga nustatyti procedūrą, įgalinančią užsakovą gauti kompetentingos institucijos nuomonę dėl vertinimui reikalingos informacijos turinio ir apimties; kadangi valstybės narės pagal šią procedūrą gali reikalauti iš užsakovo pateikti, be kita ko , projektų, dėl kurių jis ketina teikti prašymą, alternatyvas;
(12) kadangi pageidautina stiprinti poveikio aplinkai vertinimo nuostatas tarpvalstybiniu mastu ir atsižvelgti į plėtrą tarptautiniu lygiu;
(13) kadangi 1991 m. vasario 25 d. Bendrija pasirašė konvenciją dėl poveikio aplinkai vertinimo tarpvalstybiniame kontekste,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyva 85/337/EEB iš dalies keičiama taip:
1. 2 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:
"1. Valstybės narės imasi visų priemonių, reikalingų užtikrinti, jog prieš duodant sutikimą projektams, kurie gali daryti reikšmingą poveikį aplinkai, be kita ko, dėl pobūdžio, savo masto ar vietos, bus reikalaujama sutikimo planuojamai veiklai ir poveikio aplinkai vertinimo. Tokie projektai apibrėžti 4 straipsnyje.";
2. Į 2 straipsnį įrašomas ši dalis:
"2a. Valstybės narės gali nustatyti vieningą procedūrą, skirtą įvykdyti šios direktyvos ir 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl integruotos taršos prevencijos ir kontrolės [8] 8 reikalavimams.";
3. 2 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa pakeičiama ir išdėstoma taip:
"3. Nepažeisdamos 7 straipsnio, valstybės narės gali išimtiniais atvejais netaikyti šios direktyvos nuostatų konkretiems projektams ar jų dalims.";
4. 2 straipsnio 3 dalies c punkte vietoje žodžių "kai reikia" įrašomi žodžiai "kur taikoma.";
5. 3 straipsnis pakeičiamas taip:
"3 straipsnis
Vertinant poveikį aplinkai pagal 4-11 straipsnių nuostatas ir kiekvienu konkrečiu atveju nustatomas, apibūdinamas ir įvertinamas tiesioginis ir netiesioginis projekto poveikis šiems veiksniams:
- žmonėms, gyvūnijai ir augmenijai,
- dirvožemiui, vandeniui, orui, klimatui ir kraštovaizdžiui,
- materialinėms vertybės ir kultūros paveldui,
- pirmoje, antroje ir trečioje įtraukose išvardintų veiksnių sąveikai.";
6. 4 straipsnis pakeičiamas taip:
"4 straipsnis
1. Remiantis 2 straipsnio 3 dalimi, I priede išvardyti projektai, turi būti vertinami pagal 5-10 straipsnių nuostatas.
2. Remdamosi 2 straipsnio 3 dalimi, valstybės narės:
a) išnagrinėjusios kiekvieną atvejį
arba
b) pagal valstybės narės nustatytas ribas ar kriterijus
nusprendžia, ar projektai, išvardyti II priede, turi būti vertinami pagal 5-11 straipsnių nuostatas.
Valstybės narės gali apsispręsti naudoti abi a ir b punktuose nurodytas procedūras.
3. Kai pagal 2 dalį nagrinėjamas kiekvienas atvejis ar naudojamasi valstybės narės nustatytomis ribomis ar kriterijais, privaloma atsižvelgti į atrankos kriterijus, išvardytus III priede.
4. Valstybės narės privalo užtikrinti, kad visuomenė būtų informuojama apie kompetentingos institucijos sprendimą, priimtą pagal 2 dalį.";
7. 5 straipsnis pakeičiamas taip:
"5 straipsnis
1. Jei, remiantis 4 straipsniu, projektai turi būti vertinami pagal 5-10 straipsnių nuostatas, valstybės narės privalo priimti reikalingas priemones, užtikrinančias, kad užsakovas atitinkama forma pateiktų IV priede nurodytą informaciją, kai:
a) valstybės narės mano, kad tokia informacija yra reikalinga tam sutikimo planuojamai veiklai tvarkos etapui, bei konkrečiam projektui ar projekto rūšies charakteristikoms arba aplinkos savybėms, kurios gali būti paveiktos;
b) valstybės narės mano, kad galima pagrįstai reikalauti, jog užsakovas surinktų šią informaciją, atsižvelgdamas, be kita ko, į naujausias žinias ir vertinimo metodus.
2. Valstybės narės imasi reikalingų priemonių, užtikrinančių, kad užsakovo pageidavimu, dar prieš užsakovui pateikiant paraišką dėl sutikimo planuojamai veiklai, kompetentinga institucija pareiškia savo nuomonę dėl informacijos, kurią užsakovas privalo pateikti pagal 1 dalį. Kompetentinga institucija pagal 6 straipsnio 1 dalies nuostatas, prieš pateikdama savo nuomonę, pasitaria su užsakovu ir atitinkamomis institucijomis. Aplinkybės, jog kompetentinga institucija pagal šios dalies nuostatas pareiškė savo nuomonę, nevaržo jos dėl to reikalauti iš užsakovo kitos reikalingos informacijos.
Valstybės narės gali reikalauti, kad kompetentinga institucija pareikštų savo nuomonę nepaisydama, ar užsakovas to pageidauja.
3. Pagal 1 dalies nuostatas užsakovas privalo pateikti bent šią informaciją:
- projekto aprašymą, apibūdinant vietą, projektavimą ir projekto dydį,
- numatytų priemonių, skirtų išvengti, sušvelninti ar atitaisyti reikšmingo neigiamo poveikio pasekmes, aprašymą,
- duomenis, reikalingus galimiems pagrindiniams projekto poveikiams aplinkai nustatyti ir įvertinti,
- pagrindinių užsakovo išnagrinėtų alternatyvų aprašymą, taip pat argumentuotą jo pasirinkimo priežasčių paaiškinimą, atsižvelgiant į poveikį aplinkai,
- netechninio pobūdžio santrauką, apibendrinančią šiuose punktuose nurodytą informaciją.
4. Jei reikalinga, valstybės narės privalo užtikrinti, kad institucijos, disponuojančios atitinkama informacija, nurodyta 3 straipsnyje, suteiks užsakovui galimybę ja pasinaudoti.";
8. 6 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
"1. Valstybės narės privalo imtis reikalingų priemonių, užtikrinančių, kad projektu suinteresuotoms institucijoms (kai tų institucijų interesai susiję su jų prisiimta specialia atsakomybe už aplinkos apsaugą) būtų suteikta galimybė pareikšti nuomonę dėl užsakovo pateiktos informacijos ir dėl sutikimo planuojamai veiklai. Valstybės narės paskiria institucijas, su kuriomis konsultuojamasi bendrais ar konkrečiais atvejais. Informacija, surinkta pagal 5 straipsnio nuostatas, turi būti perduota minėtoms institucijoms. Konsultacijos procedūros detales nustato valstybės narės.";
6 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
"2. Valstybės narės privalo užtikrinti, kad kiekvienas prašymas dėl sutikimo planuojamai veiklai bei informacija, surinkta pagal 5 straipsnio nuostatas, būtų prieinama visuomenei, kad suinteresuotoji visuomenės dalis turėtų pakankamai laiko pareikšti savo nuomonę prieš išduodant sutikimą planuojamai veiklai.";
9. 7 straipsnis pakeičiamas taip:
"7 straipsnis
1. Kai valstybė narė žino, kad jos teritorijoje planuojamas projektas gali padaryti reikšmingą poveikį kitos valstybės narės aplinkai, arba galimą reikšmingą poveikį patirsianti valstybė narė to pareikalauja, poveikį daranti valstybė narė, kurios teritorijoje planuojama įgyvendinti projektą, kuo skubiau ir ne vėliau negu savo šalies visuomenę supažindina ir poveikį patirsiančiai valstybei narei, be kita ko, pateikia:
a) projekto aprašymą kartu su visa turima informacija apie galimą to projekto tarpvalstybinį poveikį;
b) informaciją apie galimą sprendimą.
ir duoda tai valstybei narei pakankamai laiko, per kurį ji turi pranešti ar ji dalyvaus poveikio aplinkai vertinimo procedūroje bei įtraukia ir 2 dalyje minėtą informaciją.
2. Jei valstybė narė pagal 1 dalies nuostatas gavusi informaciją, nurodo, kad ji ketina dalyvauti poveikio aplinkai vertinimo procedūroje, tuomet valstybė narė, kurios teritorijoje planuojama įgyvendinti projektą, turi pateikti (jei to dar nepadarė) poveikį patirsiančiai valstybei narei informaciją, surinktą pagal 5 straipsnio nuostatas, taip pat bet kurią informaciją, reikalingą poveikio aplinkai vertinimo procedūrai atlikti, ir prašymą dėl leidimo planuojamai ūkinei veiklai vykdyti.
3. Suinteresuotos valstybės narės savo ruožtu taip pat:
a) pasirūpina, kad institucijoms, nurodytoms 6 straipsnio 1 dalyje ir galimą poveikį patirsiančios valstybės narės visuomenei bus duota pakankamai laiko susipažinti su informacija, nurodyta 1 ir 2 dalyse; ir
b) užtikrinti, kad, prieš suteikiant leidimą vykdyti planuojamą ūkinę veiklą, minėtoms institucijoms ir visuomenei bus duota pakankamai laiko pareikšti nuomonę apie informaciją, pateiktą valstybės narės, kurios teritorijoje planuojama įgyvendinti projektą, kompetentingai institucijai.
4. Suinteresuotos valstybės narės pradeda konsultuotis dėl, be kita ko, galimų tarpvalstybinių projekto poveikių, numatomų priemonių, skirtų sumažinti ar pašalinti šiuos poveikius, bei derina klausimą dėl priimtinos konsultacijų trukmės.
5. Išsamias šio straipsnio nuostatų įgyvendinimo procedūras gali nustatyti suinteresuotos valstybės narės.";
10. 8 straipsnis pakeičiamas taip:
"8 straipsnis
Priimant sprendimą dėl leidimo planuojamai ūkinei veiklai vykdyti, turi būti atsižvelgta į konsultacijų rezultatus bei į informaciją, surinktą pagal 5, 6 ir 7 straipsnių nuostatas.";
11. 9 straipsnis pakeičiamas taip:
"9 straipsnis
1. Priėmus sprendimą leisti ar drausti planuojamą veiklą, kompetentinga institucija (ar institucijos) privalo atitinkama tvarka informuoti visuomenę ir užtikrinti, kad visuomenei būtų prieinama ši informacija:
- sprendimo turinys ir visos su juo susijusios sąlygos;
- pagrindinės priežastys ir svarstymai, kuriais buvo remiamasi priimant sprendimą;
- jei reikia, pagrindinių numatytų priemonių, skirtų išvengti, sušvelninti ar kompensuoti reikšmingą neigiamą poveikį, aprašymas.
2. Kompetentinga institucija (ar institucijos) privalo informuoti valstybę narę, dalyvavusią konsultacijose pagal 7 straipsnį, pateikdamos jai 1 dalyje nurodytą informaciją.";
12. 10 straipsnis pakeičiamas taip:
"10 straipsnis
Šios direktyvos nuostatos neturi daryti įtakos kompetentingų institucijų pareigai laikytis nacionalinių taisyklių, administracinių nuostatų, priimtos teisinės praktikos, susijusios su komercinių ir gamybinių paslapčių saugojimu, įskaitant intelektinę nuosavybę, bei su visuomenės interesų apsauga.
Taikant 7 straipsnio nuostatas vienos valstybės narės suteikia informaciją kitai valstybei narei ir tokia informacija gaunama kitoje valstybėje narėje pagal apribojimus, galiojančius valstybėje narėje, kurios teritorijoje planuojama įgyvendinti projektą.";
13. 11 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
"2. Valstybės narės būtinai praneša Komisijai, kokios ribos ar kriterijai buvo nustatyti projektų atrankai pagal 4 straipsnio 2 dalies nuostatas.";
14. 13 straipsnis išbraukiamas;
15. I, II ir III priedai pakeičiami I, II, III ir IV priedais, kaip išdėstyta šios direktyvos priede.
2 straipsnis
Praėjus penkeriems metams po šios direktyvos įsigaliojimo, Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą apie Direktyvos 85/337/EEB, pakeistos ir papildytos šia direktyva, taikymą ir veiksmingumą. Rengiant šią ataskaitą, remiamasi informacijos, nurodytos 11 straipsnio 1 ir 2 dalyse, apsikeitimu.
Prireikus Komisija, remdamasi šia ataskaita, teikia Tarybai papildomus siūlymus, skirtus tolesniam šios direktyvos taikymo koordinavimui užtikrinti.
3 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1999 m. kovo 14 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Tokios nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Jei paraiška dėl leidimo planuojamai ūkinei veiklai vykdyti pateikiama kompetentingai institucijai iki 1 dalyje nustatytos datos, taikomos nepataisytos Tarybos direktyvos 85/337/EEB nuostatos.
4 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja 20 dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
5 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybės narėms.
Priimta Briuselyje, 1997 m. kovo 3 d.