Tarybos direktyva
1984 m. spalio 15 d.
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su keramikos gaminiais, galinčiais liestis su maisto produktais, suderinimo
(84/500/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1976 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvą 76/893/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su medžiagomis ir gaminiais, galinčiais liestis su maisto produktais, suderinimo [1], ypač į jos 3 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi Direktyvos 76/893/EEB 2 straipsnyje numatyta, kad iš medžiagų ir gaminių į maisto produktus neturi išsiskirti tokie sudedamųjų medžiagų kiekiai, kurie galėtų kelti pavojų žmonių sveikatai;
kadangi tos pačios direktyvos 3 straipsnis numato, kad Taryba Sutarties 100 straipsnyje nustatyta tvarka direktyvomis patvirtina specialias nuostatas, taikytinas tam tikroms medžiagų ir gaminių grupėms (konkrečios direktyvos);
kadangi daugelyje valstybių narių, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą, keramikos gaminiams, galintiems liestis su maisto produktais, taikomos privalomos nuostatos, kurios nustato leistinas švino ir kadmio išsiskyrimo normas;
kadangi šios nuostatos kiekvienoje valstybėje narėje yra skirtingos, todėl sukuriamos kliūtys bendrosios rinkos kūrimui ir veikimui;
kadangi šias kliūtis galima panaikinti taikant vienodas taisykles Bendrijos rinkoje naudojamiems keramikos gaminiams; kadangi todėl taip pat būtina suderinti ribines vertes ir šių gaminių tyrimo ir analizės metodus;
kadangi šiam tikslui pasiekti geriausiai tiktų atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 76/893/EEB 3 straipsnyje, kurio bendrosios nuostatos taip pat galėtų būti taikomos šiuo konkrečiu atveju;
kadangi už direktyvoje numatytų tam tikrų patikrinimo ir analizės metodų suderinimą su technikos pažanga - būtiną įgyvendinimo priemonę, kuri supaprastintų ir paspartintų procedūrą, turėtų būti atsakinga Komisija;
kadangi visais atvejais, kai Taryba suteikia Komisijai įgaliojimus įgyvendinti nuostatas dėl medžiagų ir gaminių, galinčių liestis su maisto produktais, reikėtų nustatyti valstybių narių ir Komisijos glaudaus bendradarbiavimo Maisto produktų nuolatiniame komitete, įsteigtame 1969 m. lapkričio 13 d. Tarybos sprendimu,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
1. Ši direktyva yra atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 76/893/EEB 3 straipsnyje.
2. Ši direktyva reglamentuoja galimą švino ir kadmio migraciją iš keramikos gaminių, kurie gali liestis su maisto produktais, liečiasi su jais ir yra skirti šiam tikslui.
3. "Keramikos gaminiai" - tai gaminiai, pagaminti iš neorganinių medžiagų mišinio, turinčio didelį kiekį molio ar silikatų, į kuriuos gali būti pridedami nedideli organinių medžiagų kiekiai. Šie gaminiai pirmiausia yra formuojami ir gauta forma fiksuojama kaitinant. Jie gali būti glazūruojami, emaliuojami ir (arba) dekoruojami.
2 straipsnis
1. Švino ir kadmio kiekiai, išsiskiriantys iš keramikos gaminių, neturi viršyti toliau nurodytų normų.
2. Iš keramikos gaminių išsiskiriančių švino ir kadmio kiekiai nustatomi bandymu, kurio sąlygos nurodytos I priede, naudojant II priede aprašytą nustatymo metodą.
3. Kai keramikos gaminys susideda iš indo, uždengto keraminiu dangčiu, švino ir (arba) kadmio kiekis (mg/dm2 ar mg/l) neturi būti didesnis už taikomą tik indui.
Indas ir vidinis dangčio paviršius turi būti tiriami atskirai, tomis pačiomis sąlygomis.
Tokiu būdu gautų dviejų švino ir (arba) kadmio ekstrahuotų kiekių suma turi būti taikoma tik indo paviršiaus plotui ar tūriui.
4. Laikoma, kad keramikos gaminys atitinka šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus, jei išsiskiriančių švino ir (arba) kadmio kiekiai, atliekant tyrimą I ir II prieduose nurodytomis sąlygomis, neviršija šių ribų:
| Pb | Cd |
-1 kategorija:
gaminiuose, kurie negali būti pripildomi, ir gaminiuose, kurie gali būti pripildomi ir kurių vidinis gylis, matuojant nuo žemiausio paviršiaus taško iki viršutinės horizontalios ribos (viršutinio krašto), ne didesnis kaip 25 mm | 0,8 mg/dm2 | 0,07 mg/dm2 |
-2 kategorija:
visuose kituose gaminiuose, kurie gali būti pripildomi | 4,0 mg/l | 0,3 mg/l |
-3 kategorija:
induose, skirtuose maisto produktams kepti, pakuoti ir laikyti ir kurių tūris didesnis kaip 3 litrai | 1,5 mg/l | 0,1 mg/l |
5. Tačiau jei keramikos gaminys neviršija nustatytų kiekių daugiau kaip 50 %, toks gaminys pripažįstamas atitinkančiu šios direktyvos reikalavimus, jeigu ne mažiau kaip trijų kitų vienodos formos, dydžio, dekoracijos ir glazūros gaminių, tiriamų pagal I ir II prieduose nurodytas sąlygas, išskirti vidutiniai švino ir (arba) kadmio kiekiai neviršija nustatytų ribų, ir nė vienas iš šių gaminių neviršija šių ribų daugiau kaip 50 %.
3 straipsnis
Priedų pakeitimai, kuriuos būtina padaryti atsižvelgiant į mokslo ir technikos žinias, išskyrus I priedo 1 ir 2 skirsnius, priimami Direktyvos 76/893/EEB 10 straipsnyje nustatyta tvarka.
4 straipsnis
1. Per trejus metus nuo pranešimo apie šią direktyvą [4] Taryba, remdamasi Sutarties l00 straipsnyje nurodyta tvarka, nustato:
a) apribojimus toms keramikos gaminių dalims, kurios yra skirtos liestis su burna;
b) metodus, kuriais kontroliuojama, ar laikomasi a punkte numatytų apribojimų.
2. Per tą patį laikotarpį Komisija, remdamasi toksikologiniais ir technologiniais duomenimis, pakartotinai ištiria 2 straipsnyje nustatytas ribas, siekdama jas sumažinti ir palengvinti I priede nurodytas tyrimo sąlygas, ir prireikus pateikia Tarybai pasiūlymus dėl šios direktyvos pakeitimų.
5 straipsnis
1. Valstybės narės prireikus pakeičia jų nacionalinius įstatymus, kad įgyvendintų šią direktyvą, kad:
- praėjus trejiems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą būtų leista prekiauti jos nuostatas atitinkančiais keramikos gaminiais,
- praėjus penkeriems metams nuo pranešimo apie šią direktyvą būtų uždrausta pateikti į rinką jos nuostatų neatitinkančius keramikos gaminius.
Apie visus tokius pakeitimus jos nedelsdamos praneša Komisijai.
2. Nepažeisdamos 1 dalies, valstybės narės gali uždrausti ar toliau drausti gaminti keramikos gaminius, neatitinkančius šios direktyvos nuostatų.
6 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1984 m. spalio 15 d.