Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 215/2002
2002 m. sausio 28 d.
nustatantis galutinius antidempingo muitus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės feromolibdeno importui
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių [1], ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. LAIKINOSIOS PRIEMONĖS
(1) Reglamentu (EB) Nr. 1612/2001 [2] (Laikinasis Reglamentas) Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą Kinijos Liaudies Respublikos (KLR) kilmės feromolibdeno (FeMo), klasifikuojamo pagal KN kodą 72027000, importui.
B. TOLESNĖ TVARKA
(2) Atskleidus esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu buvo nuspręsta nustatyti laikinąsias antidempingo priemones KLR kilmės FeMo importui, keletas suinteresuotų šalių pateikė pastabas raštu. Šalims, kurios to prašė, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms žodžiu.
(3) Komisija ir toliau ieškojo ir tikrino visą informaciją, kurią laikė reikalinga galutinėms išvadoms padaryti.
(4) Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą KLR kilmės FeMo importui ir atlikti sumų, užtikrintų laikinuoju muitu, galutinį surinkimą. Joms taip pat buvo suteiktas laikotarpis, kad tai paskelbus, jos galėtų pateikti protestus.
(5) Buvo apsvarstyti suinteresuotų šalių pateikti žodiniai ir rašytiniai įrodymai ir tam tikrais atvejais, kai tai tikslinga, buvo atitinkamai pakeistos išvados.
C. APTARIAMAS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
(6) Nesant naujų argumentų dėl aptariamo produkto ir panašaus produkto, patvirtinamos preliminarios išvados, pateiktos Laikinojo Reglamento 13-17 konstatuojamosiose dalyse.
D. DEMPINGAS
1. Bendroji metodika
(7) Keletas Kinijos eksportuojančių gamintojų tvirtino, kad iniciacijos pranešime nurodytas sprendimo dėl mėginių laikotarpis sudarė pastebimą teisinį netikrumą dėl taikomų galutinių terminų atitinkamiems klausimynams pateikti ir, kad Komisija turėjo atlaidžiau taikyti privalomuosius terminus.
(8) Faktiškai šio tyrimo proceso metu taikytame iniciacijos pranešime buvo aiškiai nustatyti visos reikalaujamos informacijos pateikimo galutiniai terminai ir laikotarpiai. Be to, Komisija pateikė atitinkamoms šalims papildomus paaiškinimus dėl įvairių tyrimo proceso etapų ir buvo pasirengusi, kai būtina, atsakyti į visus papildomus klausimus ar abejones. Be to, kai kuriems eksportuojantiems gamintojams, kurie susidūrė su sunkumais pateikiant reikalaujamą informaciją, išimties tvarka buvo suteiktos lanksčios galimybės. Galiausiai, tai, kad Komisijos tarnybos nusprendė neimti mėginių, buvo vien tik mažo bendradarbiavusių eksportuojančių gamintojų skaičiaus pasekmė. Kadangi tas skaičius buvo laikytas tinkamu, Komisijos tarnybos pagrindė savo išvadas informacija, kurią tinkamai pateikė visi bendradarbiavę eksportuojantys gamintojai. Todėl bet koks teiginys dėl teisinio netikrumo šiuo atveju yra nepagrįstas ir bet kuriuo atveju negalima sakyti, kad kuriam nors eksportuojančiam gamintojui neigiamą poveikį turėjo sprendimas netaikyti mėginių ėmimo ar net tokio sprendimo priėmimo laikas.
(9) Komisija iš naujo peržiūrėjo vieno Kinijos eksportuotojo, kuris laikėsi klausimyno pateikimo galutinio termino, tačiau nesikreipė dėl rinkos ekonomikos ar individualaus režimo, suteiktą režimą. Ši įmonė dabar traktuojama kaip bendradarbiaujanti šalis ir, apskaičiuojant dempingą bei įvertinant visos šalies dempingo lygį, jos eksporto operacijos įtrauktos į kitų bendradarbiaujančių eksportuotojų operacijų visumą.
2. Rinkos ekonomikos ir individualaus režimo panaikinimas
(10) Reikia priminti, kad laikinojo etapo metu vienam eksportuotojui buvo suteiktas rinkos ekonomikos režimas, o trims eksportuotojams - individualus režimas. Nuo tada buvo gauta svarbios informacijos, kuri rodo, kad galutinio etapo metu individualaus muito normų taikymas nėra pateisinamas.
(11) Nustatyta, kad Kinijos prekybos ir minmetalų rūmai (KKMR) netrukus po Laikinojo Reglamento paskelbimo surengė susitikimą, kuriame buvo įsteigta Kinijos FeMo gamintojų, pagaminančių 70 % Kinijos FeMo produkcijos, grupė (vadinama Kinijos minmetalų ir chemikalų prekybos rūmų molibdeno bei molibdeno produktų koordinavimo grupė), kuri susitarė FeMo eksportui į Bendriją taikyti kainos ir kiekybinius apribojimus. Ši grupė vienija 25 gamintojų, kurių dauguma nebendradarbiavo tyrimo proceso metu, t. y. net nesistengė parodyti, kad jie dirba laikydamiesi rinkos ekonomikos principų ir nesikišant valstybei. Šios grupės pirmininką samdo valstybės įmonė, kuri yra didžiausia FeMo gamintoja Kinijoje, nebendradarbiavusi antidempingo tyrime. Tuo tarpu pirmininko pavaduotojas parenkamas iš įmonės, kuriai laikinuoju tyrimo etapo metu buvo suteiktas rinkos ekonomikos režimas. Atitinkamiems gamintojams buvo suteiktos specialios eksporto kvotos, kurios greičiausiai buvo nustatytos atsižvelgiant į jų laikinuosius antidempingo muitus. Taigi, įmonėms, kurioms taikomas nedidelis muito dydis, buvo skirtos neproporcingai didelė kvotos. Įmonei, kuriai buvo suteiktas rinkos ekonomikos režimas ir kurios muitas buvo mažiausias (3,6 %), buvo skirta eksporto kvota, viršijanti jos gamybos pajėgumą ir atitinkanti daugiau kaip trečdalį viso kiekio, kurį grupė ketina eksportuoti į Bendriją. Be to, grupė kaip vieną iš tikslų nurodė antidempingo muito vengimą.
(12) Visoms susijusioms šalims, įskaitant visas bendradarbiaujančias įmones ir atitinkamus Prekybos rūmus, buvo pranešta apie Komisijos susirūpinimą dėl šio klausimo ir joms suteikta galimybė pateikti pastabas dėl jos išvadų. Po to buvo gauti atsakymai iš visų šalių, išskyrus Prekybos rūmus. Šie atsakymai patvirtino FeMo gamintojų asociacijos įsteigimą, o kai kuriuose iš jų pareiškiama, kad būtų netikslinga numanyti valstybės kišimąsi arba nuneigti išvadas dėl rinkos ekonomikos režimo ar individualaus režimo, paremtas šios grupės savireguliavimo sprendimais. Kai kurios šalys taip pat užtikrino, kad Kinijos prekybos ministerija (MOFTEC) nedalyvavo svarstant šiuos klausimus ir, kad grupės rezoliucijos nebuvo pateiktos MOFTEC tvirtinti.
(13) Tačiau aptariamas susitarimas yra akivaizdžiai nesuderinamas su laisvo eksporto kainų ir kiekio nustatymo kriterijumi, kurio reikia laikytis norint gauti arba išlaikyti individualų režimą. Be to, šie eksporto apribojimai, kurie buvo patvirtinti remiant Prekybos rūmams, pritarus keletui valstybės įmonių, aiškiai rodo valstybės įtaką ir rimtą pavojų, kad muitai bus apeiti. Negana to, toks susitarimas yra aiškus ir apgalvotas bandymas vienos įmonės eksportą vykdyti per kitą įmonę, kuriai taikomas mažesnis antidempingo muitas, kad būtų išvengta muitų. Taip pat reikėtų pastebėti, kad, jei apie tokį susitarimą būtų sužinota ankstesnio tyrimo etapo metu, aptariamoms įmonėms nebūti suteiktas nei individualus, nei rinkos ekonomikos režimas.
(14) Nors į informaciją, susijusią su laikotarpiu, einančiu po tyrimo laikotarpio, paprastai neturėtų būti atsižvelgiama, esant šioms išimtinėms aplinkybėmis tikslinga atsižvelgti į tuos naujus įvykius, kurie akivaizdžiai parodo, kad ankstesnės išvados yra nepagrįstos. Todėl, atsižvelgiant į šią naują informaciją, daroma išvada, kad yra pakankamai įrodymų, jog preliminarios išvados dėl individualaus režimo yra klaidingos ir Laikinajame Reglamente aptariamoms įmonėmis suteiktas individualus režimas panaikinamas. Šioms įmonėms nuo šiol bus taikomas visai Kinijai nustatytas tarifas.
(15) Kalbant apie vienai bendradarbiaujančiai įmonei suteiktą rinkos ekonomikos režimą, reikia prisiminti, kad savo atsakymuose į klausimyną įmonė deklaravo, kad jos sprendimai dėl inter alia kainų, produkcijos ir prekybos priimami reaguojant į pasiūlą ir paklausą atspindinčius rinkos signalus ir be didesnio valstybės kišimosi. Taip pat reikia pabrėžti, kad rinkos ekonomikos režimo suteikimas pagal taikomas Pagrindinio Reglamento 2 straipsnio 7 dalies nuostatas turi remtis pagrįstais įrodymais, kad gamintojas veikia rinkos ekonomikos sąlygomis. Tačiau šiuo atveju matyti, kad įmonė derina savo veiklą ir verslo sprendimus ne tik su rinkos ekonomikos kriterijų neatitinkančiomis įmonėmis, bet ir su valstybės įmonėmis, kurios nebendradarbiavo tyrimo proceso metu. Be to, ji, atrodo, pageidauja eksportuoti tiek produkcijos, kiek nėra pajėgi pagaminti ir grupės nustatytomis mažiausiosiomis kainomis. Aišku, tai prieštarauja ankstesniems jos pareiškimams ir nesuderinama su vienu iš pagrindinių rinkos ekonomikos režimo suteikimo kriterijų, kad inter alia sprendimai dėl kainų, produkcijos ir prekybos priimami reaguojant į rinkos signalus.
(16) Vertindama, ar įmonei galėtų būti suteiktas rinkos ekonomikos režimas Komisija iš esmės grindžia savo išvadas padėtimi tyrimo laikotarpio (TL) metu. Jei šiuo laikotarpiu laikomasi Pagrindinio Reglamento 2 straipsnio 7 dalyje nustatytų kriterijų, Komisija gali pagrįstai daryti prielaidą, kad ateityje įmonė veiks pakankamai nepriklausomai nuo valstybės ir pagal rinkos ekonomikos standartus. Tačiau šiuo atveju įmonė, kuri TL metu atrodė veikianti pagal rinkos ekonomikos standartus, gavusi individualų dempingo dydį, pakeitė savo elgseną. Todėl dabar matyti, kad ši įmonė daugiau nevykdo savo veiklos laikydamasi rinkos ekonomikos principų, kaip nurodyta Pagrindinio Reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte, o jai daromas poveikis iš išorės ir taikomi eksporto apribojimai kainų ir kiekio atžvilgiu. Taip pat atrodo, kad įmonė nevykdo savo veiklos be valstybės kišimosi. Nors paprastai neatsižvelgiama į su laikotarpiu, einančiu po TL susijusią informaciją, esant šioms išimtinėms aplinkybėmis tikslinga atsižvelgti ir į naujus įvykius, kurie akivaizdžiai parodo, kad ankstesnės išvados yra nepagrįstos.
(17) Todėl, atsižvelgiant į šią naują informaciją, daroma išvada, kad sprendimas dėl rinkos ekonomikos režimo negali būti ilgiau taikomas. Be to, netikslinga šiai įmonei toliau taikyti individualų muitą. Todėl "Nanjing Metalink" pirmiau suteiktas rinkos ekonomikos režimas panaikinamas ir jai nuo šiol bus taikomas visai Kinijai suteiktas tarifas.
(18) Reikėtų pastebėti, kad bet kokiu atveju, jei tokie susitarimai, kaip minėtas pirmiau, nustatomi atliekant tyrimą, susijusį su visiškai išsivysčiusios rinkos ekonomikos šalimi, institucijos neturi turėti kito pasirinkimo, o tik nustatyti visai šaliai vienodą muitą laikantis 9 straipsnio 5 dalies, kadangi taikyti individualaus muito normas būtų netikslinga.
3. Normalioji vertė
(a) Analogiška šalis
(19) Keletas eksportuojančių gamintojų pareiškė, kad bendradarbiaujančiųjų JAV įmonių pateikta informacija nesudarė patikimo pagrindo normaliajai vertei nustatyti, ir užginčijo Komisijos išvadą, kad JAV įmonių pardavimai TL metu nebuvo atlikti įprasta tvarka.
(20) Iš tiesų, abiejų bendradarbiaujančių JAV įmonių pateikta informacija buvo išsamiai patikrinta Komisijos abiejų įmonių JAV patalpose. Komisija įsitikino abiejų įmonių šio tyrimo proceso metu pateiktų duomenų tikslumu ir patikimumu ir patvirtina, kad normalioji vertė toliau bus nustatoma pagal nustatytą analogiškai šaliai.
(21) Kai kurie eksportuojantys gamintojai pareiškė, kad buvo netikslinga naudoti vienos iš įmonių pateiktą informaciją, kadangi ji veikė greičiau kaip perdirbėja, o ne gamintoja, tuo tarpu kiti reikalavo pataisymų, atsižvelgiant į ypatingąsias išlaidas, susijusias su perdirbimo procesu.
(22) Komisija atitinkamai persvarstė perdirbėjo duomenų panaudojimo tinkamumą apskaičiuojant normaliąją vertę šio tyrimo proceso metu. Dėl to taip pat buvo įvertinta užtikrinimo, kad naudojami duomenys būtų kuo labiau patikimi ir reprezentatyvūs, svarba. Buvo padaryta išvada, kad net tuomet, jei perdirbėjo informacija nebūtų įtraukta į atitinkamus skaičiavimus, normalioji vertė liktų pagrįsta patikimais ir reprezentatyviais duomenimis. Todėl, ir siekiant atsižvelgti į atitinkamų Kinijos eksportuojančių gamintojų susirūpinimą, buvo nuspręsta nenaudoti atitinkamo perdirbėjo duomenų nustatant normaliąją vertę. Bet kokiu atveju šio metodikos pasikeitimo poveikis buvo minimalus.
(23) Du eksportuojantys gamintojai taip pat kreipėsi dėl pataisymų, kad būtų atsižvelgta į aplinkos apsaugos sąnaudų ir molibdeno nuostolių skirtumus. Kaip nurodyta Laikinajame Reglamente, Komisijos tarnybos apsvarstė šių reikalavimų esmę. Dėl to buvo nurodyta, kad Kinijos įmonėms iš tiesų taikomi aplinkos apsaugos teisės aktai ir standartai ir, kadangi jie nėra tokie patys kaip JAV, lieka neaišku ir nebuvo atskleista, ar tokie skirtumai turi įtakos (o jei turi, kiek) kainos palyginamumui. Be to, kai šis klausimas buvo persvarstytas kartu su reikalavimu dėl molibdeno nuostolių, tikimybė dėl kokio nors žymaus poveikio kainos palyginamumui dar labiau sumažėja.
(24) Iš tiesų, tvirtinimas, kad molibdeno nuostoliai Kinijoje potencialiai didesni nei JAV, leidžia manyti, kad JAV gamintojai dirba efektyviau nei Kinijos gamintojai. Taigi, bet kokie aplinkos apsaugos sąnaudų skirtumai gali būti nors iš dalies kompensuojami efektyvesniu gamybos procesu. Bet kokiu atveju, nesant jokios tikslios tariamų su aplinkos apsaugos sąnaudomis ir molibdeno nuostoliais susijusių skirtumų kiekybinės išraiškos, Komisija daro išvadą, kad nėra įrodytas poveikis kainos palyginamumui ir dėl to nedaromi jokie pataisymai.
(25) Išskyrus perdirbėjo duomenų nepanaudojimo išimtį, nurodytą pirmiau, patvirtinama Laikinojo Reglamento 38-40 konstatuojamosiose dalyse nustatyta normaliosios vertės nustatymo metodika.
b) Eksporto kaina
(26) Eksporto kainos buvo apskaičiuotos laikantis Pagrindinio Reglamento 2 straipsnio 8 dalies, t. y. remiantis šiuo metu mokamomis ar mokėtinomis eksporto kainomis už aptariamą produktą, kurias moka pirmasis nepriklausomas pirkėjas.
c) Palyginimas
(27) Patvirtinama Laikinojo Reglamento 49 ir 50 konstatuojamosiose dalyse nustatyta metodika.
(28) Du eksportuojantys gamintojai pareiškė, kad apskaičiavimai turėtų būti atliekami pagal dvi kategorijas, nurodytas Metalų biuletenyje. Tačiau Laikinajame Reglamente naudotas metodas, t. y., atsižvelgiant į tikslų molibdeno kiekį, laikomas tikslesniu, kadangi pagal jį atsižvelgiama į bet kokią sudėties kaitą ir, be to, jis leidžia geriau sulyginti su normaliąja verte, kadangi analogiški šalies gamintojai pateikė reikiamus duomenis pagal molibdeno kiekį sudėtyje.
d) Dempingo skirtumas
(29) Atsižvelgiant į pirmiau minėtus pokyčius dėl rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo, dabar visiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams bus taikoma bendras visai KLR dempingo skirtumas. Patvirtinama Laikinojo Reglamento 51 ir 54 konstatuojamosiose dalyse nustatyta šio skirtumo apskaičiavimo metodika.
(30) Šiuo pagrindu nustatytas bendras visai KLR dempingo skirtumas yra 38,5 %.
E. BENDRIJOS PRAMONĖ
(31) Nesant jokių naujų argumentų dėl Bendrijos produkcijos ir Bendrijos pramonės sąvokos, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo Reglamento 56-60 konstatuojamosiose dalyse.
F. ŽALA
1. Bendrijos suvartojimas
(32) Buvo tvirtinama, kad Bendrijos pramonę sudaro tik papildomos/pagalbinės įmonės ir todėl analizuojant žalą į kitų Bendrijos ūkio subjektų pateikiamą informaciją neturėtų būti atsižvelgiama.
(33) Reikėtų pažymėti, kad kitų Bendrijos ūkio subjektų pardavimų kiekio duomenys buvo naudoti tik Bendrijos suvartojimui nustatyti, bet ne ekonominiams rodikliams, apibūdinantiems Bendrijos pramonės padėtį, įvertinti. Jei nebūtų atsižvelgiama į kitų Bendrijos ūkio subjektų pardavimų kiekį, tariamo Bendrijos suvartojimo duomenys būtų gauti sumažinti.
(34) Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau, patvirtinamos preliminarios išvados apie Bendrijos suvartojimą, nurodytos Laikinojo Reglamento 61-63 konstatuojamosiose dalyse.
2. Importas iš KLR
a) Aptariamo importo kiekis ir rinkos dalis
(35) Nesant jokių naujų argumentų dėl aptariamo importo kiekio ir rinkos dalies, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo Reglamento 64 ir 65 konstatuojamosiose dalyse.
b) Aptariamo importo kaina
i) kainos raida
(36) Nesant jokios naujos informacijos apie kainų raidą, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo Reglamento 66 konstatuojamojoje dalyje.
ii) Kainos mažinimas
(37) Dvi suinteresuotos šalys užginčijo sąskaitos-faktūros datos panaudojimą konvertuojant eksporto valiutą į eurus. Jos teigė, kad, kadangi yra maždaug vieno mėnesio vėlavimas nuo sąskaitos-faktūros datos iki importo į Bendriją datos, valiuta turėtų būti konvertuojama remiantis kito mėnesio po sąskaitos-faktūros datos valiutų keitimo kursu. Kaip alternatyvą jie siūlė taikyti viso TL vidutinį valiutų keitimo kursą.
(38) Kaip nurodyta Pagrindiniame Reglamente, kalbant apie valiutų konvertavimą siekiant apskaičiuoti dempingo skirtumą, turėtų būti taikomas pardavimo dienos keitimo kursas, o pardavimo data laikoma sąskaitos-faktūros data, nebent tikrąsias pardavimo sąlygas geriau nurodytų kita data. Dėl to nebuvo pateikta informacijos, kad pardavimo sąlygas tiksliau nurodytų muitinės formalumų atlikimo data. Taigi, tiek eksportuotojams, tiek Bendrijos pramonei valiutų konvertavimas atliekamas vienu metu, t. y. sąskaitos-faktūros išrašymo dieną, neatsižvelgiant į pristatymo ar muitinės formalumų atlikimo datą. Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau, laikoma, kad kainų palyginimui pakanka naudoti laikinojo etapo metu taikytą konvertavimo į eurus metodą. Todėl reikalavimas atmetamas.
(39) Du eksportuojantys gamintojai tvirtino, kad eksporto kainos turėtų būti pakoreguotos atsižvelgiant į prekybos lygio skirtumus, kadangi eksportuojantys gamintojai parduoda prekybininkams, o Bendrijos pramonė - galutiniams vartotojams.
(40) Reikėtų pastebėti, kad Bendrijos pramonės pardavimai atliekami per įvairius prekybos kanalus, t. y. tiek prekybininkams, tiek ir galutiniams vartotojams. Be to, parduodant skirtingais prekybos kanalais nenustatyta pastovių ir (arba) žymių kainos skirtumų. Todėl reikalavimas dėl prekybos lygio koregavimo atmetamas.
(41) Laikinuoju etapu eksportuojančių gamintojų CIF kaina buvo palyginta su Bendrijos pramonės kaina EXW mastu. Tam, kad galima būtų sąžiningai palyginti, du eksportuojantys gamintojai pareikalavo pakoreguoti Bendrijos pramonės kainas įvertinant sąnaudas, susijusias su sandėlių nuoma.
(42) Laikoma, kad koreguoti Bendrijos pramonės kainų įvertinant sąnaudas, susijusias su laikymu sandėliuose, nereikėtų, kadangi apskaičiavimui naudotose eksportuojančių gamintojų kainose šios sąnaudos įtrauktos į sąnaudas po importavimo, kurios pridėtos prie eksporto kainų, kaip nurodyta Laikinojo Reglamento 67 konstatuojamojoje dalyje. Todėl reikalavimas atmetamas.
(43) Atsižvelgiant į vieno papildomo eksportuojančio gamintojo galutiniu etapu kaip bendradarbiaujančiosios šalies, rinkos ekonomikos režimo ar individualaus režimo panaikinimą, pirmiau minėtus motyvus ir korektūros klaidų ištaisymą, skirtumas tarp kainų, išreikštas kaip Bendrijos pramonės kainų svertinio vidurkio, t. y. visai šaliai taikomos kainos svertinio vidurkio sumažinimo skirtumo, procentinė dalis, sudaro 13,8 %.
3. Bendrijos pramonės padėtis
(44) Nesant jokios naujos informacijos, turinčios įtakos išvadoms apie pirmiau minėtus veiksnius, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo Reglamento 71-90 konstatuojamosiose dalyse.
4. Išvados dėl žalos
(45) Laikinajame Reglamente buvo padaryta išvada, kad Bendrijos pramonė per TL patyrė didelę žalą. Buvo nustatyta, kad nuo 1997 m. iki TL Kinijos kilmės FeMo importo dempingo kaina kiekis padidėjo 70 %, o jo dalis Bendrijos rinkoje išaugo nuo maždaug 34 % iki maždaug 49 %. Didžiausias padidėjimas buvo nuo 1999 m. iki TL, kai importo kiekis padidėjo 41 %, užimdamas papildomai 9,4 % rinkos.
(46) Pagal Bendrijos pramonės padėtį nuo 1997 m. iki TL skiriami du laikotarpiai:
- nuo 1997 m. iki 1999 m. produkcija, pardavimai, rinkos dalis ir pelningumas padidėjo, nes Bendrijos pramonė pasinaudojo kitų Bendrijos ūkio subjektų pardavimų ir rinkos dalies sumažėjimu;
- nuo 1999 m. iki TL, kai iš Kinijos importuota daugiausia, Bendrijos pramonės produkcija sumažėjo 17 %, rinkos dalis - 7 %, o pelningumas - 0-2 %. Todėl nuo 1999 m. iki TL, nepaisant Bendrijos suvartojimo padidėjimo, Bendrijos pramonės pardavimų kiekis sumažėjo, dėl ko buvo prarasta rinkos dalis.
(47) Laikinojo Reglamento 92 konstatuojamosios dalies antrame sakinyje įsivėlė korektūros klaida; jo tekstas turi būti toks: "Net Bendrijos pramonei per nagrinėjamą laikotarpį padidinus produkcijos ir pardavimų kiekį jis nebuvo pakankamas atsižvelgiant į Bendrijos suvartojimo išaugimą nuo 1999 m. iki TL".
(48) Buvo tvirtinama, kad 1997 m. laikant pradžia, o TL - pabaiga, Bendrijos pramonės padėtis nepablogėjo. Taip pat buvo teigiama, kad išvadų dėl žalos negalima grįsti Bendrijos pramonės padėties pablogėjimu aptariamo laikotarpio pabaigoje, t. y. nuo 1999 m. iki TL.
(49) Antidempingo tyrimo paskirtis - įvertinti importo dempingo kaina poveikį Bendrijos pramonei TL metu, t. y. tuomet, kai buvo tiriamas dempingo buvimas. Dėl to laikotarpis iki TL yra tik Bendrijos pramonės padėties raidos rodiklis, skirtas nustatyti, ar padėtis TL metu gali būti laikoma žalinga. Be to, tiriant Bendrijos pramonės ekonominę padėtį, vietoj nuo vieno laikotarpio pabaigos iki kito laikotarpio pabaigos analizės reikėtų atsižvelgti į įvykius per aptariamą laikotarpį, kaip buvo padaryta Laikinajame Reglamente.
(50) Todėl daroma išvada, kad laikinojo etapo metu atlikta Bendrijos pramonės padėties analizė atitinka Pagrindinio Reglamento reikalavimus.
(51) Nesant jokios naujos informacijos apie Bendrijos pramonės padėtį ir atsižvelgiant į pirmiau minėtas išvadas, patvirtinamos preliminarios išvados dėl žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė, kaip nurodyta Laikinojo Reglamento 91-93 konstatuojamosiose dalyse.
G. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(52) Kai kurios suinteresuotos šalys tvirtino, kad žalą, kurią patyrė Bendrijos pramonė, lėmė vienas ar keletas tokių veiksnių:
i) Žaliavos kainų raida
(53) Viena suinteresuota šalis tvirtino, kad Bendrijos pramonės kainos kito kartu su žaliavos kainomis ir todėl jų raidos negalima sieti su Kinijos importo kainomis.
(54) Tyrimas parodė, kad pagrindinė žaliava, naudojama FeMo gamyboje, yra MoO3 ir turėtų būti sąryšis tarp MoO3 ir FeMo kainų, kadangi bet kokia MoO3 kainos kaita automatiškai sukelia Bendrijos pramonės žaliavos kainos kaitą. Dėl to FeMo gamintojai neturi per daug laisvės savo kainai nustatyti. Iš tikrųjų, skaidrioje rinkoje FeMo vartotojai atidžiai seka MoO3 kainas, kad galėtų tinkamai pasirengti derėtis dėl FeMo kainų.
(55) Reikėtų pažymėti, kad Bendrijos pramonės kainų tendencija nagrinėjamu laikotarpiu atitiko žaliavos kainų raidą. Tačiau kartu, dėl importo iš KLR žemesnėmis už Bendrijos pramonės kainomis aptariamu laikotarpiu, išskyrus 1998 m., Bendrijos pramonės kainos negalėjo didėti taip pat sparčiai, kaip didėjo bendros gamybos sąnaudos nuo 1999 m. iki TL. Dėl to reikėtų pastebėti, kad nuo 1999 m. iki TL, kai vyko žymus Kinijos importo skverbimasis į Bendrijos rinką, Bendrijos pramonės gamyba ir pajėgumo išnaudojimas sumažėjo, dėl to padidėjo jos sąnaudos. Todėl sąnaudų padidėjimas 8 % TL metu, kurio nebuvo galima visiškai kompensuoti pardavimo kaina, sumažino pelningumą iki tokio lygio, kurio nepakanka užtikrinti ilgalaikiam Bendrijos pramonės gyvybingumui.
(56) Todėl daroma išvada, kad žaliavų kainų raida žymiai neprisidėjo pabloginant Bendrijos pramonės padėtį. Priešingai, pagrįstai galima manyti, kad nesant Kinijos eksporto dempingo kaina, tiek Bendrijos kainos lygis, tiek jos rinkos dalis būtų žymiai didesnė. Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau ir nesant jokios naujos informacijos, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo Reglamento 104-107 konstatuojamosiose dalyse.
ii) Bendrijos pramonės prieigos prie Mo gamtinių išteklių neturėjimas
(57) Buvo teigiama, kad žala, kurią patyrė Bendrijos pramonė, sietina su Bendrijos pramonės prieigos prie Mo gamtinių išteklių neturėjimu, kas ženkliai mažina jos efektyvumą. Kita vertus, Kinijos gamintojų prieiga prie Mo išteklių padidintų tariamą jų konkurencingumą.
(58) Visų pirma, reikėtų pažymėti, kad vienas iš Bendrijos pramonės gamintojų yra integruotas į pirmesnę pramonę ir gamina MoO3 ir, kad nebuvo pateikta įrodymų dėl tariamo teigiamo poveikio Bendrijos pramonės efektyvumui, kai ji yra vertikaliai integruota.
(59) Antra, reikėtų pastebėti, kad net jei KLR turi Mo gamtinių išteklių, jos pagaminama produkcija nuo 1998 m. sumažėjo. Be to, suinteresuotos šalies pateikta informacija rodo, kad KLR importavo nemažą kiekį molibdeno produktų, daugiausia Mo koncentrato. Todėl esama padėtis paneigia bet kokią tariamą Kinijos konkurencijos atžvilgiu palankią padėtį.
(60) Galiausiai, TL metu Kinijos FeMo buvo importuojamas dempingo kaina ir dideliais kiekiais ir tai sutapo su Bendrijos pramonės pirmiau turėtos rinkos dalies praradimu.
(61) Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau, negalima teigti, kad žala, kurią patyrė Bendrijos pramonė, buvo kiek nors susijusi su Bendrijos pramonės prieigos prie Mo gamtinių išteklių neturėjimu.
iii) Tariami Bendrijos pramonės sunkumai buvo būdingi Mo rinkai
(62) Buvo tvirtinama, kad priežastinio ryšio nustatymas Laikinajame Reglamente buvo netinkamas, kadangi jame neatsižvelgta į tiekėjų pramonės (vario pramonės) ir vartotojų pramonės (plieno pramonės) ekonominio ciklo poveikį žalai, kurią patyrė Bendrijos pramonė. Buvo teigiama, kad žala, kurią patyrė Bendrijos pramonė, buvo būdinga Mo rinkai, nors nebuvo pateikta jokių įrodymų šiam teiginiui pagrįsti.
(63) Visų pirma, reikia pažymėti, kad Laikinajame Reglamente Komisija išnagrinėjo FeMo gamyboje naudojamos žaliavos (MoO3) kainų raidos poveikį Bendrijos pramonės padėčiai ir nustatė, kad ji nesusijusi su žala, kurią patyrė Bendrijos pramonė.
(64) Antra, MoO3 gaunamas iš Mo koncentratų, kurie savo ruožtu gali būti gaunami tiek kaip vario gavybos šalutinis produktas, tiek išgaunant vario žaliavą.
(65) Trečia, kalbant apie vartotojų pramonę, Laikinajame Reglamente Komisija išnagrinėjo suvartojimo raidą, siejant su plieno pramonės, pagrindinio FeMo vartotojo, raida. Visų pirma, reikia priminti, kad Bendrijos pramonė negalėjo pasinaudoti rinkos augimu nuo 1999 m. iki TL, kai kylant plieno pramonei suvartojimas išaugo 14 %, o Bendrijos pramonės pardavimų kiekis sumažėjo 17 %.
(66) Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau, negalima tvirtinti, kad žalą, kurią patyrė Bendrijos pramonė, sukėlė kokios nors pačiai Mo rinkai būdingos problemos.
iv) FeMo Bendrijos gamintojų elgesys
(67) Viena suinteresuota šalis pareiškė, kad žalą, kurią patyrė Bendrijos pramonė, sukėlė dviejų Bendrijos pramonės gamintojų ir dviejų Bendrijos ūkio subjektų elgesys, kurie užėmė bendrą dominuojančią padėtį Bendrijos rinkoje dėl jų užimamos bendros rinkos dalies. Apie šių gamintojų elgesį nebuvo pateikta jokios informacijos, išskyrus dėl jų bendros rinkos dalies.
(68) Visų pirma, reikia pastebėti, kad vien tai, jog keturios FeMo Bendrijoje gaminančios įmonės užima 40-44 % rinkos, negali būti laikoma žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė, kuriai atsitiktinai priklauso tik dvi iš tų keturių įmonių, priežastimi, kadangi nėra jokių požymių, įrodančių, kad tokią žalą padarė bendra ekonomikos požiūriu stipri padėtis, leidžianti įmonėms veikti akivaizdžiai nepriklausomai nuo jų konkurentų, užsakovų ir, galiausiai, vartotojų.
(69) Antra, keturios FeMo Bendrijoje gaminančios įmonės užima skirtingą padėtį rinkoje: dvi Bendrijos pramonei priklausančios įmonės FeMo gamina daugiausiai savo nuožiūra ir parduoda vartotojams, o kitos dvi įmonės gamina FeMo iš MoO3 trečiųjų šalių (importuotojų, prekybininkų) užsakymu už mokestį.
(70) Galiausiai, kalbant apie Bendrijos pramonę, nebuvo rasta įrodymų, kurie patvirtintų, kad TL metu žala, kurią ji patyrė, galėtų būti siejama su kokia nors jos vykdoma antikonkurencine veikla.
(71) Todėl daroma išvada, kad žala, kurią patyrė Bendrijos pramonė, sukėlė ne jos pačios antikonkurencinė veikla.
v) Importas iš kitų trečiųjų šalių
(72) Buvo tvirtinama kad žalą, kurią patyrė Bendrijos pramonė, sukėlė importas iš Armėnijos ir Irano.
(73) Reikėtų pažymėti, kad importas iš šių dviejų šalių TL metu užėmė atitinkamai 3,4 % (Armėnija) ir 1,8 % (Iranas) rinkos, o kainos buvo tokios pačios arba žemesnės už KLR kainas. Taip pat reikėtų pastebėti, kad net jei tai galėjo prisidėti prie žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė, atsižvelgiant į jų rinkos dalį lyginant su Kinijos importo rinkos dalimi (49,3 %), jų įtaka yra maža ir nepanaikina priežastinio ryšio tarp importo iš KLR ir didelės žalos, kurią patyrė Bendrijos pramonė.
(74) Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau ir nesant jokios naujos informacijos apie importą iš kitų trečiųjų šalių, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo
Reglamento 108-113 konstatuojamosiose dalyse.
vi) Išvada
(75) Atsižvelgiant į tai, kas minėta pirmiau, patvirtinama, kad vien tik aptariamas importas padarė didelę žalą Bendrijos pramonei kaip minėta Pagrindinio Reglamento 3 straipsnio 6 dalyje ir nurodyta Laikinojo Reglamento 117 ir 118 konstatuojamosiose dalyse.
H. BENDRIJOS INTERESAS
(76) Kai kurios suinteresuotos šalys teigė apie galimą neigiamą antidempingo priemonių poveikį plieno pramonei, tačiau nepateikė atitinkamų tai patvirtinančių įrodymų.
(77) Nesant jokios naujos informacijos apie Bendrijos intereso šiuo klausimu analizę, patvirtinamos preliminarios išvados, nurodytos Laikinojo Reglamento 120-147 konstatuojamosiose dalyse.
I. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
1. Žalos pašalinimo lygis
(78) Viena suinteresuota šalis tvirtino, kad pelnas, laikytas mažiausiu, kurį pramonė galėtų gauti nesant žalingo dempingo, yra netikslus, nes Bendrijos pramonės pasiekiamas pelningumas panašiuose sektoriuose yra aukštesnis.
(79) Reikėtų pažymėti, kad, apskaičiuojant žalingo dempingo poveikiui pašalinti reikalingo muito dydį, buvo laikoma, kad bet kokios priemonės turėtų leisti Bendrijos pramonei padengti jos išlaidas ir gauti bendrą ikimokestinį pelną, kurį Bendrijos pramonė galėtų pagrįstai gauti esant įprastoms konkurencijos sąlygoms, t. y. nesant importo dempingo kaina. Šiuo atveju, visų pirma atsižvelgiant į pelningumą, kuris pasiekiamas parduodant kitus tos pačios rūšies Bendrijos pramonės gaminamus produktus, buvo nustatyta, kad 5 % pelno nuo apyvartos galėtų būti laikoma mažiausia tinkama verte, kurią Bendrijos pramonė galėtų tikėtis gauti nesant žalingo dempingo.
(80) Reikėtų pastebėti, kad apskaičiuojant žalos dydį taip pat buvo atsižvelgta į argumentus ir atitinkamas išvadas dėl prašomo koregavimo, susijusio su kainų sumažinimu, taip pat ir dėl korektūros klaidų ištaisymo.
(81) Nesant jokios naujos informacijos ar pastabų, patvirtinama žalos pašalinimo lygio nustatymui naudojama metodika, nurodyta Laikinojo Reglamento 149-151 konstatuojamosiose dalyse.
2. Galutinės antidempingo priemonės
(82) Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta pirmiau, laikoma, kad galutinio antidempingo muito dydis turėtų atitikti nustatytą žalos dydį, nes jis yra mažesnis už laikantis Pagrindinio Reglamento 9 straipsnio 4 dalies nustatytą dempingo skirtumą.
(83) Remiantis tuo, kas minėta pirmiau, siūloma galutinio muito norma, išreikšta CIF kainos Bendrijos pasienyje, nesumokėjus muito, procentine dalimi lygi 22,5 %.
3. Įsipareigojimas
(84) Paskelbus preliminarias išvadas, vienas eksportuojantis gamintojas išreiškė interesą pasiūlyti įsipareigojimą dėl kainos. Kadangi galutinio etapo metu dempingas nebuvo nustatinėjamas individualiai, Komisijos tarnybos negali patvirtinti tokio individualaus įsipareigojimo.
4. Laikinųjų muitų surinkimas
(85) Atsižvelgiant į nustatytą dempingo skirtumo dydį ir Bendrijos pramonei padarytos žalos dydį, laikoma, kad būtina sumas, užtikrintas laikinuoju muitu, nustatytu Laikinuoju Reglamentu, galutinai surinkti taikant galutinio muito normą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Nustatomas galutinis antidempingo muitas Kinijos Liaudies Respublikos kilmės feromolibdeno, klasifikuojamo pagal KN kodą 72027000, importui.
2. Galutinio muito norma, taikoma šio straipsnio 1 dalyje nurodyto produkto grynajai franko Bendrijos pasienyje kainai neapmuitinus yra 22,5 %.
3. Kai nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios nuostatos dėl muitų.
2 straipsnis
Sumos, užtikrintos laikinuoju antidempingo muitu, nustatytu pagal Laikinąjį Komisijos reglamentą, galutinai surenkamos taikant 1 straipsnyje nustatytą muito normą arba laikinojo muito normą, priklausomai nuo to, kuri yra mažesnė. Bet kuri suma, sumokėta viršijant galutinio antidempingo muito normą, grąžinama.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2002 m. sausio 28 d.