Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3911/92
1992 m. gruodžio 9 d.
dėl kultūros vertybių eksporto
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi, siekiant sukurti vidaus rinką, kad būtų apsaugotos kultūros vertybės, yra reikalingos prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklės;
kadangi, atsižvelgiant į 1990 m. lapkričio 19 d. Tarybos posėdžio išvadas, atrodo, kad būtina imtis priemonių visų pirma užtikrinant, kad kultūros vertybių eksportui prie Bendrijos išorinių sienų būtų taikoma vienoda kontrolė;
kadangi pagal tokią sistemą turėtų būti reikalaujama prieš eksportuojant kultūros vertybes, kurioms taikomas šis reglamentas, pateikti valstybės narės kompetentingos institucijos išduotą licenciją; kadangi dėl to būtina aiškiai apibrėžti tokių priemonių taikymo sritį ir jų įgyvendinimo tvarką; kadangi sistema turi būti įgyvendinama kuo paprasčiau ir veiksmingiau; kadangi turi būti įkurtas komitetas, kuris padėtų Komisijai vykdyti šiuo reglamentu jai suteiktus įgaliojimus;
kadangi, atsižvelgiant į didelę valstybių narių valdžios institucijų patirtį taikant 1981 m. gegužės 19 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1468/81 dėl tarpusavio pagalbos tarp valstybių narių administracinių institucijų ir jų bendradarbiavimo su Komisija siekiant užtikrinti, kad būtų teisingai taikomi muitų arba žemės ūkio teisės aktai [4], šiam reikalui turi būti taikomas minėtas reglamentas;
kadangi, šio reglamento priedu siekiama aiškiai apibrėžti kultūros vertybių, kurioms turėtų būti taikoma ypatinga apsauga prekiaujant su trečiosiomis šalimis, kategorijas, bet nesiekiama pažeisti valstybių narių nacionalinių vertybių apibrėžimo pagal Sutarties 36 straipsnį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Nepažeidžiant valstybių narių teisių, suteiktų Sutarties 36 straipsniu, terminas "kultūros vertybės" šiame reglamente taikomas priede išvardytoms vertybėms.
1 DALIS
Eksporto licencija
2 straipsnis
1. Eksportuojant kultūros vertybes už Bendrijos muitų teritorijos ribų, pateikiama eksporto licencija.
2. Eksporto licenciją suinteresuoto asmens prašymu išduoda:
- valstybės narės, kurios teritorijoje tas kultūros objektas teisėtai ir neabejotinai buvo 1993 m. sausio 1 d., kompetentinga institucija,
- arba po to - valstybės narės, kurios teritorijoje jis yra, teisėtai ir neabejotinai išsiuntus iš kitos valstybės narės arba įvežus iš trečiosios šalies, arba pervežtas iš trečiosios šalies po teisėto išsiuntimo iš valstybės narės į tą šalį, kompetentinga institucija.
Tačiau, nepažeidžiant 4 dalies, dvejose pirmosios pastraipos įtraukose nurodytą kompetenciją turinčiai valstybei narei leidžiama nereikalauti eksporto licencijos kultūros vertybėms, kurios apibrėžtos priede, A1 kategorijos pirmojoje ir antrojoje įtraukose, jei jos yra ribotos archeologinės ar mokslinės vertės, jei nėra tiesioginis valstybės narės kasinėjimų, radinių ir archeologinių vietų produktas ir jei rinkoje jos yra teisėtai.
Taikant šį reglamentą gali būti atsisakyta išduoti eksporto licenciją, jei minėtoms aptariamoms kultūros vertybėms yra taikomi tos valstybės narės meninės, istorinės ar archeologinės vertės nacionalinių vertybių apsaugos teisės aktai.
Jei reikia, pirmosios pastraipos antrojoje įtraukoje nurodyta valdžios institucija susisiekia su valstybės narės, iš kurios teritorijos atgabenamas atitinkamas kultūros objektas, kompetentingomis institucijomis ir ypač su kompetentingomis institucijomis, kaip apibrėžta 19… Tarybos direktyvoje 93/…/EEB dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo [5].
3. Eksporto licencija galioja visoje Bendrijoje.
4. Nepažeidžiant šio straipsnio nuostatų, meninę, istorinę ar archeologinę vertę turinčių nacionalinių vertybių, kurios nėra kultūros vertybės kaip apibrėžta šiame reglamente, tiesioginį eksportavimą iš Bendrijos muitų teritorijos numato eksportuojančios valstybės narės nacionalinės teisės aktai.
3 straipsnis
1. Valstybės narės pateikia Komisijai valdžios institucijų, kurioms suteikta teisė išduoti eksporto licencijas kultūros vertybėms, sąrašą.
2. Komisija paskelbia šių institucijų sąrašą ir kiekvieną šio sąrašo pataisą Europos Bendrijų oficialiojo leidinio"C" serijoje.
4 straipsnis
Eksporto licencija kartu su eksporto deklaracija pateikiamos atliekant eksporto formalumus muitinėje, kuri yra kompetentinga priimti tą deklaraciją.
5 straipsnis
1. Valstybės narės gali apriboti muitinių, kurioms suteikiama teisė tvarkyti kultūros vertybių eksporto formalumus, skaičių.
2. Valstybės narės, pasinaudojančios šio straipsnio 1 dalimi teikiama galimybe pasirinkti, informuoja Komisiją apie tinkamai įpareigotas muitines.
Komisija paskelbia šią informaciją Europos Bendrijų oficialiojo leidinio"C" serijoje.
2 DALIS
Administracinis bendradarbiavimas
6 straipsnis
Įgyvendinant šį reglamentą su atitinkamais pakeitimais Reglamento (EEB) Nr. 1468/81 nuostatos, visų pirma nuostatos dėl informacijos konfidencialumo, taikomos mutatis mutandis.
Be bendradarbiavimo, kurį numato pirmoji pastraipa, valstybės narės per abipusius santykius imasi visų būtinų priemonių, kad bendradarbiautų direktyvos 93/…/EEB [6] 4 straipsnyje nurodytos muitinės ir atsakingos valdžios institucijos.
3 DALIS
Bendrosios ir baigiamosios nuostatos
7 straipsnis
Nuostatos, būtinos įgyvendinant šį reglamentą, ypač tos, kurios yra susijusios su naudotina forma (pavyzdžiui, modelinės ir techninės savybės), priimamos 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
8 straipsnis
1. Komisijai padeda komitetas, kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
Komitetas nagrinėja visus su šio reglamento įgyvendinimu susijusius klausimus, kuriuos jo pirmininkas iškelia savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių reikia imtis, projektą. Komitetas reiškia savo nuomonę dėl projekto per laiką, kurį gali nustatyti pirmininkas, atsižvelgdamas į reikalo skubumą, jei reikia, balsuojant.
Nuomonė įrašoma protokole; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti, kad jos nuomonė būtų įrašyta protokole.
Komisija ypač atsižvelgia į komiteto pateiktą nuomonę. Ji informuoja komitetą, kaip buvo atsižvelgta į jo nuomonę.
9 straipsnis
Kiekviena valstybė narė nustato nuobaudas, taikytinas pažeidus šio reglamento nuostatas. Nuobaudos turi būti pakankamos, kad skatintų laikytis nuostatų.
10 straipsnis
Kiekviena valstybė narė informuoja Komisiją apie priemones, kurių imamasi pagal šį reglamentą.
Komisija perduoda šią informaciją kitoms valstybėms narėms.
Kas trejus metus Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ataskaitą apie šio reglamento įgyvendinimą.
Taryba įvertina reglamento veiksmingumą nuo įgyvendinimo pradžios praėjus trejiems metams, ir, veikdama pagal Komisijos pasiūlymą, padaro visus būtinus pakeitimus.
Bet kuriuo atveju Taryba, veikdama pagal Komisijos pasiūlymą, kas treji metai išnagrinėja ir, jeigu reikia, kur tinkama remdamasi ekonominiais ir pinigų politikos rodikliais Bendrijoje, patikslina priede nurodytas sumas.
11 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po Direktyvos 93/…/EEB [7] paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1992 m. gruodžio 9 d.