Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2316/1999
1999 m. spalio 22 d.
nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo taikymo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo [1], ypač į jo 9 straipsnį,
kadangi:
(1) Reglamentas (EB) Nr. 1251/1999 pakeitė tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemą, numatytą Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1765/92 [2] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1624/98 [3]. Įgyvendinus naujos sistemos nustatytus pakeitimus ir atsižvelgiant į įgytą patirtį, reikėtų suderinti ir, kur tikslinga, supaprastinti išmokų už plotą sistemos taikymo taisykles. Siekiant aiškumo, derėtų viename teisės akte iš naujo suformuluoti konkrečių reglamentų, reglamentuojančių įvairius šios sistemos aspektus, nuostatas, o būtent šių Komisijos reglamentų:
Reglamento (EEB) Nr. 2467/92 [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3738/92 [5], Reglamento (EEB) Nr. 2836/93 [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1503/97 [7], Reglamento (EB) Nr. 762/94 [8] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1981/98 [9], Reglamento (EB) Nr. 1098/94 [10] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1945/1999 [11], Reglamento (EB) Nr. 1237/95 [12] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2017/97 [13], Reglamento (EB) Nr. 658/96 [14] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 610/1999 [15], ir Reglamento (EB) Nr. 1577/98 [16].
(2) Reglamente (EB) Nr. 1251/1999 numatytos išmokos už plotą turi būti taikomos tik tam tikriems nurodytiems plotams. Turėtų būti leidžiama pateikti tik vieną paraišką skirti išmokai už bet kurį žemės sklypą, dirbamą nurodytais rinkos metais. Bet kuriam žemės sklypui, įtrauktam į paraišką tais pačiais rinkos metais skirti plotams skirstomą pagalbą pagal bendrą kurio nors kito produkto rinkos organizavimą, negalima taikyti išmokų už plotą schemos. Išmokos už plotą gali būti skiriamos kultūroms, kurios subsidijuojamos pagal schemą, grindžiamą Bendrijos struktūrine ar aplinkosaugos politika.
(3) Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 7 straipsnis apibrėžia žemę, kuriai gali būti taikomos išmokos už plotą. Šis straipsnis patvirtina tam tikras išimtis, kurių taikymą kontroliuoja valstybės narės ir kurios jokiu būdu neturi susilpninti minėtame reglamente nustatytų priemonių veiksmingumo. Norint išvengti tokios rizikos, reikėtų nustatyti tinkamas priemones, kad būtų išlaikytas esamas bendras žemės ploto, kuriam gali būti taikomos išmokos, dydis ir kad jis ženkliai nepadidėtų. Todėl tam tikros daugiametės lauko kultūros turėtų būti vertinamos kaip priskiriamos rotacinėms lauko kultūroms. Plotai, įtraukti į pertvarkymo programas, taip pat galėtų būti vertinami kaip plotai, kuriems galima skirti išmokas. Būtina apibrėžti pertvarkymo, ženklaus žemės ūkio paskirties ploto padidėjimo ir įpareigojimo sukeisti remtinas ir neremtinas žemes sąvokas.
(4) Turėtų būti neleidžiama apsėti žemės tik tam, kad būtų galima gauti išmokas už plotą. Turi būti nustatytos tam tikros lauko kultūrų sėjimo ir auginimo sąlygos, ypač auginant aliejinių augalų sėklas, baltymines kultūras, sėmenis ir kietuosius kviečius. Turi būti atsižvelgiama ir į vietos standartus, kad atsispindėtų Bendrijoje esančios žemės ūkio praktikos skirtumai.
(5) Skatinant Bendrijos kokybės tobulinimo politiką, pagal plotą skirstomas išmokas už rapsuko ir rapsų sėklas gali gauti tik tie paraišką pateikę asmenys, kurie yra pasėję nurodytos veislės ir kokybės sėklų. Nustatant remtinas augalų veisles, nuoseklumo, paprastumo ir gero valdymo labui turėtų būti pateikiama nuoroda į Bendrąjį žemės ūkio augalų veislių katalogą, įtvirtintą Direktyva 70/457/EEB [17] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/96/EB [18], o kalbant apie 2000-2001 rinkos metus, aiškumo bei tęstinumo labui turėtų būti pateikiama pagal ankstesnę schemą remtinų veislių nuoroda. Turėtų būti paaiškinti Bendrijos gliukosinolato ir eruko rūgšties standartai rapsuko bei rapso sėkloms ir nustatyti tyrimai, kuriuos atliekant būtų apskaičiuotas gliukosinolato ir eruko rūgšties kiekis sėklų mėginiuose. Būtina paaiškinti poziciją dėl rapsuko ir rapso sėklų veislių cenozių bei tam tikrų kitų sėklų kategorijų. Turėtų būti tiksliai apibrėžta, kokių saulėgrąžų veislių sėklos naudojamos konditerijoje.
(6) Valstybės narės, kuriose tradiciškai neauginami kukurūzai, gali nustatyti bazinius plotus silosinei žolei auginti. Būtina apibrėžti silosinės žolės sąvoką.
(7) Būtina apibrėžti saldiesiems lubinams taikomus standartus ir tyrimus, kuriuos atliekant būtų nustatyta, ar lubino mėginys yra saldus.
(8) Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 5 straipsnis nustato, kad tradiciniuose kietųjų kviečių auginimo regionuose šios kultūros augintojams būtų skiriami priedai prie išmokos už plotą, neviršijant didžiausio garantuoto ploto, nustatyto kiekvienoje atitinkamoje valstybėje narėje. Didžiausias garantuotas plotas gali būti paskirstytas tarp auginimo regionų. Turėtų būti nustatyta šių auginimo regionų de minimis dydžio taisyklė, kad nebūtų galima jų suskaldyti ir kad būtų laikomasi proporcingumo principo taikant bet kurias baudas, skiriamas už ploto viršijimą. Kai kurioms valstybėms narėms buvo paskirti plotai netradiciniuose kietųjų kviečių auginimo regionuose, kuriuose auginant šią kultūrą gali būti skiriama speciali pagalba. Derėtų apibrėžti valstybių narių regionus, kuriuose nustatomi šie plotai. Reglamentas (EB) Nr. 1251/1999 nustato, kad gali būti naudojamos tik patvirtintos kietųjų kviečių sėklos. Derėtų imtis konkrečių priemonių, kad būtų naudojamos tokios sėklos. Norint išvengti tiekimo problemų ar sutrikimų patvirtintų sėklų rinkoje, būtina nustatyti mažiausią patvirtintos kietųjų kviečių sėklos kiekį ir pereinamąjį laikotarpį, per kurį šis kiekis būtų panaudotas. Dėl žemės ūkio veiklos įvairovės valstybėse narėse ir jų regionuose atitinkamos valstybės narės turėtų pačios nustatyti mažiausią šios sėklos kiekį ir visas pereinamojo laikotarpio priemones.
(9) Reglamentas (EB) Nr. 1251/1999, be kita ko, numato, kad taikant išmokų už plotą schemą būtų atsižvelgta į regioninių bazinių plotų sistemą. Siekiant, pirma, reikiamo skaidrumo ir, antra, tinkamo šių plotų valdymo, kiekvienai valstybei narei turi būti nustatytas hektarų skaičius, kuriam gali būti taikoma išmokų už plotą schema, ir šių hektarų paskirstymo būdas.
(10) Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 3 straipsnis leidžia skirtingai vertinti drėkinamus ir nedrėkinamus plotus regionavimo planuose. Derėtų apibrėžti drėkinimo sąvoką. Galima nustatyti atskirą bazinį plotą kukurūzams. Kai kuriose valstybėse narėse šis plotas gali būti daugiausia susijęs su silosiniais kukurūzais. Silosinių kukurūzų derlingumo dėl jų specifinių savybių negalima išreikšti tonomis iš hektaro. Todėl derėtų apibrėžti šiuo atveju taikomą derlingumo sąvoką. Valstybėms narėms turėtų būti leista pačioms nustatyti silosiniams kukurūzams taikomą derlingumo rodiklį, susijusį su kitų panašių lauko kultūrų derlingumu atitinkamame regione.
(11) Derėtų patikslinti plotus, į kuriuos būtina atsižvelgti nustatant bet kuriuos viršijimus baziniame plote, taip pat nustatyti šių viršijimų masto apskaičiavimo taisykles. Tais atvejais, kai kukurūzams, drėkinamiems plotams ar silosinei žolei skiriamas atskiras bazinis plotas, būtina nustatyti specialias taisykles, taikomas plotams, į kuriuos būtina atsižvelgti apskaičiuojant bet kuriuos viršijimus atitinkamame baziniame plote. Taisyklės, taikomos apskaičiuojant minėtus viršijimus, turi užtikrinti, kad visais atvejais būtų paisoma bazinio ploto dydžio reikalavimų. Taip pat derėtų patikslinti, kaip minėti viršijimai apskaičiuojami atsižvelgiant į kietųjų kviečių didžiausius garantuotus plotus.
(12) Norint išvengti sudėtingų regionavimo planų, dėl kurių faktinis derlingumas ženkliai viršija referencinį derlingumą, Reglamentas (EB) Nr. 1251/1999 nustato, kad išmokos už plotą kitais rinkos metais būtų tikslinamos proporcingai vidutinio derlingumo, nustatyto pagal regionavimo planus, viršijimui. Būtina laiku pateikti duomenis, reikalingus visiems bazinio derlingumo viršijimams apskaičiuoti. Derėtų patikslinti šių viršijimų apskaičiavimo tvarką ir nustatyti referencinius derlingumus pagal regionavimo planus, parengtus remiantis minėto reglamento 3 straipsnyje nurodytais kriterijais.
(13) Pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnį išmokos už plotą skiriamos atsižvelgiant į atitinkamų lauko kultūrų augintojų įsipareigojimą atskirti dalį savo ūkio žemės. Užtikrinant, kad tokie atskirti žemės plotai padėtų geriau subalansuoti rinką, derėtų nustatyti išsamias įgyvendinimo taisykles, kurios užtikrintų, kad ši sistema būtų pakankamai veiksminga ir kad ji visokeriopai atitiktų Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 nuostatas. Siekiant šio tikslo derėtų numatyti, kad atskirti žemės plotai būtų prilyginti plotams, naudojamiems apskaičiuojant regioninį bazinį plotą, nors nėra būtina minėto reglamento 7 straipsnyje neišvardytiems plotams visai netaikyti išmokų už plotą schemos. Schema bus veiksmingesnė, jeigu bus nustatyta, kad mažiausio dydžio nedalijami plotai taip pat gali būti atskirti. Taip pat derėtų priimti nuostatas dėl aplinkosaugos ir atskirtos žemės priežiūros bei panaudojimo. Reglamentas (EB) Nr. 1251/1999 atleidžia lauko kultūrų augintojus, kurių paraiškoje nurodomas ne didesnis kaip 92 t javų užauginti reikalingas plotas, nuo įsipareigojimo atskirti dalį žemės. Būtina apibrėžti, kaip apskaičiuojamas didžiausias plotas, reikalingas 92 t javų užauginti. Aiškumo labui būtina priimti nuostatas, kurios būtų taikomos tais atvejais, kai nevykdomas įsipareigojimas atskirti dalį žemės.
(14) Mažiausias žemės atskyrimo laikotarpis turi būti bent jau ilgesnis kaip lauko kultūrų, kurioms taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1251/1999, augimo ciklas. Tačiau, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, turėtų būti leista atskirtą žemę panaudoti anksčiau, negu pasibaigia trumpiausias jos atskyrimo laikotarpis.
(15) Derėtų nustatyti taisykles, kurios užtikrintų, kad ūkininkai, įsipareigoję atskirti tam tikrus žemės plotus ne ilgesniam kaip penkerių rinkos metų laikotarpiui, gautų mažiausią išmoką. Derėtų nustatyti pagal šią išmokų schemą daromus patikslinimus ir taikomas nuobaudas.
(16) 1990 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3653/90, nustatantis pereinamojo laikotarpio priemones, reglamentuojančias bendrą grūdų ir ryžių rinkos organizavimą Portugalijoje [19], su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1664/95 [20], numato pereinamuoju laikotarpiu skirti tiesioginę pagalbą už tam tikrų Portugalijoje auginamų javų hektarą. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 4 dalį į šią pagalbą galima atsižvelgti tik tais atvejais, kai apskaičiuojama kompensacija už privalomai atskirtą žemę.
(17) Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 8 straipsnio 2 dalis nustato, kad javų, aliejinių augalų sėklų ir baltyminių kultūrų augintojai baigtų sėją ne vėliau kaip gegužės 31 d. Tam tikrais atvejais dėl klimato sąlygų sėją galima atidėti po gegužės 31 d. Tam tikruose regionuose paskutinis tam tikrų kultūrų sėjos ir su jomis susijusių paraiškų pateikimo terminas turėtų būti pratęstas. Tačiau šis pratęsimas neturėtų pakenkti sistemos veiksmingumui arba kontrolės sistemai, įtvirtintai Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3508/92 [21] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1036/1999 [22].
(18) Užtikrinant, kad perdirbamajai pramonei per visus rinkos metus būtų pastoviai tiekiami saldieji kukurūzai, jų augintojams turėtų būti suteikta galimybė pratęsti sėjos laikotarpį. Todėl paskutinis saldžiųjų kukurūzų sėjos terminas turėtų būti atidėtas iki birželio 15 d.
(19) Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 10 straipsnio 7 dalis nustato, kad valstybės narės, kuriose remiamas plotas gali būti gerokai viršytas, turi teisę apriboti plotą, už kurį augintojai gali prašyti pagal kultūras skirstomų išmokų, mokamų už aliejinių augalų sėklas. Ribojamo ploto didžiausias dydis nustatomas remiantis objektyviais kriterijais ir išreiškiamas procentais nuo augintojo žemės ūkio paskirties ploto, už kurį jis gali prašyti išmokos. Šis dydis gali skirtis įvairiuose regioniniuose baziniuose plotuose. Iki aliejinių kultūrų sėjos pradžios ir nustatytos datos būtina pranešti augintojams apie minėtą dydį. Jeigu kurioje nors augintojo paraiškoje gauti pagal kultūras skirstomas išmokas, mokamas už aliejinių augalų sėklas, nurodomas plotas yra didesnis už nustatytą dydį, ploto perviršis neįtraukiamas į paraišką. Esant reikalui gali būti atitinkamai sumažintas plotas, už kurį mokamos išmokos, taikomos atskirtai žemei.
(20) Norint užtikrinti, kad išmokų už plotą sistema tinkamai veiktų bet kuriais rinkos metais, būtina atlikti šios sistemos taikymo atitinkamais metais statistinę kontrolę. Apskaičiuojant būsimą Bendrijos biudžetą, būtina ne vėliau kaip iki einamųjų metų rugsėjo 15 d. pateikti išankstinius duomenis. Būtina nustatyti datą, iki kurios pranešama apie galutinį bet kurio ploto viršijimo dydį. Būtina laiku pateikti duomenis, pagal kuriuos apskaičiuojamas bet kuris viršijimas baziniuose ir didžiausiuose garantuotuose kietųjų kviečių plotuose, taip pat apie pastarųjų suskirstymą į bazinius plotelius ar regionus.
(21) Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 nustatyta išmokų už plotą schema taikoma nuo 2000-2001 rinkos metų. Kad atitinkami augintojai galėtų sėti, atskirti dalį žemės ir pateikti minėtais metais paraiškas išmokoms gauti, žinodami apie naujos schemos taikymo taisykles ir jų laikydamiesi, šio reglamento nuostatos turėtų įsigalioti, kai tik jis bus paskelbtas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
(22) Grūdų vadybos komitetas per pirmininko nustatytą laikotarpį nepateikė savo nuomonės,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
Tinkamumas išmokai už plotą gauti
I SKIRSNIS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
1. Reglamente (EB) Nr. 1251/1999 nustatytos išmokos už plotą skiriamos laikantis šiame reglamente nurodytų sąlygų.
2. Atitinkamais rinkos metais dėl bet kurio dirbamo žemės sklypo galima pateikti ne daugiau kaip vieną paraišką išmokai už plotą gauti.
3. Išmokos už plotą neskiriamos dirbamam žemės sklypui, kuris įtrauktas į paraišką gauti plotams skirstomą pagalbą pagal schemą, finansuojamą remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 [23] 1 straipsnio 2 dalies b punktu ir taikomą kitoms lauko kultūroms, negu nurodyta Reglamente (EB) Nr. 1251/1999.
2 straipsnis
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 7 straipsnio nuostatas, sąvokos "daugiametės ganyklos", "daugiametės kultūros", "daugiametės lauko kultūros" ir "pertvarkymo programos" apibrėžiamos I priede.
2. Žemei, kuriai pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2328/91 [24] I dalį arba Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3766/91 [25] yra suteikta pagalba, o Suomijos ir Švedijos atveju - pagal atitinkamas nacionalines žemės atskyrimo programas atskirtai žemei gali būti skiriamos išmokos už plotą.
3. Nauji žemės plotai, kuriuos valstybės narės paskelbia remtinais pagal pertvarkymo programą, negali daugiau kaip 5 % viršyti pagal šią programą naujai skelbiamo neremtino ploto. Tačiau nustatant pirmiau minėtą padidėjimą neatsižvelgiama į šiuos dalykus:
a) naujose Vokietijos žemėse esantį 2500 ha plotą, kuriam nuo 1992 m. sausio 1 d. iki birželio 30 d. buvo taikoma žemės ūkio paskirties žemės pertvarkymo programa ir kuris buvo užsėtas lauko kultūromis 1993 m. derliui;
b) likusią žemę, kuriai buvo taikomi vynuogynų plotų ruošimo 1991-1992 vyno metams planai, patvirtinti iki 1991 m. gruodžio 31 d. pagal Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1442/88 [26] ir Nr. 2239/86 [27], kurie buvo įgyvendinti per šiuose reglamentuose nurodytus terminus.
4. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 7 straipsnio trečiąją pastraipą valstybės narės negali laikinai ar ilgam padidinti viso remtino žemės ūkio paskirties ploto daugiau kaip 0,1 % viso jų bazinio ploto.
Valstybės narės Komisijai kasmet pateikia leidimų, išduotų pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 7 straipsnio trečiąją pastraipą, sąrašą, nurodydamos ūkininkų skaičių, atitinkamus plotus ir priežastis.
Ypatingais tinkamai pagrįstais atvejais, laikantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1766/92 23 straipsnyje [28] nustatytos tvarkos, galima pakeisti pirmojoje pastraipoje numatytą ribą.
5. Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 7 straipsnio ketvirtojoje pastraipoje nurodomi tie atvejai, kai augintojai gali nurodyti svarbias ir objektyvias priežastis, dėl kurių jie savo ūkiuose sukeitė remtinus ir neremtinus žemės plotus, bet tik tuo atveju, kai valstybė narė patikrino, ar nėra kokių nors svarbių priežasčių, ypač susijusių su aplinkosaugos pavojais, kurios neleistų atlikti tokio sukeitimo. Dėl šio sukeitimo ūkyje jokiu būdu negali padidėti visas remtinos ariamosios žemės plotas. Valstybės narės turi nustatyti išankstinių pranešimų ir tokių sukeitimų patvirtinimo tvarką.
Kiekvienais metais ne vėliau kaip iki gegužės 31 d. valstybės narės Komisijai turi pateikti planus su kriterijų, kuriais remiantis buvo leista sukeisti žemės plotus, sąrašais ir įrodymais, kad dėl šių sukeitimų nepadidėjo visas remtinas žemės plotas.
3 straipsnis
1. Išmokos už plotą mokamos tik už šiuos plotus:
a) esančius regionuose, kuriuos dėl klimato bei žemės ūkio sąlygų valstybė narė paskelbė tinkamais lauko kultūroms auginti. Valstybės narės turi teisę nuspręsti, kad kuris nors regionas netinka tam tikroms lauko kultūroms auginti;
b) visiškai apsėtus pagal vietos standartus. Jeigu javai sėjami mišinyje su aliejinėmis arba baltyminėmis kultūromis arba jeigu aliejinės kultūros sėjamos mišinyje su baltyminėmis kultūromis, taikomas mažiausias išmokos už plotą dydis;
c) kuriuose lauko kultūros įprastinėmis sąlygomis auginamos bent iki žydėjimo pradžios. Aliejinės ir baltyminės kultūros, sėmenys ir kietieji kviečiai taip pat turi būti auginami pagal vietos standartus bent iki birželio 30 d. prieš atitinkamus rinkos metus, nebent visiškai subrandintas derlius būtų nuimtas iki minėtos datos. Baltyminius augalus galima nuimti tik po to, kai jie pasiekia pieninę brandą;
d) įtrauktiems į paraiškas, kuriose nurodomas ne mažesnis kaip 0,3 ha plotas, kai kiekvienas dirbamas sklypas yra didesnis už valstybės narės atitinkamam regionui nustatytą mažiausią dydį.
2. Jeigu ūkininko remtini plotai išsidėstę daugiau negu viename gamybos regione, išmokos suma nustatoma pagal kiekvienoje paraiškoje nurodyto ploto vietovę.
3. Valstybės narės, atskirai vertinančios kukurūzus regionuose, kuriuose kukurūzai auginami daugiausia silosui, turi teisę taikyti pašarinių grūdų derlingumo rodiklius visiems šiame regione kukurūzais apsėtiems plotams, esantiems atitinkamuose regionuose.
2 SKIRSNIS
Specialiosios nuostatos, taikomos kai kurioms lauko kultūroms
4 straipsnis
1. Taikydamos kokybės politiką rapsuko ir rapso sėkloms, valstybės narės apriboja plotus, už kuriuos gali būti skiriamos išmokos, tais, kuriuose sėjamos patvirtintos dvigubo nulio (00) rapsuko ir rapso sėklų veislės, apie kurias pranešama ir kurios įrašomos į Bendrąjį žemės ūkio augalų veislių katalogą, įtvirtintą Direktyva 70/457/EEB, iki bet kurio mokėjimo. Dvigubo nulio veislės yra tos, kurių sėklose yra ne daugiau kaip 25 μmol/g gliukosinolato, kai drėgnio kiekis - 9 proc., skaičiuojant pagal EN ISO 9167-1: 1995 metodą, o eruko rūgšties yra ne daugiau kaip 2 % viso riebalų rūgšties kiekio, skaičiuojant pagal EN ISO 5508: 1995 metodą.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies nuostatų, valstybės narės gali prie remtinų plotų priskirti plotus, apsėtus rapso ir rapsuko sėklomis, priskirtinomis vienai ar daugiau toliau išvardytų kategorijų:
a) sertifikuota dvigubo nulio veislės cenozių sėkla, apie kurios komponentus pranešama ir kurie įrašomi su dvigubo nulio nuoroda į Bendrąjį žemės ūkio augalų veislių katalogą;
b) sėkla, gauta iš patvirtintos dvigubo nulio veislės sėklos, išaugintos tame pačiame ūkyje, kai tipinio mėginio analizė, kurią atlieka patvirtintas kompetentingos nacionalinės institucijos atstovas, patvirtina, kad jose yra ne daugiau kaip 18,0 μmol/g gliukosinolato, kai drėgnio kiekis - 9 %;
c) sėklos atsargų, iki sėjos pateiktų patikrinimui bei kontrolei ir skirtų išauginti kultūroms, kurios naudojamos kaip reproduktorinės, ikibazinės, bazinės ar patvirtintos sėklos sėjos, tyrimų ar bandymų metu nustatant, ar šias atsargas galima įtraukti kaip dvigubo nulio veislę į valstybės narės nacionalinį veislių sąrašą, o vėliau - į Bendrąjį katalogą;
d) patvirtinta Bienvenu ir Jet Neuf veislės sėkla, kuriai taikoma auginimo sutartis, kurią iki sėjos pasirašo augintojas bei pirkėjas ir kurią specialiai šiuo tikslu patvirtina valstybės narės kompetentinga institucija, kad būtų gauta sėklų, iš kurių bus gaminamas aliejus, skirtas konkrečiam naudojimui maisto produktuose ar pašaruose;
e) sėklos atsargų, kuriose eruko rūgšties yra daugiau kaip 40 % viso riebalų rūgšties kiekio ir kurioms taikoma auginimo sutartis, iki sėjos sudaryta su pirmuoju patvirtintu pirkėju, siekiant gauti konkrečiam su maistu nesusijusiam naudojimui skirtą sėklą arba atitinkamos kultūros sėjai skirtą sėklą;
3. Jeigu valstybės narės 2 dalies b punkte nurodyta sėkla užsėtus plotus vertina kaip remtinus, jos iki sėjos imasi visų būtinų priemonių, kad būtų nustatyta, ar ši sėkla atitinka reikalavimus. Gliukosinolato kiekis gali būti nustatomas taikant EN ISO 9167-1: 1995(x) arba EN ISO 9167-2: 1997 metodą. Pirmasis metodas yra vienintelis, taikomas sprendžiant ginčus dėl gliukosinolato kiekio.
4. Plotams, užsėtiems patvirtinta sėkla, kuri priskiriama Reglamento (EB) Nr. 658/96 II priede išvardytoms veislėms arba veislių cenozėms, 2000-2001 rinkos metais taip pat gali būti taikomos išmokos.
5. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 10 straipsnio 9 dalies nuostatas, konditerijoje naudojamų saulėgrąžų sėklų veislės yra tos, kurios išvardytos II priede.
5 straipsnis
"Saldieji lubinai" - tai lubinų, kurių sėklose yra ne daugiau kaip 5 % karčiųjų sėklų, veislės. Karčiųjų sėklų kiekis apskaičiuojamas pagal III priede nurodyto tyrimo rezultatus.
6 straipsnis
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 5 straipsnio nuostatas, kietųjų kviečių augintojai to reglamento II priede išvardytose zonose gauna priedą prie išmokos už plotą, neviršijantį to reglamento III priede išvardytų maksimalių garantuojamų plotų.
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 II priedą, Austrijos Panonija apima šio reglamento IV priede išvardytas zonas.
2. Jeigu maksimalūs garantuojami plotai paskirstomi tarp auginimo zonų ir regionų taip, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 5 straipsnio trečioje pastraipoje, taikomos šios nuostatas:
a) jeigu koks nors auginimo regiono plotas mažesnis kaip 500 ha, atitinkamos valstybės narės gali jį prijungti prie gretimo auginimo regiono;
b) Italijoje galima atsižvelgti į tradicinius kietųjų kviečių auginimo plotus, pagal penkerių metų planą atskirtus nuo 1993 iki 1997 m.;
c) ne vėliau kaip iki rinkos metų, ankstesnių už tuos metus, už kuriuos prašoma išmokų už plotus, rugsėjo 15 d. atitinkamos valstybės narės augintojams ir Komisijai praneša apie maksimalaus garantuojamo ploto paskirstymą.
3. Šio reglamento V priede išvardytose zonose esančiam bet kuriam kietaisiais kviečiais apsėtam sklypui, kuris neviršija Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 IV priede nurodyto maksimalaus hektarų skaičiaus ir už kurį galima prašyti išmokos, taikomos lauko kultūrų plotams, apibrėžtiems Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 1 straipsnyje, skirta speciali Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 5 straipsnio ketvirtojoje pastraipoje nurodyta speciali pagalba.
4. Skiriant pagalbą kietiesiems kviečiams, kaip nurodyta 1 ir 3 dalyje, Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3887/92 [29] 4 straipsnyje minimoje paraiškoje gauti pagalbai už plotą turi būti nurodyta visa informacija, būtina identifikuojant kietaisiais kviečiais apsėtus sklypus, taip pat pridedami įrodymai, kad buvo naudojama sertifikuota sėkla.
Pariškos gauti pagalbai kietiesiems kviečiams galioja tik šiais atvejais:
a) jeigu paraiška išmokai už plotą gauti pateikiama tam pačiam hektarų, apsėtų kietaisiais kviečiais, skaičiui;
b) jeigu naudojama sėkla, sertifikuota pagal Tarybos direktyvą 66/402/EEB [30].
5. Valstybės narės nustato mažiausią sertifikuotos sėklos kiekį, kuris turi būti naudojamas laikantis žemės ūkio praktikos, taikomos atitinkamoje valstybėje narėje.
Mažiausias šios sėklos kiekis gali būti laipsniškai nustatytas per trejų metų pereinamąjį laikotarpį, prasidedantį nuo 1998 m. liepos 1 d., taikant konkrečias priemones, apie kurias valstybės narės praneša Komisijai ne vėliau kaip iki 1998 m. birželio 30 d.
6. Priedas prie išmokos už plotą ir speciali pagalba kietiesiems kviečiams mokama tuo pačiu metu kaip ir išmoka už plotą.
7 straipsnis
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 1 straipsnio 3 dalies nuostatas, "silosinė žolė" - tai kultūra, auginama plotuose, daugiausia apsėjamuose žole, kuri bent vieną kartą per metus nupjaunama žalia ir vėliau uždaroje aplinkoje konservuojama anaerobinės fermentacijos būdu.
2. Silosinei žolei taikomos šio reglamento nuostatos, išskyrus žydėjimo sąlygą, nustatytą 3 straipsnio 1 dalies c punkte.
3. Valstybių narių, kuriose nustatomas konkretus VI priede nurodytas silosinės žolės plotas, augintojai gali prašyti išmokų už silosinę žolę.
II SKYRIUS
Baziniai plotai ir referencinis derlingumas
1 SKIRSNIS
Bendrosios nuostatos
8 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 ir 3 straipsnyje minimi baziniai plotai nurodyti VI priede.
9 straipsnis
1. Jeigu regionavimo planuose numatomi skirtingi derlingumai drėkinamai ir nedrėkinamai žemei, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 3 straipsnio 3 dalyje, valstybės narės parengia taisykles, pagal kurias nustatoma, ar plotai atitinkamais rinkos metais drėkinami. Visų pirma nurodoma:
a) lauko kultūrų, kurioms gali būti skiriamos išmokos, nustatytos pagal drėkinamų plotų derlingumą, sąrašas;
b) drėkinimo įrangos, kurią ūkininkas turi turėti savo žinioje, aprašymas; ši įranga turi būti proporcinga plotui ir leisti tiekti tokį vandens kiekį, kuris augimo ciklo metu būtinas įprastiniam augalų brendimui;
c) atitinkamas drėkinimo laikotarpis.
2. 1 dalies nuostatos netaikomos, jeigu drėkinimas yra istoriškai susijęs su sklypais ir leidžia juos apibrėžti ir įrašyti kaip Ispanijos regadio auginimo regionus.
2 SKIRSNIS
Ploto viršijimas
10 straipsnis
1. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 dalį nustatydama bet kuriuos viršijimus regiono baziniuose plotuose, valstybės narės kompetentinga institucija atsižvelgia, pirma, į VI priede nustatytą regiono bazinį plotą ir, antra, į plotų, įtrauktų į paraiškas išmokoms gauti pagal kiekvieną kultūrą, sumą, įskaitant atitinkamą privalomai atskirtą žemę. Bet kuri savanoriškai atskirta žemė priskiriama plotams, kurie nėra drėkinami, nėra apsėti kukurūzais ir (arba) silosine žole.
2. Įtrauktų į pateiktas paraiškas plotų suma neapima plotų ar jų dalių, įtrauktų į paraiškas, kurias patikrinus administraciniu būdu nustatoma, kad jie yra aiškiai nepagrįsti.
Jeigu taikytina, įskaitomas plotas, kuris faktiškai nustatomas vietoje tikrinant pagal Reglamento (EEB) Nr. 3887/92 6 straipsnį.
3. Plotai, apsėti kauko kultūromis pagal Reglamentą (EB) Nr. 1251/1999 ir nurodomi pateikiant paraiškas pagalbai gauti pagal Tarybos reglamentą (EB) 1254/1999 [31], pridedami prie plotų, įtrauktų į pateiktas paraiškas, sumos, patikslintos pagal šio straipsnio 2 dalį.
4. Ploto viršijimas apskaičiuojamas pagal VII priede pateiktą lentelę.
11 straipsnis
1. Nustatydamos bet kokį viršijimą maksimaliame garantuotame kietųjų kviečių plote, kuriam gali būti taikomas priedas prie išmokos, valstybių narių kompetentingos institucijos atsižvelgia, pirma, į Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 III priede nurodytą maksimalų garantuojamą plotą, paskirstytą, kur tinka, tarp regionų, ir, antra, plotų, įtrauktų į paraiškas priedui prie išmokos kietiesiems kviečiams gauti, sumą, patikslintą pagal šio reglamento 10 straipsnio 2 dalį ir, kai tinka, sumažintą pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 dalį.
2. 1 dalis taikoma nustatant visus viršijimus Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 IV priede nurodytuose maksimaliuose garantuojamuose plotuose, už kuriuos gali būti skiriama speciali pagalba kietiesiems kviečiams.
12 straipsnis
1. Jeigu nustatoma, kad 10 ir 11 straipsniuose minimi plotai buvo viršyti, atitinkama valstybė narė iki nurodytų rinkos metų spalio 31 d. nustato galutinį viršijimo dydį, suapvalintą iki šimtosios dalies.
2. Tokiu būdu nustatyta galutinė viršijimo norma naudojama apskaičiuojant ploto, kuriam gali būti taikomos žemiau išvardytos išmokos, proporcingą sumažinimą:
a) išmoka už plotą pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 dalį;
b) priedas prie šios išmokos ir speciali pagalba kietiesiems kviečiams, kai buvo taikoma Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 dalies pirmoji pastraipa.
13 straipsnis
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 6 dalies nuostatas, valstybės narės ne vėliau kaip iki rinkos metų, už kuriuos prašoma išmokos už plotą, rugsėjo 15 d. nustato šiuos dalykus ir apie tai praneša Komisijai:
a) nacionalinį bazinį plotą, kuris bus padalytas;
b) valstybės narės taikomus kriterijus, pagal kuriuos nustatomi baziniai ploteliai;
c) bazinius plotelius (skaičių, pavadinimą, dydį);
d) viršijimo atveju taikomas išsamias priemonių telkimo taisykles.
3 SKIRSNIS
Referencinio derlingumo viršijimas
14 straipsnis
Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 3 straipsnio 7 dalies nuostatas, išmokų paraiškų suvestinės ir su jais susiję derlingumo rodikliai yra tie, kuriuos valstybės narės siunčia pagal šio reglamento 26 straipsnį.
Šiuo tikslu referenciniai derlingumai yra tie, kurie nurodyti šio reglamento VIII priede.
15 straipsnis
Apskaičiuojant vidutinį derlingumą, susijusį su paraiškomis pagalbai gauti už atitinkamus rinkos metus, taikoma ši tvarka:
a) pirma, plotai, jei reikia, pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 dalies pirmąją pastraipą proporcingai sumažinami;
b) plotams, apsėtiems aliejinėmis kultūromis, taikomas vidutinis javų derlingumas, jeigu išmokos už 2000-2001 ir 2001-2002 rinkos metus nustatomos pagal istorinį aliejinių kultūrų derlingumą regione;
c) plotams, apsėtiems lauko kultūromis ir paskelbtiems pašarų plotais, siekiant gauti priemokas už galvijus bei avis, taikomas vidutinis javų derlingumas regiono nedrėkinamosiose žemėse.
16 straipsnis
Iki kiekvienų metų gegužės 31 d. Komisija atlieka lyginamąjį informacijos, nurodytos 14 ir 15 straipsnyje, tyrimą ir Reglamento (EEB) Nr. 1766/92 23 straipsnyje nustatyta tvarka nustato atitinkamus koregavimo koeficientus.
17 straipsnis
16 straipsnyje minimas koeficientas taikomas visoms išmokoms už plotą valstybėje narėje arba regione, kuriuose yra nurodytas konkretus bazinis plotas, išskyrus priedus prie išmokų už plotą bei specialią pagalbą kietiesiems kviečiams.
III SKYRIUS
Atskirta žemė
18 straipsnis
"Atskirta žemė" - tai pūdyminis plotas, kuris ankstesniais metais buvo:
a) dirbamas siekiant derliaus; arba
b) atskirtas pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1765/92 arba Reglamentą (EB) Nr. 1251/1999; arba
c) nenaudojamas lauko kultūroms auginti arba apželdintas mišku pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2078/92 [32] ir Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2080/92 [33] atitinkamai arba pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 [34] 22, 23, 24 ir 31 straipsnius.
19 straipsnis
1. Pagal šį skyrių atskirti plotai turi apimti atskirą vieną mažiausiai 0,3 ha dydžio ir mažiausiai 20 m pločio plotą.
Valstybės narės gali patvirtinti:
a) mažesnius plotus, apimančius nepadalytus sklypus, apibrėžtus pastoviomis ribomis, kaip antai: sienos, gyvatvorės ar vandentakiai;
b) nepadalytus sklypus, kurių plotis mažesnis kaip 20 m, regionuose, kuriuose tokio ploto sklypai yra tradiciniai;
c) sklypus, kurių plotis ne mažesnis kaip 10 m, esančius prie pastovių vandentakių ar ežerų, ir kuriems taikoma speciali kontrolė, ypač užtikrinant aplinkosauginių tikslų atitikimą.
2. Atskirti plotai turi būti nenaudojami ne vėliau kaip nuo sausio 15 d. ir ne anksčiau kaip iki rugpjūčio 31 d. Tačiau valstybės narės nustato sąlygas, kuriomis augintojams gali būti leidžiama sėklą kitų metų derliui sėti nuo liepos 15 d., taip pat sąlygas, kurias būtina įvykdyti, kad valstybėse narėse, kuriose tradiciškai praktikuojamas sezoninis galvijų pervarymas į kitas ganyklas, būtų leista šiuos plotus kaip ganyklas naudoti nuo liepos 15 d.
3. Atskirti plotai negali būti naudojami jokiai kitai žemės ūkio gamybai, išskyrus nurodytai Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 3 dalyje, arba naudojami siekiant pelno, kuris nesuderinamas su lauko kultūrų auginimu.
4. Valstybės narės taiko tinkamas priemones, atitinkančias atskirtos žemės konkrečią padėtį ir užtikrinančias, kad ji būtų prižiūrima, o aplinka apsaugota. Šios priemonės taip pat gali būti taikomos žaliajai dangai; šiuo atveju žalioji danga negali būti naudojama sėklai auginti ir jokiu būdu negali būti naudojama žemės ūkio gamybai iki rugpjūčio 31 d. arba po šios datos iki sausio 15 d., auginant kultūras parduoti.
5. 3 ir 4 dalys netaikomos pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 22, 23, 24 ir 31 straipsnius atskirtiems arba mišku apželdintiems plotams, kurie priskiriami privalomai atskirtai žemei, jeigu paaiškėja, kad ši žemė neatitinka šiuose straipsniuose nurodytų aplinkosaugos arba miško želdinimo reikalavimų.
20 straipsnis
1. Taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 6 dalies nuostatas, valstybės narės gali kelerius metus skirti išmokas už atskirtą žemę, tačiau ne ilgiau kaip penkerius metus.
2. Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 dalies ir bet kurio vėlesnio šio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje nustatytų pagrindinių sumų padidinimo, augintojai, kurie įsipareigoja atskirti tuos pačius sklypus 1 dalyje nurodytam laikotarpiui, gaus už šį laikotarpį išmoką už plotą, apskaičiuotą pagal pagrindinę sumą ir derlingumus, nustatytus regionavimo planuose, galiojančius tuo metu, kai jie įsipareigoja.
3. Jeigu tol, kol baigiasi 1 dalyje nurodytas laikotarpis, augintojai sąmoningai nevykdo savo įsipareigojimo, kuris buvo deklaruotas pagalbos už plotą paraiškoje, jie turi grąžinti 5 % išmokos, sumokėtos už ankstesnius rinkos metus už plotus, kurie nebuvo atskirti, padauginus šią sumą iš metų, kuriais jie nevykdė savo pradinio įsipareigojimo, skaičiaus.
4. Augintojai, kurie nusprendžia laikytis šio straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos, gali nevykdyti savo įsipareigojimo ir nemokėti 3 dalyje nustatytos baudos šiais atvejais:
a) jeigu jie nusprendžia atskirti plotus arba juos apželdinti mišku pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 22, 23, 24 ir 31 straipsniuose apibrėžtą schemą;
b) tam tikrais valstybių narių patvirtintais atvejais, susijusiais su ūkio struktūros pasikeitimais, kurių augintojas negali suvaldyti, pavyzdžiui, sklypo perskirstymu.
5. Jeigu pasikeitus ūkio struktūrai per laikotarpį, kai galioja augintojo įsipareigojimas, pagal šį straipsnį atskirta žemė viršija didžiausią procentinį dydį, kurį pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 5 dalį valstybės narės nustatė tuo metu, kai buvo pateiktas toks įsipareigojimas, šio įsipareigojimo apimami žemės plotai patikslinami pagal atitinkamą minėtą didžiausią procentinį dydį.
21 straipsnis
1. Jeigu deklaruojamas atskirtas plotas mažesnis už tą, kuris atitinka privalomai atskirtos žemės procentinį dydį, nustatytą atitinkamiems rinkos metams, plotas, už kurį lauko kultūrų augintojai, vykdantys įsipareigojimą atskirti dalį žemės, gali gauti išmokas, apskaičiuojamas pagal deklaruotą atskirtą žemę ir įvairių kultūrų, įskaitant silosinę žolę, procentinius dydžius; tačiau jis negali būti sumažintas iki ploto, mažesnio kaip tas, kuris reikalingas 92 t grūdų užauginti, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 7 dalyje.
2. 1 dalyje minimas išaugintų grūdų kiekis apskaičiuojamas pagal išmokoms už plotą nustatyti naudojamą derlingumą. Jeigu valstybė narė nusprendžia naudoti istorinį regiono aliejinių kultūrų derlingumą, jis dauginamas iš 1,95.
22 straipsnis
Laikantis Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 4 straipsnio nuostatų, Portugalijos atveju išmokos už privalomai atskirtą žemę padidinamos IX priede nurodytomis sumomis. Šios sumos finansuojamos pagal Reglamento (EEB) Nr. 3653/90 5 straipsnį.
23 straipsnis
1. Reglamente (EEB) Nr. 3887/92 minimos paraiškos gauti pagalbai už plotą remiantis Reglamento (EB) Nr.1251/1999 3 straipsniu suskirstomos pagal regionus.
2. Prie kiekvienos paraiškos gauti išmokai už plotą, esantį tam tikrame auginimo regione, pridedama atitinkama atskirtos žemės deklaracija, kurioje nurodomas hektarų skaičius, ne mažesnis nei tas, kuris nustatytas šiame auginimo regione.
3. Remiantis valstybių narių nustatytais objektyviais kriterijais gali būti leista nukrypti nuo 2 dalies nuostatų.
4. Nukrypstant nuo 2 dalies privalomas žemės, atitinkančios pateiktą paraišką gauti išmokai už plotą, atskyrimas gali būti taikomas visiškai arba iš dalies šiais atvejais:
a) Ispanijos secano regione, jeigu ji yra secano ir regadío auginimo regionuose;
b) kitame auginimo regione, jeigu atidedami plotai yra auginimo regionuose, gretimuose tiems, kuriuose yra dirbama žemė.
5. Jeigu taikomos 3 ir 4 dalies nuostatos, atidedamas plotas turi būti patikslintas, atsižvelgiant į skirtumą tarp derlingumų, naudojamų apskaičiuoti išmokoms atitinkamuose regionuose esančiai atidedamai žemei.
IV SKYRIUS
Specialiosios nuostatos
24 straipsnis
Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 8 straipsnio 2 dalies nuostatų, valstybės narės gali ne vėliau kaip iki birželio 15 d. atidėti galutinį X priede išvardytų kultūrų sėjos terminą zonose, kurias apibrėžia atitinkamos valstybės narės ir kurios yra šiame priede nurodytuose regionuose.
Jeigu galutinis sėjos terminas atidedamas visoms lauko kultūroms, valstybės narės taip pat gali atitinkamose zonose pratęsti paraiškų dėl išmokų pateikimo terminą, bet ne vėliau kaip iki birželio 15 d. arba iki paskutinės sėjos dienos, kuri iš šių dviejų datų bus ankstesnė.
25 straipsnis
1. Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 10 straipsnio 7 dalyje minimas apribojimas nustatomas atsižvelgiant į nacionalinį remtiną plotą ir visą remtiną žemės ūkio paskirties plotą, taip pat siekiant, kad nebūtų užsodinama tokiu mastu, dėl kurio atsirastų pernelyg dideli pagal kultūras skirstomų išmokų, mokamų už aliejines kultūras, sumažinimai.
2. Apie apribojimą ir jo nustatymo kriterijus Komisijai pranešama kaip galima anksčiau, bet ne vėliau kaip iki rinkos metų, ankstesnių už tuos metus, kuriems pateikiama paraiška gauti išmokai už plotą, liepos 31 d.
3. Norėdamos nustatyti, ar augintojas gali gauti išmokas už plotą, kompetentingos institucijos patikrina, ar jų paraiškose pagalbai gauti nurodyti plotai neviršija nustatytų dydžių. Visa paraiškose pagal kultūras skirstomoms išmokoms, mokamoms už aliejines kultūras, gauti nurodyta žemė, kuri viršija nustatytą ploto dydį, bus atmetama.
4. Tais atvejais, kai plotai pagal 3 dalį atmetami dėl to, kad augintojo atskirta žemė viršija Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 6 straipsnio 5 dalyje nustatytą dydį, taikomą atitinkamoje valstybėje narėje, paraiškoje išmokai už plotą gauti nurodytas atskirtas plotas sumažinamas taip, kad neviršytų šio dydžio.
5. Į bet kurį pagal 3 ir 4 dalis atmestą žemės plotą, nurodytą augintojo paraiškoje gauti pagalbai už plotą, neatsižvelgiama taikant Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 4 ir 6 dalies nuostatas.
V SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
26 straipsnis
Pranešimai
1. Valstybės narės nustatytos formos informaciją, kuri turi būti pateikta lentelėse, kaip nurodyta XI priede, pagal auginimo regioną, bazinį plotą ir valstybę, Komisijai perduoda laikydamosi šio grafiko:
a) iki einamųjų rinkos metų rugsėjo 15 d.: duomenis, gautus atsižvelgiant į atliktą kontrolę bei patikrinimus;
b) ne vėliau kaip iki kito spalio 31 d.: galutinius duomenis, atitinkančius tuos, pagal kuriuos buvo apskaičiuotas 12 straipsnyje nurodyto ploto viršijimo galutinis dydis; ir
c) ne vėliau kaip iki kito vasario 15 d.: galutinius duomenis, susijusius su plotais, už kuriuos pagalba buvo faktiškai sumokėta, prieš tai atėmus dydžius, gautus mažinant plotą pagal Reglamento (EEB) Nr. 3887/92 9 straipsnį.
2. Jeigu nustatoma, kad buvo viršyti 10 ir 11 straipsnyje nurodyti plotai, atitinkamos valstybės narės nedelsdamos ir ne vėliau kaip iki einamųjų rinkos metų spalio 31 d. praneša Komisijai apie galutinę viršijimo normą. Duomenys, pagal kuriuos apskaičiuojama bazinio ploto viršijimo norma, pateikiami VII priede nurodytos formos.
3. Jeigu ploto viršijimo norma paskirstoma pagal Reglamento (EB) Nr. 1251/1999 2 straipsnio 6 dalį ir 5 straipsnio trečiąją pastraipą, atitinkama valstybė narė apie šį paskirstymą Komisijai praneša ne vėliau kaip iki spalio 31 d.
27 straipsnis
Valstybės narės priima priemones, būtinas taikant šį reglamentą, ir apie jas praneša Komisijai per vieną mėnesį nuo tada, kai šios priemonės priimamos arba pakeičiamos.
28 straipsnis
Reglamentai (EEB) Nr. 2467/92, (EEB) Nr. 2836/93, (EB) Nr. 762/94, (EB) Nr. 1098/94, (EB) Nr. 1237/95, (EB) Nr. 658/96 ir (EB) Nr. 1577/98 panaikinami nuo 2000 m. liepos 1 d.
Nuorodos į panaikintus reglamentus laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
29 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja nuo jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dienos.
Šis reglamentas, remiant kai kurių lauko kultūrų augintojus, taikomas 2000-2001 ir vėlesniais rinkos metais.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1999 m. spalio 22 d.