Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2075/92
1992 m. birželio 30 d.
dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 42 ir 43 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi bendros žemės ūkio produktų rinkos veikla ir plėtotė turi būti siejama su tam tikros bendros žemės ūkio politikos, ypač apimančios įvairias, priklausomai nuo produkto, bendro rinkos organizavimo formas, nustatymu;
kadangi bendrąja žemės ūkio politika siekiama Sutarties 39 straipsnyje keliamų tikslų, o konkrečiai žaliavinio tabako sektoriuje rinkų stabilizavimo ir konkrečių žemės ūkyje dirbančių gyventojų prideramo gyvenimo lygio; kadangi šie tikslai gali būti pasiekti priderinant išteklius prie reikalavimų, ypač kokybės politikos priemonėmis;
kadangi dabartinė padėtis tabako rinkoje, kurioje pasiūla neatitinka paklausos, reikalauja esminės lig šiol šią rinką reglamentavusių Bendrijos priemonių peržiūros, kartu užtikrinant tradicinių gamintojų kultivuojamo tabako auginimo tęstinumą; kadangi tokia peržiūra reikalauja rinkos vadybos mechanizmų supaprastinimo, rinkos reikalavimus ir biudžeto reikmes atitinkančio gamybos apribojimo bei griežtesnių kontrolės priemonių siekiant užtikrinti, kad vadybos mechanizmais būtų visiškai pasiekti bendro rinkos organizavimo tikslai;
kadangi tabako veislės gali būti klasifikuojamos į grupes pagal auginimo būdą ir gamybos sąnaudas, atsižvelgiant į tarptautinėje prekyboje vartojamus aprašymus;
kadangi konkurencija tabako rinkoje reikalauja tam tikros paramos tradiciniams tabako augintojams; kadangi tokia parama turėtų būti grindžiama priemokų sistema, leidžiančia realizuoti tabaką Bendrijoje;
kadangi priemokų sistema gali būti veiksmingai tvarkoma augintojų ir pirminių perdirbėjų sudaromomis auginimo sutartimis, kurios garantuoja augintojams stabilias realizavimo rinkas, o perdirbėjui pastovų tiekimą; kadangi perdirbėjo gamintojui mokama priemokos dydžio suma tabako pristatymo pagal sutartį metu, jei laikomasi kokybės reikalavimų, būtų tinkama parama augintojams ir kartu sudarytų palankias sąlygas priemokų sistemos valdymui;
kadangi, siekiant apriboti Bendrijos tabako gamybą ir neskatinti auginti tų veislių, kurios nėra lengvai realizuojamos, reikia Bendrijai nustatyti maksimalią bendrą garantuojamąją ribą ir kasmet padalinti ją į konkrečias garantuojamąsias ribas atitinkamoms veislių grupėms;
kadangi, siekiant užtikrinti, kad garantuojamųjų ribų bus laikomasi, ribotam laikotarpiui reikia nustatyti perdirbimo kvotų sistemą; kadangi pereinamuoju laikotarpiu valstybės narės privalo garantuojamosiose ribose paskirstyti atitinkamoms firmoms perdirbimo kvotas, šiuo tikslu nustačius Bendrijos taisykles, taikytinas, kad būtų užtikrintas prideramas paskirstymas remiantis praeityje perdirbtais kiekiais, bet nepaisant neįprastai aukštų gamybos lygių; kadangi bus imtasi būtinų priemonių, leidžiančių vėliau tas kvotas pagal tinkamas sąlygas paskirstyti gamintojams; kadangi valstybėms narėms, turinčioms reikiamų duomenų skirstyti kvotas gamintojams pagal ankstesnės veiklos rezultatus, turėtų būti leista tai daryti;
kadangi pirminiai perdirbėjai neturi sudarinėti auginimo sutarčių paskirtas kvotas viršijantiems kiekiams; kadangi priemokos sugrąžinimas privalo būti apribotas kvotoje nustatytais kiekiais;
kadangi iš pradžių reikia nuostatos, pagal kurią priemokų ir gamybos apribojimo sistemos veiktų iki 1997 metų, kad vėliau, remiantis sukaupta patirtimi, jos būtų persvarstytos ir galimai pritaikytos paskesniam laikotarpiui;
kadangi priemonės gamybai orientuoti gali padėti stabilizuoti tabako rinką ir pagerinti produkcijos kokybę; kadangi konkreti pagalba įgalins gamintojų grupes prisidėti prie gamybos organizavimo ir orientavimo tobulinimo; kadangi mokslinių tyrimų programa, finansuojama iš išskaitymų iš priemokos, įgalins priderinti tabako auginimą prie Bendrijos reikalavimų dėl visuomenės sveikatos; kadangi, galiausiai, Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc ir Geudertheimer hibridų tabako augintojams reikia konversijos programos, nes šios veislės yra svarbios tam tikrų Bendrijos regionų ekonomikai;
kadangi vienos bendros rinkos sukūrimas reikalauja vienos bendros prekybos prie išorinių sienų sistemos;
kadangi galima išsiversti be kiekybinių apribojimų prie Bendrijos išorinių sienų; kadangi vis dėlto siekiant, kad susiklosčius ypatingoms aplinkybėms Bendrijos rinka nebūtų palikta be apsaugos nuo sutrikdymo, Bendrija turėtų turėti galimybę nedelsdama imtis būtinų priemonių;
kadangi nenumatytos rinkos aplinkybės gali priversti Bendriją imtis išskirtinių rinkos rėmimo priemonių;
kadangi tam tikros pagalbos teikimas statytų į pavojų vienos bendros rinkos sukūrimą; kadangi sutarties nuostatos, reglamentuojančios valstybių narių teikiamos paramos įvertinimą ir su bendrąja rinka nesuderinamos paramos uždraudimą, turėtų būti taikomos tabako sektoriui;
kadangi pagal 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos Reglamentą (EEB) Nr. 729/70 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo [4] finansinė atsakomybė už valstybių narių laikantis šio reglamento turėtas išlaidas tenka Bendrijai;
kadangi patirtis rodo, kad tabako sektoriuje būtinos griežtesnės kontrolės priemonės; kadangi atitinkamais atvejais tam tikri kontrolės įgaliojimai konkretiems tabako rinkos reikalavimams tikrinti galėtų būti suteikti nepriklausomai priežiūros agentūrai;
kadangi tabako rinkos bendras organizavimas turi būti tuo pačiu metu tinkamai siejamas su Sutarties 39 ir 110 straipsniuose numatytais tikslais;
kadangi perėjimas nuo tvarkos, nustatytos 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos Reglamentu (EEB) Nr. 727/70 dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo [5], prie šiame teisės akte nustatomos tvarkos turi vykti kiek galima tinkamesnėmis sąlygomis; kadangi, siekiant tai užtikrinti, gali prireikti pereinamojo laikotarpio priemonių; kadangi naujoji tvarka neturėtų būti visu mastu taikytina iki 1993 m. derliaus,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Žaliavinio tabako rinkos bendras organizavimas apima taisykles, reglamentuojančias:
- priemokų sistemą,
- priemones gamybai orientuoti ir apriboti,
- prekybos su trečiosiomis šalimis tvarką.
Šis bendras organizavimas taikomas žaliaviniam arba neperdirbtam tabakui ir tabako liekanoms, priskiriamiems KN 2401 pozicijai.
2 straipsnis
Žaliavinio tabako veislės klasifikuojamos į šias grupes:
a) vytintas dūmuose:
tabakas džiovintas krosnyse, kuriose kontroliuojama oro cirkuliacija, temperatūra ir drėgmė;
b) šviesusis vytintas ore:
ore po priedanga džiovintas tabakas, nepaliktas fermentuotis;
c) tamsusis vytintas ore:
ore po priedanga džiovintas tabakas, paliktas prieš parduodant natūraliai fermentuotis;
d) vytintas saulėje:
saulėje vytintas tabakas;
e) vytintas virš liepsnos:
virš liepsnos vytintas tabakas;
f) Basma (vytintas saulėje);
g) Katerini (vytintas saulėje);
h) Kaba-Koulak (klasikinis) ir panašus (vytintas saulėje).
Kiekvienai grupei priskiriamos veislės yra išvardytos priede.
I ANTRAŠTINĖ DALIS
Priemokų sistema
3 straipsnis
1. Nuo 1993 m. derliaus iki 1997 m. derliaus taikoma priemokų sistema. Priemokų dydis yra tas pats įvairių grupių tabako veislėms.
2. Tačiau už Belgijoje, Vokietijoje ir Prancūzijoje auginamas vytinto dūmuose, šviesiojo ore vytinto ir tamsiojo ore vytinto tabako veisles mokama papildoma suma. Jos dydis prilygsta 50 % skirtumo tarp šioms tabako veislėms mokamos priemokos pagal 1 dalį ir 1992 metų derliui taikomos priemokos.
3. Priemokos paskirtis papildyti gamintojų, kurių produktai atitinka rinkos reikalavimus, pajamas ir sudaryti palankias sąlygas Bendrijoje pagamintam tabakui realizuoti.
4 straipsnis
1. Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Taryba nustato priemokos dydį ir papildomus dydžius kiekvienam tabako derliui, ypač atsižvelgdama į buvusias ir numatomas galimybes įvairias tabako rūšis realizuoti normaliomis konkurencijos sąlygomis Bendrijos ir pasaulio rinkose.
2. Priemokos dydis nustatomas:
a) už kilogramą be pirminio apdorojimo ir rinkai neparuoštų tabako lapų;
b) kiekvienai žaliavinio tabako grupei.
5 straipsnis
Priemokos mokėjimas ypač priklauso nuo šių sąlygų:
a) tabakas privalo būti užaugintas atitinkamai veislei nustatytoje gamybos vietovėje;
b) privalu laikytis kokybės reikalavimų;
c) tabako lapus augintojas privalo pristatyti į pirminio perdirbėjo patalpas pagal auginimo sutartį.
6 straipsnis
1. Auginimo sutartis sudaro:
- pirminio perdirbėjo įsipareigojimas pristatymo metu už sutartyje numatytą ir faktiškai pristatytą kiekį sumokėti augintojui šalia supirkimo kainos papildomą priemokos dydžio sumą,
- augintojo įsipareigojimas į pirminio perdirbėjo patalpas pristatyti kokybės reikalavimus atitinkantį žaliavinį tabaką.
2. Kompetentinga institucija priemokos sumą sugrąžina pirminiam perdirbėjui, kai šis pateikia įrodymus, kad augintojas yra pristatęs tą tabaką ir kad jam sumokėta 1 dalyje nurodyta suma.
7 straipsnis
Išsamios šios antraštinės dalies taikymo taisyklės priimamos 23 straipsnyje nustatyta tvarka.
Jos apima:
- kiekvienos veislės gamybos vietovių ribų nustatymą,
- pristatomam tabakui keliamus kokybės reikalavimus,
- papildomus punktus, įtrauktinus į auginimo sutartį, ir jos sudarymo galutinę datą,
- galimą pirminio perdirbėjo įsipareigojimą pateikti užstatą, jei jis prašo avanso, ir minėto užstato pateikimo ir grąžinimo sąlygas reglamentuojančias nuostatas,
- konkrečias priemokos mokėjimo sąlygas tais atvejais, kai auginimo sutartis sudaroma su augintojų grupe,
- priemones, kurių galima imtis, jei augintojas arba pirminis perdirbėjas nevykdo teisės aktų numatytų įsipareigojimų.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
Gamybos apribojimo sistema
8 straipsnis
Maksimali bendra garantuojamoji riba Bendrijai nustatoma 350000 tonų žaliavinio tabako lapų vienam derliui. Tačiau 1993 metams ši apimtis nustatoma 370000 tonų.
Kiekvienais metais, neviršydama šios apimties, Taryba Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka nustato kiekvienai veislių grupei konkrečią garantuojamąją ribą, ypač atsižvelgdama į rinkos sąlygas ir socialines, ekonomines bei agronomines atitinkamo gamybos vietovės sąlygas.
9 straipsnis
1. Garantuojamųjų ribų laikymuisi užtikrinti 1993-1997 metų derliams nustatoma perdirbimo kvotų sistema.
2. Kiekvienam derliui Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka Taryba valstybėms narėms augintojoms paskirsto kiekvienai veislių grupei galimus kiekius.
3. Remdamosi pagal 2 dalį paskirstytais kiekiais ir nepažeisdamos 5 dalies, valstybės narės paskirsto perdirbimo kvotas tarpvalstybiniu pagrindu 1993 ir 1994 metų derliams tarp pirminių perdirbėjų proporcingai per trejus metus prieš paskutinį derlių perdirbimui pristatytiems vidutiniams kiekiams, padalintiems pagal veislių grupes. Tačiau į 1992 metų gamybą ir į šio derliaus pristatytus kiekius neatsižvelgiama. Šis paskirstymas neturi įtakos perdirbimo kvotų paskirstymo tvarkai kitiems metams.
Pirminiai perdirbėjai, pradedantys verslą po referencinio laikotarpio pradžios, gauna kiekį, proporcingą jų veiklos laikotarpiu perdirbimui pristatytam vidutiniam kiekiui.
Pirminiams perdirbėjams, pradedantiems verslą derliaus metais arba ankstesniais metais, valstybės narės rezervuoja 2 % bendro turimo kiekio pagal veislių grupes. Šio procentinio dydžio ribose minėtieji pirminiai perdirbėjai gauna kiekį, neviršijantį 70 % jų perdirbimo pajėgumo, su sąlyga, kad jie pateikia atitinkamas savo verslo efektyvumo ir ilgalaikio gyvybingumo garantijas.
4. Tačiau valstybės narės gali skirstyti kvotas tiesiogiai augintojams, jei jos turi reikalingus duomenis apie visų augintojų gamybą per trejus metus prieš paskutinį derlių pagal veisles ir užaugintus bei perdirbėjui pristatytus kiekius.
5. Paskirstant kvotas, kaip nurodyta 3 ir 4 dalyse ir apskaičiuojant referencinę produkciją, visiškai neatsižvelgiama į žaliavinio tabako kiekius, pagamintus viršijant maksimalius garantuotus kiekius, taikomus pagal Reglamentą (EEB) Nr. 727/70.
Prireikus į produkcijos apimtį atsižvelgiama tik per įskaitinius metus paskirtos kvotos ribose.
10 straipsnis
Pirminis perdirbėjas negali sudaryti auginimo sutarčių arba gauti grąžintinos priemokos už kiekius, viršijančius jam arba augintojui paskirtą kvotą
11 straipsnis
Išsamios šios antraštinės dalies taikymo taisyklės priimamos 23 straipsnyje nustatyta tvarka. Jos apima pritaikomąsias pataisas dėl kvotų paskirstymo būdo, kaip nurodyta 9 straipsnio 5 dalyje, ir išankstines sąlygas kvotoms taikyti gamintojų lygmenyje, ypač atsižvelgiant į jų ankstesnę būklę.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
Gamybos pertvarkymo priemonės
12 straipsnis
1. Siekiant koncentruoti tiekimą ir priderinti jį prie rinkos kokybės reikalavimų, konkreti pagalba, prilygstanti 10 % priemokos, teikiama tais atvejais, kai auginimo sutartys sudaromos tarp pirminio perdirbėjo ir pripažintos gamintojų grupės, bei tais atvejais, kai pagal tokias sutartis pristatyti kiekiai sudaro visą tos grupės narių produkcijos apimtį.
2. Konkreti pagalba teikiama gamintojų grupei už siekimą tobulinti gamybos organizavimą ir orientavimą.
3. Išsamias šio straipsnio taikymo taisykles Komisija nustato 23 straipsnyje numatyta tvarka. Jos apima:
- gamintojų grupių, turinčių teisę gauti konkrečią pagalbą, apibrėžimą,
- gamintojų grupių pripažinimo sąlygas,
- konkrečios pagalbos galimą panaudojimą.
13 straipsnis
1. Steigiamas Bendrijos tabako mokslinių tyrimų ir informacijos fondas. Jis finansuojamas iš įplaukų, gautų iš 1 % neviršijančio išskaitymo iš priemokos mokėjimo metu.
2. Fondas finansuoja ir koordinuoja mokslinių tyrimų ir informacijos programas, skatinančias geresnį žinojimą apie žalingą tabako poveikį bei atitinkamas su tuo poveikiu susijusias profilaktines bei gydomąsias priemones, kad Bendrijos tabako gamyba būtų orientuojama į mažiausiai žalingas veisles bei geriausią kokybę.
3. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės nustatomos 23 straipsnyje numatyta tvarka.
14 straipsnis
23 straipsnyje numatyta tvarka Komisija priima Mavra, Tsebelia, Forschheimer Havanna IIc ir Geudertheimer hibridų tabako plantacijų pertvarkymo į labiau rinkos reikalavimus atitinkančias veisles arba kitas žemės ūkio kultūras trejų metų programą. Ši programa pradedama vykdyti nuo 1993 metų derliaus. Ji gali apimti konkrečias priemones, skirtas kompensuoti augintojams bet kokius dėl pertvarkymo patiriamus pajamų nuostolius.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
Prekyba su trečiosiomis šalimis
15 straipsnis
Išskyrus tuos atvejus, kai šis reglamentas nustato kitaip arba kai Komisija priima nukrypimą 23 straipsnyje nustatyta tvarka, prekyboje su trečiosiomis šalimis draudžiama:
a) imti bet kokį muitui lygiavertį privalomąjį mokėjimą;
b) taikyti bet kokį kiekybinį apribojimą arba lygiaverčio poveikio priemonę.
16 straipsnis
1. Jei dėl importuojamų ar eksportuojamų kiekių vieno ar kelių 1 straipsnyje nurodytų produktų rinka Bendrijoje patiria arba gali patirti didelį sutrikimą, kuris gali kelti pavojų sutarties 39 straipsnyje keliamiems tikslams, prekybos su trečiosiomis šalimis atžvilgiu galima imtis atitinkamų priemonių, kol tas sutrikimas arba sutrikimo pavojus neišnyks.
2. Jei susidaro 1 dalyje nurodyta padėtis, valstybės narės prašymu arba savo pačios iniciatyva Komisija priima sprendimą dėl būtinų priemonių, apie kurias praneša valstybėms narėms ir kurias taiko nedelsiant. Jei Komisija gauna valstybės narės prašymą, ji priima sprendimą per 24 valandas nuo to prašymo gavimo.
3. Per tris darbo dienas nuo pranešimo gavimo bet kuri valstybė narė gali perduoti Komisijos priimtas priemones svarstyti Tarybai. Taryba susirenka nedelsiant. Kvalifikuota balsų dauguma ji gali svarstomą priemonę iš dalies pakeisti arba panaikinti.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
Bendrosios ir pereinamojo laikotarpio nuostatos
17 straipsnis
Kad būtų galima susidoroti su nenumatytomis rinkoje susiklosčiusiomis aplinkybėmis, 23 straipsnyje nustatyta tvarka galima imtis išskirtinių paramos priemonių. Tokių priemonių taikymo sritis ir trukmė negali būti didesnė už tą, kuri tikrai reikalinga rinkai paremti.
18 straipsnis
Išskyrus tuos atvejus, kai šis reglamentas numato kitaip, 1 straipsnyje nurodytų produktų gamybai ir prekybai taikomi sutarties 92, 93 ir 94 straipsniai.
19 straipsnis
Pagal I ir III antraštines dalis patirtos išlaidos laikomos išlaidomis, apibrėžiamomis Reglamento (EEB) Nr. 729/70 1 straipsnio 2 dalyje.
20 straipsnis
1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi Bendrijos nuostatų dėl žaliavinio tabako. Dėl to per šešis mėnesius nuo šio reglamento priėmimo jos praneša Komisijai apie valdymo ir kontrolės priemones, kurių ketinama imtis. Per tris mėnesius nuo tokio pranešimo Komisija tas priemones patvirtina arba paprašo pateikti pritaikomąsias pastabas. Jei reikia pritaikomųjų pastabų, valstybė narė jas pateikia kiek įmanoma greičiau. Apie bet kokį nacionalinių priemonių pakeitimą valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai, o ši jį apsvarsto ta pačia tvarka.
2. Kiekviena valstybė narė augintoja, remdamasi savo teisine tvarka, įsteigia specialią agentūrą Bendrijos priemonėms dėl tabako tikrinti. Tačiau valstybės narės, kurių slenkstinis produkcijos kiekis pagal 9 straipsnio 2 dalį yra mažesnis negu 45000 tonų, gali tokios agentūros nesteigti.
3. Agentūrai suteikiamas visiškas administracinis savarankiškumas. Atitinkamos valstybės narės suteikia jai visus įgaliojimus pavestoms užduotims atlikti.
Darbuotojų skaičiumi ir jų išsilavinimo lygiu ji turi būti tinkama pirmiau nurodytoms užduotims atlikti.
4. Prieš kiekvienų prekybos metų pradžią atitinkama valstybė narė, remdamasi tos agentūros pasiūlymu, sudaro ir pasiunčia Komisijai biudžeto sąmatą ir darbo grafiką teisingam priemokų sistemos taikymui užtikrinti. Komisija gali paprašyti valstybės narės, nepažeisdama pastarosios atsakomybės, padaryti bet kokį, jos manymu, reikalingą biudžeto sąmatos ar darbo grafiko pakeitimą.
Komisijos paskirti asmenys gali bet kuriuo metu vykdyti agentūros atliekamo darbo monitoringą.
Apie savo atliktą darbą agentūra teikia valstybei narei ir Komisijai reguliarias ataskaitas. Tokiose ataskaitose turi būti nurodomos iškylančios problemos ir, kur reikia, pasiūlymai kaip pagerinti tikrinimo tvarką.
5. 50 % faktinių agentūros išlaidų padengiama iš Europos Bendrijų bendrojo biudžeto, o likusiąją dalį padengia atitinkama valstybė narė.
6. Šio straipsnio 5 dalyje nurodytų faktinių išlaidų metinę sumą, remdamasi atitinkamos valstybės narės pateiktais duomenimis, nustato Komisija. Ta suma skiriama, kai Komisija įsitikina, kad agentūra yra įkurta ir atlieka jai pavestą darbą. Siekiant palengvinti agentūros įsteigimą ir veiklą, aptariamoji suma gali būti išmokėta avansu dalinėmis išmokomis per atitinkamus metus pagal agentūros metinį biudžetą, kuris valstybės narės ir Komisijos susitarimu sudaromas iki kiekvienų ateinančių metų spalio mėnesio pabaigos.
7. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad pagal 24 dalis paskirti inspekcijos pareigūnai:
- galėtų patekti į gamybos, perdirbimo ir realizavimo patalpas,
- galėtų susipažinti su apskaitos duomenimis bei kitais tikrinimo procedūrai svarbiais dokumentais ir pasidaryti jų kopijas arba jų išrašus,
- galėtų pasiteirauti bet kokios reikalingos informacijos.
8. Išsamias šio straipsnio taikymo taisykles nustato Komisija 23 straipsnyje numatyta tvarka.
21 straipsnis
Valstybės narės ir Komisija siunčia viena kitai informaciją, reikalingą šiam reglamentui taikyti. Tokios informacijos siuntimo ir platinimo išsamios taisyklės nustatomos 23 straipsnyje numatyta tvarka.
22 straipsnis
Įsteigiamas Tabako vadybos komitetas (toliau - komitetas), kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
23 straipsnis
1. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į reikalo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
2. Komisija patvirtina priemones, kurios taikomos nedelsiant. Tačiau, jei šios priemonės neatitinka komiteto nuomonės, Komisija apie jas praneša Tarybai. Tuo atveju Komisija gali atidėti priemonių, dėl kurių ji yra priėmusi sprendimą, taikymą ne ilgesniam kaip vieno mėnesio laikotarpiui nuo tokio pranešimo datos.
3. Pirmesnėje dalyje nurodytu laikotarpiu Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitokį sprendimą.
24 straipsnis
Komitetas gali svarstyti bet kokį reikalą, kurį iškelia jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.
25 straipsnis
Šis reglamentas privalo būti taikomas taip, kad kartu būtų tinkamai atsižvelgta į Sutarties 39 ir 110 straipsniuose išdėstytus tikslus.
26 straipsnis
Iki 1996 m. balandžio 1 d. Komisija pateikia Tarybai pasiūlymą dėl I ir II antraštinėse dalyse numatytų priemonių taikymo nuo 1998 metų derliaus ir toliau. Taryba sprendžia dėl šio pasiūlymo Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
27 straipsnis
Tais atvejais, jei pereinamojo laikotarpio priemonės pasirodytų reikalingos palengvinti perėjimą nuo Reglamentu (EEB) Nr. 727/70 nustatytos prie šiame reglamente nustatytos tvarkos, tokios priemonės priimamos 23 straipsnyje nustatyta tvarka.
28 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 727/70 panaikinamas nuo 1993 metų derliaus.
29 straipsnis
Šis reglamentas taikomas nuo 1993 metų derliaus.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimtas Liuksemburge, 1992 m. birželio 30 d.