Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1784/2003
2003 m. rugsėjo 29 d.
dėl bendro grūdų rinkos organizavimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 36 straipsnį ir 37 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę [3],
kadangi:
(1) Bendra žemės ūkio produktų rinka turėtų veikti ir plėtotis kartu kuriant bendrą žemės ūkio politiką, kuri visų pirma apimtų bendrą žemės ūkio rinkų, kurios, priklausomai nuo produktų, gali įgauti skirtingą formą, organizavimą.
(2) Bendra žemės ūkio politika siekiama Sutartyje nustatytų tikslų. Siekiant stabilizuoti rinkas ir užtikrinti tinkamą žemės ūkio bendruomenės gyvenimo lygį grūdų sektoriuje, būtina numatyti vidaus rinkos priemones, kurios visų pirma apimtų intervencinę sistemą ir bendrą importo ir eksporto sistemą.
(3) 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1766/92 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo [4] buvo keletą kartų iš esmės keičiamas. Dėl papildomų pakeitimų, siekiant aiškumo, jis turėtų būti panaikintas ir pakeistas.
(4) Reglamentas (EEB) Nr. 1766/99 numato, kad sprendimas dėl galutinio grūdų intervencinės kainos, taikytinos nuo 2002/2003 prekybos metų, sumažinimo turi būti priimtas atsižvelgiant į rinkos pokyčius. Svarbu, kad kainos vidaus rinkoje mažiau priklausytų nuo garantuotų kainų. Todėl, siekiant pagerinti rinkos sklandumą, tikslinga per pusę sumažinti mėnesinius kainos padidinimus.
(5) Nustačius bendrą grūdų intervencinę kainą ir trūkstant pakankamai pardavimo vietų vidaus ir išorės rinkose, susikaupė didelės rugių intervencinės atsargos. Todėl rugius reikėtų pašalinti iš intervencinės sistemos.
(6) Ypatingomis aplinkybėmis intervencinės agentūros turėtų sugebėti imtis intervencinių priemonių, pritaikytų toms aplinkybėms. Siekiant išlaikyti būtiną intervencinių sistemų vienodumą, minėtas ypatingas aplinkybes reikėtų įvertinti ir Bendrijos lygiu nustatyti atitinkamas priemones.
(7) Atsižvelgiant į ypatingą grūdų ir bulvių krakmolo rinkos padėtį, gali pasirodyti esą būtina numatyti tokio pobūdžio gamybos grąžinamąją išmoką, kad minėtoje pramonėje naudojami produktai jai būtų prieinami mažesne kaina nei kaina, nustatyta taikant bendras kainas.
(8) Vienos bendros Bendrijos grūdų rinkos sukūrimas reikalauja įdiegti prekybos sistemą prie Bendrijos išorės sienų. Intervencinę sistemą papildanti ir importo muitus bei eksporto grąžinamąsias išmokas apimanti prekybos sistema turėtų iš esmės stabilizuoti Bendrijos rinką. Prekybos sistema turėtų būti grindžiama įsipareigojimais, prisiimtais daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo metu. Eksporto grąžinamųjų išmokų sistema turi būti taikoma perdirbtiems produktams, kurių sudėtyje yra grūdų, kad jie galėtų dalyvauti pasaulinėje rinkoje.
(9) Siekiant kontroliuoti prekybos grūdais apimtis su trečiosiomis šalimis, reikėtų numatyti importo ir eksporto licencijų sistemą, numatančią užstatą, užtikrinantį, kad sandoriai, kuriems prašoma licencijų, bus įvykdyti.
(10) Daugeliu atveju pagal Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) susitarimus žemės ūkio produktams taikomi muitai yra nustatyti bendrajame muitų tarife. Tačiau dėl kai kurių grūdų atžvilgiu nustatytų papildomų mechanizmų būtina priimti leidžiančias nukrypti nuostatas.
(11) Siekiant užkirsti kelią arba sumažinti neigiamą poveikį Bendrijos rinkoje, kurį gali sukelti tam tikrų žemės ūkio produktų importas, importuojant vieną arba keletą tokių produktų, turėtų būti sumokamas papildomas importo muitas, jeigu įvykdomos tam tikros sąlygos.
(12) Tam tikromis sąlygomis tikslinga Komisijai suteikti įgaliojimus atidaryti ir administruoti tarifines kvotas, sąlygotas tarptautinių susitarimų, sudarytų pagal Sutartį arba kitus Tarybos aktus.
(13) Nuostatos dėl eksporto į trečiąsias šalis grąžinamųjų išmokų, grindžiamų Bendrijos kainų ir pasaulinės rinkos kainų skirtumu ir neviršijančių PPO susitarime dėl žemės ūkio [5] nustatytų ribų, skyrimo turėtų apsaugoti Bendrijos dalyvavimą tarptautinėje prekyboje grūdais. Tokioms eksporto grąžinamosioms išmokoms turėtų būti taikomos kokybės ir vertės ribos.
(14) Vertės ribų laikymasis turėtų būti užtikrinamas eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymo metu, kontroliuojant mokėjimus pagal taisykles, susijusias su Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondu. Kontrolę galima palengvinti privalomai iš anksto nustatant grąžinamąsias išmokas, suteikiant galimybę diferencijuotų grąžinamųjų išmokų atveju pakeisti nurodytą paskirties vietą geografinėje teritorijoje, kuriai taikoma bendra eksporto grąžinamosios išmokos norma. Pakeitus paskirties vietą, faktinei paskirties vietai taikoma eksporto grąžinamoji išmoka turėtų būti mokama, neviršijant iš anksto tai paskirties vietai taikytino dydžio viršutinės ribos.
(15) Siekiant užtikrinti atitiktį kiekio riboms, reikia įdiegti patikimą ir veiksmingą stebėjimo sistemą. Tuo tikslu eksporto grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos, pateikus eksporto licenciją. Eksporto grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos, neviršijant nustatytų ribų, atsižvelgiant į konkrečią padėtį dėl kiekvieno susijusio produkto. Minėtos taisyklės išimtys gali būti numatytos tik dėl perdirbtų produktų, neįtrauktų į Sutarties I priedo sąrašą, kuriems netaikomi kiekio apribojimai, ir dėl pagalbai skirtų maisto produktų operacijų, kurioms netaikomi jokie apribojimai. Griežtam priežiūros taisyklių laikymuisi reikėtų numatyti leidžiančią nukrypti nuostatą tais atvejais, kai eksportuojamų produktų, už kurį skiriamos eksporto grąžinamosios išmokos, apimtys neturėtų viršyti nustatytų kiekio viršutinių ribų.
(16) Tiek, kiek tai yra būtina, siekiant užtikrinti reikiamą rinkos veikimą, reikėtų numatyti, kad įvežimo arba išvežimo perdirbti tvarka būtų reglamentuota arba uždrausta, jei to reikalauja padėtis rinkoje.
(17) Muitų sistema leidžia atsisakyti visų kitų apsaugos prie Bendrijos išorinių sienų formų. Vidaus rinka ir muitų mechanizmas gali, esant išimtinėms aplinkybėms, pasirodyti esąs nepakankamas. Tokiais atvejais, siekiant nepalikti Bendrijos rinkos neapsaugotos nuo galinčių kilti sutrikdymų, Bendrija turėtų sugebėti nedelsdama imtis visų būtinų priemonių. Visos šios priemonės turėtų neprieštarauti įsipareigojimams pagal PPO susitarimus.
(18) Atsižvelgiant į pasaulinės rinkos kainos įtaką vidaus kainai, reikėtų numatyti, kad, siekiant stabilizuoti vidaus rinką, reikėtų imtis atitinkamų priemonių.
(19) Bendromis kainomis grindžiamos vienos bendros rinkos tinkamam veikimui kiltų pavojus, skiriant nacionalinę pagalbą. Todėl Sutarties nuostatos, reglamentuojančios valstybės pagalbą, turėtų būti taikomos produktams, kuriems taikomas šis bendras rinkos organizavimas.
(20) Atsižvelgiant į tai, kad bendra grūdų rinka nuolat plėtojama, valstybės narės ir Komisija turėtų viena kitai teikti su rinkos pokyčiais susijusią informaciją.
(21) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinas priemones reikėtų priimti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo tvarką [6].
(22) Atsižvelgiant į būtinybę išspręsti praktines ir specifines problemas, Komisijai turėtų būti leidžiama patvirtinti būtinas priemones, esant ypatingoms aplinkybėms.
(23) Išlaidas, tenkančias valstybėms narėms dėl įsipareigojimų, numatytų taikant šį reglamentą, turėtų finansuoti Bendrija pagal 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo [7].
(24) Bendru grūdų rinkos organizavimu turėtų būti tuo pačiu metu tinkamai atsižvelgta į Sutarties 33 ir 131 straipsniuose nustatytus tikslus.
(25) Reglamento (EEB) Nr. 1766/92 numatytos tvarkos pakeitimas šiame reglamente numatyta tvarka galėtų sukelti sunkumų, apie kuriuos nekalbama šiame reglamente. Siekiant išspręsti šiuos sunkumus, Komisijai turėtų būti suteikiama teisė patvirtinti pereinamojo laikotarpio priemones,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
ĮŽANGINĖS NUOSTATOS
1 straipsnis
Bendras grūdų rinkos organizavimas apima vidaus rinkos ir prekybos su trečiosiomis šalimis schemą ir yra taikomas šiems produktams:
KN kodas | Prekės aprašymas |
| |
a) | 0709 90 60 | Cukriniai kukurūzai, švieži arba šaldyti |
0712 90 19 | Džiovinti cukriniai kukurūzai, sveiki, supjaustyti stambiais gabalais ar griežinėliais, susmulkinti arba sumalti į miltelius, bet toliau neapdoroti, išskyrus skirtus sėjai hibridus |
1001 90 91 | Paprastųjų kviečių ir meslino sėkla |
1001 90 99 | Kviečiai spelta, paprastieji kviečiai ir meslinas, išskyrus skirtus sėjai |
1002 00 00 | Rugiai |
1003 00 | Miežiai |
1004 00 | Avižos |
1005 10 90 | Kukurūzų sėkla, išskyrus hibridines |
1005 90 00 | Kukurūzai, išskyrus sėklą |
1007 00 90 | Grūdinis sorgas, išskyrus hibridus, skirtus sėjai |
1008 | Grikiai, soros ir kanarėlių lesalas; kiti javai |
b) | 1001 10 | Kietieji kviečiai |
c) | 1001 00 00 | Kvietiniai arba meslininiai miltai |
1002 10 00 | Ruginiai miltai |
1003 11 | Kvietinės kruopos ir rupiniai |
1007 | Salyklas, skrudintas arba neskrudintas |
d) | I priede ivardyti produktai |
2 straipsnis
1 straipsnyje išvardytiems produktams prekybos metai prasideda liepos 1 d. ir baigiasi kitų metų birželio 30 d.
3 straipsnis
Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrąją žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams [8], numatytų priemonių.
II SKYRIUS
VIDAUS RINKA
4 straipsnis
1. Grūdams, kuriems taikomos intervencinės priemonės, nustatoma 101,31 euro už toną intervencinė kaina.
Gegužės mėnesį galiojanti kukurūzų ir grūdinio sorgo intervencinė kaina galioja ir tų pačių metų liepos, rugpjūčio ir rugsėjo mėnesiais.
2. Intervencinė kaina taikoma didmeninės prekybos etape, prieš iškraunant į sandėlį pristatytas prekes. Ji galioja visuose Bendrijos intervenciniuose centruose, kurie skirti kiekvienai grūdų rūšiai.
3. Intervencinė kaina didinama kiekvieną mėnesį pagal II priede nustatytą lentelę.
4. Šiame reglamente nustatytos kainos gali būti keičiamos Sutarties 37 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, atsižvelgiant į gamybos ir rinkų pokyčius.
5 straipsnis
1. Valstybių narių paskirtos intervencinės agentūros superka joms siūlomus Bendrijoje išaugintus paprastuosius kviečius, kietuosius kviečius, miežius, kukurūzus ir sorgą, jeigu pasiūlymai atitinka nustatytus reikalavimus, ypač dėl kokybės ir kiekių.
2. Supirkti galima tik šiais intervenciniais laikotarpiais:
a) nuo rugpjūčio 1 d. iki balandžio 30 d. - Graikijai, Ispanijai, Italijai ir Portugalijai;
b) nuo gruodžio 1 d. iki birželio 30 d - Švedijai;
c) nuo lapkričio 1 d. iki gegužės 31 d. - kitoms valstybėms narėms.
Tuo atveju, jei dėl Švedijai nustatyto intervencinio laikotarpio 1 dalyje išvardyti produktai nukreipiami iš kitų valstybių narių į intervenciją Švedijoje, 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka patvirtinamos išsamios taisyklės padėčiai ištaisyti.
3. Supirkimas vyksta intervencinės kainos pagrindu, prireikus padidinus arba sumažinus kainą pagal kokybę.
6 straipsnis
25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka priimamos išsamios 4 ir 5 straipsnių taikymo taisyklės, ypač susijusios su:
a) intervencinių centrų nustatymu;
b) minimaliomis sąlygomis, ypač dėl kiekvienos grūdų rūšies kokybės ir kiekio, siekiant atitikti intervencijos reikalavimus;
c) intervencijos atveju taikomomis kainų didinimo ir mažinimo skalėmis;
d) intervencinių agentūrų vykdomo perėmimo tvarka ir sąlygomis;
e) intervencinių agentūrų vykdomo pardavimo tvarka ir sąlygomis.
7 straipsnis
1. Galima imtis specialių intervencinių priemonių, jeigu tai reikalinga dėl padėties rinkoje. Tokių intervencinių priemonių pirmiausia galima imtis, jeigu viename arba keliuose Bendrijos regionuose, palyginus su intervencine kaina, krenta rinkos kainos arba atsiranda pavojus, kad jos pradės kristi.
2. Specialių intervencinių priemonių pobūdis ir taikymas, taip pat produktų, kuriems taikomos šios priemonės, pardavimo ar kitos perleidimo sąlygos ir tvarka nustatomos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
8 straipsnis
1. Gali būti mokamos gamybos grąžinamosios išmokos už iš kukurūzų, kviečių arba bulvių gaminamą krakmolą ir už kitus išvestinius produktus, naudojamus tam tikrų produktų gamybai.
Nesant pakankamai kitų grūdų rūšių vietos produkcijos krakmolo gamybai, gali būti mokama gamybos grąžinamoji išmoka už Suomijoje ir Švedijoje iš miežių ir avižų pagamintą krakmolą, jeigu dėl to neviršijami iš šių dviejų grūdų rūšių pagaminto krakmolo lygiai:
a) 50000 tonų Suomijoje;
b) 10000 tonų Švedijoje.
Pirmoje pastraipoje nurodytų prekių sąrašas sudaromas 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
2. 1 dalyje nurodyta grąžinamoji išmoka nustatoma periodiškai.
3. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos, ir grąžinamosios išmokos dydis nustatomas 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
III SKYRIUS
PREKYBA SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS
9 straipsnis
1. Importuojant į Bendriją arba eksportuojant iš Bendrijos bet kurį iš 1 straipsnyje nurodytų produktų, turi būti pateikiama importo arba eksporto licencija. Tačiau produktams, neturintiems didelio poveikio grūdų rinkos aprūpinimo padėčiai, galima numatyti leidžiančią nukrypti nuostatą.
Valstybės narės išduoda licencijas bet kuriam pareiškėjui, neatsižvelgiant į jo įsisteigimo vietą Bendrijoje ir nepažeidžiant priemonių, kurių buvo imtasi taikant 12-17 straipsnius.
Importo ir eksporto licencijos galioja visoje Bendrijoje. Tokios licencijos išduodamos pateikus užstatą, užtikrinantį, kad produktai bus importuoti arba eksportuoti licencijos galiojimo laikotarpiu. Išskyrus fore majeure atvejus, jeigu importas arba eksportas nėra įvykdomas, arba įvykdomas tik iš dalies, užstatas visiškai arba iš dalies negrąžinamas.
2. Licencijų galiojimo laikas nustatomas, ir kitos šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
1 skirsnis
Importui taikomos nuostatos
10 straipsnis
1. Išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente numatyta kitaip, 1 straipsnyje išvardytiems produktams taikomi bendrajame muitų tarife nustatytos importo muitų normos.
2. Nepaisant 1 dalies, produktams, kurių KN kodai 10011000, 10019091, ex10019099 (aukštos kokybės paprastieji kviečiai), 1002, ex1005, išskyrus hibridinę sėklą, ir ex1007, išskyrus sėjai skirtus hibridus, nustatomas importo muitas yra lygus importuotų šių produktų intervencinei kainai, padidintai 55 % ir atėmus konkrečiai siuntai taikomą CIF importo kainą. Tačiau nurodytas muitas negali viršyti bendrajame muitų tarife nustatytos muito normos.
3. Siekiant apskaičiuoti 2 dalyje nurodytą importo muitą, minėtoje dalyje nurodytiems produktams reguliariai nustatomos tipinės CIF importo kainos.
4. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
Išsamiose taisyklėse visų pirma nurodomi:
a) aukštos kokybės paprastųjų kviečių būtiniausi reikalavimai;
b) biržos kainos, į kurias būtina atsižvelgti;
c) galimybė, prireikus konkrečiais atvejais, informuoti ūkio subjektus apie taikomą muitą prieš atvykstant konkrečiai siuntai.
11 straipsnis
1. Nepažeidžiant 10 straipsnio 2 dalies, siekiant užkirsti kelią arba sumažinti neigiamą poveikį Bendrijos rinkoje, kurį gali sukelti tam tikrų 1 straipsnyje išvardytų produktų importas, importuojant vieną arba keletą tokių produktų, taikant 10 straipsnyje nustatytą muito normą, turi būti sumokamas papildomas importo muitas, siekiant įvykdyti pagal 4 dalį Komisijos nustatytus reikalavimus, išskyrus tuos atvejus, jei importas nesutrikdytų Bendrijos rinkos arba jeigu jo poveikis būtų neproporcingas numatytam tikslui.
2. Importuojant žemesne kaina nei kaina, kurią Bendrija nurodė Pasaulio prekybos organizacijai ("orientacinė kaina"), galima taikyti papildomą importo muitą.
Jeigu importo apimtis bet kuriais metais, kuriais kyla arba gali kilti 1 dalyje nurodytas neigiamas poveikis, viršija lygį, grindžiamą prieigos prie rinkos galimybėmis, nustatytomis kaip vidaus suvartojimo per pastaruosius trejus metus procentas ("orientacinė apimtis"), taip pat galima nustatyti papildomą importo muitą.
3. Importo kainos, į kurias būtina atsižvelgti pagal 2 dalies pirmą pastraipą nustatant papildomą importo muitą, nustatomos remiantis konkrečios prekių siuntos CIF importo kainomis.
Tuo tikslu CIF importo kainos tikrinamos remiantis tipinėmis konkretaus produkto kainomis pasaulinėje rinkoje arba Bendrijos importo rinkoje.
4. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Šiose išsamiose taisyklėse visų pirma nurodomi produktai, kuriems galima taikyti papildomus importo muitus.
12 straipsnis
1. 1 straipsnyje išvardytų produktų importo tarifines kvotas, sąlygotas Sutarties 300 straipsnio susitarimų arba kitų Tarybos aktų, atidaro ir administruoja Komisija, laikydamasi išsamių 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka priimtų taisyklių.
2. Tarifinės kvotos administruojamos, taikant vieną arba kelis toliau išvardytus būdus:
a) būdą, pagrįstą paraiškų padavimo chronologine tvarka ("pirmas atėjai, pirmas gavai" principas);
b) būdą, pagal kurį pateiktose paraiškose nurodytiems kiekiams proporcingai skiriamos kvotos (taikant "vienalaikio nagrinėjimo" principą);
c) būdą, pagrįstą tradiciniais prekybos srautais (taikant "tradicinių/naujų importuotojų" principą).
Gali būti patvirtinti ir kiti tinkami būdai. Jie neturi diskriminuoti suinteresuotų ūkio subjektų.
3. Priimant administravimo būdą, atitinkamais atvejais turi būti tinkamai atsižvelgta į Bendrijos rinkos pasiūlos reikalavimus ir būtinybę išsaugoti rinkos pusiausvyrą.
4. 1 dalyje nurodytos išsamios taisyklės numato metines tarifines kvotas, prireikus tinkamai suskirstytas per metus, nustato taikytiną administravimo metodą, o atitinkamais atvejais:
a) garantijas dėl produkto pobūdžio, provenencijos ir kilmės;
b) dokumento, patvirtinančio a punkte nurodytas garantijas, pripažinimą ir
c) importo licencijų išdavimo sąlygas bei licencijų galiojimo laiką.
2000000 tonų kukurūzų ir 300000 tonų sorgo importo į Ispaniją bei 500000 tonų kukurūzų importo į Portugaliją tarifinių kvotų atveju minėtos išsamios taisyklės taip pat apima nuostatas, būtinas importui pagal tarifines kvotas vykdyti ir, atitinkamais atvejais, susijusių valstybių narių intervencinių agentūrų importuotų kiekių viešajam saugojimui bei jų pardavimui tų valstybių narių rinkose.
2 skirsnis
Eksportui taikomos nuostatos
13 straipsnis
1. Tiek, kiek tai būtina tam, kad toliau išvardytus produktus būtų galima eksportuoti remiantis biržos kainomis ar kitomis pasaulinės rinkos kainomis ir laikantis susitarimuose, sudarytuose pagal Sutarties 300 straipsnį, nustatytų ribų skirtumas tarp tokių biržos kainų ar pasaulinės rinkos kainų ir Bendrijos kainų gali būti padengiamas eksporto grąžinamosiomis išmokomis:
a) 1 straipsnyje išvardyti produktai, eksportuotini vėliau jų neperdirbant;
b) 1 straipsnyje išvardyti produktai, eksportuotini III priede išvardytų prekių pavidalu.
Eksporto grąžinamosios išmokos už b punkte nurodytus produktus negali būti didesnės nei tos, kurios taikomos tokiems pat produktams tada, kai jie eksportuojami vėliau jų neperdirbant.
2. Nustatomas toks kiekių, kurie gali būti eksportuojami gaunant eksporto grąžinamąją išmoką, paskirstymo būdas, kuris:
a) geriausiai atitinka produkto pobūdį ir padėtį konkrečioje rinkoje, o atsižvelgiant į Bendrijos eksporto efektyvumą ir struktūrą - leidžia veiksmingiausiai panaudoti prieinamus išteklius, tačiau nediskriminuoja smulkiųjų ir stambiųjų ūkio subjektų;
b) mažiausiai varžo ūkio subjektus administravimo atžvilgiu, tačiau nepaneigia administravimo reikalavimų;
c) nediskriminuoja ūkio subjektų.
3. Eksporto grąžinamosios išmokos yra vienodos visoje Bendrijoje. Jos gali skirtis priklausomai nuo paskirties vietos, jei tai sąlygoja padėtis pasaulinėje rinkoje arba tam tikrų rinkų specifiniai reikalavimai. Grąžinamosios išmokos nustatomos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Grąžinamosios išmokos gali būti nustatomos:
a) reguliariais laiko tarpais;
b) skelbiant konkursą dėl produktų, kuriems tokia tvarka buvo nustatyta anksčiau.
Prireikus Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva atitinkamu laikotarpiu eksporto grąžinamąsias išmokas gali koreguoti.
14 straipsnis
1. Eksporto grąžinamosios išmokos už 1 straipsnyje išvardytus produktus, eksportuojamus vėliau jų neperdirbant, suteikiamos pateikus paraišką bei atitinkamą eksporto licenciją.
2. Už 1 straipsnyje išvardytus produktus, eksportuojamus vėliau jų neperdirbant, skiriama tokia eksporto grąžinamoji išmoka, kokia yra taikytina paraiškos licencijai gauti pateikimo dieną, o diferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju - kokia yra taikytina tą pačią dieną:
a) licencijoje nurodytai paskirties vietai
arba, atitinkamais atvejais,
b) faktinei paskirties vietai, jei ji nesutampa su nurodyta licencijoje. Tokiu atveju skiriama suma neturi viršyti sumos, nustatytos licencijoje nurodytai paskirties vietai.
Kad šia straipsnio dalimi dėl jos lankstumo nebūtų piknaudžiaujama, galima imtis atitinkamų priemonių.
3. 1993 m. gruodžio 6 d. Reglamento (EB) Nr. 3448/93, nustatančio prekybos tvarką, taikomą tam tikroms iš perdirbtų žemės ūkio produktų pagamintoms prekėms [9], 16 straipsnyje nustatyta tvarka šio straipsnio 1 ir 2 dalių taikymo sritį galima išplėsti, kad jos būtų taikomos 1 straipsnyje išvardytiems produktams, eksportuojamiems III priede išvardytų prekių pavidalu. Išsamios įgyvendinimo taisyklės priimamos minėta tvarka.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalims 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka 1 straipsnyje išvardytiems produktams, už kuriuos eksporto grąžinamosios išmokos mokamos pagal pagalbos maisto produktais operacijas, galima numatyti leidžiančias nukrypti nuostatas.
15 straipsnis
1. Išskyrus tuos atvejus, kai 25 straipsnio 2 dalyje numatyta kitaip, grąžinamoji išmoka už 1 straipsnio a ir b punktuose išvardytus produktus pagal 14 straipsnio 2 dalį koreguojama pagal intervencinei kainai taikomus mėnesinius padidinimus ir, atitinkamais atvejais, minėtos kainos pakeitimus.
2. 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka eksporto grąžinamosioms išmokoms galima nustatyti tikslinamąsias sumas. Tačiau, jei būtina, Komisija gali keisti minėtas tikslinamąsias sumas.
3. 1 straipsnio c ir d punktuose išvardytiems produktams ir 1 straipsnyje išvardytiems produktams, eksportuotiems III priede išvardytų prekių pavidalu, galima visai arba iš dalies taikyti šio straipsnio 1 ir 2 dalis. Tokiu atveju šio straipsnio 1 dalyje nurodytas koregavimas taisomas, mėnesiniam padidinimui taikant koeficientą, išreiškiantį pagrindinio produkto kiekio ir jo kiekio, esančio eksportuoto produkto sudėtyje arba naudojamo eksportuotose prekėse, santykiu.
4. Per pirmus tris prekybos metų mėnesius, grąžinamoji išmoka, taikoma už ankstesnių prekybos metų pabaigoje saugomo salyklo arba iš tuo metu turimų miežių pagaminto salyklo eksportą yra tokia, kokia būtų taikoma konkretaus eksporto sertifikato atžvilgiu eksportui per paskutinį ankstesnių prekybos metų mėnesį.
16 straipsnis
Tiek, kiek reikia atsižvelgti į gamybos, būdingos tam tikriems iš grūdų pagamintiems spiritiniams gėrimams, ypatumus, 13 straipsnio 1 dalyje nurodytų grąžinamųjų išmokų skyrimo kriterijai ir patikros procedūra gali būti priderinta prie šios konkrečios padėties.
17 straipsnis
Gamybos apimčių ribų, nulemtų Sutarties 300 straipsnio susitarimų, laikymasis užtikrinamas eksporto licencijomis, išduotomis referenciniams laikotarpiams, kurie taikomi konkretiems produktams. Kalbant apie įsipareigojimų pagal PPO susitarimą dėk žemės ūkio laikymąsi, referencinio laikotarpio pabaiga neturi įtakos eksporto licencijų galiojimui.
18 straipsnis
Išsamios šio skirsnio taikymo taisyklės, įskaitant nuostatas dėl dar nepaskirtų ir nepanaudotų eksportuotinų kiekių perskirstymo, ir visų pirma nuostatos dėl 16 straipsnyje nurodyto suderinimo, priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
III priedas iš dalies keičiamas ta pačia tvarka.
3 skirsnis
Bendrosios nuostatos
19 straipsnis
1. Tiek, kiek tai yra būtina, siekiant užtikrinti reikiamą bendro grūdų rinkos organizavimo veikimą, Taryba Komisijos pasiūlymu Sutarties 37 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsavimo tvarka gali visai arba iš dalies uždrausti įvežimo arba išvežimo perdirbti tvarką šiais atvejais:
a) 1 straipsnyje išvardytiems produktams, kurie skirti to straipsnio c ir d punktuose išvardytų produktų gamybai; ir
b) ir, ypatingais atvejais, 1 straipsnyje išvardytiems produktams, kurie skirti III priede išvardytų prekių gamybai.
2. Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, tuo atveju, jei joje nurodyta padėtis susidaro ypatingos skubos tvarka, ir Bendrijos rinka sutrikdoma arba ją gali sutrikdyti įvežimo arba išvežimo perdirbti tvarka, Komisija valstybės narės prašymu arba savo pačios iniciatyva sprendžia dėl būtinų priemonių 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Tarybai ir valstybėms narėms pranešama apie šias priemones, kurios galioja ne ilgiau kaip šešis mėnesius ir kurios taikomos nedelsiant. Gavusi valstybės narės prašymą, Komisija priima sprendimą per savaitę nuo prašymo gavimo dienos.
3. Priemones, dėl kurių nusprendė Komisija, kiekviena valstybė narė gali perduoti Tarybai per savaitę nuo pranešimo apie jas gavimo dienos. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali patvirtinti, iš dalies pakeisti arba panaikinti Komisijos sprendimą.
Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas, nepriima jokio sprendimo, Komisijos sprendimas laikomas panaikintu.
20 straipsnis
1. Produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, tarifinei klasifikacijai taikomos bendrosios Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklės ir išsamios jos taikymo taisyklės. Su šio reglamento taikymu susijusi tarifų nomenklatūra įtraukiama į bendrąjį muitų tarifą.
2. Išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente arba pagal jį priimtomis nuostatomis numatyta kitaip, prekyboje su trečiosiomis šalimis draudžiama:
a) apmokestinti bet kokiu muitui lygiaverčio poveikio privalomuoju mokėjimu;
b) taikyti kiekybinius apribojimus arba lygiaverčio poveikio priemones.
21 straipsnis
1. Jeigu vieno arba kelių 1 straipsnyje išvardytų produktų biržos arba pasaulinės rinkos kainos pasiekia tokį lygį, kuris sutrikdo arba gali sutrikdyti pasiūlą Bendrijos rinkoje, ir kai yra tikėtina, kad tokia padėtis gali tęstis ir blogėti, gali būti imamasi atitinkamų priemonių, kaip apsaugos priemonių ypač skubiais atvejais.
2. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
22 straipsnis
1. Jeigu dėl importo arba eksporto sutrinka vieno arba kelių 1 straipsnyje nurodytų produktų Bendrijos rinka arba jai gresia rimti sutrikimai, kurie gali trukdyti įgyvendinti Sutarties 33 straipsnyje iškeltus tikslus, prekyboje su šalimis, kurios nėra PPO narės, gali būti taikomos atitinkamos priemonės, kol bus pašalinti minėti sutrikimai arba jų grėsmė.
2. Jeigu susidaro šio straipsnio 1 dalyje nurodyta padėtis, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva nusprendžia dėl būtinų priemonių. Valstybės narės yra informuojamos apie tokias priemones, ir šios priemonės yra taikomos nedelsiant. Gavusi valstybės narės prašymą, Komisija priima sprendimą per tris darbo dienas nuo prašymo gavimo dienos.
3. Priemones, dėl kurių nusprendė Komisija, kiekviena valstybė narė gali perduoti Tarybai per tris darbo dienas nuo pranešimo apie jas gavimo dienos. Taryba susirenka iš karto. Per mėnesį nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali iš dalies pakeisti arba panaikinti konkrečią priemonę.
4. Pagal šį straipsnį priimtos nuostatos taikomos, atsižvelgiant į įsipareigojimus, nulemtus pagal Sutarties 300 straipsnio 2 dalį sudarytų susitarimų.
IV SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
23 straipsnis
Išskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente numatyta kitaip, šio reglamento 1 straipsnyje išvardytų produktų gamybai ir prekybai taikomi Sutarties 87, 88 ir 89 straipsniai.
24 straipsnis
Valstybės narės ir Komisija pateikia viena kitai informaciją, kuri būtina šiam reglamentui taikyti ir tarptautiniams įsipareigojimams grūdų sektoriuje įvykdyti.
Išsamios taisyklės, pagal kurias nustatoma, kokia informacija yra būtina, taip pat jos pateikimo ir platinimo taisyklės priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
25 straipsnis
1. Komisijai padeda Grūdų vadybos komitetas (toliau - Komitetas).
2. Tais atvejais, kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai.
Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas - vienas mėnuo.
3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.
26 straipsnis
Komitetas gali svarstyti bet kokį klausimą, kurį jam savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu perduoda pirmininkas.
27 straipsnis
Priemonės, kurios yra būtinos ir pateisinamos skubiais atvejais, siekiant išspręsti praktines ir specifines problemas, priimamos 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
Tokios priemonės gali nukrypti nuo tam tikrų šio reglamento dalių, bet tik tiek ir tik tokį laikotarpį, kiek tai griežtai būtina.
28 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1258/1999 ir jį įgyvendinant priimtos nuostatos taikomos išlaidoms, kurių valstybės narės turi, vykdydamos savo įsipareigojimus pagal šį reglamentą.
29 straipsnis
Šis reglamentas taikomas taip, kad tuo pačiu metu būtų tinkamai atsižvelgta į Sutarties 33 ir 131 straipsniuose nurodytus tikslus.
V SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
30 straipsnis
1. Reglamentas (EEB) Nr. 1766/92 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir aiškinamos pagal IV priede pateiktą koreliacijos lentelę.
2. 25 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka galima priimti pereinamojo laikotarpio priemones.
31 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2004/2005 prekybos metų.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. rugsėjo 29 d.