Komisijos sprendimas
1999 m. kovo 17 d.
pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 3286/94 nuostatas dėl Brazilijos neautomatinės importo licencijavimo sistemos ir jos veiklos
(pranešta dokumentu Nr. C (1999) 607)
(1999/234/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3286/94, nustatantį Bendrijos procedūras bendros prekybos politikos srityje, siekiant užtikrinti Bendrijos teisių pagal tarptautinės prekybos taisykles, visų pirma tas, kurios nustatytos Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO), įgyvendinimą [1], su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 356/95 [2], ypač į jo 13 ir 14 straipsnius,
pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
(1) 1998 m. sausio 12 d. Komisija gavo skundą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 3286/94 (toliau - Reglamentas) 4 straipsnį. Skundą pateikė Febeltex (Fédération belge du textile - Belgijos tekstilės federacija).
(2) Skundo pateikėjas įtaria, kad Brazilijos neautomatinis importo licencijavimas ir ypač jo vykdymas taikant privalomas mokėjimo sąlygas ir privalomas minimalias kainas, yra nesuderinamas su kai kuriomis Pasaulio prekybos organizacijos steigimo susitarimo (toliau - PPO susitarimas) nuostatomis ir jo priedais. Tuo pagrindu skundo pateikėjas prašo Komisijos imtis būtinų veiksmų Brazilijai įtikinti, kad ji panaikintų tas priemones.
(3) Skunde buvo pakankamai prima facie įrodymų, kurie pateisino Bendrijos tyrimo procedūros inicijavimą pagal Reglamento 8 straipsnį. Todėl tokia procedūra buvo inicijuota 1998 m. vasario 27 d. [3]
(4) Inicijavusi tyrimo procedūrą, Komisija atliko gilų teisinį ir faktinį Brazilijos licencijavimo sistemos, taikomos tekstilės produktams, tyrimą. Remdamasi šio tyrimo rezultatais, Komisija priėjo toliau išdėstytų išvadų.
B. NUSTATYTI FAKTAI DĖL PREKYBOS KLIŪTIES BUVIMO
(5) Tyrimas nustatė, kad Brazilijos sistema yra licencijavimo sistema, kaip ji yra apibrėžta PPO susitarimo dėl importo licencijavimo procedūrų (ILP) 3 straipsnio 1 dalyje, ir todėl ji turėtų atitikti šio susitarimo ir 1994 m. GATT nustatytas taisykles.
(6) Atitinkamus Brazilijos teisės aktus dėl neautomatinės importo licencijavimo sistemos sudaro:
- 1992 m. rugsėjo 25 d. Decreto 660 (kuris nustatė Sistema Integrado de Comércio Exterior, Siscomex),
- 1996 m. gruodžio 12 d. Portaria Interministerial 291 (Iždo ministerija ir Pramonės ir prekybos ministerija) (dėl importo operacijų apdorojimo Siscomex sistema),
- 1996 m. gruodžio 12 d. Portaria Secex 21, (dėl importo operacijų įgyvendinimo Siscomex sistema, įskaitant kainų kontrolę) ir
- Comunicados Decex, išvardijantis prekes, kurioms taikomas neautomatinis importo licencijavimas, ir kuris buvo sutvirtintas 1997 m. gruodžio 17 d. Comunicado Decex 37.
Tačiau Brazilijos sistema yra labai lanksti: produktų, kuriems reikalinga neautomatinė importo licencija, sąrašą galima papildyti naujais produktais Pramonės, prekybos ir turizmo ministerijos sprendimu.
(7) Brazilijos licencijavimo sistema yra tvarkoma kompiuterizuotu instrumentu, vadinamu Siscomex. Importo licencijų išdavimas Bendrijos kilmės tekstilės produktų importui yra tiesiogiai siejamas su privalomomis minimaliomis kainomis ir privalomomis mokėjimo sąlygomis. Jei importo deklaracijoje šie duomenys neatitiktų duomenų, kurias yra nustačiusios Brazilijos valdžios institucijos ir įrašiusios į Siscomex, importuotojas prašomas susisiekti su Pramonės, prekybos ir turizmo ministerijos Užsienio prekybos departamento (Decex) vietine agentūra.
(8) Brazilijos teisės aktuose, nustačiusiuose šią sistemą, nėra nurodytos jokios priemonės, kurios įgyvendinamos taikant licencijavimo procedūrą. Komisijos tarnybos nustatė, jog yra vidaus administracinės taisyklės arba gairės dėl privalomų mokėjimo sąlygų ir minimalių importo kainų, kurios yra taikomos administruojant Brazilijos importo licencijavimo sistemą. Tokios taisyklės nėra paskelbtos. Dėl to Vyriausybės ir prekiautojai negali su jomis susipažinti. Be to, nėra galimybės skųstis dėl tokių neoficialių taisyklių.
(9) Tais atvejais, kai importo licencijos prašymų, kurie neatitinka mokėjimo sąlygų ir minimalių kainų, Siscomex nepriima, dėl importuotojo prašymo nėra priimamas joks formalus sprendimas. Jis lieka nesprendžiamas neribotą laiką.
(10) Neatrodo, kad Brazilijos sistema padėtų įgyvendinti kokią nors su GATT suderinamą priemonę, ir jos vienintelė funkcija - importo procedūros, kaip prekybos politikos instrumento, siekiančio apriboti tekstilės produktų importo srautus į Braziliją, taikymas ir administravimas. Tyrimas taip pat parodė, kad ši sistema leidžia Brazilijos valdžios institucijoms savo nuožiūra savavališkai, remiantis neoficialiais ir neskelbtais motyvais, spręsti dėl importo licencijų nesuteikimo. Taikydama privalomas mokėjimo sąlygas ir minimalias kainas licencijų išdavimui, Brazilija labai apribojo tam tikrų Bendrijos kilmės tekstilės produktų importą ir atbaidė daug galimų Bendrijos gamintojų klientų.
(11) Brazilija dar nėra paskelbusi tam tikros svarbios teisės aktų dalies (1997 m. gruodžio 17 d. Comunicado Decex 37); likusi dalis yra paskelbta, vėluojant daugiau kaip metus ir tik po to, kai pagal Reglamentą Komisija inicijavo dabartinį tyrimą, ir tame paskelbime yra praleista tam tikra esminė informacija (pavyzdžiui: produktų, kuriems taikomos licencijavimo procedūros, sąrašas).
(12) Tokiomis aplinkybėmis Komisija mano, kad skundo pateikėjo įtarimai yra visiškai pagrįsti ir kad Brazilijos praktika sudaro kliūtį prekybai Reglamento 2 straipsnio 1 dalies prasme, nes ji prieštarauja šioms nuostatoms:
- GATT X.1 ir XI.1 straipsniams,
- PPO susitarimo dėl importo licencijavimo procedūrų 1 straipsnio 3 daliai, 3 straipsnio 2 daliai, 3 straipsnio 5 dalies f punktui ir 5 straipsniui.
(13) Vis dėlto Komisija mano, kad nuorodos į minėtus teisės aktus neužkerta kelio remtis kuriomis nors kitomis PPO susitarimo ir prie jo pridėtų susitarimų nuostatomis, kurios būtų naudingos PPO procedūrose.
C. NUSTATYTI FAKTAI DĖL NEGIAMOS ĮTAKOS PREKYBAI
(14) Komisijos tyrimas išryškino Bendrijos gamintojų eksportuojamų labai konkurencingų produktų didžiules galimybes Brazilijos rinkoje. Šiuo požiūriu pagrindiniai faktai dėl neigiamos įtakos prekybai, kurią daro skundžiamoji praktika, rodo, kad Brazilijos neautomatinė importo licencijavimo sistema labai apriboja galimybes keliems Bendrijos tekstilės produktams patekti į Brazilijos rinką.
(15) Tyrimas apėmė produktus, nurodytus Kombinuotosios nomenklatūros 50-63 skyriuose, ir atskleidė, kad Brazilijos sistemos poveikis įvairiuose produktų sektoriuose yra skirtingas. Apskritai, nepaisant didelių Brazilijos rinkos galimybių, Bendrijos tekstilės eksporte į Braziliją nuo 1996 m. iki 1997 m. nebuvo užregistruota jokio ryškaus padidėjimo, ypač jei lyginsime su pranešamu padidėjimu kitose panašiose Pietų Amerikos rinkose.
(16) Visų pirma dėl neautomatinės importo licencijų sistemos įvedimo ir jos įgyvendinimo, taikant privalomas mokėjimo sąlygas ir nustatytą minimalią kainą, 1997 m. (ir tam tikrais atvejais 1996 m.) sumažėjo tam tikrų Europos Sąjungos tekstilės produktų eksportas į Braziliją, tokių kaip čiužinių apvalkalai (KN kodai: 55162310; 52104900), juostos (KN kodas: 58063210), lovatiesės (ir susiję produktai) (KN kodai: 63023290), megztos sintetinės medžiagos užuolaidoms (KN kodas: 60024311), techninės medžiagos kasdieniam dėvėjimui (pvz., liocelis, elastanas) (KN kodas: 55161300).
(17) Dėl skundžiamos Brazilijos praktikos tam tikrų tekstilės produktų Bendrijos eksportuotojai prarado konkurencingumą Brazilijos rinkoje. Toks konkurencingumo praradimas yra ypač drastiškas tuose sektoriuose, kuriuose taikomos minimalios importo kainos, tokiuose kaip čiužinių apvalkalai, užuolaidų medžiagos ar juostos.
(18) Dėl skundžiamų priemonių įvedimo buvo daug prarasta svarbių Brazilijos klientų ir gautų bei patvirtintų svarbių užsakymų.
(19) Dėl reikalaujamų minimalių kainų taip pat sumažėjo produktų, kurie gali būti eksportuojami į Braziliją, asortimentas. Kitais žodžiais tariant, produktai, kurių eksporto kaina yra daug mažesnė už privalomą minimalią kainą, nebegali būti eksportuojami, nes aukštesne kaina jie nebebūtų konkurencingi. Pakankamai reikšminga tai, kad tokios pasekmės susidaro nedidelės kainos produktams, kuriems yra didesnė vietos konkurencija. Todėl Brazilijos importuotojas perka Brazilijos produktą, kuris, jei nebūtų taikomos privalomos minimalios kainos, būtų daug brangesnis už lygiavertį Bendrijos tekstilės produktą.
(20) Dar vienas neigiamas poveikis prekybai, kurį patiria Bendrijos tekstilės produktų gamintojai/eksportuotojai yra tai, kad tenka keisti technines specifikacijas arba produkto sudėtį. Toks pakeitimas atsiranda dėl reikalavimo laikytis privalomų minimalių kainų. Produkto techninių specifikacijų pakeitimas tam tikrais atvejais yra vienintelis būdas pagaminti produktą, kurio kaina atitiktų privalomą minimalią kainą ir kuris išliktų ekonomiškai gyvybingas. Šiuo atveju Komisijos tarnyboms buvo pateikta pavyzdžių, kai, pavyzdžiui, čiužinių apvalkalų atveju medvilnės, dirbtinio šilko (viskozės), poliesterio, ir t. t. procentas produkto sudėtyje turėjo būti pakeistas, pavyzdžiui, naudojant naują žaliavą (tokią kaip dirbtinis šilkas (viskozė)) arba naudojant naują žaliavą, dėl kurios kinta vieno kvadratinio metro svoris (tokią kaip polipropilenas).
(21) Dėl Brazilijos neautomatinės importo licencijavimo sistemos kaip prekybos politikos įrankio naudojimo prekybos srautams kontroliuoti kai kuriuose tekstilės sektoriuose visiškai pasikeitė rinkos sąlygos, dėl kurių tam tikrais atvejais Bendrijos tekstilės eksportuotojams beveik visiškai užsidarė Brazilijos rinka. Pavyzdžiui, Brazilijos valdžios institucijų nustatyta žakardinių čiužinių apvalkalų, klasifikuojamų KN kodu 55162310, minimali importo kaina yra 20 JAV dolerių/kg, o tai yra daugiau nei dvigubai įprastos šio produkto pardavimo kainos (t. y. nuo 8 iki 11 JAV dolerių/kg). Dėl tokio kainos padidinimo šio buitinio tekstilės produkto Bendrijos eksportuotojai prarado svarbią dalį savo konkurencingumo Brazilijos rinkoje.
(22) Todėl Komisija padarė išvadą, kad pirmiau minėtas poveikis yra neigiamas poveikis prekybai Reglamento 2 straipsnio 4 dalyje nurodyta prasme.
D. BENDRIJOS INTERESAS
(23) Per pastaruosius pora metų Europos eksportuotojai ir gamintojai iškėlė tris bylas dėl Brazilijos praktikos, darančios apribojamąjį poveikį įvairių produktų (plieno lakštų, tekstilės ir sorbitolio) Bendrijos eksportui. Atrodo, kad šios priemonės neskaidriu būdu yra nukreiptos į konkrečius jautrius sektorius, taikant labai lankstų sprendimų priėmimo procesą. Dėl to yra labai svarbu, kad Bendrija šią problemą spręstų išsamiai visos Brazilijos sistemos mastu.
(24) Be to, Bendrijai labai svarbu užtikrinti, kad PPO partneriai visiškai laikytųsi savo įsipareigojimų, nes ji pati yra prisiėmusi tuos pačius įsipareigojimus. Tam, kad daugiašalė prekybos sistema gerai funkcionuotų, labai svarbu nuosekliai spręsti visus įtarimus dėl praktikos, kuri nesiderina su PPO.
(25) Atsižvelgdama į tekstilės pramonės svarbą visai Bendrijai ir būtinybę užtikrinti, kad Bendrijos tekstilės produktai turėtų sąžiningą galimybę patekti į trečiųjų šalių rinkas, Febeltex atveju Bendrija turėtų nedelsdama iškelti prieštaravimą Brazilijos neautomatinei licencijavimo sistemai pagal atitinkamas Susitarimo dėl importo licencijavimo procedūrų nuostatas, 1994 m. GATT ir PPO Ginčų sprendimo susitarimą.
E. IŠVADOS IR PRIEMONĖS, KURIŲ REIKIA IMTIS
(26) Siekiant smulkiau aptarti šį klausimą ir rasti draugišką sprendimą su atitinkamomis Brazilijos valdžios institucijomis buvo organizuoti susitikimai ir apsikeista raštais, bet Brazilijos valdžios institucijos nepateikė jokio pasiūlymo dėl tokio sprendimo.
(27) Tokiomis aplinkybėmis atrodo, kad Bendrijos interesai reikalauja inicijuoti PPO ginčų sprendimo procesą,
NUSPRENDĖ:
1 straipsnis
1. Brazilijos neautomatinė licencijavimo sistema, privalomos minimalios kainos ir privalomos mokėjimo sąlygos prieštarauja tos šalies įsipareigojimams pagal Marakešo susitarimą, įsteigiantį Pasaulio prekybos organizaciją, ir sudaro "kliūtį prekybai" Reglamento (EB) Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalies prasme.
2. Bendrija iškels bylą prieš Braziliją pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo taisyklių ir procedūrų ir kitas atitinkamas PPO nuostatas, siekdama, kad kliūtis prekybai būtų pašalinta.
2 straipsnis
Šis sprendimas taikomas po jo paskelbimo dienos Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje, 1999 m. kovo 17 d.