Tarybos direktyva
1983 m. vasario 7 d.
iš dalies keičianti Direktyvą 64/433/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa
(83/90/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi, kol Bendrijos vidaus prekybai trukdo valstybių narių skirtingi sveikatos reikalavimai, susiję su mėsa, darnus bendrosios rinkos funkcionavimas ir ypač atitinkamas bendrasis rinkų organizavimas neturės pageidaujamo poveikio;
kadangi tam, kad šie skirtumai būtų pašalinti, valstybių narių sveikatos nuostatos turi būti suderintos;
kadangi 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 64/433/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 81/476/EEB [5], nustatė tokio suderinimo pagrindą; kadangi minėtoji direktyva buvo daug kartų iš dalies keičiama ir, atsižvelgiant į naujas aplinkybes, reikia naujų adaptacijų; kadangi dėl to minėtoji direktyva turi būti atitinkamai iš dalies keičiama;
kadangi svarbiausias šio derinimo tikslas turi būti suvienodinti sveikatos reikalavimus, taikomus skerdyklose ir mėsos išpjaustymo įmonėse esančiai bei saugojamai ir gabenamai mėsai; kadangi valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų būti atsakingos už skerdyklų, mėsos išpjaustymo įmonių ir šaldymo saugyklų, kurie atitinka šioje direktyvoje nustatytus sveikatos reikalavimus, tinkamumo patvirtinimą Bendrijos vidaus prekybai ir garantavimą, kad tokio patvirtinimo sąlygų bus laikomasi;
kadangi taip pat turėtų būti priimtos Bendrijos kontrolės priemonės, kurios užtikrintų, kad šioje direktyvoje nustatyti reikalavimai būtų vienodai taikomi visose valstybėse narėse; kadangi tokių kontrolės priemonių įgyvendinimo tvarka turėtų būti nustatyta laikantis Bendrijos nustatytos tvarkos bendradarbiaujant su Veterinarijos nuolatiniu komitetu, įsteigtu Sprendimu 68/361/EEB [6];
kadangi turėtų būti numatyta, kad mechaniniu būdu gauta mėsa būtų naudojama Bendrijos vidaus prekybai skirtiems mėsos produktams gaminti;
kadangi turėtų būti priimtas principas, pagal kurį būtų atliekami mėginių ėmimo tyrimai siekiant nustatyti, ar šviežioje mėsoje yra medžiagų likučių, galinčių pakenkti mėsos kokybei;
kadangi paskirties šalims turėtų būti leidžiama atlikti patikrinimus, netaikant diskriminacijos principo, laikantis bendrųjų Sutarties nuostatų, kad būtų nustatyta, ar siuntos atitinka šios direktyvos reikalavimus;
kadangi kartu turėtų būti pašalinti tam tikri tekstų terminologiniai trūkumai, ypač kalbant apie susirašinėjimą skirtingomis kalbomis, kadangi jie gali apsunkinti atitinkamų nuostatų taikymą,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyva 64/433/EEB iš dalies keičiama taip:
1. 1-9a straipsniai keičiami taip:
"1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa šių rūšių naminių gyvūnų: galvijų (įskaitant buivolus), kiaulių, avių ir ožkų bei naminių neporakanopių.
2. Ši direktyva neturi įtakos nacionalinėms taisyklėms dėl keliaujančių asmenų asmeniniame bagaže vežamos mėsos, skirtos asmeniniam vartojimui, smulkių mėsos siuntų privatiems asmenims ir mėsos, skirtos transporto priemonių, kurios komerciniais tikslais kursuoja tarp valstybių narių, įgulai ir keleiviams.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje:
a) "mėsa" yra visos naminių galvijų (įskaitant buivolus), kiaulių, avių, ožkų ir neporakanopių dalys, tinkamos žmonių maistui;
b) "šviežia mėsa" yra mėsa, taip pat vakuuminėje pakuotėje arba reguliuojamoje aplinkoje įpakuota mėsa, kuri nebuvo apdorojama jokiu kitu būdu, išskyrus apdorojimą šalčiu;
c) "mechaniniu būdu gauta mėsa" yra mėsa, mechaninėmis priemonėmis atskirta nuo kaulų, prie kurių buvo prisijungusi, išskyrus kaukolės kaulus, galūnių kaulus žemiau riešo ir čiurnos sąnarių ir (kiaulių) stuburgalio slankstelius, bei skirta įmonėms, patvirtintoms pagal Direktyvos 77/99/EEB 6 straipsnį;
d) "skerdena" yra visas paskersto gyvūno kūnas nuleidus kraują, išėmus vidurius, atskyrus galūnes, nupjautas ties riešu ir čiurna, pašalinus galvą, uodegą ir tešmenį, taip pat nulupus (galvijų, avių, ožkų ir neporakanopių) odą;
e) "subproduktai" yra šviežia mėsa, išskyrus d punkte apibrėžtą skerdeną, net jei ji lieka natūraliai prisijungusi prie skerdenos;
f) "vidaus organai" yra krūtinės, pilvo ir dubens ertmių organai, įskaitant trachėją ir stemplę;
g) "oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas" yra valstybės narės centrinės kompetentingos institucijos paskirtas veterinarijos gydytojas;
h) "eksportuojanti šalis" yra valstybė narė, iš kurios šviežia mėsa siunčiama į kitą valstybę narę;
i) "paskirties šalis" yra valstybė narė, į kurią šviežia mėsa siunčiama iš kitos valstybės narės;
j) "transporto priemonė" yra motorinių transporto priemonių, geležinkelio transporto priemonių ir lėktuvų dalys, skirtos kroviniams vežti, taip pat laivų triumai arba konteineriai, gabenami sausuma, jūra arba oru;
k) "įmonė" yra patvirtinta skerdykla, patvirtinta mėsos išpjaustymo įmonė arba patvirtinta saugykla;
l) "įvyniojimas" yra šviežios mėsos apvyniojimas apsaugine pirmine vyniojamąja medžiaga arba jos įdėjimas į pirminę talpyklą, kuri tiesiogiai liečiasi su joje esančia šviežia mėsa, arba "įvyniojimo medžiaga", kai turima galvoje pati pirminė įvyniojimo medžiaga arba pirminė talpykla;
m) "įpakavimas" yra įvyniotos šviežios mėsos įdėjimas į antrinę talpyklą, arba "pakuotė", kai turima galvoje pati talpykla.
3 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad iš jos teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją bus siunčiama tik šviežia mėsa, kuri atitinka šiuos reikalavimus:
A. Skerdenos, skerdenų pusės arba skerdenų pusės, padalytos į ne daugiau kaip tris didelio masto gabalus, taip pat:
a) buvo gauti skerdykloje, patvirtintoje ir prižiūrimoje pagal 8 straipsnio reikalavimus;
b) yra paskersto gyvūno, kurį ante mortem patikrino oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas pagal I priedo V skyriaus reikalavimus ir po atlikto patikrinimo pripažino jį tinkamu skersti Bendrijos vidaus prekybos šviežia mėsa tikslais;
c) buvo apdoroti patenkinamomis higienos sąlygomis, laikantis I priedo VI skyriaus reikalavimų;
d) buvo patikrinti post mortem oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pagal I priedo VII skyriaus nuostatas, ir juose nebuvo pastebėta jokių pakitimų, išskyrus prieš pat skerdimą atsiradusius trauminius pažeidimus arba lokalizuotus ydingus darinius ar pakitimus, jeigu yra nustatoma (jei reikia, ir laboratoriniais tyrimais), kad dėl šių pažeidimų, ydingų darinių ar pakitimų skerdena arba subproduktai nėra netinkami maistui arba pavojingi žmonių sveikatai;
e) pažymėti sveikumo ženklu, atitinkančiu I priedo X skyriaus reikalavimus;
f) kaip reikalauja I priedo XII skyriaus nuostatos, į paskirties šalį vežami kartu su sveikatos sertifikatu;
g) laikantis I priedo XIII skyriaus reikalavimų, atlikus post mortem patikrinimą, saugojami patenkinamomis higienos sąlygomis įmonėse, patvirtintose pagal 8 straipsnio reikalavimus ir prižiūrimose pagal I priedo IX skyriaus reikalavimus;
h) laikantis I priedo XIV skyriaus reikalavimų, gabenami į paskirties šalį patenkinamomis higienos sąlygomis;
B. Išpjovos arba gabalai, mažesni už nurodytus A skirsnyje, taip pat nuo kaulų atskirta mėsa, turi:
a) būti atskirta nuo kaulų arba supjaustyta mėsos išpjaustymo įmonėje, patvirtintoje ir prižiūrimoje pagal 8 straipsnio reikalavimus;
b) būti atskirta nuo kaulų arba supjaustyta ir gauta pagal I priedo VIII skyriaus reikalavimus iš:
- valstybių narių teritorijoje paskerstų gyvūnų šviežios mėsos, atitinkančios A skirsnio reikalavimus, išskyrus f ir h punktuose nurodytus reikalavimus, bei gabenamos laikantis I priedo XIV skyriaus reikalavimų, arba
- šviežios mėsos, įvežtos iš kitos valstybės narės ir atitinkančios A skirsnio reikalavimus, arba
- šviežios mėsos, importuotos iš trečiųjų šalių pagal Bendrijos nuostatas, taikomas šviežios mėsos importui iš trečiųjų šalių;
c) būti laikyta sąlygomis, atitinkančiomis I priedo XIII skyriaus reikalavimus, įmonėse, patvirtintose pagal 8 straipsnio reikalavimus ir prižiūrimose pagal I priedo IX skyriaus reikalavimus;
d) būti prižiūrėta oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pagal I priedo IX skyriaus reikalavimus;
e) atitikti pakuotės reikalavimus, nustatytus I priedo XI skyriuje;
f) atitikti A skirsnio c, e, f ir h punktų reikalavimus.
C. Subproduktai turi būti iš eksportuojančios šalies patvirtintos skerdyklos arba patvirtintos mėsos išpjaustymo įmonės ir turi atitikti A arba B skirsnių reikalavimus.
D. Šviežia mėsa, laikyta valstybės narės patvirtintoje šaldymo saugykloje pagal šios direktyvos arba Direktyvos 72/462/EEB reikalavimus, kuri po to nebuvo kaip nors apdorojama, išskyrus su saugojimu susijusias operacijas, turi:
a) atitikti A skirsnio c, e, g ir h punktų reikalavimus;
b) būti į paskirties šalį gabenama kartu su sertifikatu, kurio pavyzdys pateiktas II priede.
Šį sertifikatą išrašo oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas remdamasis sveikatos sertifikatais, kurie buvo pridėti prie šviežios mėsos siuntų jas atiduodant saugoti; jeigu mėsa importuojama, sertifikate turi būti nurodoma šviežios mėsos kilmė.
2. Tačiau, nepažeidžiant Bendrijos keliamų gyvūnų sveikatos reikalavimų, šio straipsnio 1 dalis netaikoma:
a) gavus paskirties šalies leidimą įvežti šviežią mėsą, kuri nėra skirta maistui;
b) šviežiai mėsai, skirtai parodoms, specialiesiems tyrinėjimas arba tyrimams, jeigu valstybės kontrolė leidžia užtikrinti, kad mėsa nebus naudojama maistui, ir pasibaigus parodai arba specialiesiems tyrinėjimams ar tyrimams ši mėsa, išskyrus sunaudotą per tyrimus, bus sunaikinta;
c) gavus paskirties šalies leidimą įvežti šviežią mėsą, kuri skirta tik šios šalies teritorijoje veikiančioms tarptautinėms organizacijoms ir dislokuotoms karinėms pajėgoms, tarnaujančioms kitai šaliai; pirmojoje pastraipoje minėtais atvejais paskirties šalis užtikrina, kad aptariamoji mėsa gali būti naudojama tik tuo tikslu, kuriuo ji buvo įvežta į jos teritoriją.
3. Atliekant šio straipsnio 1 dalies A skirsnio d punkte nurodytą post mortem patikrinimą, 1 dalies B skirsnio d punkte nurodytą priežiūrą ir atitikties I priedo XIV skyriuje nurodytiems reikalavimams priežiūrą, oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui gali padėti jam pavaldūs padėjėjai, už kuriuos jis atsako.
Jeigu reikia, tokią pagalbą reglamentuojančios išsamios taisyklės nustatomos laikantis tvarkos, nustatytos 16 straipsnyje.
Taryba, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, nustato išsamius šioje dalyje minėtų padėjėjų profesinės kvalifikacijos ir pareigų reikalavimus.
4 straipsnis
1. Be reikalavimų, išdėstytų 3 straipsnyje, kiekviena valstybė narė užtikrina, kad iš jos teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją bus siunčiama tik toliau nustatytus reikalavimus atitinkanti šviežia mėsa:
a) šviežia kiauliena - išskyrus šviežią mėsą, kuri buvo apdorota šalčiu pagal Direktyvos 77/96/EEB I priedo reikalavimus - turi būti ištirta dėl trichineliozės pagal šios direktyvos I priedo VII skyriaus 41 poskyrio D skirsnio reikalavimus.
Taryba, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, su kuriuo kartu pateikiama ataskaita, parengta pasitarus su visų valstybių narių medicinos ir veterinarijos ekspertais, vienbalsiai priima sprendimą, ar būtina atlikti sisteminį trichineliozės tyrimą pagal pirmosios pastraipos reikalavimus.
Jeigu priimamas neigiamas sprendimas, tada Taryba nusprendžia, kokiomis aplinkybėmis toks tyrimas yra būtinas.
b) nepažeidžiant Direktyvos 81/602/EEB 5 straipsnio nuostatų turi būti atrenkami gyvūnai arba mėsos mėginiai medžiagų likučiams nustatyti.
Šis tyrimas atliekamas farmakologinio poveikio medžiagų ir jų darinių likučiams ir kitoms medžiagoms, kuriomis užkrėsta mėsa būtų pavojinga žmogaus sveikatai, nustatyti.
Jeigu ištyrus mėsą nustatyti likučių kiekiai viršija leistinas normas, tokia mėsa turi būti pašalinta iš Bendrijos vidaus prekybos.
Tyrimai likučiams nustatyti turi būti atliekami laikantis patikrintų, mokslo pripažintų metodų, visų pirma tų, kurie nustatyti Bendrijos direktyvose arba laikantis kitų tarptautinių standartų.
Turi būti sudaryta galimybė įvertinti likučių tyrimų, kuriuos atliekant taikomi pamatiniai metodai, priimti 16 straipsnyje nustatyta tvarka, rezultatus po to, kai savo nuomonę pateikia Veterinarijos mokslinis komitetas.
Laikantis tos pačios tvarkos, kiekviena valstybė narė turi paskirti bent po vieną pamatinę laboratoriją likučiams nustatyti, jeigu taikomos 8 ir 10 straipsnių nuostatos.
Pamatinius metodus ir pamatinių laboratorijų sąrašą Komisija skelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
2. Atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą iki 1985 m. sausio 1 d. Taryba nustato:
- išsamias kontrolės priemones,
- medžiagų, nurodytų 1 dalies b punkto antrojoje pastraipoje, leistinus nuokrypius;
- mėginių ėmimo dažnumą.
Laikantis tos pačios tvarkos, gali būti priimtas sprendimas patikrinti ir kitas nei nurodytosios 1 dalies b punkto antrojoje pastraipoje medžiagas.
3. Komisija, pasitarusi su Veterinarijos moksliniu komitetu, iki 1984 m. balandžio 1 d. pateikia ataskaitą kartu su atitinkamais pasiūlymais dėl mikrobiologinės kontrolės priemonių taikymo higienos reikalavimus atitinkančiai mėsai apdoroti.
5 straipsnis
Nepažeidžiant Direktyvos 81/602/EEB nuostatų, kiekviena valstybė narė turi užtikrinti, kad iš jos teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją nebus siunčiama toliau išvardyta mėsa:
a) šviežia šių gyvūnų mėsa:
i) kuilių;
ii) kuilių kriptorchidų ir hermafroditų;
iii) nekastruotų kiaulių patinų, kurių skerdenos svoris viršija ribą, kurią Taryba turi nustatyti iki 1983 m. rugsėjo 1 d.;
nebent šią mėsą numatyta apdoroti vienu iš būdų, nustatytų Direktyvoje 77/99/EEB, ir ji yra pažymėta specialia žyma, dėl kurios sprendimas turi būti priimtas 16 straipsnyje nustatyta tvarka;
b) malta mėsa, panašiu būdu kapota mėsa ir mechaniniu būdu gauta mėsa;
c) šviežia mėsa:
i) tų gyvūnų, kuriems buvo duota stilbeno arba stilbeno darinių, jų druskų, esterių arba tirostatinių medžiagų, taip pat mėsa, kurioje yra šių medžiagų likučių;
ii) kurioje yra kitų hormoninio poveikio medžiagų, antibiotikų, stibio, arseno, pesticidų arba kitų medžiagų, kurios yra žalingos arba dėl kurių šviežia vartojama mėsa gali tapti pavojinga arba kenksminga žmogaus sveikatai, likučių, jeigu jie viršija leistiną normą, arba, jeigu leistina norma nenustatyta, - kiekį, kuris moksliškai patvirtintas kaip saugus ir dėl kurio savo nuomonę yra pateikęs Veterinarijos mokslinis komitetas;
d) šviežia mėsa tų gyvūnų, kuriems buvo leidžiama medžiagų, dėl kurių mėsa galėjo tapti pavojinga arba žalinga žmonių sveikatai, ir dėl kurių savo nuomonę yra pateikęs Veterinarijos mokslinis komitetas;
e) šviežia mėsa, apdorota jonizuojančiais arba ultravioletiniais spinduliais, arba pažymėta naudojant dažomąsias medžiagas, kurios nenumatytos sveikumo ženklams žymėti pagal šios direktyvos nuostatas;
f) šviežia mėsa tų gyvūnų, kuriems buvo nustatyta bet kurios formos tuberkuliozė, taip pat šviežia mėsa tų gyvūnų, kuriems bet kurios formos tuberkuliozė buvo nustatyta po skerdimo arba kurioje buvo rastas bent vienas gyvas arba žuvęs galvijinis arba kiaulinis cisticerkas, o kiaulienoje - trichinelių;
g) šviežia mėsa gyvūnų, kurie buvo paskersti per jauni;
h) tos skerdenos arba subproduktų dalys, kuriose rasta trauminių pažeidimų, atsiradusių prieš pat skerdimą, ydingų darinių, užkrato arba pakitimų, nurodytų 3 straipsnio 1 dalies A skirsnio d punkte;
i) galvijų galvos, galvos raumeninio arba kitų audinių dalys, išskyrus liežuvį ir smegenis;
j) mėsa gyvūnų, kuriems buvo duota mėsą minkštinančių medžiagų;
k) kraujas, kuris buvo gautas nesilaikant higienos sąlygų, kurios turi būti nurodytos 16 straipsnyje nustatyta tvarka;
l) šviežios mėsos gabalai, sveriantys mažiau kaip 100 g.
6 straipsnis
1. Paskirties šalys, laikydamosi bendrųjų Sutarties nuostatų, gali vienai arba kelioms eksportuojančioms šalims išduoti bendruosius leidimus arba tam tikriems atvejams skirtus leidimus importuoti į jų teritoriją:
i) šviežią kiaulieną, kuri, nukrypstant nuo 4 straipsnio 1 dalies reikalavimų, nebuvo ištirta dėl trichineliozės pagal I priedo VII skyriaus 41 poskyrio D skirsnio reikalavimus;
ii) šviežią kiaulieną, nurodytą 5 straipsnio a punkte, kuri skirta kitoms reikmėms;
iii) šviežią mėsą, nurodytą 5 straipsnio b ir i-l punktuose.
Tokie produktai negali būti siunčiami, jeigu nesilaikoma 3 straipsnio 1 ir 3 dalių reikalavimų.
2. Jeigu paskirties šalis išduoda bendrąjį leidimą pagal 1 dalies reikalavimus, ji nedelsdama apie tai praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
3. Eksportuojančios šalys imasi visų priemonių užtikrinti, kad sveikatos sertifikate, kurio pavyzdys pateiktas II priede, būtų nurodyta, kad buvo pasinaudota viena iš galimybių, numatytų 1 dalyje.
7 straipsnis
1. Komisijos pasiūlymu Taryba iki 1985 m. gruodžio 31 d. vienbalsiai priima papildomus reikalavimus, keliamus užšaldytai mėsai.
Kol įsigalios minėti reikalavimai, Graikijos Respublikai, laikantis bendrųjų Sutarties nuostatų, leidžiama taikyti nacionalines taisykles, susijusias su užšaldyta mėsa.
2. Graikijos Respublikai leidžiama, laikantis bendrųjų Sutarties nuostatų, atlikti kontrolę, susijusią su neporakanopių mėsa, atsižvelgiant į galimų apribojimų taikymą tokią mėsą naudoti.
3. Komisijos pasiūlymu Taryba iki 1985 m. sausio 1 d. priima papildomas sąlygas, susijusias su higieniška mėsos, nurodytos 2 straipsnio c punkte, gamyba ir kontrole.
Minėtosioms nuostatoms dar neįsigaliojus, valstybėms narėms leidžiama taikyti savo šalyje priimtas taisykles, laikantis bendrųjų Sutarties nuostatų.
8 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė sudaro patvirtintų įmonių sąrašą ir kiekvienai jų suteikia veterinarinio patvirtinimo numerį. Šiuos sąrašus kiekviena valstybė narė siunčia kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
Valstybė narė netvirtina įmonės, jeigu neįsitikina, jog įmonė laikosi šios direktyvos reikalavimų. Valstybė narė panaikina patvirtinimą, jeigu patvirtinimo sąlygos nebetenkinamos.
Minėtoji valstybė narė atsižvelgia į patikrinimo, kuris buvo atliktas laikantis 9 straipsnio reikalavimų, išvadas. Apie patvirtinimo panaikinimą pranešama kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
2. Patvirtintų įmonių tikrinimą ir priežiūrą vykdo už tai atsakingas oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas, kuriam atliekant vien technines užduotis gali padėti specialiai šiam tikslui apmokyti padėjėjai. Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi nuolatos turėti galimybę laisvai patekti į visas įmonių patalpas, kad užtikrintų, jog laikomasi šios direktyvos nuostatų.
Tokią pagalbą reglamentuojančios išsamios taisyklės nustatomos 16 straipsnyje nustatyta tvarka.
3. Jei, valstybės narės nuomone, ypač atlikus 10 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytą patikrinimą, kitos valstybės narės įmonėje yra nesilaikoma arba jau nebesilaikoma patvirtinimą reglamentuojančių nuostatų, apie tai ji praneša tos valstybės kompetentingai centrinei institucijai. Ši imasi visų reikiamų priemonių ir informuoja pirmosios valstybės narės kompetentingą centrinę instituciją apie priimtus sprendimus bei tokių sprendimų pagrįstumą.
Jeigu pirmoji valstybė narė baiminasi, kad nebuvo imtasi tokių priemonių, arba kad tos priemonės yra nepakankamos, abi valstybės narės kartu ieško būdų ir priemonių susidariusiai padėčiai ištaisyti; jeigu reikia, gali būti surengiamas vizitas. Tuo atveju, jei kyla ginčas dėl 4 straipsnio 1 dalies taikymo, sprendimo ieškoma remiantis pamatiniu metodu, priimtu laikantis 16 straipsnyje nustatytos tvarkos po to, kai savo nuomonę pateikia Veterinarijos mokslinis komitetas.
Minėtosios valstybės narės praneša Komisijai apie ginčus ir apie priimtus sprendimus.
Jei šios valstybės narės negali susitarti, per septynias darbo dienas jos kreipiasi į Komisiją, kuri vienam arba keliems veterinarijos ekspertams nurodo pateikti nuomonę.
Atsižvelgiant į šias išvadas arba į išvadas, pateiktas pagal 9 straipsnio 1 dalies reikalavimus, valstybėms narėms gali būti leidžiama 15 straipsnyje nustatyta tvarka, laikinai uždrausti įvežti į savo teritoriją šviežią mėsą, atgabentą iš tokios įmonės.
Toks leidimas gali būti panaikintas 15 straipsnyje nustatyta tvarka, atsižvelgiant į tolesnę iš vieno arba kelių veterinarijos ekspertų gautą nuomonę.
Veterinarijos ekspertas turi būti valstybės narės, be ne dalyvaujančios ginče valstybės narės pilietis.
Bendrosios šios straipsnio dalies taikymo taisyklės nustatomos 16 straipsnyje nustatyta tvarka.
9 straipsnis
1. Jei būtina, kad šios direktyvos nuostatos būtų vienodai taikomos, Komisijos veterinarijos ekspertai atlieka patikrinimus vietoje; jie gali patikrinti, ar patvirtintos įmonės iš tiesų laikosi šios direktyvos nuostatų, ypač I priedo I, II ir III skyrių reikalavimų. Komisija praneša valstybėms narėms apie atliktų patikrinimų rezultatus.
Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, teikia savo pareigas atliekantiems ekspertams visą būtiną paramą.
Bendros ši straipsnį įgyvendinančios nuostatos tvirtinamos 16 straipsnyje nustatyta tvarka.
Laikantis tos pačios tvarkos sudaromas sąrašas taisyklių, kuriomis remiantis atliekami šioje straipsnio dalyje numatyti patikrinimai.
2. Taryba, remdamasi Komisijos parengta ataskaita, kuri gali būti pateikta kartu su pasiūlymais, patikslina šio straipsnio nuostatas iki 1988 m. sausio 1 d.
10 straipsnis
1. Nepažeidžiant 6, 8 ir 9 straipsnių reikalavimų, paskirties šalis gali tikrinti, ar visos šios direktyvos 2 straipsnyje nurodytos šviežios mėsos siuntos yra gabenamos kartu su išrašytu sveikatos sertifikatu.
2. Kilus rimtiems įtarimams dėl reikalavimų nesilaikymo, paskirties šalis gali, netaikydama diskriminacijos principo, atlikti patikrinimus, kad nustatytų, ar buvo laikytasi šios direktyvos reikalavimų.
3. Paprastai patikrinimai atliekami prekių pristatymo vietoje; jie taip pat gali būti atliekami kitoje tinkamoje vietoje, tačiau su sąlyga, kad pastaruoju atveju pasirinkta vieta kaip galima mažiau trukdytų siųsti prekes.
Dėl patikrinimų, nurodytų šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, negalima pernelyg uždelsti gabenant ir pateikiant į rinką prekes, arba taip uždelsti, kad būtų pakenkta mėsos kokybei.
4. Jei atliekant patikrinimą pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas nustatoma, kad mėsa neatitinka šios direktyvos reikalavimų, kompetentinga paskirties šalies institucija gali leisti siuntėjui, siuntos gavėjui arba jų atstovams pasirinkti: siuntą grąžinti arba sunaudoti mėsą kitoms reikmėms su sąlyga, kad tai neprieštarauja sveikatos normoms; jei tai prieštarauja sveikatos normoms, gali būti leidžiama mėsą sunaikinti. Bet kuriuo atveju turi būti imamasi atsargumo priemonių, kad tokia mėsa nebūtų netinkamai naudojama.
5. a) Apie tokius sprendimus ir jų pagrįstumą turi būti pranešama siuntėjui arba jo atstovui. Siuntėjo arba jo atstovo prašymu apie šiuos sprendimus turi būti pranešama nedelsiant raštu, nurodant, kokius skundų pateikimo būdus reglamentuoja galiojantys įstatymai ir kokia forma bei kada jie turi būti pateikti;
b) jei tokie sprendimai yra pagrįsti užkrečiamos arba infekcinės ligos diagnozavimu, gedimu, pavojingu žmogaus sveikatai, apie juos nedelsiant pranešama valstybės narės, kurioje mėsa apdorota, kompetentingai centrinei institucijai ir Komisijai;
c) po tokio pranešimo gali būti imamasi atitinkamų priemonių 16 straipsnyje nustatyta tvarka, ypač siekiant suderinti priemones, kurių dėl aptariamos šviežios mėsos imasi kitos valstybės narės.
6. Taryba, remdamasi Komisijos parengta ataskaita, kuri gali būti pateikta kartu su pasiūlymais, patikslina šio straipsnio nuostatas iki 1988 m. sausio 1 d.
11 straipsnis
1. Ši direktyva neturi įtakos valstybių narių galiojančiais įstatymais numatytai teisei apskųsti sprendimus, kuriuos priima kompetentingos institucijos pagal šią direktyvą.
2. Siuntėjui, kurio mėsa, remiantis 10 straipsniu, negali būti prekiaujama rinkoje, visos valstybės narės suteikia teisę gauti eksperto nuomonę. Kiekviena valstybė narė garantuoja, kad prieš kompetentingai institucijai imantis kokių nors priemonių, pvz., mėsos sunaikinimo, ekspertams bus suteikta galimybė nustatyti, ar iš tiesų buvo laikytasi 10 straipsnio 4 dalies sąlygų.
Ekspertas turi būti valstybės narės pilietis, tačiau ne šalies siuntėjos ir ne paskirties šalies.
Komisija valstybių narių pasiūlymu sudaro ekspertų, kuriems gali būti nurodyta suformuluoti tokias nuomones, sąrašą. Pasitarusi su valstybėmis narėmis, ji nustato bendrąsias taisykles, ypač reglamentuojančias šių išvadų formulavimo tvarką, kurios turi būti taikomos.
12 straipsnis
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima sprendimus dėl šios direktyvos priedų pakeitimų, ypač siekiant juos suderinti su technologijų pažanga.
Laikantis šios tvarkos VII skyrius turės būti iš dalies pakeistas iki 1985 m. sausio 1 d.
13 straipsnis
16 straipsnyje nustatyta tvarka, jeigu kuri nors valstybė narė pageidauja, jai leidžiama nukrypti nuo I priedo 13 poskyrio c punkto antrosios, trečiosios ir ketvirtosios įtraukų, 24 poskyrio ir 41 poskyrio C skirsnio reikalavimų, jeigu ji pateikia atitinkamas garantijas. Šios nukrypti leidžiančios nuostatos nustato sveikatos sąlygas, kurios turi būti bent jau lygiavertės toms, kurios nustatytos minėtame priede.
14 straipsnis
Jei, įsigaliojus šiai direktyvai, Bendrijos nuostatos, reglamentuojančios šviežios mėsos importavimą iš trečiųjų šalių, nėra taikomos arba laukiama, kol jos bus pradėtos taikyti, nacionalinės nuostatos dėl importo iš tų šalių neturi būti palankesnės už tas, kurios reglamentuoja Bendrijos vidaus prekybą.
15 straipsnis
1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininko iniciatyva arba valstybės narės prašymu klausimai nedelsiant perduodami spręsti Veterinarijos nuolatiniam komitetui (toliau - Komitetas), įkurtam 1968 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu.
2. Komitete valstybių narių atstovų balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per dvi dienas. Nuomonė patvirtinama 45 balsų dauguma.
4. Komisija patvirtina priemones ir jas nedelsdama įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Jei numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imamasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per 15 darbo dienų nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsiant jas įgyvendina Komisija, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba minėtąsias priemones pripažįsta netinkamomis paprasta balsų dauguma.
16 straipsnis
1. Kai turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimai nedelsiant perduodami spręsti Komitetui pirmininko iniciatyva arba valstybės narės prašymu.
2. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta Sutarties 148 straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama 45 balsų dauguma.
4. Komisija patvirtina priemones ir jas nedelsdama įgyvendina, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Jei numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imamasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsiant jas įgyvendina Komisija, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba minėtąsias priemones pripažįsta netinkamomis paprasta balsų dauguma."
2. 10 ir 11 straipsniai tampa 17 ir 18 straipsniais.
3. Priedai pakeičiami į šios direktyvos priedus.
2 straipsnis
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, iki 1985 m. sausio 1 d. priima Bendrijos teisės aktus dėl patikrinimo išlaidų, susijusių su šia direktyva.
3 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1985 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą, ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.
2. Kol bus įgyvendintos Direktyvos 64/433/EEB 4 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos ir, nepažeidžiant minėtosios direktyvos 8 straipsnio, pranešimo apie šią direktyvą dieną paskirties šalyje galiojančios nacionalinės taisyklės, šią dieną valstybių narių sudaryti susitarimai dėl kontrolės priemonių, nustatytų Direktyvos 64/433/EEB 4 straipsnio 1 dalies b punkte, 2 dalyje ir 3 dalyje bei šių kontrolės priemonių sertifikatai toliau lieka galioti, atsižvelgiant į bendrąsias Sutarties nuostatas.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1983 m. vasario 7 d.