Tarybos direktyva
1976 m. gruodžio 21 d.
dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai mėsos produktais
(77/99/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos sutartį, ypač į jos 43 ir 100 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
kadangi, pradėjus bendrą rinkų organizavimą, Bendrijoje gali vykti laisva mėsos produktų apyvarta; kadangi Bendrijos vidaus prekybą šiais produktais varžo skirtingi valstybių narių sveikatos reikalavimai; kadangi, norint panaikinti šiuos skirtumus, reikia nacionalinius reikalavimus pakeisti bendromis nuostatomis;
kadangi, norint užtikrinti minėtų produktų sveikatos kokybę, reikia juos gaminti tik iš šviežios mėsos, gaunamos laikantis Bendrijos reikalavimų, nustatytų 1964 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 64/433/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai šviežia mėsa [2], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 75/379/EEB [3], ir 1971 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvos 71/118/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos prekybai šviežia paukštiena [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 75/379/EEB, taip pat 1972 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų, importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą iš trečiųjų šalių [5], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 75/379/EEB; kadangi mėsos produktai turi būti gaminami, saugomi ir transportuojami visus sveikatos reikalavimus atitinkančiomis sąlygomis; kadangi reikalavimas gamybos ir perdirbimo įmonėms turėti patvirtinimą palengvina šių sąlygų laiky- mosi kontrolę; kadangi reikia numatyti konfliktų, galinčių kilti tarp valstybių narių dėl gamybos įmonei išduoto patvirtinimo pagrįstumo, sureguliavimo tvarką;
kadangi, be kita ko, tikslinga įvesti Bendrijoje kontrolę, kad būtų galima patikrinti, ar visos valstybės narės vienodai laikosi numatytų taisyklių; kadangi reikia numatyti, kad šių patikrinimų pobūdis turėtų būti patikslintas Bendrijos numatyta tvarka Veterinarijos nuolatiniame komitete, įsteigtame 1968 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu [6];
kadangi tikslinga numatyti galimybę nukrypti nuo šios direktyvos, kai kurių mėsos produktų, pagamintų iš kitų produktų, kuriuose mėsos kiekis yra minimalus, atveju; kadangi šias nukrypti leidžiančias nuostatas reikia patikslinti Bendrijos nustatyta tvarka Veterinarijos nuolatiniame komitete;
kadangi, atsižvelgiant į Bendrijos vidaus prekybą, kompetentingos institucijos išduotas sveikumo sertifikatas yra tinkamiausia priemonė, galinti garantuoti paskirties šalies kompetentingoms institucijoms, kad mėsos produktų siunta atitinka šios direktyvos nuostatas; kadangi šis sertifikatas turi lydėti šių produktų siuntą, vežamą į paskirties vietą;
kadangi valstybės narės privalo turėti galimybę neįsileisti į savo rinką iš kitos valstybės narės įvežamų mėsos produktų, kurie pasirodytų esą netinkami žmonių maistui arba kurie neatitiktų galiojančių Bendrijos nuostatų dėl sveikatos;
kadangi, jeigu siuntėjas ar jo įgaliotas asmuo to pageidauja, turi būti leidžiama mėsos produktus grąžinti atgal, nebent būtų priešingų priežasčių sveikatos sumetimais;
kadangi draudimo ar apribojimo atveju svarbu, kad jų priežastys būtų praneštos siuntėjui ar jo įgaliotam asmeniui, o kai kuriais atvejais ir eksportuojančios šalies kompetentingoms institucijoms;
kadangi, jei tarp siuntėjo ir paskirties valstybės narės kompetentingų institucijų kiltų ginčas dėl draudimo ar apribojimo pagrįstumo, siuntėjas turėtų turėti galimybę gauti eksperto nuomonę;
kadangi siekiant palengvinti siūlomų nuostatų įdiegimą, reikia numatyti glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo Veterinarijos nuolatiniame komitete tvarką,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Ši direktyva nustato sveikatos reikalavimus mėsos produktams, skirtiems Bendrijos vidaus prekybai.
2 straipsnis
1. Šioje direktyvoje vartojamos sąvokos:
a) mėsos produktai: produktai, visiškai arba iš dalies pagaminti iš mėsos, kuri buvo apdorota, siekiant užtikrinti tam tikrą konservavimo lygį.
Tačiau mėsos produktais nelaikoma mėsa, kuri buvo vien tik atšaldyta arba sušaldyta.
Ši direktyva netaikoma:
i) mėsos ekstraktams, mėsos nuovirams, sultiniams ir padažams, taip pat kitiems panašiems produktams be mėsos gabalėlių;
ii) nesmulkintiems, susmulkintiems ar sumaltiems kaulams, mėsos peptonui, gyvūniniams drebučiams, mėsos miltams, kiaulių odos miltams, kraujo plazmai, džiovintam kraujui, džiovintai kraujo plazmai, ląsteliniams baltymams, kaulų ekstraktams ir panašiems produktams;
iii) lydytiems taukams, gautiems iš gyvūnų audinių;
iv) valytiems ir nuplikytiems, sūdytiems ar džiovintiems skrandžiams, pūslėms ir žarnoms;
b) mėsa: mėsa, apibrėžta:
- Direktyvos 64/433 EEB 1 straipsnyje,
- Direktyvos 71/118 EEB 1 straipsnyje,
- Direktyvos 72/462 EEB 2 straipsnyje;
c) šviežia mėsa: šviežia mėsa, apibrėžta Direktyvų 64/433/EEB ir 71/118/EEB 1 straipsnyje, taip pat Direktyvos 72/462 EEB 2 straipsnyje;
d) apdorojimas: šviežios mėsos, atskirai ar mišinyje su kitais produktais, kaitinimas, sūdymas bei džiovinimas arba šių procesų derinys;
e) galutinis apdorojimas: apdorojimas, kurio pakanka, kad būtų garantuotas produktų sveikumas įprastinėmis aplinkos temperatūros sąlygomis;
f) negalutinis apdorojimas: apdorojimas, kuris neatitinka A priedo V skyriaus 27 dalyje numatytų galutinio apdorojimo reikalavimų;
g) kaitinimas: sausos ar drėgnos šilumos naudojimas;
h) sūdymas: druskos (NaCl) naudojimas;
i) džiovinimas: natūralus ar dirbtinis vandens kiekio sumažinimas;
j) eksportuojanti šalis: valstybė narė, iš kurios mėsos produktai yra siunčiami į kitą valstybę narę;
k) paskirties šalis: valstybė narė, į kurią siunčiami mėsos produktai iš kitos valstybės narės;
l) siunta: mėsos produktų kiekis, kuriam galioja tas pats sveikumo sertifikatas;
m) įvyniojimas: procedūra, skirta mėsos produktams apsaugoti, įvyniojant juos į pradinę apsauginę medžiagą arba įdedant į pirminę talpyklą, kuri tiesiogiai liečiasi su konkrečiu produktu, taip pat ir pati pirminė apsauginė medžiaga bei pirminė talpykla;
n) įpakavimas: procedūra, kai vienas ar keli įvynioti ar neįvynioti mėsos produktai įdedami į antrąją talpyklą, taip pat ir pati talpykla.
2. Kol bus priimtos priemonės pagal 9 straipsnio 2 dalyje numatomą pasiūlymą dėl mėsos, apdorotos nekaitinant, nesūdant ar nedžiovinant arba apdorotos ne pagal A priedo V skyriaus 26 punkto reikalavimus, šiai mėsai taikomos šio straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų direktyvų nuostatos.
3 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad iš jos į kitos valstybės narės teritoriją būtų siunčiami tik tie mėsos produktai, kurie atitinka šiuos bendruosius reikalavimus:
1) turi būti pagaminti įmonėje, patvirtintoje ir inspektuojamoje pagal 6 straipsnį;
2) turi būti pagaminti, sandėliuojami ir transportuojami pagal A priedą;
3) turi būti pagaminti:
a) iš šviežios mėsos, aprašytos 2 straipsnio 1 dalies c punkte, atsižvelgiant į tai, kad ši šviežia mėsa gali būti įvežta:
i) iš ją pagaminusios valstybės narės arba iš bet kurios kitos valstybės narės pagal Direktyvas 64/433/EEB ir 71/118/EEB;
ii) iš trečiosios šalies, tiesiogiai arba per kitą valstybę narę, pagal Direktyvą 72/462/EEB;
iii) pagal Direktyvos 71/118/EEB 15 straipsnį iš trečiosios šalies, su sąlyga, kad:
- produktai, pagaminti iš šios mėsos turi atitikti šios direktyvos reikalavimus,
- šiems produktams netaikomas A priedo VII skyriuje numatytas sveikumo ženklinimas,
- Bendrijos vidaus prekybą šiais produktais reguliuoja kiekvienos valstybės narės nacionalinės taisyklės;
b) iš kito mėsos produkto, jeigu šis atitinka šios direktyvos reikalavimus;
4) turi būti pagaminti kaitinant, sūdant ar džiovinant, derinant šiuos procesus su rūkymu ar brandinimu prireikus sudarant specialias mikroklimato sąlygas, ypač dar pridedant kai kurių nokinimo preparatų pagal 12 straipsnio reikalavimus. Jie gali būti sumaišyti ir su kitais maisto produktais bei prieskoniais;
5) turi būti pagaminti iš šviežios mėsos, atitinkančios A priedo III skyriuje nurodytas sąlygas;
6) turi būti pateikti kompetentingai institucijai patikrinti pagal A priedo IV skyriaus reikalavimus; šie patikrinimai gali būti atliekami įprastine tvarka ir pagal procedūrą, prireikus apibrėžtą 18 straipsnyje numatyta tvarka dalyvaujant specialiai paskirtiems padėjėjams;
7) turi atitikti A priedo V skyriuje išdėstytus reikalavimus;
8) jei reikia įvynioti ar įpakuoti, jie turi būti įvyniojami ir įpakuojami pagal A priedo VI skyriaus reikalavimus;
9) turi būti ženklinami sveikumo ženklu pagal A priedo VII skyriaus reikalavimus;
10) transportuojant į paskirties šalį, juos turi lydėti sveikumo sertifikatas pagal A priedo VIII skyriaus reikalavimus;
11) turi būti saugomi ir transportuojami į paskirties šalį, laikantis A priedo IX skyriuje nurodytų sveikatos reikalavimų.
2. Mėsos produktai negali būti apdoroti jonizuojančiąja spinduliuote, nebent jei tai daroma medicinos sumetimais ir apie tai aiškiai įrašoma produkto etiketėje bei sveikumo sertifikate.
4 straipsnis
1. Pagal A priedo V skyriaus 27 punktą galutinai apdoroti mėsos produktai gali būti saugomi ir transportuojami įprastinės aplinkos temperatūros sąlygomis.
Natūraliai fermentuoti ir ilgai brandinti produktai laikomi galutinai apdorotais tol, kol Taryba, vienbalsiai pritarusi Komisijos pasiūlymui, iš dalies pakeičia ribas, išdėstytas A priedo V skyriaus 27 punkto b papunktyje.
2. Patikrinimo tikslais, gamintojas ant negalutinai apdorotų mėsos produktų pakuotės aiškiai matomai ir įskaitomai privalo nurodyti temperatūrą, kuriai esant produktas turi būti transportuojamas ir saugomas, taip pat jo vartojimo garantinį laiką.
3. Jeigu būtina, kai kuriems mėsos produktams, neatitinkantiems A priedo V skyriaus 27 punkto reikalavimų, 18 straipsnyje numatyta tvarka ir tam tikromis sąlygomis, kurias kontroliuoja kompetentinga institucija, gali būti taikomos nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo šio straipsnio 2 dalies.
5 straipsnis
3 ir 4 straipsniai netaikomi mėsos produktams, kurie paskirties šalies leidimu įvežami ne žmonių maistui; šiuo atveju paskirties šalis rūpinasi, kad šie produktai būtų naudojami tik tuo tikslu, kuriuo buvo įvežti į šią šalį.
6 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė sudaro sąrašą įmonių, kurias ji patvirtina ir suteikia joms veterinarinio patvirtinimo numerį. Šį sąrašą ji perduoda kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
Komisija sudaro patvirtintų įmonių sąrašą ir jį paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Nepažeisdama 8 straipsnio, valstybė narė nepatvirtina įmonės, jeigu nėra garantuojama, kad bus laikomasi šios direktyvos reikalavimų.
Valstybė narė atšaukia patvirtinimą, jeigu nebesilaikoma šios direktyvos.
Jeigu patikrinimas buvo atliktas pagal šios direktyvos 7 straipsnį, atitinkama valstybė narė atsižvelgia į jo išvadas.
Apie patvirtinimo atšaukimą pranešama kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
2. Už patvirtintų įmonių inspektavimą ir priežiūrą yra atsakinga kompetentinga institucija, kuriai tik techninį darbą atlikti gali padėti specialiai apmokytas personalas.
Išsamios tokią pagalbą reglamentuojančios taisyklės nustatomos 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
3. Jeigu valstybė narė mano, kad kitos valstybės narės įmonė patvirtinimo sąlygų nesilaiko arba nustojo jų laikytis, ji apie tai informuoja Komisiją ir tos kitos valstybės narės centrinę kompetentingą instituciją.
4. Šio straipsnio 3 dalyje minimu atveju Komisija nedelsdama pradeda 7 straipsnyje numatytą procedūrą.
Jeigu tyrimo išvados rodo esant pagrįsta, valstybėms narėms gali būti leista 19 straipsnyje numatyta tvarka atsisakyti įleisti į jų teritoriją įvežti mėsos produktus, pagamintus minėtoje įmonėje.
Šis leidimas gali būti atšauktas 19 straipsnyje numatyta ta pačia tvarka, jei vėlesnio ekspertų patikrinimo, atlikto pagal 7 straipsnį, išvados rodo esant tai pagrįsta.
7 straipsnis
Valstybių narių ir Komisijos ekspertai nuolat vietose tikrina, ar patvirtintosios įmonės vykdo šios direktyvos nuostatas, ypač išdėstytas A priedo I ir II skyriuose.
Jie nusiunčia Komisijai ataskaitą apie patikrinimų rezultatus.
Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, suteikia ekspertams visą būtiną pagalbą užduočiai atlikti.
Valstybių narių ekspertus patikrinimams atlikti, valstybių narių siūlymu, skiria Komisija. Jie privalo būti kitos nei valstybė narė, kurioje atliekamas patikrinimas, piliečiai, o 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytu atveju, kitos nei ginče dalyvaujančios valstybės narės, piliečiai.
Patikrinimai atliekami Bendrijos, kuri padengia visas su tuo susijusias išlaidas, vardu.
Šių patikrinimų reguliarumas ir išsamios juos reglamentuojančios taisyklės nustatomos 18 straipsnyje nustatyta tvarka.
8 straipsnis
1. Nukrypstant nuo 3 straipsnyje nustatytų sąlygų, 18 straipsnyje numatyta tvarka gali būti nuspręsta netaikyti kai kurių šios direktyvos nuostatų tam tikriems produktams, kurių sudėtyje yra kitų maisto produktų, ir tik maža procentinė dalis mėsos ar mėsos produkto.
Šios išimtys gali būti taikomos tik:
a) įmonių patvirtinimo sąlygoms, kaip tai apibrėžta A priedo I skyriuje;
b) patikrinimo sąlygoms, aprašytoms A priedo IV ir V skyriuose;
c) reikalavimams, susijusiems su sveikumo ženklinimu ir sveikumo sertifikatu, apibrėžtiems 3 straipsnio 1 dalies 9 ir 10 punktuose.
Taikant šiame straipsnyje numatytas išimtis, atsižvelgiama ir į produkto rūšį ir į jo sudėtį.
Nepaisant šio straipsnio nuostatų, valstybės narės užtikrina, kad visi mėsos produktai, skirti Bendrijos vidaus prekybai būtų sveiki, pagaminti iš šviežios mėsos arba mėsos produktų, kaip tai apibrėžta šioje direktyvoje.
2. Šio straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa pirmą kartą pradedama įgyvendinti iki šios direktyvos įgyvendinimo.
9 straipsnis
1. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, iki šios direktyvos įgyvendinimo pirmą kartą patvirtina nuostatas, taikytinas šviežiai kapotai, maltai ar analogiškai susmulkintai mėsai, į kurią pridėta kitų maisto produktų ir prieskonių.
Kol įsigalios šios priimtos nuostatos, tokiai mėsai taikomi nacionalinės teisės aktai.
2. Iki šios direktyvos įgyvendinimo Komisija pateikia Tarybai pasiūlymą dėl neapdorotų ir todėl neatitinkančių A priedo V skyriaus 26 punkto reikalavimų produktų.
10 straipsnis
Metodai, reikalingi norint patikrinti, kaip laikomasi A priedo V skyriaus 26 ir 27 punktuose numatytų taisyklių, taip pat šioms taisyklėms taikytini leistini nuokrypiai patvirtinami 18 straipsnyje numatyta tvarka prieš šešis mėnesius iki šios direktyvos įgyvendinimo.
Šie metodai, taisyklės ir leistini nuokrypiai prireikus gali būti pakeisti arba papildyti ta pačia tvarka.
11 straipsnis
1. Nepažeisdama 6 ir 7 straipsniuose numatytų įgaliojimų, valstybė narė, kurios teritorijoje veterinarinio patikrinimo metu buvo nustatyta,
a) kad kitoje valstybėje narėje pagaminti mėsos produktai netinka žmonių maistui, uždraudžia savo teritorijoje prekybą šiais produktais;
b) kad nebuvo laikomasi 3 straipsnio reikalavimų, gali įvesti tokį draudimą.
2. Sprendimais, priimtais remiantis šio straipsnio 1 dalimi, turi būti leidžiama, siuntėjui ar jo įgaliotam atstovui prašant, mėsos produktus grąžinti atgal, jeigu dėl to nėra prieštaravimų sveikatos sumetimais. Bet kokiu atveju imamasi saugumo priemonių siekiant išvengti netinkamo šių produktų vartojimo.
Jeigu grąžinimas negalimas, jie turi būti sunaikinti tos valstybės narės teritorijoje, kurioje atliekamas patikrinimas.
Nukrypstant nuo šios nuostatos, importuotojui ar jo įgaliotam atstovui prašant, valstybė narė, kuri atlieka gyvūnų ir visuomenės sveikatos patikrinimus, gali leisti šiuos produktus įvežti kitu tikslu, nei žmonių maistui, jei nėra pavojaus žmonėms ar gyvūnams. Šie mėsos produktai negali būti išvežti iš tos valstybės narės teritorijos, kuri privalo kontroliuoti jų kryptį.
Šie sprendimai kartu su motyvais turi būti pranešti siuntėjui ar jo įgaliotam atstovui. Paprašius šie motyvuoti sprendimai turi būti nedelsiant pranešti raštu, informuojant apie galiojančiuose teisės aktuose numatytą šių sprendimų apskundimo tvarką, taip pat apie tokio apskundimo formą bei terminus.
3. Kai šie sprendimai motyvuojami užkrečiama liga, pavojingais sveikatai pakitimais arba rimtais šios direktyvos pažeidimais, apie tai nedelsiant ir nurodant motyvus pranešama siunčiančios šalies centrinei kompetentingai institucijai ir Komisijai.
12 straipsnis
Nepažeidžiant galiojančių Bendrijos taisyklių dėl maisto produktuose leistinų naudoti priedų, kol įsigalios Bendrijos nuostatos šioje srityje, šių priedų vartojimą mėsos produktuose ir vartojimo tvarką reglamentuoja nacionalinės teisės aktai.
13 straipsnis
Nepažeisdama A priedo III skyriaus 20 punkto reikalavimų, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, iki 1978 m. gruodžio 31 d. vienbalsiai nustato temperatūrą, kurios reikia laikytis, pjaustant mėsą ir įvyniojant į pradinę apsauginę medžiagą, kaip numatyta A priedo II skyriaus 9 punkte.
14 straipsnis
1. Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, vienbalsiai patvirtina Bendrijos nuostatas dėl trichinelių nustatymo metodų ir dėl atvejų, kai toks nustatymas nebūtinas.
2. Kol įsigalios šios nuostatos, toliau tebetaikomi valstybių narių teisės aktai trichinelėms mėsos produktuose, turinčiuose kiaulienos, nustatyti.
3. Kiauliena, kuri nustatyta esanti užkrėsta trichinelėmis, negali būti naudojama Bendrijos vidaus prekybai skirtiems mėsos produktams gaminti.
15 straipsnis
1. Ši direktyva neturi įtakos šioje direktyvoje numatytų kompetentingų institucijų sprendimų apskundimo tvarkai, numatytai galiojančiuose valstybių narių teisės aktuose.
2. Kiekviena valstybė narė mėsos produktų, kurių judėjimas uždraustas pagal 11 straipsnio 1 dalį, siuntėjams, suteikia teisę gauti eksperto nuomonę. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad ekspertai turėtų galimybę nustatyti, ar buvo laikytasi 11 straipsnio 1 dalies sąlygų iki tol, kol kompetentingos institucijos ėmėsi kitų priemonių, tokių kaip mėsos sunaikinimas.
Ekspertas privalo būti kitos nei siunčiančioji ar paskirties valstybės narės piliečiu.
Komisija, remdamasi valstybių narių pasiūlymu, sudaro ekspertų sąrašą, kurie galėtų būti įpareigoti parengti tokias nuomones. Po konsultacijų su valstybėmis narėmis, ji nustato bendrą darbo tvarką, visų pirma tą, kurios reikia laikytis rengiant šias nuomones.
16 straipsnis
Valstybių narių nuostatos dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai mėsos produktais, taikomos tol, kol įsigalios Bendrijos nuostatos šioje srityje.
17 straipsnis
Kol bus pradėtos taikyti Bendrijos nuostatos dėl mėsos produktų įvežimo iš trečiųjų šalių, valstybės narės šiai įvežamai produkcijai taiko nuostatas, bent lygiavertes šios direktyvos nuostatoms.
18 straipsnis
1. Kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, į Veterinarijos nuolatinį komitetą, įsteigtą 1968 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu (toliau - Komitetas), nedelsdamas kreipiasi jo pirmininkas savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu.
2. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip numatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma.
4. Komisija patvirtina numatytas priemones ir nedelsdama ima jas taikyti, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama ima jas taikyti, nebent Taryba pasisakytų prieš minėtas priemones paprastąja balsų dauguma.
19 straipsnis
1. Kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, į Komitetą nedelsdamas kreipiasi jo pirmininkas, savo iniciatyva arba valstybės narės atstovui prašant.
2. Komitete valstybių narių balsai skaičiuojami taip, kaip numatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. Komisijos atstovas pateikia priemonių, kurios turi būti patvirtintos, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per dvi dienas. Nuomonė patvirtinama 41 balso dauguma.
4. Komisija patvirtina numatytas priemones ir nedelsdama ima jas taikyti, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per penkiolika dienų nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija ir nedelsdama ima jas taikyti, nebent Taryba pasisakytų prieš minėtas priemones paprastąja balsų dauguma.
20 straipsnis
Remdamasi Komisijos pasiūlymu, kurį ji turi pateikti iki 1977 m. liepos 1 d., Taryba iki 1977 m. gruodžio 31 d. nustato, kas įgaliojamas atlikti kontrolę ir patikrinimus, numatytus 3 straipsnio 1 dalies 6 punkte, 4 straipsnio 3 dalyje ir 6 straipsnio 2 dalyje, taip pat A priedo II, IV, V, VII ir VIII skyriuose.
21 straipsnis
Šios direktyvos 18 ir 19 straipsniai taikomi iki 1981 m. birželio 21 d.
22 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1979 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą.
Tačiau toms valstybėms narėms, kurios šios direktyvos priėmimo dieną nereikalavo metinio medicininio patikrinimo, būtino pagal veterinarijos srityje galiojančius teisės aktus, A priedo II skyriaus 17 punkte numatytas medicininis patikrinimas tampa būtinas tik nuo 1980 m. vasario 15 d., išskyrus atvejį, jeigu Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, iki 1979 m. gruodžio 31 d. nusprendžia šią datą perkelti atsižvelgusi į pateiktą Komisijos ataskaitą.
23 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1976 m. gruodžio 21 d.