KOMISIJOS SPRENDIMAS
2006 m. vasario 8 d.
del valstybės pagalbos C 22/2004 (ex N 648/2001), susijusios su profesionalių žvejų neapmokestinamosiomis pajamomis (Švedija)
(pranešta dokumentu Nr. C(2006) 265)
(Tik tekstas švedų kalba yra autentiškas)
(Tekstas svarbus EEE)
(2006/269/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 88 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (1), ypač į jo 14 straipsnį,
pakvietusi visas suinteresuotas šalis pateikti pastabas remiantis EB sutarties 88 straipsnio 2 dalies pirmu papunkčiu,
kadangi:
(1)
2001 m. rugsėjo 4 d. Švedijos valdžios institucijos pranešė Komisijai apie įstatymo projektą, kuriuo iš dalies keičiamas Pajamų mokesčio įstatymas (1999:1229). Komisija 2001 m. gruodžio 10 d., 2002 m. balandžio 25 d., 2002 m. liepos 23 d., 2002 m. spalio 4 d., 2003 m. kovo 11 d., 2003 m. liepos 24 d. ir 2004 m. vasario 3 d. laiškuose paprašė suteikti daugiau informacijos apie įstatymo projektą, į kuriuos Švedijos valdžios institucijos atsakė atitinkamai 2002 m. vasario 26 d., 2002 m. birželio 7 d., 2002 m. liepos 29 d., 2002 m. gruodžio 19 d., 2003 m. gegužės 19 d., 2003 m. gruodžio 19 d. ir 2004 m. kovo 8 d. laiškais.
(2)
2004 m. birželio 16 d. laišku Komisija informavo Švediją apie sprendimą pradėti su įstatymo projektu susijusią oficialią tyrimo procedūrą, numatytą EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje.
(3)
2004 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija pakvietė visas suinteresuotas šalis pateikti pastabas šiuo klausimu. Švedijos valdžios institucijos atsakė 2004 m. lapkričio 9 d. laišku. Daugiau pastabų negauta.
(4)
Įstatymo projektas, apie kurį pranešta, (pasiūlymas iš dalies keisti Pajamų mokesčio įstatymą (1999:1229)) yra skirtas visiems licenciją turintiems žvejams kompensuoti dėl žvejybos patirtas išlaidas. Juo bus truputį pakeista galiojanti mokesčių lengvatų sistema.
(5)
2002 m. Švedijos nacionalinė mokesčių valdyba pateikė naują bendrą rekomendaciją dėl profesionalių žvejų neapmokestinamųjų pajamų sistemos, kuri tebetaikoma ir kuria iš esmės žvejybos sektoriui pritaikyta bendra mokesčių sistema, kuri taip pat taikoma visiems kitiems sektoriams. Todėl nuo tų metų galiojančios mokesčių lengvatos žvejams nebuvo laikomos pagalba.
(6)
Pagal 2002 m. rekomendaciją pajamos neapmokestinamos tik žvejams, dėl žvejybos reiso praleidžiantiems naktį ne namuose, nes tokia naktis yra bendra bendros mokesčių sistemos sąlyga. Pagal šią rekomendaciją žvejai taip pat turi teisę į tokį patį dėl išaugusių pragyvenimo išlaidų skiriamą standartinį neapmokestinamųjų pajamų dydį, kaip ir kiti savisamdžiai - sumos tokios pačios. Švedijos valdžios institucijos nurodo, kad 99 % Švedijos profesionalių žvejų yra savisamdžiai, ir todėl jie atstovauja „vieno žmogaus verslui“.
(7)
Pagal galiojančias taisykles tos pačios taisyklės dėl nakvynės išlaidų taikomos žvejams ir savisamdžiams. Paprastai teisė į standartinį neapmokestinamųjų pajamų dydį suteikiama atsižvelgiant į kiekvieną nakvynę ne namuose. Tai reiškia, kad žvejai arba kiti savisamdžiai neprivalo pateikti konkrečių įrodymų apie faktines išlaidas, kad gautų standartinę 95 SEK už parą mokesčių lengvatą.
(8)
Kituose sektoriuose dirbantys savisamdžiai turi pateikti pakankamą paaiškinimą apie jų padidėjusias išlaidas, įskaitant informaciją apie datas, vykimo tikslą ir verslo kelione pirmyn ir atgal vieta ir laiką.
(9)
Panašus reikalavimas pasiaiškinti yra netaikomas žvejams, tačiau jiems gali būti taikoma neapmokestinamųjų pajamų sistema tik tuo atveju, jei išplaukę į žvejybos reisą jie praleidžia naktį ne namuose. Žvejys turi pateikti informaciją apie žvejybos reisų datas ir trukmę, kad mokesčių institucijos galėtų apskaičiuoti jam taikomą standartinį neapmokestinamųjų pajamų dydį. Švedijos valdžios institucijos pasirinko šį kriterijų siekdamos nedaryti mokesčių sistemos ir jos taikymo sudėtingesniais, nes žvejybos reisai yra neišvengiama žvejo verslo dalis.
(10)
Jei žvejai ir savisamdžiai mano, kad pragyvenimo išlaidos buvo didesnės negu vienkartinė 95 SEK išmoka, jie gali pasirinkti teikti ataskaitą už visus metus, kurioje įrodo, kad jų pragyvenimo išlaidos buvo didesnės negu standartinės mokesčių lengvatos. Pasirinkus šį būdą mokesčiams sumažinti jis bus taikomas visus metus - todėl tais pačiais mokestiniais metais neįmanoma prašyti išmokėti vienkartinę sumą už vienus žvejybos reisus ir padengti faktines išlaidas už kitus žvejybos reisus.
(11)
Pagal naują schemą, apie kurią pranešta Komisijai, nebereikės praleisti nakties ne namuose, kad dėl padidėjusių pragyvenimo išlaidų būtų neapmokestinama dalis pajamų. Todėl pagal šią schemą, kuri yra taikoma tik žvejams, namuose nakvojantys žvejai ir dėl žvejybos reisų nenakvojantys namuose sulyginami mokesčių sistemos atžvilgiu.
(12)
Šia schema, apie kurią pranešta, siekiama sukurti vienodas sąlygas Švedijos, Danijos ir Norvegijos žvejams ir naikinti skirtumus, kylančius dėl to, kad vieni žvejai turi neapmokestinamųjų pajamų, o kiti - ne.
(13)
Be to, sumažės žvejams ir mokesčių institucijoms užkrauta administracinė našta, nes manoma, kad, kai pajamos neapmokestinamos tam tikru procentu - atsižvelgiant į pajamų dydį - yra lengviau tvarkyti ir tikrinti mokesčius nei atsižvelgiant į žvejybos dienų skaičių.
(14)
Nauja schema suteiks galimybę pakrančių ir ežerų žvejams, skirtingai nei šiuo metu, gauti naudos iš neapmokestinamųjų pajamų sistemos. Todėl naujoji schema yra naudinga tokiems žvejams, nes schemoje neužsimenama apie nakvynę ne namuose (ir su ja susijusias galimas išlaidas), o yra tik viena sąlyga mokesčių išskaitymui - žvejys turi turėti profesionalaus žvejo licenciją.
(15)
Kaip ir pagal visiems sektoriams taikomą galiojančią schemą, žvejai, kurie naudosis schema, apie kurią pranešta, negalės naudotis kitais būdais neapmokestinamosioms pajamoms dėl pragyvenimo išlaidų padidėjimo gauti.
(16)
Žvejo mokestinės naštos sumažinimas nebebus 95 SEK už parą kaip taikoma pagal galiojančią schemą. Sumažinimas bus apskaičiuojamas, kaip tam tikras procentas nuo pajamų, kuris negalės būti didesnis kaip 40 000 SEK (4 444 EUR) per metus. Be to, mokesčių išskaitymas negali viršyti 20 % metinių pajamų. Pavyzdžiui, tai reiškia, kad neapmokestinamosios pajamos bus 20 000 SEK (2 222 EUR), jei metinės pajamos yra 100 000 SEK (11 111 EUR), o didžiausios neapmokestinamųjų pajamų suma yra taikytina, jei metinės pajamos yra 200 000 SEK (22 222 EUR) arba daugiau.
(17)
2002 m. spalio 4 d. laiške Komisija prašė Švedijos valdžios institucijų pateikti apskaičiavimus, kiek iš 2 000 profesionalių žvejų, kurie turi teisę pasinaudoti įstatymo projekto nuostatomis, turės teisę į didžiausias galimas neapmokestinamąsias pajamas (40 000 SEK), t. y. kiek žvejų gauna bent 200 000 SEK per metus.
(18)
2002 m. gruodžio 19 d. laišku Švedijos valdžios institucijos atsakė, kad neturi statistinių duomenų apie tik iš žvejybos veiklos gautas profesionalių žvejų pajamas ir negali pateikti atsakymo į šį konkretų klausimą.
(19)
Pagal pranešimuose pateiktus duomenis, taikant schemą, apie kurią pranešta, Švedijos valstybės iždas netektų 34 400 000 SEK (3 822 222 EUR) per metus, t. y. prarastų 18 200 000 SEK (2 022 222 EUR) nacionalinių socialinių įmokų, o kiekvieno susijusio regiono regioninės mokesčių pajamos sumažėtų 16 200 000 SEK (1 800 000 EUR).
(20)
Švedijoje yra maždaug 3 000 profesionalių licenciją turinčių žvejų, iš kurių maždaug 2 000 užsiima šia veikla šiuo metu. Pradėjus oficialų tyrimą Švedijos valdžios institucijos neturėjo statistinių duomenų apie tai, kiek iš 2 000 šia veikla užsiimančių ir licenciją turinčių žvejų išplaukė į žvejybos reisus su nakvyne ne namuose. Todėl neįmanoma nustatyti, kiek žvejų šiuo metu galėtų naudotis žvejams galiojančiomis lengvatomis.
(21)
Komisija laikėsi nuomonės, kad galiojanti neapmokestinamųjų pajamų sistema vienodai taikoma visiems ekonomikos sektoriams - todėl tai yra bendra priemonė, o ne išskirtinio pranašumo suteikimas žvejybos sektoriui. Komisija laikėsi nuomonės, kad, pritarus neapmokestinamųjų pajamų sistemai, pagal kurią iš žvejų nereikalaujama nakties ne namuose sąlygos, šia sistema žvejybos sektoriui būtų teikiamas išskirtinis pranašumas, nes kituose sektoriuose pranašumu nebūtų įmanoma pasinaudoti. Panašu, kad šis pranašumas suteikiamas nereikalaujant jokių įsipareigojimų iš gavėjų. Todėl atrodo, kad priemonėmis siekiama pagerinti įmonių padėtį, padidinti verslo likvidumą ir gavėjo pajamas, ir todėl jos, kaip pagalba veiklai, yra nesuderinamos su bendra rinka.
(22)
Švedijos valdžios institucijos teigia, kad priemonė buvo pasiūlyta siekiant suvienodinti dviejų kategorijų žvejų padėtį: žvejų, kurie gali gauti naudos iš galiojančios neapmokestinamųjų pajamų sistemos (kurie dėl žvejybos reiso naktį praleidžia ne namuose) ir tų, kurie negali gauti naudos (pakrančių arba ežerų žvejai), ir suvienodinti taikytiną mokesčių režimą su mokesčių sąlygomis kaimyninėse šalyse.
(23)
Švedijos valdžios institucijų skaičiavimais 1 500 iš 2 000 šiuo metu vykdančių veiklą ir licenciją turinčių žvejų išvyksta į žvejybos reisus praleisdami naktį ne namuose, ir todėl 500 žvejų, kurių atžvilgiu šiuo metu neapmokestinamųjų pajamų sistema netaikoma, galės gauti naudos dėl siūlomos schemos.
(24)
Pagal galiojančią sistemą žvejai gali gauti nustatytos sumos neapmokestinamąsias pajamas už išlaidas maistui, nakvynei ir smulkias išlaidas. Kaip minėta pirmiau, Švedijos valdžios institucijos teigia, kad daug Švedijos profesionalių žvejų išvyksta į ilgus žvejybos reisus, dėl kurių pagal galiojančią neapmokestinamųjų pajamų sistemą mokesčių institucijos turi labai daug atvejų, susijusių su neapmokestinamosiomis pajamomis dėl žvejybos reisų metu padidėjusiomis pragyvenimo išlaidomis.
(25)
Švedijos valdžios institucijos teigia, kad reiktų pritarti schemai, nes joje suvienodinama profesionalių žvejų, kurie žvejodami praleidžia naktį ne namuose, ir tų, kuriems tai netaikytina, mokestinė padėtis - jų išlaidos panašios, ir todėl abi grupės turėtų turėti vienodas sąlygas mokesčių atžvilgiu.
(26)
Švedijos valdžios institucijos taip pat teigia, kad ypatinga mokestinė nuostata yra pateisinama profesionalių žvejų poreikių ypatumais, ir, kadangi žvejai paprastai vykdo nedidelio masto veiklą, supaprastinus neapmokestinamųjų pajamų tvarką palengvėtų mokesčių administravimas mokesčių inspekcijai ir patiems žvejams. Todėl Švedijos valdžios institucijos teigia, kad siūlomos nuostatos yra būtinos Švedijos mokesčių sistemai veiksmingai tvarkyti ir atitinka Švedijos mokesčių sistemos pobūdį arba bendrą schemą.
(27)
Biudžeto klausimų atžvilgiu Švedijos valdžios institucijos teigia, kad Švedijos valstybės iždo netektys yra klaidingai apskaičiuotos ir kad poveikis turėtų būti nedidelis. Jos teigia, kad dėl galiojančios schemos biudžetas negauna 41 100 000 SEK (4 566 667 EUR), o jei visi profesionalūs žvejai pasinaudotų schema, apie kurią pranešta, biudžetas negauna tik 34 300 000 SEK (3 811 111 EUR). Be to, kadangi kai kuriems galiojančiomis taisyklėmis besinaudojantiems žvejams schema bus nenaudinga, manoma, kad 500 žvejų nesinaudos būsima schema ir tęs veiklą pagal galiojančias taisykles.
(28)
Tuo remdamosi Švedijos valdžios institucijos apskaičiavo, kad 2005 m. poveikis valstybės finansams turėtų siekti 49 700 000 SEK (5 522 222 EUR) sudėjus 41 100 000 SEK (4 566 667 EUR) neapmokestinamųjų pajamų pagal galiojančią schemą ir 8 600 000 SEK (955 556 EUR) neapmokestinamųjų pajamų pagal siūlomą schemą.
A. Valstybės pagalbos buvimas
(29)
Priemonė apibūdinama kaip valstybės pagalba, jei ji suteikia pranašumą gavėjui, kuriam sumažinami įprastomis sąlygomis mokėtini mokesčiai. Pranašumas gali būti suteiktas sumažinant mokesčių naštą įvairiais būdais, įskaitant mokesčių bazę, kaip schemos, apie kurią pranešta, atveju.
(30)
Antra, pranašumą turi suteikti valstybė arba turi būti naudojamos valstybės lėšos. Mokestinių pajamų sumažėjimas atitinka valstybės naudojamas lėšas fiskalinių išlaidų forma. Tas pat tinka ir šiai schemai, apie kurią pranešta.
(31)
Trečia, priemonė turi turėti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai ir iškraipyti konkurenciją arba kelti konkurencijos iškraipymo pavojų. Teikiant pirmenybę tam tikram sektoriui, pagalba bet kokia forma iškraipo konkurenciją ir sukelia konkurencijos iškraipymo pavojų. Poveikis yra daromas valstybių narių tarpusavio prekybai, jei ji yra įtraukta į sektoriuje vykdomą ekonominę veiklą - tai tinka žvejybos sektoriui.
(32)
Tai, kad priemone suvienodinami mokesčiai atitinkamame sektoriuje su mokesčiais kitose valstybėse narėse nekeičia fakto, kad tai yra pagalba (3).
(33)
Pagaliau, priemonė turi būti konkreti arba atrankinė, nes taikoma tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai. Vis dėlto atrankinis priemonės pobūdis gali būti pateisinamas sistemos pobūdžiu arba bendra schema. Vis dėlto valstybė narė turi pateikti tokį pateisinimą.
(34)
Visų pirma, reikia aiškiai nurodyti, kad galiojanti neapmokestinamųjų pajamų sistema vienodai taikoma visiems ekonomikos sektoriams. Kadangi ja nesuteikiamas išskirtinis pranašumas žvejybos sektoriui, ji yra laikoma ne valstybės pagalba, o tik bendra priemone.
(35)
Schemoje, apie kurią pranešta, neapmokestinamųjų pajamų sistema taikoma žvejams nereikalaujant nakvynės ne namuose - tai teiktų išskirtinį (kitiems sektoriams netaikomą) pranašumą žvejybos sektoriui, ir todėl schema yra valstybės pagalba.
B. Suderinamumas su bendra rinka
(36)
Kadangi priemonė, apie kurią pranešta, yra valstybės pagalba, būtina nustatyti, ar tokia pagalba yra suderinama su bendra rinka atsižvelgiant į 87 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytas išimtis.
(37)
Nė viena išimtis pagal EB sutarties 87 straipsnio 2 dalį negali būti taikoma šiuo atveju, nes mokesčių sistemos pertvarkymu nesiekiama nuostatuose dėl išimties išvardytų tikslų.
(38)
Panašiai, ES sutarties 87 straipsnio 3 dalies a, b ir d punktuose nustatytos išimtys netaikomos, nes pagalba nėra skirta regionams, kuriuose yra nepaprastai žemas gyvenimo lygis arba didelis nedarbas. Pagalba nėra skirta skatinti vykdyti svarbų bendro Europos intereso projektą, ištaisyti rimtą Švedijos ekonomikos sutrikimą arba skatinti kultūrą ar paveldo išsaugojimą.
(39)
Taip pat būtina ištirti priemonę atsižvelgiant į valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tyrimo gaires (4). Pagal šių gairių 1 punkto 2 papunktį, valstybės pagalba, kurios gavėjui netaikomi jokie įpareigojimai ir kuri yra skirta įmonių situacijai ir likvidumui gerinti ir kuria yra padidinamos gavėjo pajamos, yra pagalba veiklai, kuri yra nesuderinama su bendra rinka.
(40)
Siekdamas nustatyti suderinamumą su bendra rinka Teisingumo Teismas nustatė, kad Komisija privalo laikytis gairių ir pranešimų, kurias ji skelbia valstybės pagalbos priežiūros srityje, jei gairės ir pranešimai atitinka Sutartį ir gairėms bei pranešimams pritarė valstybės narės (5). Antra, pagal EB sutarties 253 straipsnį Komisija turi pagrįsti savo sprendimus, įskaitant sprendimus, kuriuose ji skelbia, kad pagalba yra nesuderinama su bendra rinka pagal Sutarties 92 straipsnio 3 dalies c punktą (6). Kadangi Švedija pateikė daugiau argumentų, pagal EB sutarties 10 straipsnyje nustatytus įpareigojimus Komisija tirs tuos argumentus įvertindama schemos suderinamumą.
(41)
Švedijos valdžios institucijos teigia, kad schema buvo pasiūlyta siekiant sulyginti padėtį tų žvejų, kuriems taikoma galiojanti neapmokestinamųjų pajamų tvarka (t. y. tiems, kurie žvejybos reiso metu nakvoja ne namuose), ir tų, kuriems ta tvarka netaikoma (pakrančių arba ežerų žvejai). Pagal schemą žvejai, kurie žvejybos reiso metu nakvoja ne namuose, ir tie, kuriems tai netaikytina, yra sulyginami mokesčių atžvilgiu. Kitų sektorių atžvilgiu galiojančios mokesčių taisyklės, susijusios su padidėjusiomis pragyvenimo išlaidomis, nėra keičiamos.
(42)
Švedijos valdžios institucijos laikosi nuomonės, kad žvejai, kurie neišvyksta į žvejybos reisus su nakvyne ne namuose, iš esmės, patiria ne mažesnes išlaidas, kaip ir tie profesionalūs žvejai, kurie išplaukia į ilgesnius žvejybos reisus su nakvyne ne namuose. Todėl valdžios institucijos laikosi nuomonės, kad reikėtų abiems žvejų grupėms sudaryti vienodas sąlygas mokesčių atžvilgiu.
(43)
Nors tai buvo vienas iš pagrindinių argumentų už schemą, apie kurią pranešta, Švedijos valdžios institucijos galėjo pateikti tik apytikslius apskaičiavimus, kuriais nurodoma, kiek iš 2 000 užsiimančių veikla ir turinčių licenciją žvejų išplaukia į žvejybos reisus, kurių metu jie nakvoja ne namuose. Svarbiausia - jos negali pateikti jokių duomenų apie išlaidas, kuriais remiantis būtų galima lyginti dviejų žvejų grupių išlaidas.
(44)
Nepateikus duomenų, nurodančių, kad abi profesionalių žvejų grupės iš tikrųjų patiria tokias pačias išlaidas, nepriklausomai nuo to, ar nakvojama ne namuose, siūloma sistema turi būti laikoma turinčia neigiamą poveikį prekybos sąlygoms Švedijos žvejybos sektoriuje ir todėl neatitinkančia EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punkto.
(45)
Argumentas, kuriuo teigiama, kad remiantis nauja sistema Švedijos žvejams būtų sukurtos tokios pačios konkurencinės sąlygos kaip ir Danijos bei Norvegijos žvejams, nėra svarbus, nes schema turi neigiamą poveikį prekybos sąlygoms Švedijos žvejybos sektoriuje.
(46)
Švedijos valdžios institucijos argumentas, kad daug Švedijos profesionalių žvejų išplaukia į ilgalaikius žvejybos reisus iš dalies todėl, kad Švedija turi ilgą kranto liniją Šiaurės jūroje ir ypač Baltijos jūroje, negali būti laikomas argumentu, remiančiu argumentą, kad šia sistema panaikinama jūrų ir ežerų žvejų nelygybė neapmokestinamųjų pajamų atžvilgiu. Priešingai, iš šio aspekto matyti, kad dviejų žvejų grupių žvejybos veikla yra labai skirtinga - tai galėtų pateisinti skirtingo mokesčių režimo taikymą.
(47)
Pagaliau, Švedijos valdžios institucijos teigia, kad siūloma neapmokestinamųjų pajamų sistema suteiks galimybę geriau naudoti administracinius išteklius, nes nebereikės skaičiuoti neapmokestinamųjų pajamų remiantis bendru žvejybos dienų skaičiumi - bus taikoma metinė vienkartinė suma, apskaičiuota atsižvelgiant į metines pajamas iš žvejybos veiklos.
(48)
Iš tikrųjų tikėtina, kad vienkartinės metinės sumos sistema užtikrins geresnį administracinių išteklių naudojimą nei sistema, pagal kurią vienkartinė suma skaičiuojama pagal dienų skaičių. Vis dėlto nėra konkrečių galiojančių profesionaliems žvejams skirtų taisyklių dėl apskaitos ir buhalterijos, o Švedijos valdžios institucijos negalėjo pateikti statistikos duomenų apie profesionalių žvejų pajamas, gaunamas tik iš žvejybos. Atsižvelgiant į tai, kad dauguma žvejų turi pajamų iš daugiau nei vienos profesinės veiklos, reikėtų manyti, kad būtų sunku nustatyti vienkartinę metinę sumą, pagrįstą metinėmis pajamomis iš žvejybos veiklos. Komisija nesupranta, kam keisti sistemą į metinėmis pajamomis grįstą skaičiavimą, nes žvejybos dienų skaičius yra registruojamas pagal bendros žvejybos politikos nuostatas ir todėl jį lengva sužinoti.
(49)
Be to, 2004 m. lapkričio 9 d. laiške Švedijos valdžios institucijos užsimena, kad maždaug 1 500 žvejų būtų naudingiau ir toliau prašyti neapmokestinamųjų pajamų grindžiant jas faktinėmis išlaidomis, kaip nurodyta 10 punkte. Todėl nauja schema tikriausiai bus taikoma tik 500 žvejų, kurie neturi teisės į neapmokestinamąsias pajamas pagal galiojančią schemą. Todėl, net jei ši sistema būtų veiksmingesnė, dėl jos išaugtų bendra administracinė našta palyginus su padėtimi, kai tokia neapmokestinamųjų pajamų sistema tiems žvejams netaikoma.
(50)
Atsižvelgiant į pirmiau minėtus faktus, Komisija laikosi nuomonės, kad schema yra valstybės pagalba, kuri yra nesuderinama su EB sutarties 87 straipsniu.
(51)
Atsižvelgdama į IV dalyje pateiktą įvertinimą, Komisija laikosi nuomonės, kad ši pagalbos schema, nes yra nesuderinama su bendrąja rinka, pagal kurią tam tikriems profesionaliems žvejams taikoma su padidėjusiomis pragyvenimo išlaidomis susijusi neapmokestinamųjų pajamų sistema nepaisant, ar žvejybos veikloje įtrauktos nakvynės ne namuose,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Švedijos pasiūlytas įstatymo projektas, kuriuo iš dalies keičiamas Pajamų mokesčių įstatymas (1999:1229) „Profesionalių žvejų neapmokestinamosios pajamos“ yra nesuderinamas su bendrąja rinka.
Švedija negali įgyvendinti pirmoje dalyje nurodytos pagalbos schemos.
2 straipsnis
Šis sprendimas yra skirtas Švedijos Karalystei.
Priimta Briuselyje, 2006 m. vasario 8 d.