Komisijos direktyva
1985 m. liepos 24 d.
iš dalies keičianti Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo
(85/413/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 90 straipsnio 3 dalį,
kadangi Komisijos direktyvos 80/723/EEB [1] 4 straipsnio b ir c punktai netaikomi vandens ir energetikos, pašto ir telekomunikacijų, transporto bei valstybinių kredito įstaigų sektoriams;
kadangi tuose sektoriuose veikiančios valstybės įmonės vaidina svarbų vaidmenį valstybių narių ekonomikoje; kadangi valstybių narių ir valstybės įmonių finansinių santykių skaidrumas tam tikruose sektoriuose, kuriems nuostatos dėl skaidrumo anksčiau nebuvo taikomos, atsižvelgiant į konkurencinės situacijos pokyčius atitinkamuose sektoriuose bei pažangą, padarytą siekiant glaudesnės ekonominės integracijos, pasirodė esąs kur kas reikalingesnis nei anksčiau;
kadangi minėtuose sektoriuose valstybės ir privačioms įmonėms taip pat būtina užtikrinti vienodas sąlygas; kadangi valstybių narių ir valstybės įmonių finansinių santykių skaidrumą šiuose sektoriuose ypač būtina užtikrinti dėl tų pačių priežasčių ir tokio pat lygio kaip įmonėse, kurioms taikoma Direktyva 80/723/EEB;
kadangi pagal Sutartį Komisija turi užtikrinti, kad valstybės narės tiek privačioms, tiek valstybės įmonėms minėtuose sektoriuose neteiktų bendrosios rinkos principams prieštaraujančios pagalbos;
kadangi Komisija, informuodama valstybes nares apie Direktyvą 80/723/EEB, joms pranešė, kad minėtieji sektoriai buvo neįtraukti tik laikinai;
kadangi Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 232 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad minėtosios Sutarties nuostatos neturi įtakos Europos Anglies ir Plieno Bendrijos sutarties nuostatoms; kadangi Europos anglies ir plieno bendrijos sutartyje specialios nuostatos reglamentuoja valstybių narių įsipareigojimus dėl valstybės įmonių ir pagalbos; kadangi dėl tos priežasties Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 90 straipsnis negali būti taikoma valstybės įmonėms, kurių veikla numatyta Europos anglies ir plieno bendrijos sutartyje;
kadangi pagal Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 232 straipsnio 2 dalį minėtosios Sutarties nuostatos nenukrypsta nuo Europos atominės energijos bendrijos sutarties nuostatų, tačiau pastarojoje Sutartyje nėra specialių nuostatų dėl valstybės įmonių ar pagalbos; kadangi Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 90 straipsnis taikomas branduolinės energetikos sričiai;
kadangi valstybių narių ir valstybės įmonių finansinių santykių skaidrumą geležinkelių, kelių ir vidaus vandens kelių transporto sektoriuose jau gana plačiai reglamentuoja Tarybos priimti teisės aktai; kadangi ši direktyva minėtųjų aktų nepažeidžia;
kadangi Direktyvoje 80/723/EEB, ypač jos 3 ir 5 straipsniuose, yra nuostatų kurios gali padėti Komisijai vykdyti įsipareigojimus, prisiimtus pagal minėtuosius Tarybos teisės aktus, visų pirma dėl reguliaraus tokių valstybės įmonių veiklos ataskaitų rengimo;
kadangi Direktyvos 80/723/EEB taikymo sritį reikėtų išplėsti, kad ji apimtų visą transporto sektorių;
kadangi valstybių narių finansiniai santykiai su kredito įstaigomis, priklausančioms valstybiniam sektoriui, taip pat yra numatyti šioje direktyvoje; kadangi direktyva vis dėlto neturėtų būti taikoma valstybių narių santykiams su centriniais bankais, kurie yra atsakingi už pinigų politikos vykdymą;
kadangi valdžios institucijos trumpalaikius indėlius neretai laiko valstybinėse kredito įstaigose įprastomis komercinėmis sąlygomis; kadangi tokie indėliai nesuteikia kredito įstaigoms išskirtinių specialių pranašumų, todėl joms ši direktyva neturėtų būti taikoma;
kadangi kredito įstaigų ekonominė svarba priklauso ne nuo jų apyvartos, bet nuo jų balanso sumos; kadangi Direktyvos 80/723/EEB 4 straipsnio d punkte numatyta riba kredito įstaigoms atsižvelgiant į minėtąjį kriterijų,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
"4 straipsnis
Ši direktyva netaikoma finansiniams santykiams tarp valdžios institucijų ir:
a) valstybės įmonių, kai jie siejasi su paslaugomis, kurių teikimas negali turėti pakankamai didelės įtakos prekybai tarp valstybių narių;
b) centrinių bankų ir Institut Monétaire Luxemburgeoise;
c) valstybinių kredito įstaigų, kai jie siejasi su viešųjų lėšų indėliais, kuriuos valdžios institucijos minėtosiose kredito įstaigose laiko įprastomis komercinėmis sąlygomis;
d) valstybės įmonių, kurių bendra apyvarta prieš sumokant mokesčius dvejus finansinius metus iki 1 straipsnyje nurodytų lėšų panaudojimo arba skyrimo nesiekė bendros 40 milijonų ekiu sumos. Vis dėlto valstybinėms kredito įstaigoms atitinkama riba yra 800 milijonų ekiu balanso suma."
2 straipsnis
Valstybės narės iki 1986 m. sausio 1 d. patvirtina reikiamas priemones, kurios įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos praneša Komisijai.
3 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1985 m. liepos 24 d.