Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 955/1999
1999 m. balandžio 13 d.
iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92 dėl išorinio tranzito procedūros
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 28, 100a ir 113 straipsnius,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1]
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2]
veikdami Sutarties 189b straipsnyje nustatyta tvarka [3],
(1) kadangi išorinio tranzito procedūra, kurią reglamentuoja 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą [4], visų pirma yra skirta palengvinti Bendrijos muitų teritorijoje prekybą ne Bendrijos prekėmis; kadangi būtinumas Bendrijos prekių eksportui taikyti minėtą procedūrą turi būti įvertintas atsižvelgiant į skirtingas situacijas; kadangi bet kuriuo atveju gaminius, kuriems numatyta taikyti eksporto priemones arba kuriems tokios priemonės yra taikomos, būtina apsaugoti nuo tyčinio tokių priemonių vengimo arba neleistino pasinaudojimo jomis, užtikrinant, kad visi Bendrijos muitų teisės aktai garantuotų bent jau tokio pat lygio kontrolę ir reguliavimą, koks yra taikomas išorinio tranzito procedūrai; kadangi, jeigu, esant kai kurioms iš pirmiau nurodytų situacijų, bus galima taikyti šią procedūrą, jos turėtų būti apibrėžtos taikant Komiteto procedūrą;
(2) kadangi visi taikant Komiteto procedūrą priimti sprendimai muitinių administracijoms ir ūkio subjektams turi būti aiškūs;
(3) kadangi reikia nustatyti būdą, kuriuo muitinė užbaigia procedūrą, atsižvelgiant į jos užbaigimo vietą, laiką ir sąlygas, siekiant aiškiau nustatyti išorinio tranzito procedūros vykdytojo įsipareigojimų apimtį ir ribas, ir užtikrinti, kad, negavus procedūros užbaigimą patvirtinančios informacijos, minėto asmens prievolės išlieka; kadangi, siekiant didesnio tranzito procedūrų saugumo ir veiksmingumo, būtina pagerinti procedūros užbaigimą taikant operatyvines priemones ir įgyvendinant nuostatas, kurios turi būti nustatytos taikant Komiteto procedūrą, užtikrinančią, kad muitinė procedūrą užbaigs kiek galima greičiau;
(4) kadangi būtina tiksliau nustatyti su tranzitu susijusių garantijų taisykles, įskaitant įvairių garantijų formų taikymo galimybę ir atleidimo nuo prievolės pateikti garantiją atvejus, ypač atsižvelgiant į jūrų tranzito taikymo srities pakeitimus; kadangi, siekiant užtikrinti deramą valstybių narių ir Bendrijos finansinių interesų apsaugą, neapsunkinant vartotojų neproporcingai didelėmis prievolėmis, ši garantija ir jos dydis turi būti nustatomi atsižvelgiant į operacijų vykdytojo patikimumą ir su prekėmis susijusią riziką; kadangi minėtas nuostatas dėl tranzito garantijos reikia išdėstyti logiškiau ir tinkamiau;
(5) kadangi, siekiant apsaugoti Europos Bendrijos ir valstybių narių pajamas ir užkirsti kelią su tranzito procedūra susijusiai apgaulei, patartina taikyti laipsniškų bendrosios garantijos taikymo priemonių tvarką; kadangi visų pirma galima numatyti uždrausti sumažinti bendrąją garantiją tais atvejais, kai padidėja apgaulės rizika ir dėl to gresia pajamų praradimas; kadangi, kai nustatoma, kad susiklostė ypatingai kritinės išimtinės situacijos, kurios visų pirma gali būti susijusios su organizuotu nusikalstamumu, taip pat turėtų būti numatyta galimybė laikinai uždrausti taikyti bendrąją garantiją; kadangi, taikant minėtas laipsniškas priemones, reikėtų atsižvelgti į konkrečią ūkio subjektų, atitinkančių specialius kriterijus, kurie turi būti nustatyti, padėtį; kadangi, jeigu vietoj bendrosios garantijos turi būti pateikiama vienkartinė garantija, ūkio subjektams taikytina sudėtinga procedūra turi būti kuo labiau supaprastinta;
(6) kadangi supaprastintos procedūros, kurias taiko valstybės narės pagal Bendrijos muitinės kodekso (toliau - Kodeksas) 97 straipsnio 2 dalį tik nacionaliniu, dvišaliu arba daugiašaliu lygiu, yra labai skirtingos ir kai kuriais atvejais gali trukdyti tinkamai taikyti Bendrijos tranzito procedūras bei ūkio subjektams taikyti vienodas sąlygas; kadangi neneigiant šios sistemos naudingumo ūkio subjektams būtina numatyti, kad kiekviena valstybė narė informuotų Komisiją apie šiuo pagrindu taikomas supaprastintas procedūras, kad būtų užtikrintas šių priemonių skaidrumas ir įvertintas jų atitikimas Bendrijos tranzito procedūras ir ypač garantiją reglamentuojančioms taisyklėms;
(7) kadangi Bendrijos tranzito procedūros apsaugos sistemos apima skolą muitinei ir kitus privalomuosius mokėjimus, kurie gali atsirasti dėl minėtų prekių, bei yra ypatingas atvejis, kadangi šie veiksmai yra tarptautinio pobūdžio ir mokėtina suma turi būti nustatyta atsižvelgiant į rizikos dydį ir į vykdytojo patikimumą; kadangi dėl to galiausiai reikia patikslinti Kodekso 192 straipsnį;
(8) kadangi pagal dabartinę Kodekso 215 straipsnio formuluotę galima nustatyti muitinės skolos atsiradimo vietą, tačiau jame nenurodoma, kad ši vieta apsprendžia instituciją, kuri yra atsakinga už skolos įrašymą į sąskaitas; kadangi, be to, jeigu muitinės procedūra neužbaigiama, minėtos vietos nustatymo taisyklė turi būti pakeista, kad atspindėtų poreikį pagal galimybę nustatyti faktinę veiksmų, dėl kurių atsirado skola muitinei, vietą;
(9) kadangi ūkio subjektams ir muitinės pareigūnams naudingas minėtų taisyklių supaprastinimas ir paaiškinimas yra pagrindinė muitinio tranzito Europoje veiksmų plano dalis; kadangi šios taisyklės taip pat turi būti taikomos nuostatoms, kurios yra nustatomos taikant Komiteto procedūrą;
(10) kadangi šis Kodekso pakeitimas ir atitinkami jo įgyvendinimo nuostatų pakeitimai turi palengvinti įgyvendinti naująją kompiuterizuotą tranzito sistemą, kuri yra naudinga visuomenės interesams, susijusiems su rizika vykdant tranzito operacijas, ir ūkio subjektams,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 iš dalies keičiamas taip:
1. 91 straipsnio 1 dalies b punktas pakeičiamas taip:
"b) Bendrijos prekės, taikant Komiteto procedūrą nustatytais atvejais ir sąlygomis, siekiant apsaugoti produktus, kuriems numatyta taikyti eksporto priemones arba kuriems šios priemonės yra taikomos, nuo tokių priemonių vengimo arba neleistino pasinaudojimo jomis".
2. 92 straipsnis pakeičiamas taip:
"92 straipsnis
1. Išorinio tranzito procedūra baigiama ir jos vykdytojo įsipareigojimai įvykdomi, kai prekės, kurioms buvo įforminta procedūra, ir atitinkami dokumentai pateikiami paskirties muitinės įstaigai, vadovaujantis atitinkamos procedūros nuostatomis.
2. Muitinė užbaigia procedūrą, kai, palyginusi išvykimo įstaigos turimus duomenis su paskirties muitinės įstaigos turimais duomenimis, gali patvirtinti, kad procedūra buvo atlikta tinkamai."
3. 94 straipsnis pakeičiamas taip:
"94 straipsnis
1. Tranzito procedūros vykdytojas pateikia garantiją, užtikrinančią, kad bus sumokėta bet kokia skola ar privalomieji mokėjimai muitinei, galintys atsirasti dėl atitinkamų prekių.
2. Minėta garantija - tai:
a) vienai tranzito operacijai taikoma vienkartinė garantija; arba
b) kelioms tranzito operacijoms taikoma bendroji garantija, jeigu tranzito procedūros vykdytojui leidimą pateikti tokią garantiją išduoda valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs, muitinė.
3. 2 dalies b punkte nurodytas leidimas suteikiamas tik:
a) Bendrijoje įsisteigusiems asmenims;
b) asmenims, kurie nuolat naudojasi Bendrijos tranzito procedūromis arba kurie muitinei nekelia abejonių dėl sugebėjimo įvykdyti su minėtomis procedūromis susijusius savo įsipareigojimus, ir
c) asmenims, kurie nėra rimtai arba pakartotinai pažeidę muitinės arba mokesčių įstatymų.
4. Asmenims, kurie muitinei įrodo, kad atitinka aukštesnius patikimumo standartus, gali būti leista pateikti mažesnio dydžio bendrąją garantiją arba taikyti atleidimą nuo prievolės pateikti garantiją. Papildomi šio leidimo suteikimo kriterijai yra šie:
a) atsižvelgiama, ar teisingai per nustatytą laikotarpį taikoma Bendrijos tranzito procedūra;
b) ar bendradarbiaujama su muitine, ir
c) kai taikomas atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją, ar yra pakankamai gera finansinė būklė vykdyti minėtų asmenų finansinius įsipareigojimus.
Išsamios pagal šią straipsnio dalį suteikiamų leidimų taisyklės nustatomos taikant Komiteto procedūrą.
5. Atleidimas nuo prievolės pateikti garantiją, kurį leidžiama taikyti pagal šio straipsnio 4 dalį, netaikomas išorinėms Bendrijos tranzito operacijoms, susijusioms su prekėmis, dėl kurių, kaip nustatyta taikant Komiteto procedūrą, padidėja rizika.
6. Laikantis šio straipsnio 4 dalies nustatytų principų, kaip išimtinė priemonė susiklosčius ypatingoms aplinkybėms išorinio Bendrijos tranzito atveju gali būti laikinai uždrausta, taikant Komiteto procedūrą, naudotis sumažinto dydžio bendrąja garantija.
7. Laikantis šio straipsnio 4 dalies nustatytų principų, išorinio Bendrijos tranzito atveju gali būti laikinai uždrausta, taikant Komiteto procedūrą, naudotis bendrąja garantija, prekėms, kurios, joms taikant bendrąją garantiją, yra tapusios plataus masto apgaulės objektu."
4. 95 straipsnis pakeičiamas taip:
"95 straipsnis
1. Išskyrus atvejus, kurie prireikus nustatomi taikant Komiteto procedūrą, garantijos pateikti nereikia:
a) vykdant oro transporto reisus;
b) vežant prekes Reinu ir Reino vandens keliais;
c) naudojantis vamzdynų transportu;
d) atliekant operacijas, kurias vykdo valstybių narių geležinkelių bendrovės.
2. Atvejai, kai vežant prekes b punkte nenurodytais vandens keliais gali būti nereikalaujama pateikti garantiją, nustatomi taikant Komiteto procedūrą."
5. 97 straipsnis pakeičiamas taip:
"97 straipsnis
1. Išsamios šios procedūros taikymo taisyklės ir išimtys nustatomos taikant Komiteto procedūrą.
2. Jeigu užtikrinamas prekėms taikomų Bendrijos priemonių įgyvendinimas:
a) valstybės narės turi teisę, sudariusios dvišalį arba daugiašalį susitarimą, įsivesti tarpusavyje taikomas supaprastintas procedūras, atitinkančias kriterijus, nustatomus atsižvelgiant į aplinkybes, ir taikomas tam tikriems prekių gabenimo būdams arba konkrečioms įmonėms;
b) kiekviena valstybė narė turi teisę, susidarius tam tikroms aplinkybėms, įsivesti supaprastintas procedūras, taikomas prekėms, kurių nereikia gabenti per kitos valstybės narės teritoriją.
3. Komisija informuojama apie šio straipsnio 2 dalyje nustatytas supaprastintas procedūras."
6. 192 straipsnio 1 dalies įvadinis sakinys pakeičiamas taip:
"1. Jeigu muitų teisės aktuose nustatyta, kad garantiją pateikti privaloma, vadovaudamasi konkrečiomis tranzitą reglamentuojančiomis nuostatomis, nustatytomis taikant Komiteto procedūrą, muitinė nustato tokios garantijos dydį, kuris lygus:".
7. 215 straipsnis pakeičiamas taip:
"215 straipsnis
1. Skola muitinei atsiranda:
- toje vietoje, kurioje įvykdomi jos atsiradimą lemiantys veiksmai,
- jeigu tos vietos nustatyti negalima, toje vietoje, kurioje muitinė prekes pripažino esant tokioje padėtyje, kuriai susidarius atsiranda skola muitinei,
- jeigu prekėms įforminta muitinės procedūra nėra baigta ir jeigu tos vietos negalima nustatyti per nustatytą laikotarpį pagal pirmą ir antrą įtraukas, jei reikia, taikant Komiteto procedūrą, toje vietoje, kurioje šioms prekėms buvo įforminta atitinkama procedūra arba šios prekės buvo įvežtos į Bendriją taikant atitinkamą procedūrą.
2. Jeigu pagal muitinės turimą informaciją įmanoma nustatyti, kad skola muitinei jau buvo atsiradusi anksčiau, prekėms esant kitoje vietoje, skola muitinei laikoma atsiradusia toje įmanomoje nustatyti vietoje, kurioje prekės buvo anksčiausiai, kai jau galima laikyti, kad skola muitinei yra atsiradusi.
3. 217 straipsnio 1 dalyje nurodyta muitinė yra valstybėje narėje, kurioje skola muitinei atsiranda arba laikoma atsiradusia šiame straipsnyje nustatyta tvarka."
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 13 d.