Tarybos direktyva 96/49/EB
1996 m. liepos 23 d.
dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su pavojingų krovinių vežimu geležinkeliais, suderinimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos [3],
(1) kadangi pastaraisiais metais pavojingų krovinių geležinkeliais vežama daugiau ir dėl to padidėjo nelaimingų atsitikimų rizika; kadangi dėl to reikia imtis priemonių, kad tokie kroviniai būtų vežami kuo saugesnėmis sąlygomis;
(2) kadangi visos valstybės narės yra Konvencijos dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF) Susitariančiosios Šalys, Konvencijos B priedėlyje nustatytos vienodos tarptautinio krovinių vežimo geležinkeliais sutarties taisyklės (CIM), o jos priede pateikiamos Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės (RID); kadangi Konvencija geografiniu požiūriu taikoma plačiau, ne tik Bendrijoje;
(3) kadangi Konvencija netaikoma nacionaliniam pavojingų krovinių vežimui geležinkeliais; kadangi dėl to svarbu užtikrinti vienodą suderintų saugos taisyklių taikymą visoje Bendrijoje; kadangi tinkamiausias būdas tai padaryti - suderinti valstybių narių taikomus teisės aktus pagal RID;
(4) kadangi laikantis subsidiarumo principo, tokie teisės aktai turi būti suderinti, kad būtų galima užtikrinti aukšto lygio nacionalinio ir tarptautinio vežimo operacijų saugą, garantuoti, kad, lengvinant laisvą krovinių ir paslaugų judėjimą visoje Bendrijoje, nebus iškraipyta konkurencija, ir užtikrinti suderinamumą su kitomis Bendrijos nuostatomis;
(5) kadangi šios direktyvos nuostatos nepažeidžia Bendrijos ir valstybių narių prisiimtų įsipareigojimų, suderintų su UNCED konferencijos, įvykusios 1992 m. birželio mėnesį Rio de Žaneire, Darbotvarkės 21 19 skyriuje nustatytais tikslais siekti, kad ateityje būtų suderintos pavojingų medžiagų klasifikacijos sistemos;
(6) kadangi joks Bendrijos teisės aktas dar nereglamentuoja saugos sąlygų, kuriomis turėtų būti vežamos biologinės medžiagos ir genetiškai modifikuoti mikroorganizmai, reglamentuojami Direktyvų 90/219/EEB [4], 90/220/EEB [5] ir 90/676/EEB [6];
(7) kadangi šios direktyvos nuostatos nepažeidžia kitų Bendrijos taikomų nuostatų darbuotojų saugos ir aplinkos apsaugos srityse;
(8) kadangi valstybės narės privalo turėti galimybę taikyti specifines eismo taisykles pavojingų krovinių vežimui geležinkeliais jų teritorija;
(9) kadangi valstybės narės turėtų išsaugoti teisę pavojingų krovinių vežimui geležinkeliais laikinai taikyti taisykles pagal Jungtinių Tautų rekomendacijas dėl multimodalaus pavojingų krovinių vežimo, tiek, kiek RID dar nėra suderintas su tomis taisyklėmis, kurios turėtų palengvinti intermodalų pavojingų krovinių vežimą;
(10) kadangi kiekviena valstybė narė turi išsaugoti teisę reglamentuoti ar drausti tam tikrų pavojingų krovinių vežimą šalies viduje ne dėl saugos, o dėl visai kitų priežasčių;
(11) kadangi reikėtų atsižvelgti į griežtesnes saugos priemones, taikomas Britų sąsiaurio tunelyje dėl jo specifinių charakteristikų, pirmiausia dėl jo maršruto ir ilgio; kadangi taip pat reikėtų numatyti, kad valstybės narės galėtų taikyti tokias pat priemones panašiomis aplinkybėmis; kadangi turi būti galima kai kurioms valstybėms narėms taikyti griežtesnius standartus vežti skirtoms medžiagoms dėl aplinkos temperatūros jų šalyse;
(12) kadangi, turint galvoje reikalingų šiame sektoriuje investicijų apimtį, turėtų būti nustatytas pereinamasis laikotarpis, kad valstybės narės galėtų ir toliau laikinai taikyti specifines nacionalines nuostatas dėl konstrukcijos reikalavimų ar cisternų, talpyklų, pakuočių naudojimo ar ypatingiems atvejams skirto kodo naudojimo;
(13) kadangi neturi būti trukdoma naujausiai technologijos ir pramonės pažangai; kadangi todėl reikėtų numatyti laikinas nukrypti leidžiančias nuostatas;
(14) kadangi RID nuostatos leidžia sudaryti susitarimus dėl tų leidžiančių nukrypti nuostatų; kadangi daugelis valstybių narių sudarytų dvišalių susitarimų trukdo laisvai teikti pavojingų krovinių vežimo paslaugas; kadangi būtinos nuostatos šios direktyvos priede turėtų panaikinti tokių išimčių poreikį; kadangi reikėtų numatyti pereinamąjį laikotarpį, per kurį valstybėms narėms leidžiama ir toliau taikyti galiojančius jų susitarimus;
(15) kadangi pavojingus krovinius vežti geležinkeliais į trečiąją šalį ir iš jos leidžiama, jei tai daroma pagal RID reikalavimus; kadangi tokius krovinius vežant iš buvusios Tarybų Sąjungos Respublikų, kurios nėra COTIF Susitariančiosios Šalys, ir į jas, valstybės narės turi teisę imtis atitinkamų priemonių; kadangi jos garantuoja aukštą saugos lygį, atitinkantį RID numatytą lygį;
(16) kadangi turi būti galima šią direktyvą greitai suderinti su technikos pažanga, pirmiausia priimant naujas pagal RID sistemą nustatytas nuostatas; kadangi tuo tikslu reikėtų įsteigti komitetą ir numatyti glaudaus valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimo tvarką tame komitete,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
Taikymo sritis
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma vežant pavojingus krovinius geležinkeliais valstybių narių viduje arba tarp valstybių narių. Tačiau valstybės narės šios direktyvos gali netaikyti veždamos pavojingus krovinius transporto priemonėmis, kurios priklauso ginkluotosioms pajėgoms arba už kurias ginkluotosios pajėgos atsako.
2. Tačiau, atsižvelgiant į Bendrijos teisės aktus, ši direktyva neturi poveikio valstybės narės teisei nustatyti specifinius saugos reikalavimus nacionaliniam ar tarptautiniam pavojingų krovinių vežimui geležinkeliais, tiek kiek šios direktyvos priedas tokiai sričiai netaikomas, inter alia, pirmiausia:
- traukinių eismo tvarkaraščiui,
- prekinių vagonų rūšiavimui nacionalinio eismo traukiniuose,
- veiklos taisyklėms, taikomoms pagalbinei transporto veiklai, pavyzdžiui, rūšiavimui ir formavimui,
- darbuotojų mokymui ir informacijos apie vežamus pavojingus krovinius tvarkymui,
- specialioms pavojingų krovinių vežimo keleiviniais traukiniais taisyklėms.
2 straipsnis
Šioje direktyvoje:
- "RID" - Pavojingų krovinių tarptautinio vežimo geležinkeliais taisyklės, paskelbtos Konvencijos dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF) B priedėlio I priede, ir jų pakeitimai,
- "CIM" - vienodosios tarptautinio krovinių vežimo geležinkeliais sutarties taisyklės, paskelbtos Konvencijos dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF) B priedėlyje, ir jų pakeitimai,
- "pavojingi kroviniai" - medžiagos ir gaminiai, kuriuos vežti tik tam tikromis sąlygomis draudžia arba leidžia šios direktyvos priedas,
- "vežimas" - veikla vežant pavojingus krovinius geležinkeliais ištisai ar iš dalies valstybės narės teritorijoje, įskaitant pakrovimą, iškrovimą ir perkrovimą į kitą transporto rūšį ar iš jos ir sustojimus, kurių reikalauja vežimo, kuriam taikomas šios direktyvos priedas, aplinkybės, nepažeidžiant valstybių narių įstatymų nuostatų dėl atsirandančios tokioje veikloje materialinės atsakomybės; į šią sąvoką neįeina vežimas, neišeinantis iš įmonės teritorijos ribų.
3 straipsnis
1. Nepažeidžiant 6 straipsnio, pavojingi kroviniai, kuriuos vežti draudžia priedo nuostatos, negali būti vežami geležinkeliais.
2. Išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje numatyta kitaip ir nepažeidžiant taisyklių dėl geležinkelių įmonių patekimo į rinką, taip pat nepažeidžiant apskritai krovinių vežimui geležinkeliais taikomų taisyklių, pavojingus krovinius vežti geležinkeliais leidžiama, jei laikomasi priede nustatytų taisyklių.
II SKYRIUS
Leidžiančios nukrypti nuostatos, apribojimai ir išimtys
4 straipsnis
Kol šios direktyvos priedas bus pataisytas pagal Jungtinių Tautų rekomendacijas dėl pavojingų krovinių vežimo, kiekviena valstybė narė savo teritorijoje vykdomam vežimui geležinkeliais gali ir toliau taikyti savo nacionalinių įstatymų dėl pavojingų krovinių vežimo geležinkeliais nuostatas, kurios atitinka tas rekomendacijas. Tokiais atvejais valstybė narė apie tai praneša Komisijai.
5 straipsnis
1. Nepažeisdama kitų Bendrijos nuostatų, kiekviena valstybė narė gali išsaugoti teisę reglamentuoti arba drausti tam tikrų pavojingų krovinių vežimą savo teritorijoje ne vežimo saugos sumetimais, bet dėl visai kitų priežasčių, susijusių pirmiausia su nacionaliniu saugumu ar aplinkos apsauga.
2. a) Vežimui Lamanšo sąsiaurio tuneliu Prancūzija ir Jungtinė Karalystė gali numatyti griežtesnes nuostatas, nei numatytos šios direktyvos priede. Apie tokias nuostatas pranešama Komisijai, o ji apie jas praneša kitoms valstybėms narėms.
b) Kai valstybė narė mano, kad vežimui jos teritorijoje esančiais tuneliais, kurių charakteristikos panašios į Lamanšo sąsiaurio tunelio, turėtų būti taikomos griežtesnės nuostatos, ji apie tai praneša Komisijai. Komisija 9 straipsnyje nustatyta tvarka sprendžia, ar tokio tunelio charakteristikos panašios. Apie valstybės narės priimtas nuostatas pranešama Komisijai, o ši apie jas praneša kitoms valstybėms narėms.
c) Valstybė narė, kurioje aplinkos temperatūra paprastai būna žemesnė kaip - 20 °C, gali taikyti griežtesnius medžiagų, skirtų naudoti jos teritorijoje vežant pavojingus krovinius geležinkeliais, eksploatacinės temperatūros standartus tol, kol nuostatos dėl atitinkamų orientacinių temperatūrų konkrečiose klimato zonose bus įrašytos į priedą.
3. Jei, įvykus avarijai ar autoįvykiui, valstybė narė mano, kad taikomos saugos nuostatos nepakankamai apsaugo nuo pavojų vežimo metu, ir jei būtina neatidėliotinai imtis veiksmų, toji valstybė narė dar planavimo metu Komisijai praneša apie siūlomas taikyti priemones. Komisija 9 straipsnyje nustatyta tvarka sprendžia, ar leisti taikyti tokias priemones, ir numato, kiek laiko jas taikyti.
4. Valstybės narės gali ir toliau taikyti visas 1996 m. gruodžio 31 d. galiojusias nuostatas dėl dioksinų ir furanų turinčių medžiagų vežimo bei pakavimo.
6 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė gali leisti savo teritorijoje vežti geležinkeliais pavojingus krovinius, suklasifikuotus, supakuotus ir paženklintus pagal tarptautinius jūrų ar oro transporto reikalavimus, jei vežant krovinius bus naudojamas ir jūrų ar oro transportas.
Kai nacionalinio ar tarptautinio maršruto dalis eina jūra, valstybė narė, atsižvelgdama į tarptautines jūrų transportą, taip pat transportą keltai,s reglamentuojančias taisykles, gali taikyti ne tik priedo, bet ir papildomas nuostatas.
2. Priedo nuostatos dėl vežimo dokumentų formos ir kalbų vartojimo žymenyse ar reikalaujamuose dokumentuose netaikomos vežimui, vykdomam vienos valstybės narės teritorijoje. Vykdydama vežimą vien tik savo teritorijoje valstybė narė gali leisti naudoti kitus dokumentus ir vartoti kitas kalbas, nebūtinai tas, kurios nurodytos priede.
3. Savo teritorijoje valstybė narė gali leisti naudoti vagonus, pagamintus iki 1997 m. sausio 1 d., kurie neatitinka šios direktyvos nuostatų, bet buvo pagaminti pagal 1996 m. gruodžio 31 d. galiojusias nacionalines nuostatas, jei tokie vagonai yra prižiūrimi pagal saugos reikalavimus.
4. Valstybė narė gali ir toliau taikyti 1996 m. gruodžio 31 d. galiojusias nacionalines nuostatas dėl priede nurodytų naujų cisternų bei naujų talpyklų 2 klasės kroviniams gamybos, naudojimo ir vežimo sąlygų, nors jos ir skiriasi nuo priedo nuostatų, kol į priedą bus įrašytos nuorodos dėl cisternų ir talpyklų gamybos bei naudojimo standartų, bet ne ilgiau kaip iki 1998 m. gruodžio 31 d. Talpyklas ir cisternas, pagamintas iki 1999 m. sausio 1 d. ir prižiūrimas pagal privalomus saugos reikalavimus, galima ir toliau naudoti laikantis iš pradžių nustatytų sąlygų.
5. Valstybė narė gali ir toliau taikyti ne priede pateiktas, o nacionalines nuostatas suskystintų dujų ar suskystintų dujų mišinių vežimo nustatytai temperatūrai, kol Europos standartuose bus įrašytos nuostatos dėl atitinkamos nustatytos temperatūros tam tikrose klimato juostose ir priede bus padarytos nuorodos į standartus.
6. Vykdant vežimą valstybės narės teritorijoje, valstybė narė gali leisti naudoti pakuotes, pagamintas iki 1997 m. sausio 1 d., bet nesertifikuotas pagal RID, jei ant tokių pakuočių užrašyta jų pagaminimo data, jei jos atitinka 1996 m. gruodžio 31 d. galiojusiose nuostatose nurodytus bandymų reikalavimus ir yra prižiūrimos pagal atitinkamus saugos reikalavimus (įskaitant atitinkamus būtinus bandymus ir patikrinimus) pagal šią schemą: metaliniai tarpiniai birių medžiagų konteineriai ir metalinės didesnės kaip 50 litrų talpos statinės gali būti naudojamos iki 15 metų po jų pagaminimo dienos; kitos metalinės pakuotės ir visos plastikinės pakuotės gali būti naudojamos iki penkerių metų nuo jų pagaminimo, bet ne ilgiau kaip iki 1998 m. gruodžio 31 d.
7. Valstybė narė iki 1998 m. gruodžio 31 d. gali leisti savo teritorijoje vežti tam tikrus pavojingus krovinius, supakuotus prieš 1997 m. sausio 1 d., jei kroviniai suklasifikuoti, supakuoti ir paženklinti pagal nacionalinių nuostatų, galiojusių iki 1997 m. sausio 1 d., reikalavimus.
8. Valstybė narė nacionaliniam vežimui geležinkeliais savo teritorijoje gali ir toliau taikyti savo nacionalinių įstatymų nuostatas, galiojusias 1996 m. gruodžio 31 d., kuriose reikalaujama naudoti ypatingiems atvejams skirtą kodą vietoj priede nustatyto pavojaus identifikavimo numerio.
9. Pasitarusi su Komisija, valstybė narė nedidelio kiekio tam tikrų pavojingų krovinių, išskyrus aukšto ir vidutinio radioaktyvumo lygio medžiagas, vežimui geležinkeliais savo teritorijoje gali taikyti ne tokias griežtas nuostatas kaip priede.
10. Valstybė narė savo teritorijoje gali leisti ad hoc pavojingų krovinių vežimo operacijas, priede draudžiamas vežimo operacijas arba vežimo operacijas, vykdomas skirtingomis sąlygomis, nei nustatyta priede.
11. Atsižvelgiant į Bendrijos teisės aktus, ši direktyva nepažeidžia valstybės narės teisės pasitarus su Komisija leisti reguliariai vežti tam tikrais nustatytais maršrutais savo teritorijoje pavojingus krovinius, sudarančius tam tikro pramoninio proceso dalį, kuriuos draudžiama vežti pagal priedo nuostatas arba kurie vežami skirtingomis sąlygomis, nei nurodyta priede, jei toks vežimas yra vietinio pobūdžio ir atidžiai kontroliuojamas pagal aiškiai nustatytus reikalavimus.
12. Jei sauga nenukenčia, valstybė narė gali laikinai nukrypti nuo priedo nuostatų, kad galėtų savo teritorijoje vykdyti bandymus, kuriuos reikia atlikti prieš darant priede pakeitimus, kad jie būtų suderinti su technikos ir pramonės pažanga. Apie tai pranešama Komisijai, o ji savo ruožtu praneša kitoms valstybėms narėms.
Tokie laikini nukrypimai, dėl kurių, remdamosi priedu, susitaria valstybių narių kompetentingos institucijos, įforminamos daugiašaliu susitarimu, kurį visų valstybių narių kompetentingoms institucijoms siūlo tokios iniciatyvos ėmusi institucija. Apie tai pranešama Komisijai.
Pirmoje ir antroje pastraipose minėti nukrypimai taikomi be jokios siuntėjo, vežėjo ar gavėjo diskriminacijos dėl jo pilietybės ar buveinės vietos; leidžiančios nukrypti nuostatos gali galioti iki penkerių metų, jų galiojimo pratęsti negalima.
13. Valstybė narė gali taikyti galiojančius susitarimus su kitomis valstybėmis narėmis be jokios siuntėjo, vežėjo ar gavėjo diskriminacijos dėl jo pilietybės ar buveinės vietos ne ilgiau kaip iki 1998 m. gruodžio 31 d. Visos vėlesnės išimtys taikomos vadovaujantis šio straipsnio 12 dalimi.
14. Vadovaujantis Bendrijos teisės aktais, ši direktyva neturi poveikio valstybių narių teisei pasikonsultavus su Komisija leisti vežti pavojingus krovinius taikant ne tokias griežtas sąlygas, kaip nustatyta šios direktyvos priede, jei jos vežamos trumpais nuotoliais neišeinant iš uostų, oro uostų ar įmonės teritorijos ribų.
7 straipsnis
1. Laikantis nacionalinių ar Bendrijos nuostatų dėl patekimo į rinką, leidžiama vežti pavojingus krovinius geležinkeliais tarp Bendrijos teritorijos ir trečiųjų šalių, jei laikomasi RID reikalavimų.
2. Kai apie tai pranešama Komisijai, ši direktyva neturi įtakos valstybės narės teisei, priimti savo teritorijoje taikomus nuostatus dėl pavojingų krovinių vežimo geležinkeliais iš tų buvusios Tarybų Sąjungos Respublikų, kurios nėra COTIF Susitariančiosios Šalys, ir į jas. Tokie nuostatai taikomi tik vežant pavojingus krovinius (pakuotėse, nesupakuotus ar cisternose) geležinkelio vagonais, kuriuos leidžiama naudoti valstybėje, nesančioje COTIF Susitariančiąja Šalimi. Atitinkamomis priemonėmis ir įsipareigojimais valstybės narės garantuoja, kad išlaikys tokį saugos lygį, kuris atitinka RID numatytą lygį. Kai kuriose valstybėse narėse pirmiau šioje dalyje minėtos nuostatos taikomos tik cisterniniams vagonams.
III SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
8 straipsnis
Pakeitimai, būtini priedui suderinti su technikos pažanga šios direktyvos taikymo srityse ir svarbiausia atsižvelgti į RID pakeitimus, priimami 9 straipsnyje nustatyta tvarka.
9 straipsnis
1. Komisijai padeda pavojingų krovinių vežimo komitetas, sudarytas pagal Direktyvos 94/55/EB [7] 9 straipsnį, toliau vadinamas komitetu, sudarytas iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
2. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Tais atvejais, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos siūlymu, nuomonė pareiškiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma. Valstybių narių atstovų komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę.
b) Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.
10 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šios direktyvos įgyvendinimui, iki 1997 m. sausio 1 d. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.
11 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
12 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1996 m. liepos 23 d.