TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 664/2009
2009 m. liepos 7 d.
kuriuo nustatoma derybų dėl valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimų dėl jurisdikcijos, teismo sprendimų ir nutarčių, susijusių su santuoka, tėvų atsakomybe ir išlaikymo prievolėmis, pripažinimo bei vykdymo ir išlaikymo prievolėms taikytinos teisės bei tokių susitarimų sudarymo procedūra
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 61 straipsnio c punktą, 65 straipsnį, 67 straipsnio 2 dalį ir 67 straipsnio 5 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
kadangi:
(1)
Sutarties trečiosios dalies IV antraštinėje dalyje numatytas teisinis pagrindas priimti Bendrijos teisės aktus teisminio bendradarbiavimo civilinėse bylose srityje.
(2)
Valstybių narių ir trečiųjų šalių teisminį bendradarbiavimą civilinėse bylose tradiciškai reglamentuoja valstybių narių ir trečiųjų šalių susitarimai. Tokie susitarimai, kurių yra daug, dažnai atspindi ypatingus valstybės narės ir trečiosios šalies ryšius ir yra skirti tam, kad būtų nustatytas tinkamas teisinis pagrindas siekiant patenkinti konkrečius suinteresuotų susitariančių šalių poreikius.
(3)
Pagal Sutarties 307 straipsnį reikalaujama, kad valstybės narės imtųsi visų tinkamų priemonių Bendrijos acquis ir valstybių narių su trečiosiomis šalimis sudarytų tarptautinių susitarimų nesuderinamumams pašalinti. Dėl to gali prireikti iš naujo derėtis dėl tokių susitarimų.
(4)
Siekiant nustatyti tinkamą teisinį pagrindą tam, kad būtų patenkinti konkretūs atitinkamos valstybės narės poreikiai, susiję su jos santykiais su trečiąja šalimi, taip pat gali būti akivaizdžiai būtina sudaryti naujus susitarimus su trečiosiomis šalimis, susijusius su tomis civilinės teisenos sritimis, kurios priklauso Sutarties trečiosios dalies IV antraštinės dalies taikymo sričiai.
(5)
Europos Bendrijų Teisingumo Teismas savo 2006 m. vasario 7 d. nuomonėje 1/03 dėl naujos Lugano konvencijos sudarymo patvirtino, kad Bendrija įgijo išimtinę kompetenciją sudaryti tarptautinį susitarimą, tokį kaip Lugano konvencija, su trečiosiomis šalimis dėl klausimų, turinčių įtakos taisyklėms, nustatytomis 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (2) („Briuselis I“).
(6)
Pagal Sutarties 300 straipsnį Bendrijos ir trečiosios šalies susitarimus dėl klausimų, priskiriamų išimtinei Bendrijos kompetencijai, turi sudaryti Bendrija.
(7)
Sutarties 10 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės padėtų atlikti Bendrijos uždavinius ir nesiimtų jokių priemonių, kurios galėtų trukdyti siekti Sutarties tikslų. Ši lojalaus bendradarbiavimo pareiga yra bendrojo pobūdžio ir nepriklauso nuo to, ar Bendrijos kompetencija yra ar nėra išimtinė.
(8)
Susitarimų su trečiosiomis šalimis dėl konkrečių civilinės teisenos klausimų, priklausančių išimtinei Bendrijos kompetencijai, atveju turėtų būti sukurta suderinta ir skaidri procedūra, leidžianti valstybei narei iš dalies pakeisti galiojantį susitarimą arba derėtis dėl naujo susitarimo ir jį sudaryti, ypač jei Bendrija nepareiškė ketinimo pasinaudoti savo išorės kompetencija sudaryti susitarimą remiantis jau suteiktais derybų įgaliojimais arba numatomais derybų įgaliojimais. Ši procedūra neturėtų turėti įtakos Bendrijos išimtinei kompetencijai ir Sutarties 300 ir 307 straipsnių nuostatoms. Ji turėtų būti laikoma išimtine priemone ir turėtų būti apribojama tiek taikymo srities, tiek laiko atžvilgiu.
(9)
Šis reglamentas neturėtų būti taikomas, jei Bendrija jau sudariusi susitarimą tuo pačiu klausimu su atitinkama trečiąja šalimi. Turėtų būti laikoma, kad du susitarimai yra skirti tam pačiam klausimui tik tuo atveju ir tik tokiu mastu, kokiu jie iš esmės reglamentuoja tuos pačius konkrečius teisinius klausimus. Nuostatos, kuriomis paprasčiausiai nurodomas bendro pobūdžio ketinimas bendradarbiauti tokiais klausimais, neturėtų būti laikomos skirtomis tam pačiam klausimui.
(10)
Šis reglamentas taip pat turėtų būti taikomas tam tikriems galiojančiuose Bendrijos teisės aktuose nurodytiems regioniniams susitarimams.
(11)
Siekiant užtikrinti, kad valstybės narės numatomas susitarimas nesumažintų Bendrijos teisės veiksmingumo ir nekliudytų deramam tos teisės nustatytos sistemos veikimui ir taip pat užtikrinti, kad jis nekliudytų Bendrijos išorės santykių politikai, dėl kurios yra nusprendusi Bendrija, turėtų būti reikalaujama, kad atitinkama valstybė narė, norėdama gauti leidimą pradėti arba tęsti oficialias derybas dėl susitarimo ir sudaryti susitarimą, praneštų Komisijai apie savo ketinimą. Toks pranešimas turėtų būti pateiktas laišku arba elektroninėmis priemonėmis. Jame turėtų būti pateikta visa aktuali informacija ir turėtų būti pridėti visi susiję dokumentai, kad Komisija galėtų įvertinti laukiamą derybų rezultato poveikį Bendrijos teisei.
(12)
Turėtų būti įvertinta, ar Bendrija pakankamai suinteresuota sudaryti Bendrijos ir atitinkamos trečiosios šalies dvišalį susitarimą arba atitinkamais atvejais ar Bendrija pakankamai suinteresuota pakeisti galiojantį valstybės narės ir trečiosios šalies dvišalį susitarimą Bendrijos susitarimu. Tuo tikslu visos valstybės narės turėtų būti informuojamos apie visus Komisijos gautus pranešimus dėl numatomo valstybės narės susitarimo, kad jos galėtų pareikšti suinteresuotumą prisijungti prie pranešimą pateikusios valstybės narės iniciatyvos. Jei taip pasikeitus informacija paaiškėtų pakankamas Bendrijos suinteresuotumas, Komisija turėtų apsvarstyti galimybę pasiūlyti derybų įgaliojimus siekiant sudaryti Bendrijos ir atitinkamos trečiosios šalies susitarimą.
(13)
Jei Komisija paprašo valstybės narės pateikti papildomos informacijos, reikalingos įvertinti, ar tai valstybei narei turėtų būti leista pradėti derybas su trečiąja šalimi, dėl šio prašymo neturėtų pasikeisti terminai, per kuriuos Komisija turi pateikti motyvuotą sprendimą dėl tos valstybės narės prašymo pradėti derybas.
(14)
Suteikdama leidimą pradėti oficialias derybas, Komisija, jei tai būtina, turėtų turėti galimybę pateikti derybų gaires arba reikalauti į numatomą susitarimą įtraukti tam tikras išlygas. Komisija turėtų būti išsamiai informuojama apie visų derybų etapų, kurių metu svarstomi šio reglamento taikymo sričiai priklausantys klausimai, eigą ir jai turėtų būti leidžiama dalyvauti derybose stebėtojos teisėmis svarstant tuos klausimus.
(15)
Valstybės narės, pranešdamos Komisijai apie savo ketinimą pradėti derybas su trečiąja šalimi, turėtų informuoti Komisiją tik apie tuos aspektus, kurie yra svarbūs Komisijai įvertinti. Komisijos suteikiamas leidimas ir galimos derybų gairės arba, atitinkamais atvejais, Komisijos atsisakymas turėtų būti susijęs tik su šio reglamento sričiai priklausančiais klausimais.
(16)
Visos valstybės narės turėtų būti informuotos apie pranešimus Komisijai, susijusius su numatomais ar derybose pasiektais susitarimais, ir apie motyvuotus sprendimus, kuriuos Komisija priima pagal šį reglamentą. Tačiau tokia informacija turėtų visiškai atitikti galimus reikalavimus dėl konfidencialumo.
(17)
Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija turėtų užtikrinti, kad konfidencialia įvardyta informacija būtų naudojamasi pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (3).
(18)
Kai Komisija, remdamasi savo atliktų įvertinimų rezultatais, ketina neleisti pradėti oficialių derybų arba sudaryti derybose pasiekto susitarimo, ji, prieš pateikdama motyvuotą sprendimą, turėtų pateikti atitinkamai valstybei narei nuomonę. Tuo atveju, kai neleidžiama sudaryti derybose pasiekto susitarimo, nuomonė taip pat turėtų būti pateikiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
(19)
Siekiant užtikrinti, kad derybose pasiektas susitarimas nebūtų kliūtis Bendrijos išorės politikos teisminio bendradarbiavimo civilinėse ir komercinėse bylose srityje įgyvendinti, susitarime turėtų būti numatytas viso susitarimo ar jo dalies denonsavimas tuo atveju, jeigu Bendrija arba Bendrija bei jos valstybės narės ir ta pati trečioji šalis vėliau sudarytų susitarimą dėl to paties klausimo, arba tiesioginis atitinkamų susitarimo nuostatų pakeitimas tokio vėliau sudaryto susitarimo nuostatomis.
(20)
Turėtų būti numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos tais atvejais, kai šio reglamento įsigaliojimo metu valstybė narė jau pradėjo derybų dėl susitarimo su trečiąja šalimi procesą arba jau užbaigė derybas, bet dar nepareiškė savo sutikimo įsipareigoti pagal tą susitarimą.
(21)
Siekdama užtikrinti, kad buvo įgyta pakankamai patirties taikant šį reglamentą, Komisija turėtų pateikti ataskaitą dėl tokio taikymo ne anksčiau kaip po aštuonių metų nuo šio reglamento priėmimo. Šioje ataskaitoje Komisija, naudodamasi savo prerogatyvomis, turėtų patvirtinti, kad šis reglamentas yra laikino pobūdžio, arba išnagrinėti, ar šis reglamentas turėtų būti pakeistas nauju reglamentu, apimančiu tuos pačius klausimus ar taip pat ir tam tikrus kitus klausimus, priklausančius Bendrijos išimtinei kompetencijai ir reglamentuojamus kitomis Bendrijos priemonėmis.
(22)
Jei Komisijos pateiktoje ataskaitoje patvirtinama, kad šis reglamentas yra laikino pobūdžio, po ataskaitos pateikimo valstybė narė vis tiek turėtų turėti galimybę pranešti Komisijai apie vykstančias ar jau paskelbtas derybas siekdama gauti leidimą pradėti oficialias derybas.
(23)
Pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina jo tikslui pasiekti.
(24)
Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsnį Jungtinė Karalystė ir Airija pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą.
(25)
Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatoma procedūra, pagal kurią valstybei narei suteikiamas leidimas iš dalies keisti galiojantį susitarimą arba derėtis dėl naujo susitarimo su trečiąja šalimi ir jį sudaryti laikantis šiame reglamente išdėstytų sąlygų.
Ši procedūra neturi įtakos atitinkamai Bendrijos ir jos valstybių narių kompetencijai.
2. Šis reglamentas taikomas susitarimams dėl klausimų, visiškai ar iš dalies priklausančių 2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo (4), ir 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 4/2009 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bei bendradarbiavimo išlaikymo prievolių srityje (5), taikymo sričiai, tiek, kiek šie klausimai priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai.
3. Šis reglamentas netaikomas, jeigu Bendrija jau yra sudariusi susitarimą dėl tų pačių klausimų su atitinkama trečiąja šalimi.
2 straipsnis
Apibrėžtys
1. Šio reglamento taikymo tikslais sąvoka „susitarimas“ reiškia:
a)
valstybės narės ir trečiosios šalies dvišalį susitarimą;
b)
Reglamento (EB) Nr. 2201/2003 59 straipsnio 2 dalies a punkte, nedarant įtakos to reglamento 59 straipsnio 2 dalies c punktui ir 59 straipsnio 3 daliai, ir Reglamento (EB) Nr. 4/2009 69 straipsnio 3 dalyje nurodytus regioninius susitarimus.
2. 1 dalies b punkte nurodytų regioninių susitarimų atžvilgiu bet kuri nuoroda šiame reglamente į valstybę narę ar trečiąją šalį atitinkamai suprantama kaip nuoroda į valstybės nares ar trečiąsias šalis atitinkamai.
3 straipsnis
Pranešimas Komisijai
1. Jeigu valstybė narė ketina pradėti derybas dėl šio reglamento taikymo sričiai priklausančio galiojančio susitarimo keitimo arba naujo susitarimo sudarymo, ji kaip įmanoma anksčiau iki numatomos oficialių derybų pradžios raštu praneša Komisijai apie savo ketinimą.
2. Su pranešimu atitinkamais atvejais pateikiama galiojančio susitarimo, susitarimo projekto ar pasiūlymo projekto kopija ir visi kiti svarbūs dokumentai. Valstybė narė apibūdina derybų objektą ir nurodo numatomame susitarime svarstytinus klausimus arba galiojančio susitarimo nuostatas, kurias reikia iš dalies pakeisti. Valstybė narė gali pateikti bet kurios kitos papildomos informacijos.
4 straipsnis
Komisijos atliekamas įvertinimas
1. Gavusi pranešimą, nurodytą 3 straipsnyje, Komisija įvertina, ar valstybė narė gali pradėti oficialias derybas.
2. Atlikdama tą įvertinimą Komisija pirmiausia patikrina, ar per kitus 24 mėnesius konkrečiai numatoma suteikti atitinkamus derybų įgaliojimus siekiant sudaryti Bendrijos susitarimą su atitinkama trečiąja šalimi. Jei taip nėra, Komisija įvertina, ar įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
atitinkama valstybė narė pateikė informaciją, rodančią kad ji yra ypač suinteresuota sudaryti susitarimą dėl ekonominių, geografinių, kultūrinių, istorinių, socialinių ar politinių tos valstybės narės ir atitinkamos trečiosios šalies ryšių;
b)
remiantis valstybės narės perduota informacija, nustatoma, kad numatomas susitarimas neturėtų sumažinti Bendrijos teisės veiksmingumo ir kliudyti deramam tos teisės nustatytos sistemos veikimui; ir
c)
numatomas susitarimas nepakenks Bendrijos išorės santykių politikos objektui ir tikslui, dėl kurių Bendrija yra priėmusi sprendimą.
3. Jeigu valstybės narės perduotos informacijos nepakanka įvertinimui atlikti, Komisija gali prašyti pateikti papildomos informacijos.
5 straipsnis
Leidimas pradėti oficialias derybas
1. Jeigu numatomas susitarimas atitinka 4 straipsnio 2 dalyje nustatytas sąlygas, Komisija per 90 dienų nuo 3 straipsnyje nurodyto pranešimo gavimo pateikia motyvuotą sprendimą dėl valstybės narės prašymo, leidžiantį jai pradėti oficialias derybas dėl to susitarimo.
Prireikus Komisija gali pasiūlyti derybų gaires ir gali reikalauti į numatomą susitarimą įtraukti tam tikras išlygas.
2. Į numatytą susitarimą įtraukiama išlyga, kurioje numatomas:
a)
viso susitarimo ar jo dalies denonsavimas tuo atveju, jeigu Bendrija arba Bendrija bei jos valstybės narės ir ta pati trečioji šalis dėl to paties klausimo vėliau sudaro susitarimą; arba
b)
tiesioginis atitinkamų susitarimo nuostatų pakeitimas vėliau sudaryto Bendrijos arba Bendrijos bei jos valstybių narių ir tos pačios trečiosios šalies susitarimo dėl to paties klausimo nuostatomis.
Pirmos pastraipos a punkte nurodyta išlyga turėtų būti formuluojama taip: „(valstybės(-ių) narės(-ių) pavadinimas(-ai)) denonsuoja visą šį Susitarimą ar jo dalį, jeigu ir kai Europos bendrija arba Europos bendrija ir jos valstybės narės sudaro Susitarimą su(trečiosios(-ųjų) šalies(-ių) pavadinimas(-ai)) dėl tokių pačių civilinės teisenos klausimų, kuriuos reglamentuoja šis Susitarimas“.
Pirmos pastraipos b punkte nurodyta išlyga turėtų būti formuluojama taip: „Šis Susitarimas ar šio Susitarimo tam tikros nuostatos netaikomas(-os) nuo tos dienos, kai įsigalioja Europos bendrijos arba Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir(trečiosios(-ųjų) šalies(-ių) pavadinimas(-ai)) Susitarimas dėl klausimų, kuriuos reglamentuoja tas Susitarimas.“
6 straipsnis
Atsisakymas leisti pradėti oficialias derybas
1. Jeigu remdamasi pagal 4 straipsnį atliktu įvertinimu Komisija ketina neleisti pradėti oficialių derybų dėl numatomo susitarimo, ji per 90 dienų nuo 3 straipsnyje nurodyto pranešimo gavimo dienos pateikia atitinkamai valstybei narei nuomonę.
2. Per 30 dienų nuo Komisijos nuomonės gavimo atitinkama valstybė narė gali prašyti Komisijos pradėti su ja diskusijas siekiant rasti sprendimą.
3. Jei atitinkama valstybė narė per 2 dalyje nustatytą terminą nepateikia prašymo Komisijai pradėti su ja diskusijas, Komisija pateikia motyvuotą sprendimą dėl valstybės narės prašymo per 130 dienų nuo 3 straipsnyje nurodyto pranešimo gavimo dienos.
4. Jeigu surengiamos diskusijos, kaip nurodyta 2 dalyje, Komisija pateikia motyvuotą sprendimą dėl valstybės narės prašymo per 30 dienų nuo diskusijų pabaigos.
7 straipsnis
Komisijos dalyvavimas derybose
Komisija gali dalyvauti valstybės narės ir trečiosios šalies derybose stebėtojos teisėmis, kai svarstomi klausimai, kurie patenka į šio reglamento taikymo sritį. Jeigu Komisija stebėtojos teisėmis nedalyvauja, ji informuojama apie įvairių derybų etapų eigą ir rezultatus.
8 straipsnis
Leidimas sudaryti susitarimą
1. Prieš pasirašydama derybose pasiektą susitarimą, atitinkama valstybė narė praneša Komisijai apie derybų rezultatus ir pateikia jai susitarimo tekstą.
2. Gavusi tą pranešimą, Komisija įvertina, ar derybose pasiektas susitarimas:
a)
atitinka sąlygas, nustatytas 4 straipsnio 2 dalies b punkte;
b)
atitinka sąlygą, nustatytą 4 straipsnio 2 dalies c punkte, jeigu yra su ta sąlyga susijusių naujų ir išimtinių aplinkybių; ir
c)
atitinka 5 straipsnio 2 dalyje numatytą reikalavimą.
3. Jeigu derybų metu pasiektas susitarimas atitinka 2 dalyje nurodytas sąlygas ir reikalavimus, Komisija per 90 dienų nuo 1 dalyje nurodyto pranešimo gavimo pateikia motyvuotą sprendimą dėl valstybės narės prašymo, leidžiantį jai sudaryti tą susitarimą.
9 straipsnis
Atsisakymas leisti sudaryti susitarimą
1. Jeigu remdamasi pagal 8 straipsnio 2 dalį atliktu įvertinimu Komisija ketina neleisti sudaryti derybų metu pasiekto susitarimo, ji per 90 dienų nuo 8 straipsnio 1 dalyje nurodyto pranešimo gavimo dienos pateikia suinteresuotai valstybei narei, o taip pat ir Tarybai ir Europos Parlamentui nuomonę.
2. Per 30 dienų nuo Komisijos nuomonės gavimo atitinkama valstybė narė gali prašyti Komisijos pradėti su ja diskusijas siekiant rasti sprendimą.
3. Jei atitinkama valstybė narė per 2 dalyje nustatytą terminą nepateikia prašymo Komisijai pradėti su ja diskusijas, Komisija pateikia motyvuotą sprendimą dėl valstybės narės prašymo per 130 dienų nuo 8 straipsnio 1 dalyje nurodyto pranešimo gavimo dienos.
4. Jeigu surengiamos diskusijos, kaip nurodyta 2 dalyje, Komisija pateikia motyvuotą sprendimą dėl valstybės narės prašymo per 30 dienų nuo diskusijų pabaigos.
5. Savo sprendimą Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia per 30 dienų nuo sprendimo priėmimo dienos.
10 straipsnis
Konfidencialumas
Valstybės narės, pateikdamos informaciją Komisijai pagal 3 straipsnį, 4 straipsnio 3 dalį ir 8 straipsnį, gali nurodyti, ar bet kuri pranešime pateikiama informacija turi būti laikoma konfidencialia, ir tai, ar pateikiama informacija gali būti dalijamasi su kitomis valstybėmis narėmis.
11 straipsnis
Informacijos teikimas valstybėms narėms
Komisija, laikydamasi konfidencialumo reikalavimų, nusiunčia valstybėms narėms pagal 3 ir 8 straipsnius gautus pranešimus ir prireikus pridedamus dokumentus, taip pat visus motyvuotus sprendimus, priimtus pagal 5, 6, 8 ir 9 straipsnius.
12 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Jeigu šio reglamento įsigaliojimo metu valstybė narė jau yra pradėjusi derybų procesą su trečiąja šalimi, taikomi 3-11 straipsniai.
Jeigu atitinkamu derybų etapu tai įmanoma, Komisija gali pateikti derybų gaires arba paprašyti įtraukti tam tikras išlygas, kaip nurodyta atitinkamai 5 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 5 straipsnio 2 dalyje.
2. Jeigu šio reglamento įsigaliojimo metu valstybė narė jau yra užbaigusi derybas, bet susitarimo nesudariusi, taikomas 3 straipsnis, 8 straipsnio 2-4 dalys ir 9 straipsnis.
13 straipsnis
Peržiūra
1. Ne anksčiau kaip 2017 m. liepos 7 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl šio reglamento taikymo Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui.
2. Toje ataskaitoje:
a)
patvirtinama, kad tikslinga, jog šis reglamentas netektų galios pagal 14 straipsnio 1 dalį nustatytą dieną; arba
b)
rekomenduojama, kad šį reglamentą tą dieną pakeistų naujas reglamentas.
3. Jei ataskaitoje rekomenduojama pakeisti reglamentą, kaip nurodyta 2 dalies b punkte, prie jos pridedamas atitinkamas siūlomo teisės akto projektas.
14 straipsnis
Galiojimo pabaiga
1. Šis reglamentas netenka galios po trejų metų po to, kai Komisijai pateikia 13 straipsnyje nurodytą ataskaitą.
Pirmoje pastraipoje nurodytas trejų metų laikotarpis skaičiuojamas nuo pirmos mėnesio dienos po to, kai ataskaita pateikiama Europos Parlamentui arba Tarybai, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta vėliau.
2. Nepaisant to, kad šis reglamentas netenka galios pagal 1 dalį nustatytą dieną, visas tą dieną vykstančias derybas, kurias valstybė narė pradėjo pagal šį reglamentą, leidžiama tęsti ir užbaigti pagal šį reglamentą.
15 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.
Priimta Briuselyje, 2009 m. liepos 7 d.