Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 2092/91
1991 m. birželio 24 d.
dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi didėja vartotojų paklausa ekologiškiems žemės ūkio ir maisto produktams; kadangi šis reiškinys sukuria naują žemės ūkio produktų rinką;
kadangi tokių produktų rinkos kaina yra didesnė, nors jų gamybos būdas yra susijęs su mažiau intensyviu žemės naudojimu; kadangi dėl to bendrosios žemės ūkio politikos perorientavimo prasme, šis gamybos būdas gali teigiamai paveikti žemės ūkio produktų pasiūlos ir paklausos balansą, aplinkos ir kraštovaizdžio apsaugą;
kadangi, atsižvelgiant į didėjančią paklausą, žemės ūkio ir maisto produktai yra pateikiami į rinką, ženklinant arba leidžiant suprasti pirkėjams, kad šie produktai yra ekologiški arba pagaminti nenaudojant sintetinių cheminių medžiagų;
kadangi kai kurios valstybės narės jau nustatė taisykles ir patikrinimo tvarką tokiam ženklinimui;
kadangi Bendrijoje galiojanti gamybos, ženklinimo etiketėmis ir patikrinimo taisyklių visuma turėtų apsaugoti ekologinį žemės ūkį taip, kad užtikrintų sąžiningą konkurenciją tarp taip ženklinamos produkcijos gamintojų bei leistų ekologiškų produktų rinkai labiau išsiskirti, garantuojant visų gamybos ir perdirbimo etapų viešumą ir taip padidinant vartotojų pasitikėjimą šiais produktais;
kadangi ekologiškų žemės ūkio ir maisto produktų gamyba yra specifinis žemės ūkio gamybos būdas; kadangi dėl to reikėtų nustatyti, kad perdirbtų sudėtinių produktų etiketėse turėtų būti pateiktos nuorodos apie ekologiškų ingredientų kiekį šiuose produktuose;
kadangi, įgyvendinant šią tvarką, reikia nustatyti lanksčias procedūras, kurių pagalba būtų galima iš dalies pakeisti, išplėsti arba tiksliau apibūdinti tam tikras technines detales arba priemones, atsižvelgiant į įgytą patirtį; kadangi šį reglamentą per tam tikrą laikotarpį turi papildyti lygiavertės taisyklės dėl gyvulininkystės produkcijos;
kadangi produktų, kurių etiketėse yra nuorodos apie ekologišką produktų kilmę, gamintojų ir pirkėjų labui turėtų būti nustatytos būtiniausios taisyklės, kurių privaloma laikytis, kad būtų galima pateikti taip paženklintus produktus;
kadangi ekologiškų žemės ūkio produktų gamyba reikalauja trąšų ir pesticidų, kurie gali pakenkti aplinkai arba dėl kurių žemės ūkio produktuose gali atsirasti cheminių medžiagų likučių, esminių apribojimų; kadangi reikia laikytis šio reglamento priėmimo metu Bendrijoje nustatytos praktikos ir tvarkos pagal elgesio kodeksus, galiojančius šio reglamento priėmimo metu; kadangi, be to, ateityje reikia nustatyti taisykles, reglamentuojančias leidimų suteikimo tvarką produktams, kurie gali būti naudojami tokio tipo žemės ūkio gamyboje;
kadangi ekologinės žemės ūkio produkcijos gamyba apima įvairius žemės dirbimo būdus ir ribotą nesintetinių trąšų bei mažo tirpumo dirvos gerinimo priemonių naudojimą; kadangi reikėtų nustatyti šiuos žemės dirbimo būdus ir nurodyti tam tikrų nesintetinių produktų naudojimo sąlygas;
kadangi nustatytos procedūros leidžia papildyti I priedą, atsiradus būtinybei, konkretesnėmis nuostatomis, siekiant, kad ekologiškuose žemės ūkio produktuose nebūtų tam tikrų sintetinių cheminių medžiagų, kurios nėra susijusios su žemės ūkio produkcijos gamyba (aplinkos teršimu), likučių;
kadangi tam, kad būtų laikomasi ekologinės gamybos taisyklių, visas gamybos ir pardavimo procesas paprastai turėtų būti tikrinamas;
kadangi visi ūkio subjektai, gaminantys, tvarkantys, importuojantys arba parduodantys žemės ūkio produktus su nuoroda apie jų ekologišką gamybos būdą, turi nuolat laikytis kontrolės sistemos, atitinkančios būtiniausius Bendrijos reikalavimus ir atliekamos paskirtų kontrolės institucijų ir (arba) patvirtintų bei prižiūrimų įstaigų reikalavimų; kadangi reikėtų numatyti, kad šių produktų etiketėse būtų nurodyta apie tokią Bendrijos nustatytą kontrolę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
Reglamento taikymo sritis
1 straipsnis
1. Šis reglamentas taikomas produktams, ant kurių yra arba ant kurių turėtų būti nuorodos apie ekologišką produktų gamybos būdą:
a) neperdirbtiems augalininkystės produktams, taip pat gyvūnams ir neperdirbtiems gyvulininkystės produktams, kuriems yra taikomi I ir III prieduose nurodytos gamybos taisyklės ir specialios patikrinimo taisyklės;
b) žmonių maistui skirtiems produktams, kurių sudėtyje yra iš esmės vienas ar daugiau augalinės kilmės ingredientų; be to, kai bus priimtos nuostatos dėl a punkte nurodytų gyvulininkystės produktų, šis reglamentas bus taikomas produktams, kurie yra skirti žmonių maistui ir kurių sudėtyje yra gyvūninės kilmės ingredientų.
2. Kaip įmanoma greičiau, bet iki 1992 m. liepos 1 d., Komisijai pateikiamas pasiūlymas dėl kontrolės, taikomos ekologinei gyvulininkystės produkcijai, neperdirbtiems gyvulininkystės produktams ir produktams, kurie yra skirti žmonių maistui ir kurių sudėtyje yra gyvūninės kilmės ingredientų, taisyklių ir specialių priemonių.
2 straipsnis
Taikant šį reglamentą, laikoma, kad ant produkto pateiktas ekologiško žemės ūkio ženklinimas pirkėjui skirtose etiketėse, reklaminėje medžiagoje arba prekybos dokumentuose naudojant ženklinimą, naudojamą kiekvienoje valstybėje narėje nurodoma, kad toks produktas arba jo sudedamosios dalys yra pagamintos pagal 6 ir 7 straipsniuose nustatytas gamybos taisykles, visų pirma ženklinimui naudojant tokius terminus, nebent jie nėra taikomi žemės ūkio ir maisto produktams arba akivaizdžiai yra nesusiję su ekologiniu žemės ūkiu:
-ispaniškai: | cológico, |
-daniškai: | økologisk, |
-vokiškai: | ökologisch, |
-graikiškai: | βιολογικό |
-angliška | organic, |
-prancūziškai: | biologique, |
-itališkai: | biologico, |
-olandiškai: | biologisch, |
-portugališkai: | biológico. |
3 straipsnis
Šis reglamentas taikomas nepažeidžiant kitų Bendrijos taisyklių, reglamentuojančių 1 straipsnyje nurodytų produktų gamybą, tvarkymą, pardavimą, ženklinimą etiketėmis ir patikrinimą.
Sąvokų apibrėžimai
4 straipsnis
Šiame reglamente:
1) "ženklinimas etiketėmis" - bet kokie žodžiai, duomenys, prekės ženklai, prekės pavadinimai, iliustracinė medžiaga arba simboliniai ženklai ant pakuotės, dokumento, pranešimo, etiketės bei kartono, lydintys 1 straipsnyje nurodytus produktus arba pateikiantys nuorodą į šiuos produktus;
2) "gamyba" - operacijos, susijusios su žemės ūkio produkcijos gamybą toje valstybėje, kurioje tokia produkcija yra paprastai gaminama ūkiuose;
3) "tvarkymas" - žemės ūkio produktų perdirbimo, saugojimo ir įpakavimo operacijos;
4) "pardavimas" - produktų laikymas arba išstatymas pardavimui, siūlymas parduoti, pardavimas, pristatymas arba pateikimas į rinką bet kokia kita forma;
5) "ūkio subjektas" - bet koks fizinis arba juridinis asmuo, kuris gamina, tvarko arba importuoja iš trečiosios valstybės 1 straipsnyje nurodytus produktus, siekdamas juos parduoti, arba toks fizinis arba juridinis asmuo, kuris parduoda šiuos produktus;
6) "ingredientai" - medžiagos, įskaitant priedus, naudojamos 1 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų produktų gamybai ir esančias, nors ir pakitusioje formoje, galutiniame produkte;
7) "augalų apsaugos produktai" - 1978 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 79/117/EEB, draudžiančios pateikti į rinką ir naudoti augalų apsaugos produktus, turinčius tam tikrų veikliųjų medžiagų [4], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/365/EEB [5], 2 straipsnio 1 dalyje nurodyti produktai;
8) "plovikliai" - medžiagos ir preparatai, skirti naudoti tam tikriems 1 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytiems produktams valyti ir apibrėžti 1973 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyvoje 73/404/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su plovikliais, suderinimo [6] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/94/EEB [7].
Ženklinimas etiketėmis
5 straipsnis
1. 1 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyti produktai etiketėse ir reklamoje gali būti nuoroda į ekologinę gamybą tik šiais atvejais:
a) jeigu tokia nuoroda aiškiai parodo, kad ji susijusi su žemės ūkio gamybos būdu;
b) jeigu produktas yra pagamintas nepažeidžiant 6 ir 7 straipsniuose nustatytų taisyklių arba jeigu produktas yra importuotas iš trečiosios šalies 11 straipsnyje nustatyta tvarka;
c) jeigu produktas yra pagamintas arba importuotas ūkio subjekto, kuriam taikomos patikrinimo priemonės, numatytos 8 ir 9 straipsniuose.
2. 1 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyti produktai etiketėse ir reklamoje gali būti ženklinami kaip ekologiški, jeigu toks ženklinimas aiškiai parodo, kad produkcija yra pagaminta laikantis ekologiškų produktų gamybos reikalavimų ir yra nuoroda, kad produktas yra pagamintas ūkyje.
3. 1 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyti produktai, juos ženklinant etiketėmis ir reklamuojant prekiniuose aprašuose gali būti apibūdinti kaip ekologiški tik šiais atvejais:
a) jeigu visi produkto žemės ūkio ingredientai yra gauti arba pagaminti laikantis 6 ir 7 straipsniuose nustatytų taisyklių arba jeigu toks produktas yra importuotas iš trečiosios šalies 11 straipsnyje nustatyta tvarka;
b) jeigu produkto sudėtyje yra tik VI priedo A skirsnyje išvardytų ne žemės ūkio ingredientų;
c) jeigu, tvarkant tokį produktą arba jo ingredientus, jie nebuvo veikiami jonizuojančiąja spinduliuote arba VI priedo B skirsnyje neišvardytomis medžiagomis;
d) jeigu produktas yra pagamintas arba importuotas ūkio subjekto, kuriam taikomos patikrinimo priemonės, numatytos 8 ir 9 straipsniuose.
4. Nukrypstant nuo 3 dalies a punkto, kai kurie žemės ūkio kilmės ingredientai neatitinkantys minėtų reikalavimų, gali būti panaudoti tvarkant 1 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytus produktus, jeigu jų kiekis galutiniame produkte neviršija 5 % visų žemės ūkio kilmės ingredientų kiekio, su sąlyga, kad tokie ingredientai:
- yra žemės ūkio kilmės ir nėra gaminami Bendrijoje pagal 6 ir 7 straipsniuose nustatytas taisykles, arba
- yra žemės ūkio kilmės ir nėra pakankamais kiekiais gaminami Bendrijoje pagal 6 ir 7 straipsniuose nustatytas taisykles.
5. Pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi 1994 m. birželio 1 d., 1 straipsnio 1 dalies a arba b punktuose nurodytų produktų etiketėse ir reklamoje, jeigu šių produktų sudėtyje yra tik vienas žemės ūkio kilmės ingredientas, galima pateikti ženklinimą kaip pertvarkymo laikotarpio į ekologinės gamybos ūkį tik tokiais atvejais:
a) atitinkamai 1 arba 3 dalių reikalavimai, išskyrus I priedo 1 punkto reikalavimą dėl pertvarkymo laikotarpio trukmės, yra pilnai įvykdyti;
b) pertvarkymo laikotarpis tęsėsi ne trumpiau kaip 12 mėnesių iki derliaus nuėmimo;
c) ženklinimas nesuteikia pirkėjui klaidingos informacijos apie tai, kad šis produktas nesiskiria nuo kitų produktų, kurie atitinka visus šio reglamento reikalavimus;
d) kontrolės įstaiga nustatė, kad a ir b punktuose nurodytos sąlygos yra įvykdytos.
6. 1 straipsnio 1 dalies b punkte išvardyti produktai, kurių sudėtyje yra ingredientų, neatitinkančių 3 dalies a punkto reikalavimų, etiketėse ir reklamoje gali būti ženklinami kaip ekologiški, jeigu:
a) ne mažiau kaip 50 % visų žemės ūkio kilmės ingredientų atitinka 3 dalies a punkto reikalavimus;
b) produktas atitinka 3 dalies b, c ir d punktų reikalavimus;
c) ženklinimas apie ekologišką produkto kilmę:
- pateikiamas tik ingredientų sąraše, kaip numatyta direktyvoje 79/112/EEB [8], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/395/EEB [9],
- aiškiai nurodo tik tuos ingredientus, kurie yra gauti pagal 6 ir 7 straipsniuose nurodytas taisykles;
d) ingredientai surašyti svorio mažėjimo tvarka, nurodant jų kiekį;
e) ingredientai sąraše surašyti vienodos spalvos, dydžio ir šrifto rašmenimis.
7. Išsamios šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės gali būti nustatomos 14 straipsnyje nustatyta tvarka.
8. 3 dalies b ir c punktuose ir 4 dalies pirmoje ir antroje įtraukose nurodytų medžiagų ir produktų sąrašai yra pateikiami VI priede 14 straipsnyje nustatyta tvarka.
Šių medžiagų ir ingredientų naudojimo sąlygos ir sudėties reikalavimai gali būti nustatyti.
Jeigu valstybė narė mano, kad koks nors produktas turėtų būti įrašytas į pirmiau paminėtus sąrašus arba kad šie sąrašai turėtų būti iš dalies pakeisti, ji oficialiai nusiunčia dokumentus, pagrindžiančius šių papildomų įrašų arba pataisų būtinumą, kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, kuri juos pateikia 14 straipsnyje nurodytam komitetui.
9. Komisija iki 1993 m. liepos 1 d. peržiūri šio straipsnio nuostatas, o ypač 5 ir 6 dalis, ir pateikia atitinkamus pasiūlymus dėl šių nuostatų pakeitimų, jei reikia.
Gamybos taisyklės
6 straipsnis
1. Ekologiškų žemės ūkio produktų gamybos reikalavimai reiškia, kad 1 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų produktų gamybai būtina:
a) įvykdyti bent I priede išdėstytus reikalavimus ir, ten kur reikia, laikytis su šiais reikalavimais susijusių išsamių taisyklių;
b) tik tie produktai, kurių sudėtyje yra I ir II prieduose išvardytos medžiagos, gali būti naudojami kaip augalų apsaugos produktai, plovikliai, trąšos arba dirvos gerinimo priemonės; be to, jie gali būti naudojami tik esant tam tikroms sąlygoms, nurodytoms I ir II prieduose, jeigu jų naudojimas yra leidžiamas atitinkamų valstybių narių žemės ūkio sektoriuje pagal atitinkamas Bendrijos arba nacionalines nuostatas, kurios neprieštarauja Bendrijos teisės aktams.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies b punkto, galima naudoti sėklas, kurios yra apdorotos produktais, neišvardytais II priede, tačiau leistinais naudoti atitinkamos valstybės narės žemės ūkio sektoriuje, jeigu šios sėklos vartotojai gali įrodyti kontrolės įstaigai, kad jie negalėjo rinkoje gauti neapdorotos reikiamos rūšies ir veislių sėklų.
7 straipsnis
1. Produktai, kurie šio reglamento priėmimo dieną neatitinka 6 straipsnio 1 dalies b punkto reikalavimų, gali būti įrašyti į II priedą, jeigu yra laikomasi šių sąlygų:
a) jeigu jie naudojami augalų kenkėjų arba augalų ligų kontrolei:
- jų panaudojimas yra būtinas kenksmingų organizmų arba tam tikrų ligų kontrolei, kuriai nėra kitų biologinių, mechaninių arba sėklų veislių parinkimo alternatyvių kontrolės būdų, ir
- jų naudojimo sąlygos užkerta kelią bet kokiems tiesioginiams kontaktams su sėklomis, žemės ūkio augalais arba jų produktais; tačiau jeigu tai yra daugiamečiai augalai, tokio pobūdžio tiesioginiai kontaktai yra leistini iki prasidedant augalų valgomųjų dalių (vaisių) augimo ir nokimo sezonui arba jam pasibaigus, jeigu dėl to valgomosiose augalų dalyse neatsiranda produkto likučių, ir
- jų panaudojimas nekenkia aplinkai ir jos neužteršia ir prie to neprisideda;
b) jeigu jie naudojami tręšimui arba dirvos gerinimui:
- jų panaudojimas yra būtinas patenkinant specialius žemės ūkio augalų mitybos reikalavimus arba siekiant specialių dirvos gerinimo tikslų, kurių neįmanoma įgyvendinti I priede nurodytais būdais, ir
- jų panaudojimas nekenkia aplinkai ir jos neužteršia ir prie to neprisideda.
2. Esant reikalui, galima pateikti tokią informaciją apie II priede išvardytus produktus:
- išsamų produkto aprašymą,
- jo naudojimą ir sudėtį ir (arba) tirpumo savybes, užtikrinant, kad žemės ūkio augalų valgomosiose dalyse ir jų produktuose būtų minimalūs šių produktų likučių kiekiai ir kad jų neigiamas poveikis aplinkai būtų minimalus,
- specialius ženklinimo etiketėmis reikalavimus 1 straipsnyje nurodytiems produktams, jeigu šie produktai yra pagaminti, panaudojant tam tikrus II priede išvardytus produktus.
3. Komisija iš dalies pakeičia II priedą pataisas dėl 1 dalyje nurodytų produktų įrašymo arba išbraukimo arba iš dalies pakeičia 2 dalyje išvardytą informaciją 14 straipsnyje nustatyta tvarka.
4. Jeigu valstybė narė mano, kad koks nors produktas turėtų būti įrašytas į II priedą arba kad šis priedas turėtų būti iš dalies pakeistas, ji užtikrina, kad dokumentai, pagrindžiantys šių papildomų įrašų arba pataisų būtinumą, oficialiai būtų nusiųsti, kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, kuri juos pateikia 14 straipsnyje nurodytam komitetui.
Kontrolės sistema
8 straipsnis
1. Ūkio subjektas, kuris gamina, tvarko arba importuoja iš trečiosios šalies 1 straipsnyje nurodytus produktus tam, kad jais prekiautų, privalo:
a) pranešti apie savo veiklą valstybės narės, kurioje ši veikla yra vykdoma, kompetentingai institucijai; pranešime turi būti nurodyti IV priede išvardyti duomenys;
b) laikytis 9 straipsnyje nustatytos kontrolės tvarkos.
2. Valstybės narės paskiria instituciją ar įstaigą, kad šie priimtų pranešimus.
Valstybės narės gali pasirūpinti, kad būtų suteikta bet kokia papildoma informacija, kuri, jų manymu, yra būtina veiksmingai konkretaus ūkio subjekto priežiūrai.
3. Kompetentinga institucija užtikrina, kad suinteresuotos šalys galėtų gauti naujausią ūkio subjektų, kuriems taikoma kontrolės sistema, vardų ir pavardžių arba pavadinimų ir adresų sąrašą.
9 straipsnis
1. Valstybės narės sukuria kontrolės sistemą, vykdoma vienos arba daugiau jos paskirtų valstybės kontrolės įstaigų ir (arba) jos įgaliotų privačių institucijų, kuri tikrintų ūkio subjektas, gaminančius arba tvarkančius 1 straipsnyje nurodytus produktus.
2. Valstybės narės įgyvendina priemones, būtinas užtikrinti, kad ūkio subjektas, kuris vykdo šio reglamento nuostatas ir apmoka savo dalį patikrinimų išlaidų, galėtų naudotis kontrolės sistema.
3. Kontrolės įstaiga privalo taikyti bent III priede nurodytas atsargumo ir kontrolės priemones.
4. Taikant privačių institucijų kontrolės sistemą, valstybės narės paskiria instituciją, atsakingą už tokių privačių institucijų patvirtinimą ir priežiūrą.
5. Patvirtinant privačią kontrolės įstaigą, atsižvelgiama į tokius dalykus:
a) standartus atitinkančias patikrinimo procedūras, kurios numato detalias tikrinimo ir atsargumo priemones, taikytinas ūkio subjektams, kurie yra tikrinami;
b) nuobaudas, kurias institucija ketina taikyti, radus neatitikimų;
c) turimus atitinkamus išteklius, tokius kaip kvalifikuotas personalas, administracinės ir techninės priemonės, patirtis tikrinimo srityje ir patikimumas;
d) kontrolės įstaigos objektyvumą vis-à-vis ūkio subjektas, kuriuos ji tikrina.
6. Patvirtinus privačią kontrolės įstaigą, kompetentinga valstybės institucija:
a) užtikrina, kad kontrolės įstaigos vykdomas tikrinimas yra objektyvus;
b) patvirtina kontrolės sistemos efektyvumą;
c) atkreipia dėmesį į visus pažeidimus ir taikomas nuobaudas;
d) atšaukia kontrolės įstaigos patvirtinimą, jeigu ji nepatenkina a ir b punktų reikalavimų arba neatitinka 5 dalyje išvardytų kriterijų, arba 7, 8 ir 9 dalyse nurodytų reikalavimų.
7. Kontrolės įstaigos ir patvirtintos kontrolės institucijos, nurodytos 1 dalyje:
a) užtikrina, kad bent III priede nurodytos kontrolės ir atsargumo priemonės būtų taikomos jų kontroliuojamiems asmenims patikrinti;
b) neperduoda tikrinimo metu gautos informacijos ir duomenų kitiems asmenims, išskyrus tuos asmenis, kurie atsako už atitinkamos žemės ūkio produkcijos gamybą, ir kompetentingas valdžios institucijas.
8. Patvirtintos kontrolės įstaigos:
a) sudaro kompetentingai institucijai reikiamas sąlygas, patikrinimo tikslais, nekliudomai leidžiant lankytis savo administracinėse ir gamybinėse patalpose ir suteikiant bet kokią informaciją ir pagalbą, kurių reikia kompetentingai institucijai tam, kad ji įvykdytų savo įsipareigojimus pagal šį reglamentą;
b) iki kiekvienų metų sausio 31 d. pateikia valstybės narės kompetentingai institucijai asmenų, patikrintų iki praėjusių metų gruodžio 31 d., sąrašą, taip pat pateikia šiai institucijai trumpą metinę ataskaitą.
9. Kontrolės institucijos ir kontrolės įstaigos, nurodytos 1 dalyje:
a) jeigu rasta 5, 6 ir 7 straipsnių nuostatų arba III priede išvardytų reikalavimų pažeidimų, užtikrina, kad nuo visos prekių siuntos arba gaminių serijos, kurioje buvo rastas toks pažeidimas, būtų nuimtos 2 straipsnyje nurodytos nuorodos apie ekologiškos žemės ūkio produkcijos gamybos reikalavimus;
b) jeigu rasta akivaizdžių pažeidimų arba pažeidimų, kurie sukelia ilgalaikes pasekmes, uždraudžia atitinkamam asmeniui parduoti produktus su ekologiškų produktų ženklu tam tikrą laikotarpį, kurį nustato kontrolės įstaiga kartu su valstybės narės kompetentinga institucija.
10. 14 straipsnyje nustatyta tvarka gali būti nustatomos:
a) išsamios 5 dalies reikalavimų ir 6 dalyje nurodytų priemonių vykdymo taisykles;
b) 9 dalies nuostatų įgyvendinimo priemones.
Nuoroda, kad produktams taikoma kontrolės sistema
10 straipsnis
1. Nuoroda, kad produktai patikrinti pagal nustatytą konkrečią tvarką, kaip nurodyta V priede, 1 straipsnyje nurodytų produktų etiketėse gali būti pateikta tik tuo atveju, jeigu šie produktai:
a) atitinka 5 straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalyse bei 6 ir 7 straipsniuose nurodytus reikalavimus bei pagal šiuos straipsnius priimtas nuostatas;
b) gamybos ir tvarkymo etapuose buvo patikrinti 9 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka;
c) yra pagaminti arba tvarkyti ūkio subjektų, kurių įmonės yra tikrinamos 9 straipsnio 1 dalyje nurodytos kontrolės įstaigos ir kurioms ši kontrolės įstaiga leido naudoti V priede pateiktą nuorodą;
d) yra pakuojami ir gabenami į mažmeninės prekybos punktus uždarose pakuotėse;
e) ženklinant etiketėmis, yra nurodomas kontrolės įstaigos pavadinimas ir bet koks jos registruotas ženklas, gamintojo arba perdirbėjo pavadinimas ir adresas ir, jeigu taikoma Direktyva 79/112/EEB, etiketėse yra pateikiamos šioje direktyvoje reikalaujamos nuorodos.
2. Ženklinant etiketėmis arba reklaminėje medžiagoje, skirtoje pirkėjui, negalima tvirtinti, kad V priede pateikta nuoroda garantuoja, kad šis produktas turi geresnių maistingumo arba sveikatingumo savybių.
3. Kontrolės įstaigos ir kontrolės institucijos, nurodytos 9 straipsnio 1 dalyje, privalo:
a) jeigu rasta 5, 6 ir 7 straipsnių nuostatų arba III priede išvardytų reikalavimų pažeidimų, užtikrinti, kad nuo visos prekių siuntos arba gaminių serijos, kurioje rastas toks pažeidimas, būtų nuimta V priede pateikta nuoroda;
b) jeigu rasta akivaizdžių pažeidimų arba pažeidimų, kurie sukelia ilgalaikes pasekmes, uždrausti atitinkamam asmeniui naudoti V priede pateiktą nuorodą tam tikrą laikotarpį, kurį nustato kontrolės įstaiga kartu su valstybės narės kompetentinga institucija.
4. Jeigu rasta 5, 6 ir 7 straipsnių nuostatų arba III priede išvardytų priemonių ir reikalavimų pažeidimų, V priede pateiktos nuorodos atšaukimo taisyklės gali būti priimtos 14 straipsnyje nustatyta tvarka.
5. Jeigu valstybė narė nustato, kad importuotas iš kitos valstybės narės produktas, ant kurio pateikiama 2 straipsnyje ir (arba) V priede pateikta nuoroda, neatitinka šio reglamento nuostatų, ji praneša apie tai valstybei narei, patvirtinusiai kontrolės įstaigą, ir Komisijai.
6. Valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad 2 straipsnyje ir (arba) V priede pateiktos nuorodos nebūtų apgaulingai naudojamos.
7. Komisija iki 1993 m. liepos 1 d. iš naujo apsvarsto 10 straipsnio nuostatas, pirmiausia dėl galimybės padaryti V priede pateiktą nuorodą privaloma, ir pateikia atitinkamus pasiūlymus dėl šių nuostatų pakeitimo, jei reikia.
Importas iš trečiųjų šalių
11 straipsnis
1. Nepažeidžiant 5 straipsnio nuostatų, 1 straipsnyje nurodyti produktai, kurie importuojami iš trečiosios šalies, gali būti parduodami tik tokiais atvejais:
a) jeigu jie yra pagaminti trečiojoje šalyje, kuri įtraukta į Komisijos specialiu sprendimu patvirtintą sąrašą 14 straipsnyje nustatyta tvarka, ir jeigu jie yra pagaminti regione arba įmonėje, kuriuos tikrina nurodyta kontrolės įstaiga, jeigu reikia, Komisijos sprendime dėl atitinkamos trečiosios valstybės;
b) jeigu trečiosios valstybės kompetentinga institucija išdavė sertifikatą, patvirtinantį, kad jame nurodyta produkcijos siunta:
- buvo pagaminta tokiu būdu, kuriam taikomos taisyklės, lygiavertės 6 ir 7 straipsniuose nustatytoms taisyklėms,
- buvo patikrinta pagal nustatytą kontrolės sistemą, kuri yra pripažįstama lygiaverte 2 dalies b punkto nuostatomis.
2. Siekiant nustatyti, ar dėl tam tikrų 1 straipsnyje nurodytų produktų galima įtraukti trečiąją šalį jos pačios prašymu į 1 dalies a punkte nurodytą sąrašą, reikia visų pirma atsižvelgti į tokius dalykus:
a) trečiosios šalies teikiamas garantijas dėl taisyklių, lygiaverčių 6 ir 7 straipsniuose nustatytoms taisyklėms, taikymo eksportuojamiems į Bendriją produktams;
b) kontrolės sistemos, taikomos eksportuojamiems į Bendriją produktams ir lygiavertės 8 ir 9 straipsniuose nurodytai kontrolės ir kontrolės sistemai, priemonių efektyvumą, garantuojant, kad nebūtų pažeistos a punkte nurodytos taisyklės.
Remiantis šia informacija, Komisija savo sprendime gali įvardinti lygiaverčius produktų kilmės regionus arba įmones gaminančias produktus, arba kontrolės institucijas, kurios vykdo kontrolę.
3. 1 dalies b punkte nurodytas sertifikatas turi:
a) sertifikato originalas turi lydėti prekes, siunčiamas iki pirmojo gavėjo; importuotojas privalo saugoti šį sertifikatą ne trumpiau kaip dvejus metus, kad galėtų jį pateikti kontrolės įstaigoms;
b) būti surašytas nustatyta tvarka ir forma, kuri turi būti nustatoma 14 straipsnyje nustatyta tvarka.
4. Išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės nustatomos 14 straipsnyje nustatyta tvarka.
5. Nagrinėjant trečiosios šalies prašymą, Komisija reikalauja jos pateikti visą reikiamą informaciją; Komisija taip pat gali pavesti ekspertams, vadovaujant Komisijai, patikrinti vietoje, kaip konkrečioje trečiojoje šalyje faktiškai yra taikomos gamybos taisyklės ir vykdoma kontrolė.
Laisvas produktų judėjimas Bendrijos teritorijoje
12 straipsnis
Valstybės narės, remdamosi pagrindais, susijusiais su žemės ūkio produkcijos gamybos būdais, produkcijos ženklinimu arba nuorodomis apie tokius būdus, negali uždrausti arba riboti 1 straipsnyje nurodytų produktų, kurie atitinka šio reglamento reikalavimus, pardavimą.
Administracinės nuostatos ir įgyvendinimas
13 straipsnis
14 straipsnyje nustatyta tvarka gali būti:
- priimamos I, II, III, IV ir VI priedų pataisos,
- nustatomos išsamios I ir III priedų įgyvendinimo taisykles.
14 straipsnis
Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas Komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
Tais atvejais, kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos procedūros, Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą.
Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.
Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.
15 straipsnis
Iki kiekvienų metų liepos 1 d. valstybės narės praneša Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi praėjusiais metais, įgyvendinant šį reglamentą, ir visų pirma pateikia:
- ūkio subjektų, kurie pagal 8 straipsnio 1 dalies a punktą iki praėjusių metų gruodžio 31 d. pranešė apie savo veiklą ir kuriems yra taikoma 9 straipsnyje nustatyta kontrolės sistema, sąrašą,
- priežiūros ataskaitą pagal 9 straipsnio 6 dalies nuostatas.
Be to, kiekvienais metais iki kovo 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai iki praėjusių metų gruodžio 31d. patvirtintų kontrolės įstaigų sąrašą, jų teisinę bei veiklos sąrangą, informaciją apie kontrolės procedūras, nuobaudų taikymo tvarką ir, jeigu reikia, įregistruotus kontrolės įstaigų ženklus.
Kiekvienais metais Komisija skelbia Europos Bendrijų oficialaus leidinio C serijoje patvirtintų institucijų sąrašus, kurie jai buvo pateikti iki pirmiau nurodyto termino.
16 straipsnis
1. Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
2. Valstybės narės įgyvendina 8 ir 9 straipsnių nuostatas per devynis mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo.
3. 5 straipsnis, 8 straipsnio 1 dalis ir 11 straipsnio 1 dalis pradedami taikyti po 12 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
14 straipsnyje nustatyta tvarka, 11 straipsnio 1 dalies taikymas importuotiems iš trečiųjų šalių produktams gali būti atidėtas tam tikram laikotarpiui, jeigu, gavus trečiosios šalies paraišką, negalima priimti sprendimo dėl jos įtraukimo į 11 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytą sąrašą iki pirmiau pirmoje pastraipoje nurodyto termino.
Siekiant nepažeisti I priedo 1 punkte nurodyto pertvarkymo laikotarpio trukmės reikalavimų, laikotarpis iki šio reglamento įsigaliojimo yra įskaitomas, jeigu ūkio subjektas gali įrodyti kontrolės įstaigai, kad šiuo laikotarpiu jis vykdė savo gamybinę veiklą pagal nacionalinius norminius aktus arba pagal pripažintus tarptautinius ekologiškų žemės ūkio produktų gamybos standartus.
4. 12 mėnesių po šio reglamento įsigaliojimo dienos, valstybės narės gali, nukrypdamos nuo 6 straipsnio 1 dalies, leisti savo teritorijoje naudoti produktus, kurių sudėtyje yra II priede neišvardytų medžiagų, jeigu šios valstybės narės mano, kad yra įvykdyti 7 straipsnio 1 dalies reikalavimai.
5. 12 mėnesių po VI priedo parengimo pagal 5 straipsnio 7 dalį, valstybės narės gali leisti naudoti VI priede neišvardytas medžiagas, laikantis nacionalinių nuostatų.
6. Kiekviena valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie medžiagas, kurias ji leidžia naudoti savo teritorijoje pagal 4 ir 5 dalių nuostatas.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 1991 m. birželio 24 d.