Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3118/93
1993 m. spalio 25 d.
nustatantis sąlygas, kuriomis vežėjai nerezidentai gali teikti krovinių vežimo nacionaliniais keliais paslaugas valstybėje narėje
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi pagal Sutarties 75 straipsnio 1 dalies b punktą bendra transporto politika numato, inter alia, sąlygas, kuriomis vežėjai nerezidentai gali valstybėje narėje teikti transporto paslaugas;
kadangi ta nuostata reiškia, kad turi būti pašalinti tas paslaugas teikiantiems asmenims dėl jų pilietybės arba dėl to, kad jie įsisteigę ne toje valstybėje narėje, kurioje paslaugą ketinama teikti, visi taikomi apribojimai;
kadangi tam, kad ši nuostata būtų sklandžiai ir lanksčiai įgyvendinta, prieš pradedant taikyti galutinę sistemą, reikia sukurti pereinamojo laikotarpio kabotažo sistemą;
kadangi tik tie vežėjai, kurie turi Bendrijos leidimus, nurodytus 1992 m. kovo 26 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 881/92 dėl patekimo į rinką vežant krovinius Bendrijos keliais į valstybės narės teritoriją ar iš jos arba kertant vienos ar kelių valstybių narių teritorijas [4], arba vežėjai, turintys teisę verstis tam tikromis tarptautinio krovinių vežimo operacijomis, gali vežti kabotažu;
kadangi į tokią pereinamojo laikotarpio sistemą turėtų įeiti Bendrijos leidimų vežti kabotažu progresinių kvotų skaičiaus nustatymas;
kadangi reikėtų nustatyti minėtų leidimų vežti kabotažu išdavimo ir naudojimo sąlygas;
kadangi reikėtų nustatyti priimančiosios valstybės narės kabotažiniam vežimui taikomas nuostatas;
kadangi reikėtų nustatyti tokias sąlygas, kad, transporto rinkas paveikus dideliems sutrikimams, būtų galima imtis reikiamų priemonių; kadangi dėl šios priežasties ir reikalingiems statistiniams duomenims surinkti būtina nustatyti tinkamą sprendimų priėmimo tvarką;
kadangi pageidautina, jog valstybės narės teiktų viena kitai tarpusavio pagalbą, užtikrinančią sklandų sukurtos sistemos įgyvendinimą, ypač sankcijų, nustatomų taisyklių pažeidimo atveju; kadangi sankcijos turėtų nieko nediskriminuoti ir atitikti pažeidimo dydį; kadangi reikia numatyti galimybę pateikti apeliaciją;
kadangi Komisija turėtų periodiškai pateikti pranešimą apie šio reglamento taikymą;
kadangi tam, kad Taryba galėtų vykdyti jai pavestus įpareigojimus, būtina nustatyti galutinės sistemos, užtikrinančios kabotažinį vežimą be kiekybinių apribojimų, įsigaliojimo datą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Visiems vežėjams, vežantiems krovinius keliais samdos pagrindais ar už atlygį ir turintiems Bendrijos leidimą, nurodytą Reglamente (EEB) Nr. 881/92, šiame reglamente nustatytomis sąlygomis leidžiama samdos pagrindais ar už atlygį laikinai teikti krovinių vidaus vežimo keliais paslaugas, toliau vadinamas "kabotažu", kitoje valstybėje narėje, toliau vadinamoje "priimančiąja valstybe nare", neturint joje registruotos buveinės ar kitos įstaigos.
2. Be to, bet kuriam vežėjui pagal įsisteigimo valstybės narės teisės aktus turinčiam teisę samdos pagrindais ar už atlygį vykdyti krovinių vežimo keliais operacijas, paminėtas Pirmosios direktyvos [5] priedo 1, 2 ir 3 punktuose, šiame reglamente nustatytomis sąlygomis leidžiama atitinkamai vykdyti tos pačios rūšies kabotažinį vežimą arba kabotažinį vežimą naudojant tos pačios kategorijos transporto priemones.
3. Vežimo rūšių, nurodytų Pirmosios direktyvos priedo 5 punkte, leidimų verstis kabotažu išdavimas yra neribojamas.
4. Įmonei, įsisteigimo valstybėje narėje turinčiai teisę pagal tos valstybės narės teisės aktus vykdyti krovinių vežimo operacijas savo sąskaita, leidžiama atlikti Pirmosios direktyvos priedo 4 punkte apibrėžtą kabotažinį vežimą savo sąskaita.
Komisija priima išsamias šios straipsnio dalies įgyvendinimo taisykles.
2 straipsnis
1. Tam, kad būtų palaipsniui sukurta 12 straipsnyje nurodyta galutinė sistema, nuo 1994 m. sausio 1 d. iki 1998 m. birželio 30 d. kabotažu vežama laikantis Bendrijos kabotažo kvotų ir nepažeidžiant 1 straipsnio 3 dalies.
Kabotažo leidimai atitinka I priede pateiktą pavyzdį.
Bendrijos kabotažo kvotą sudaro 30000 kabotažo leidimų, kurių kiekvienas galioja du mėnesius; nuo 1995 m. sausio 1 d. kasmet kvota didinama 30 %.
2. Valstybės narės prašymu, kuris turi būti paduotas iki kiekvienų metų lapkričio 1 d., vietoje vieno kabotažo leidimo gali būti išduoti du trumpalaikiai leidimai, galiojantys vieną mėnesį.
Trumpalaikiai kabotažo leidimai atitinka II priede pateiktą pavyzdį.
3. Kvota tarp valstybių narių padalijama taip:
| 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 m. sausio 1d.-birželio 30 d. |
Belgija | 2593 | 3371 | 4383 | 5698 | 3704 |
Danija | 2516 | 3271 | 4253 | 5529 | 3594 |
Vokietija | 4252 | 5528 | 7187 | 9344 | 6074 |
Graikija | 1146 | 1490 | 1937 | 2519 | 1638 |
Ispanija | 2688 | 3495 | 4544 | 5908 | 3841 |
Prancūzija | 3516 | 4571 | 5943 | 7726 | 5022 |
Airija | 1169 | 1520 | 1976 | 2569 | 1670 |
Italija | 3520 | 4576 | 5949 | 7734 | 5028 |
Liuksemburgas | 1207 | 1570 | 2041 | 2654 | 1726 |
Nyderlandai | 3662 | 4761 | 6190 | 8047 | 5231 |
Portugalija | 1525 | 1983 | 2578 | 3352 | 2179 |
Jungtinė Karalystė | 2206 | 2868 | 3729 | 4848 | 3152 |
3 straipsnis
1. 2 straipsnyje nurodyti kabotažo leidimai, leidžia jo gavėjui vykdyti kabotažinį vežimą.
2. Komisija paskirsto kabotažo leidimus vežėjo įsisteigimo valstybėms narėms ir išduoda vežėjams, kurie kreipiasi į kompetentingas įsisteigimo valstybės narės institucijas ar įstaigas, norėdami juos gauti.
Vežėjai gauna skiriamąjį įsisteigimo valstybės narės ženklą.
3. Kabotažo leidimas išduodamas vežėjo vardu. Tas vežėjas neturi teisės perduoti jį trečiajai šaliai. Kiekvienas kabotažo leidimas vienu metu gali būti panaudotas tik vienai transporto priemonei.
"Transporto priemonė" - tai motorinė transporto priemonė, įregistruota įsiteigimo valstybėje narėje arba transporto priemonių junginys, kurio bent motorinė transporto priemonė yra įregistruota įsisteigimo valstybėje narėje ir kuri yra naudojama tik kroviniams vežti.
Vežėjas nerezidentas disponuoja transporto priemone, kuri yra jo nuosavybė arba priklauso kitu pagrindu, inter alia, paremtu pirkimo išsimokėtinai, nuomos ar lizingo sutartimi.
Nuomos atveju, kabotažiniam vežimui vežėjas išsinuomoja transporto priemonę įsisteigimo valstybėje narėje. Tačiau tam, kad užbaigtų vežimą, kuris buvo sustabdytas sugedus transporto priemonei ar įvykus avarijai, vežėjas nerezidentas gali išsinuomoti transporto priemonę priimančiojoje valstybėje narėje tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir vežėjai rezidentai.
Kabotažo leidimas ir nuomos sutartis, jei tokia yra, turi būti transporto priemonėje.
4. Įgaliotiesiems inspektoriams paprašius visada privaloma pateikti kabotažo leidimą.
5. Įsisteigimo valstybės narės kompetentinga institucija ar įstaiga ant leidimo privalo užrašyti datą, nuo kurios kabotažo leidimas pradeda galioti, dar prieš pradedant jį naudoti.
4 straipsnis
Transporto operacijos, vykdomos turint kabotažo leidimą, registruojamos kelionės lapų knygoje, o kelionės lapų knygos lapai kartu su leidimu, pasibaigus leidimo galiojimui, per aštuonias dienas grąžinami įsisteigimo valstybės narės kompetentingai institucijai ar įstaigai, išdavusiai leidimą.
Kelionės lapų knyga yra tokia, kaip parodyta III priede pateiktame pavyzdyje.
5 straipsnis
1. Kiekvieno ketvirčio pabaigoje per tris mėnesius, kuriuos 7 straipsnyje nurodytais atvejais Komisija gali sumažinti iki vieno mėnesio, kiekvienos valstybės narės kompetentinga institucija ar įstaiga perduoda Komisijai duomenis apie kabotažinį vežimą, kurį vykdė vežėjai rezidentai per tą ketvirtį, išreikštus pervežtomis tonomis ir tonkilometriais.
Duomenys surašomi į lentelę pagal pavyzdį, pateiktą IV priede.
2. Komisija kaip galima greičiau atsiunčia valstybėms narėms suvestines ataskaitas, sudarytas remiantis pagal šio straipsnio 1 dalį pateiktais duomenimis.
6 straipsnis
1. Kabotažinis vežimas vykdomas, jei Bendrijos reglamentai nenumato kitaip, pagal priimančiosios valstybės narės įstatymus ir kitus teisės aktus, reglamentuojančius:
a) transporto sutarčių tarifus ir sąlygas;
b) kelių transporto priemonių masę ir matmenis; masė ir matmenys tam tikrais atvejais gali viršyti vežėjo įsisteigimo valstybėje narėje taikomus apribojimus, bet jie jokiu būdu negali viršyti techninių standartų, patvirtintų atitikties liudijime, nurodytame Tarybos direktyvos 86/364/EEB [6] 1 straipsnio 1 dalyje;
c) tam tikroms krovinių kategorijoms, pvz., pavojingiems kroviniams, greitai gendantiems produktams, gyviems gyvūnams, vežti keliamus reikalavimus;
d) vairavimo ir poilsio laiką;
e) PVM (pridėtinės vertės mokestį) už transporto paslaugas. Šioje srityje šio reglamento 1 straipsnyje nurodytoms paslaugoms taikomas Direktyvos 77/388/EEB [7] 21 straipsnio 1 dalies a punktas.
2. Kabotažinio transporto operacijas atliekančioms transporto priemonėms taikomi tie patys techniniai konstrukcijos ir įrangos standartai, kaip tarptautiniam transportui naudojamoms transporto priemonėms.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas nuostatas valstybė narė taiko transporto operatoriams nerezidentams tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir savo piliečiams, kad būtų užkirstas kelias bet kokiam atviram ar paslėptam diskriminavimui dėl pilietybės ar įsisteigimo vietos.
4. Jei, atsižvelgiant į patirtį, nustatoma, jog sąrašą sričių, kurioms taikomos priimančiosios valstybės narės nuostatos, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, reikia iš dalies keisti, Taryba tai daro Komisijos teikimu kvalifikuota balsų dauguma.
7 straipsnis
1. Dėl kabotažo atsiradus dideliems vidaus transporto rinkos sutrikimams kuriame nors geografiniame regione, kiekviena valstybė narė gali šiuo reikalu kreiptis į Komisiją prašydama, kad būtų galima imtis apsaugos priemonių, pateikia reikiamą informaciją ir praneša jai apie priemones, kurių ji ketina imtis vežėjų rezidentų atžvilgiu.
2. Šio straipsnio 1 dalyje:
- "didelis vidaus transporto rinkos sutrikimas kuriame nors geografiniame regione" - tai rinkai būdingų problemų apraiška, kai susidaro didelis ir potencialiai ilgalaikis pasiūlos viršijimas, keliantis grėsmę finansiniam stabilumui ir daugelio keleivinio kelių transporto įmonių išlikimui;
- "geografinis regionas" - tai regionas, apimantis visą valstybės narės teritoriją arba jos dalį, taip pat ir visą kitų valstybių teritoriją arba jos dalį.
3. Komisija išnagrinėja situaciją, visų pirma remdamasi 5 straipsnyje minėtais naujausiais ketvirčio duomenimis, ir pasikonsultavusi su pagal Reglamento (EEB) Nr. 3916/90 [8] 5 straipsnį įsteigtu Konsultaciniu komitetu, per vieną mėnesį nuo atitinkamos valstybės narės prašymo gavimo dienos nusprendžia, ar apsaugos priemonės yra būtinos ir jei būtinos, jas patvirtina.
Tokiomis priemonėmis gali būti nuspręsta tai teritorijai laikinai netaikyti šio reglamento.
Pagal šį straipsnį naudojamos priemonės galioja ne ilgiau kaip šešis mėnesius, o jų galiojimas gali būti pratęstas dar vieną tokį patį laikotarpį.
Apie bet kurį pagal šį straipsnį priimtą sprendimą Komisija praneša valstybėms narėms ir Tarybai.
4. Jei Komisija nusprendžia imtis apsaugos priemonių, susijusių su viena arba keliomis valstybėmis narėmis, iš atitinkamų valstybių narių kompetentingų įstaigų reikalaujama imtis lygiaverčių priemonių vežėjų rezidentų atžvilgiu ir apie jas pranešti Komisijai.
Šios priemonės įgyvendinamos ne vėliau už apsaugos priemones, dėl kurių Komisija yra priėmusi sprendimą.
5. Kiekviena valstybė narė, gavusi pranešimą apie straipsnio 3 dalyje nurodytą Komisijos sprendimą, gali per 30 dienų perduoti šį sprendimą svarstyti Tarybai.
Taryba, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, per 30 dienų nuo valstybės narės kreipimosi arba, jei kreipiasi kelios valstybės narės, nuo pirmojo kreipimosi gali priimti kitokį sprendimą.
Tarybos sprendimui taikomas 3 dalies trečioje pastraipoje nustatytas galiojimo apribojimas.
Atitinkamų valstybių narių kompetentingos įstaigos privalo imtis lygiaverčių priemonių vežėjų rezidentų atžvilgiu ir apie jas pranešti Komisijai.
Jei Taryba per antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį nepriima sprendimo, Komisijos sprendimas tampa galutiniu.
6. Kai Komisija mano, jog 3 dalyje nurodytų priemonių galiojimą reikia pratęsti, ji pateikia pasiūlymą Tarybai, kuri sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
8 straipsnis
1. Valstybės narės padeda viena kitai taikydamos šį reglamentą.
2. Nepažeidžiant baudžiamojo persekiojimo galimybės, priimančioji valstybė narė gali taikyti nuobaudas vežėjams nerezidentams, kurie, atlikdami jos teritorijoje kabotažinio transporto operaciją, pažeidė šį reglamentą arba Bendrijos reglamentus, arba nacionalinius transporto teisės aktus. Nuobaudos skiriamos nediskriminuojant vežėjų ir pagal šio straipsnio 3 dalį.
3. 2 dalyje nurodytos nuobaudos gali, inter alia, būti įspėjimas arba, padarius didesnius arba pakartotinius pažeidimus, laikinas uždraudimas atlikti kabotažinio transporto operacijas priimančiosios valstybės narės, kurioje tas pažeidimas buvo padarytas, teritorijoje.
Pateikus suklastotą leidimą, suklastotas dokumentas tuojau atimamas ir prireikus nedelsiant siunčiamas vežėjo įsisteigimo valstybės narės kompetentingai įstaigai.
4. Priimančiosios valstybės narės kompetentingos įstaigos informuoja įsisteigimo valstybės narės kompetentingas įstaigas apie registruotus pažeidimus bei vežėjui paskirtas nuobaudas ir gali, jei padarytas didesnis arba pakartotinis pažeidimas, kartu prašyti, kad būtų paskirta nuobauda.
Dėl didesnių arba pakartotinių pažeidimų įsisteigimo valstybės narės kompetentingos įstaigos sprendžia, ar atitinkama nuobauda turėtų būti skiriama tam vežėjui; šios įstaigos atsižvelgia į priimančiojoje valstybėje narėje jau paskirtą nuobaudą ir užtikrina, kad tam vežėjui jau paskirtos nuobaudos apskritai būtų proporcingos tiems pažeidimams arba tas nuobaudas užtraukusiems pažeidimams.
Įsisteigimo valstybės narės kompetentingos įstaigos, pasitarusios su priimančiosios valstybės narės kompetentingomis įstaigomis, gali net atimti leidimą užsiimti krovinių vežimo keliais veikla.
Įsisteigimo valstybės narės kompetentingos įstaigos taip pat gali pagal savo nacionalinius įstatymus pareikšti tam vežėjui kaltinimą kompetentingame nacionaliniame teisme.
Apie sprendimus, priimtus pagal šią dalį, jos praneša priimančiosios valstybės narės kompetentingoms įstaigoms.
9 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, jog paraiškų dėl leidimo pateikėjai arba jų turėtojai galėtų paduoti apeliaciją dėl sprendimo atsisakyti išduoti leidimą arba jį panaikinti bei dėl visų kitų administracinių sankcijų, kurias jam taikė įsisteigimo arba priimančiosios valstybės narės kompetentinga institucija.
10 straipsnis
Valstybės narės laiku priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie įgyvendina šį reglamentą, ir apie tai praneša Komisijai.
11 straipsnis
Kas dveji metai, pirmąjį kartą iki 1996 m. birželio 30 d., Komisija pateikia Bendrijai pranešimą apie šio reglamento taikymą.
12 straipsnis
1. Šis reglamentas įsigalioja 1994 m. sausio 1 d.
2. 2 straipsnyje numatyta Bendrijos kabotažo leidimų ir kvotų sistema nustoja galioti nuo 1998 m. liepos 1 d.
3. Nuo tos dienos visiems 1 straipsnio sąlygas tenkinantiems vežėjams nerezidentams suteikiama teisė laikinai ir be jokių kiekybinių apribojimų net neturint toje valstybėje registruotos buveinės ar kitos įstaigos, kitoje valstybėje narėje teikti krovinių vidaus vežimo keliais paslaugas.
Komisija, prireikus atsižvelgdama į įgytą patirtį, transporto rinkos pokyčius ir pažangą, padarytą derinant transporto sektorių reglamentuojančius teisės aktus, pateikia Tarybai pasiūlymą dėl išsamių galutinę sistemą papildančių taisyklių, įdiegiančių atitinkamą kabotažinio vežimo rinkos stebėjimo sistemą ir patikslinančių 7 straipsnyje numatytas apsaugos priemones.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Liuksemburge, 1993 m. spalio 25 d.