KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 127/2005
2005 m. sausio 27 d.
iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 20/2002, nustatantį išsamias specialių susitarimų dėl produktų tiekimo atokiausiems regionams, nurodytiems Tarybos reglamentuose (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001, įgyvendinimo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1452/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Prancūzijos užjūrio departamentų žemės ūkio produktams ir iš dalies pakeičiantį Direktyvą 72/462/EEB bei panaikinantį Reglamentus (EEB) Nr. 525/77 ir (EEB) Nr. 3763/91 (Poseidom) (1), ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį, 22 straipsnį ir 26 straipsnio antrą pastraipą,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1453/2001, įvedantį specialiąsias priemones tam tikriems Azorų salų ir Madeiros žemės ūkio produktams ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1600/92 (Poseima) (2), ypač į jo 3 straipsnio 6 dalies pirmą ir antrą pastraipas, 34 straipsnį ir 38 straipsnio antrą pastraipą,
atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1454/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Kanarų salų žemės ūkio produktams ir panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1601/92 (Poseican) (3), ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį, 20 straipsnį ir 26 straipsnio antrą pastraipą,
kadangi:
(1)
Priėmus 2004 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1690/2004, iš dalies keičiantį Reglamentus (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001 ir (EB) Nr. 1454/2001 dėl produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, reeksporto ir persiuntimo sąlygų, turi būti nustatytos išsamios naujų Tarybos nuostatų taikymo taisyklės ir atitinkamai iš dalies pakeistas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 20/2002 (4).
(2)
Turi būti supaprastintos ir suskirstytos nuostatos, apibrėžiančios išsamias žemės ūkio produktų, kuriems gali būti taikomi specialūs tiekimo susitarimai, reeksporto ir persiuntimo taisykles.
(3)
Vykdant kai kurių žemės ūkio produktų eksportą reikalaujama pateikti eksporto licenciją. Kad būtų supaprastintas administravimas, produktai, kuriems taikomi specialūs tiekimo susitarimai, yra reeksportuojami už juos neišmokant eksporto grąžinamosios išmokos, turi būti atleisti nuo reikalavimo pateikti eksporto licenciją.
(4)
Turi būti patikslintos išsamios išmokų susigrąžinimo taisyklės ir pasekmės registravimui, kai prekybininkas nesilaiko pagal specialius tiekimo susitarimus prisiimtų įsipareigojimų.
(5)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka atitinkamų vadybos komitetų nuomones,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 20/2002 iš dalies keičiamas taip:
1)
9 straipsnio 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„3. Kreipdamiesi dėl šio straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto registravimo, prekybininkai, ketinantys persiųsti arba reeksportuoti neperdirbtus arba supakuotus produktus šio reglamento 16 straipsnyje nustatyta tvarka, privalo deklaruoti savo ketinimą dalyvauti šioje veikloje ir atitinkamais atvejais nurodyti pakavimo gamyklos vietą.
4. Kreipdamiesi dėl šio straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto registravimo, perdirbėjai, ketinantys eksportuoti ir (arba) išsiųsti perdirbtus produktus šio reglamento 16 ar 17 straipsnyje nustatyta tvarka, privalo deklaruoti savo ketinimą dalyvauti tokioje veikloje ir nurodyti perdirbimo gamyklos vietą.“
2)
VI skyriaus antraštė ir 16, 17 ir 18 straipsniai pakeičiami taip:
„VI SKYRIUS
REEKSPORTAS IR PERSIUNTIMAS
16 straipsnis
Reeksportas ar persiuntimas
1. Neperdirbtų produktų, kuriems taikomi specialūs tiekimo susitarimai, arba supakuotų ar perdirbtų produktų, kurių sudėtyje yra produktų, kuriems taikomi specialūs tiekimo susitarimai, reeksportas ir persiuntimas vykdomas šiomis sąlygomis:
a)
eksportuojant šioje dalyje nurodytus produktus, jų eksporto licencijos 44 langelyje daromas vienas iš šių įrašų:
-
„prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 3 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą“
-
„prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 3 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą“
-
„prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą“;
b)
importo muitais neapmokestinti ir reeksportuoti produktų kiekiai vėl įtraukiami į numatomą tiekimo balansą; šiame punkte nurodyti produktai neatitinka eksporto grąžinamųjų išmokų taikymo sąlygų;
c)
importo muitais neapmokestinti ir persiunčiami produktų kiekiai vėl įtraukiami į numatomą tiekimo balansą, o importo muitą siuntėjas sumoka ne vėliau negu vykdydamas persiuntimą; kol tas mokėjimas neatliktas, šie produktai negali būti persiunčiami; kai faktiškai neįmanoma nustatyti importo datos, produktai laikomi importuotais tą šešių mėnesių iki persiuntimo datos laikotarpio dieną, kai buvo taikomi didžiausi importo muitai erga omnes;
d)
produktų kiekiai, už kuriuos buvo išmokėta pagalba ir kurie po to buvo reeksportuoti arba persiųsti, vėl įtraukiami į numatomą tiekimo balansą, o išmokėta pagalba kompensuojama ne vėliau negu atliekant reeksportą arba persiuntimą; kol tas mokėjimas neatliktas, šie produktai negali būti persiunčiami ar reeksportuojami; kai neįmanoma nustatyti suteiktos pagalbos dydžio, laikoma, kad už šiuos produktus buvo suteikta didžiausia Bendrijos už šiuos produktus per šešis mėnesius iki persiuntimo ar reeksporto prašymo pateikimo nustatyta pagalba; šiame punkte nurodyti produktai atitinka eksporto grąžinamųjų išmokų taikymo sąlygas, jeigu įvykdomos tokių išmokų taikymui numatytos sąlygos.
2. Eksporto licencijos pateikti nereikalaujama reeksportuojant:
a)
1 dalies b punkte nurodytus produktus;
b)
1 dalies d punkte nurodytus produktus, kurie neatitinka sąlygų eksporto gražinamajai išmokai gauti.
3. Atsiradus rizikai, kad reguliarų produktų tiekimą atokiausiems regionams gali apsunkinti gerokai padidėjęs šiame straipsnyje nustatytų produktų eksportas, kompetentingos institucijos gali taip apriboti kiekius, kad patenkintų atitinkamų sektorių prioritetinius poreikius. Institucijos kiekius apriboja nevykdydamos diskriminacijos.
17 straipsnis
Tradicinis reeksportas ir pagal regioninę prekybą vykdomas reeksportas bei tradicinis perdirbtų produktų persiuntimas
1. Perdirbėjams, pagal 9 straipsnio 4 dalį deklaravusiems savo ketinimą eksportuoti, vykdant regioninę prekybą arba naudojantis tradiciniais prekybos srautais tiekti produktus, gautus iš žaliavų, kuriems buvo taikomi specialūs tiekimo susitarimai, leidžiama eksportuoti laikantis I, III ir V prieduose nurodytų metinių kiekių apribojimų. Kompetentingos institucijos išduoda reikiamus leidimus, kad šios operacijos neviršytų nustatytų metinių kiekių.
Vykdydamas regioninę prekybą, eksportuotojas kompetentingoms institucijoms turi pateikti Reglamento (EB) Nr. 800/1999 (5) 16 straipsnyje numatytus dokumentus per to reglamento 49 straipsnyje numatytus terminus. Šių dokumentų nepateikus per nustatytą laiką, kompetentingos institucijos susigrąžina pagal specialius tiekimo susitarimus suteiktas išmokas.
Produktai, kurie pagal specialius susitarimus tiekiami Prancūzijos užjūrio departamentams, Azorų, Madeiros ir Kanarų saloms ir skirti laivų bei lėktuvų aprūpinimui, priskiriami vietoje suvartotiems produktams.
2. Kompetentingos institucijos leidžia eksportuoti arba tiekti perdirbtų produktus kitais kiekiais nei nurodytais šio straipsnio 1 dalyje, tik patvirtinus, kad atitinkamuose produktuose nėra žaliavų, importuotų arba atgabentų pagal specialius tiekimo susitarimus.
Kompetentingos institucijos atlieka būtinus patikrinimus, užtikrinančius pirmoje pastraipoje nurodytų patvirtinimų teisingumą, ir prireikus susigrąžina pagal specialius tiekimo susitarimus suteiktas išmokas.
3. Produktų perdirbimo operacijos, atliekamos neviršijant I, III ir V prieduose nurodytų kiekių apribojimų, ir kurios gali paskatinti tradicinį eksportą ar regioninės prekybos eksportą arba tradicinį prekių siuntimą, mutatis mutandis turi atitikti perdirbimo sąlygas, išdėstytas įvežimo perdirbti tvarkos ir perdirbimo prižiūrint muitinei procedūros nuostatose, pateiktose Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92 (6) ir Komisijos Reglamente (EEB) Nr. 2454/93 (7), išskyrus visas įprastines tvarkymo operacijas.
4. Reeksportuojant šiame straipsnyje nurodytus produktus eksporto licencijos pateikti nereikalaujama.
5. Eksportuojant šioje dalyje nurodytus produktus, jų eksporto licencijos 44 langelyje daromas vienas iš šių įrašų:
-
„prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1452/2001 3 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą“,
-
„prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1453/2001 3 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą“,
-
„prekės eksportuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1454/2001 3 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą“.
18 straipsnis
Cukrus
Per Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 (8) 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį to paties reglamento 13 straipsnyje minimas C cukrus, eksportuojamas pagal atitinkamas Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2760/81 (9), nuostatas ir tiekiamas vartojimui į Madeiros ir Kanarų salas kaip baltasis cukrus, klasifikuojamas KN kodu 1701, bei į Azorų salas kaip žaliavinis cukrus, klasifikuojamas KN kodu 1701 12 10, pagal šio reglamento nuostatas importo muitais neapmokestinamas, laikantis numatomų tiekimo balansų apribojimų, nurodytų 3 straipsnyje.“
3)
22 straipsnyje:
-
d ir e punktai pakeičiami taip:
„d)
visus pagal 16 straipsnį reeksportuojamus ar persiunčiamus produktų kiekius ir išieškotos pagalbos vienetinę sumą bei bendrą sumą;
e)
visus produktų kiekius, kurie po perdirbimo reeksportuojami ar persiunčiami kaip įprastiniai kiekiai pagal 17 straipsnį“;
-
f ir g punktai panaikinami.
4)
26 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Išskyrus force majeure arba klimato pasikeitimų atvejus, jeigu prekybininkas nevykdo įsipareigojimų, prisiimtų pagal 9 straipsnį, ir nepažeidžiant nuostatos dėl nuobaudų, taikytinų pagal nacionalinės teisės aktus, kompetentingos institucijos:
a)
susigrąžina išmoką, suteiktą importo licencijos, atleidimo nuo importo muitų sertifikato arba pagalbos sertifikato turėtojui;
b)
laikinai sustabdo arba panaikina registraciją, atsižvelgdamos į įsipareigojimų pažeidimo rimtumą.
Išmoka, nurodyta a punkte, yra lygi atleidimo nuo importo muito sumai arba pagalbos sumai, apibrėžtai pagal 16 straipsnio 1 dalies c ir d punktus.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2005 m. balandžio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2005 m. sausio 27 d.