Tarybos Sprendimas
1997 m. gegužės 26 d.
dėl keitimosi informacija apie paramą savanoriškai grįžtantiems į tėvynę trečiųjų šalių piliečiams
(97/340/JHA)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos K.3 straipsnio 2 dalies a punktą,
kadangi Europos Sąjungos sutarties K.1 straipsnio 3 dalyje nurodyta, kad valstybės narės laiko imigracijos politiką ir politiką trečiųjų šalių piliečių atžvilgiu bendro intereso reikalu;
kadangi 1994 m. vasario 23 d. Komisijos komunikato 111 punkte dėl imigracijos ir prieglobsčio suteikimo politikos siūloma derinti valstybių narių politiką dėl savanoriškai grįžtančių trečiųjų šalių piliečių;
kadangi kai kurios valstybės narės parengė programas savanoriškai grįžtantiems legaliai ir nelegaliai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams remti;
kadangi valstybių narių politikoje turėtų būti numatyta legaliai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių integracija į visuomenę ir kadangi parama savanoriškai grįžtantiems asmenims neturėtų būti aiškinama kaip politikos, aktyviai skatinančios tokį grįžimą, atspindys, o skiriama tik asmenų, kurie savo noru priėmė tokį sprendimą, grįžimui palengvinti;
kadangi parama savanoriškai grįžtantiems nelegaliai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams atitinka Europos humanitarinę tradiciją ir gali padėti rasti pagarbų sprendimą nelegaliai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių skaičiui valstybėse narėse sumažinti; kadangi reikėtų vengti nepageidaujamo skatinamojo poveikio, kuris atsiranda dėl šios paramos;
kadangi šis sprendimas nepažeidžia 1950 m. lapkričio 4 d. Europos konvencijos dėl žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos ir 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso su pakeitimais, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu, nuostatų,
NUSPRENDĖ:
1 straipsnis
Keitimasis informacija
1. Tos valstybės narės, kurios ėmėsi veiksmų kurti programas, remiančias trečiųjų šalių piliečių savanorišką grįžimą į savo kilmės šalį, kasmet pateikia pranešimą Tarybos generaliniam sekretoriatui. Generalinis sekretoriatas išplatina šią informaciją visoms valstybėms narėms ir Komisijai.
2. Informacijoje apie nacionalines grįžimo programas pirmiausia nurodoma:
- institucijos, atsakingos už programos vykdymą, t. y. nevyriausybinės ir (arba) tarptautinės organizacijos,
- galimybė taikyti programą nustatytiems asmenims,
- visi papildomi reikalavimai, kuriuos turi atitikti pavieniai grįžtantys asmenys, kad jiems būtų suteikta programoje numatyta parama,
- visi reikalavimai, kuriuos pagal programą turi atitikti kilmės šalis,
- suteikiamos paramos rūšis ir dydis (pvz., grįžtančio asmens ir jo šeimos kelionės išlaidos, pervežimo išlaidos, grįžimo į tėvynę pašalpa),
- programos poveikio, įskaitant paramos gavėjų skaičių ir visus skatinamojo poveikio atvejus, įvertinimas.
2 straipsnis
Nagrinėjimas
1. Tarybos generalinis sekretoriatas kasmet pateikia valstybėms narėms ir Komisijai pranešimo apie informaciją, gautą remiantis 1 straipsnio nuostatomis, projektą. Šis pranešimas turi būti išsamus ir jame pateikiama konkreti informacija apie kiekvieną 1 straipsnio 2 dalyje nurodytą punktą.
2. 1 dalyje nurodytą pranešimo projektą nagrinėja suinteresuotos valstybės narės ir Komisija, o prireikus jis pataisomas.
3 straipsnis
Koordinavimas
1. Suinteresuotos valstybės narės ir Komisija, remdamosi 2 straipsnio 1 dalyje nurodytu pranešimo projektu, pasikeičia Taryboje nuomonėmis apie 1 straipsnyje nurodytas programas. Keisdamosi nuomonėmis ir siekdamos tų programų galimo suderinamumo, pirmiausia jos palygina šių programų taikymo sritis, sąlygas ir poveikį.
2. Suinteresuotos valstybės narės, kurios nevykdo šių programų, išnagrinėja jų rezultatus ir naudą.
4 straipsnis
1. Šis sprendimas paskelbiamas Oficialiajame leidinyje.
2. Suinteresuotos valstybės narės pirmąjį 1 straipsnyje nurodytą pranešimą parengia per šešis mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo Oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje, 1997 m. gegužės 26 d.