KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 450/2005
2005 m. kovo 18 d.
dėl įrodymų, kad buvo atlikti pieno ir pieno produktų muitinės importo formalumai trečiosiose šalyse, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnyje
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo (1), ypač į jo 31 straipsnio 10 dalies trečią įtrauką,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnio 10 dalies trečioje įtraukoje nurodoma, kad tais atvejais, kai taikoma diferencijuota grąžinamoji išmoka, ji išmokama, kai pateikiami įrodymai, kad produktai pasiekė licencijoje nurodytą paskirties vietą arba kitą paskirties vietą, už kurią buvo nustatyta išmoka. Tačiau minėto reglamento 42 straipsnyje nustatyta tvarka šiai taisyklei gali būti daromos išimtys, jeigu yra nustatomos lygiavertes garantijas suteikiančios sąlygos.
(2)
2004 m. vasario 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 351/2004, nustatančiu eksporto grąžinamąsias išmokas pieno ir pieno produktų rinkoje (2), nuo 2004 m. vasario 27 d. už visus pieno produktus buvo įvestos pagal paskirties vietą diferencijuotos grąžinamosios išmokos.
(3)
1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) 800/1999, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (3), 16 straipsnyje nurodomi dokumentai, kurie gali būti pateikiami kaip įrodymai, kad buvo atlikti muitinės formalumai trečiojoje šalyje, kai grąžinamosios išmokos dydis yra diferencijuojamas pagal paskirties vietą. Pagal tą straipsnį tam tikrais konkrečiais atvejais Komisija gali nuspręsti, kad tame straipsnyje minimi importo įrodymai turi būti pateikiami remiantis konkrečiu dokumentu arba kitu būdu.
(4)
Dėl grąžinamosioms išmokoms taikomų Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnyje nustatytų reikalavimų nacionalinėms institucijoms ir eksportuotojams reikia atlikti svarbių pakeitimų administravimo procedūrose, ir tai turi administracinių pasekmių bei reikalauja didelių finansinių kaštų. To reglamento 16 straipsnyje nurodytų įrodymų gavimas kai kuriose šalyse gali sukelti rimtų sunkumų.
(5)
Siekiant palengvinti eksportuotojams įvestus administracinius ir finansinius suvaržymus ir leisti valdžios institucijoms ir eksportuotojams nustatyti naują su aptariamais produktais susijusią tvarką bei įvesti procedūras, kurių reikia siekiant užtikrinti, kad visi atliktini formalumai vyktų sklandžiai, 2004 m. kovo 19 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 519/2004, nukrypstančiame nuo Reglamento (EB) Nr. 800/1999 dėl pieno ir pieno produktų eksporto (4), yra numatytas pereinamasis laikotarpis per kurį įrodymų, kad buvo atlikti muitinės importo formalumai, pateikimo tvarka yra palengvinta. Tos nuostatos nustoja galioti 2004 m. gruodžio 31 d.
(6)
Tačiau daugelyje paskirties šalių atitinkamos procedūros ir lygiavertės priemonės reikalingų dokumentų pateikimui vis dar neparengtos. Siekiant užkirsti kelią tam faktui, kad prekiautojams grąžinamosios išmokos nebūtų išmokėtos dėl administravimo procedūrų trūkumų trečiosiose šalyse, reikia ir toliau taikyti pereinamojo laikotarpio tvarką 2005 metais. Patirties, įgytos taikant Reglamentą (EB) Nr. 519/2004, pagrindu tame reglamente numatytą pereinamojo laikotarpio tvarką reikėtų pritaikyti tam, kad būtų galima pateikti papildomus dokumentus.
(7)
Reikėtų priminti Reglamento (EB) Nr. 800/1999 20 straipsnio nuostatas, pagal kurias valstybių narių kompetentingos institucijos rimtų abejonių dėl tikrosios produkto paskirties vietos atveju gali paprašyti papildomų visiškai patenkinančių įrodymų, kad produktas buvo iš tikrųjų pateiktas į importuojančios trečiosios šalies rinką.
(8)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Pieno ir pieno produktų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Kai KN kodais 0401-0405 klasifikuojami ir pagal Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnį eksportuojami produktai, už kuriuos eksportuotojas negali pateikti Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytų įrodymų, nukrypstant nuo minėto 16 straipsnio, laikoma, kad produktai buvo importuoti į trečiąją šalį, jeigu pateikiami šie trys dokumentai:
a)
transportavimo dokumento kopija;
b)
atitinkamos trečiosios šalies oficialios valdžios institucijos arba valstybės narės paskirties šalyje įsikūrusių oficialių valdžios institucijų, arba pagal Reglamento (EB) Nr. 800/1999 16a-16f straipsnius patvirtintos tarptautinės priežiūros agentūros išduota produkto iškrovimo deklaracija, liudijanti, kad produktas buvo išvežtas iš iškrovimo vietos arba bent jau kad deklaraciją išdavusios institucijos ar agentūros žiniomis produktas vėliau nebuvo perkrautas siekiant jį reeksportuoti;
c)
Bendrijoje įsikūrusių tarpininkų išduotas banko dokumentas, liudijantis, kad mokestis už atitinkamą eksportą buvo įskaitytas į tame banke atidarytą eksportuotojo sąskaitą, arba mokėjimo įrodymas.
2. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 800/1999 20 straipsnį valstybės narės atsižvelgia į 1 dalies nuostatas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas eksporto deklaracijoms nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2005 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 18 d.