KOMISIJOS SPRENDIMAS
2003 m. spalio 1 d.
dėl proceso pagal EB sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį prieš Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd ir Ueno Fine Chemicals Industry Ltd
(Byla Nr. C.37.370 - Sorbatai)
(pranešta dokumentu Nr. C(2003) 3426)
(autentiški tik tekstai anglų ir vokiečių kalbomis)
(Tekstas svarbus EEE)
(2005/493/EB)
2003 m. spalio 1 d. Komisija priėmė sprendimą dėl proceso pagal EB sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį. Vadovaudamasi Reglamento 1/2003 (1) 30 straipsnio nuostatomis ir atsižvelgdama į teisėtą įmonių siekį apginti savo verslo interesus, Komisija šiuo dokumentu skelbia šalių pavadinimus ir pagrindinį sprendimo turinį, taip pat skirtas baudas. Visą neslaptą sprendimo tekstą galima rasti autentiškomis bylos kalbomis ir Komisijos darbo kalbomis DG COMP tinklalapyje adresu: http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html
I. PAŽEIDIMO SANTRAUKA
(1)
Šis sprendimas yra skirtas Chisso Corporation (toliau - Chisso), Daicel Chemical Industries Ltd (toliau - Daicel), Hoechst AG (toliau - Hoechst), The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd (toliau - Nippon) ir Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (toliau - Ueno).
(2)
Adresatai dalyvavo viename ištisiniame Europos bendrijos sutarties (toliau - EB sutartis arba Sutartis) 81 straipsnio 1 dalies, o nuo 1994 m. sausio 1 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo (toliau - EEE susitarimas) 53 straipsnio 1 dalies pažeidime visoje EEE teritorijoje, kuriuo jie:
-
susitardavo dėl nustatomų kainų,
-
skirdavo sorbatų kiekiams kvotas,
-
nuspręsdavo netiekti technologijos potencialiems naujiems rinkos dalyviams, ir
-
stebėdavo, kaip veikia jų kartelinės priemonės.
(3)
Įmonės tikrai dalyvavo pažeidime nuo 1978 m. gruodžio 31 d. tikrai iki 1995 m. lapkričio 30 d. (Nippon atveju), o kitos Šalys - tikrai iki 1996 m. spalio 31 d.
(4)
Sorbatai - tai cheminiai konservantai (antimikrobiniai agentai), kurie gali sulėtinti mikroorganizmų augimą arba išvis jį sustabdyti, tokie kaip mielės, bakterijos, pelėsiai ir grybai, naudojami daugiausia maiste ir gėrimuose. Jų pagrindinis veikimas - mažinti vandens įsisavinimą ir didinti rūgštingumą. Kartais šie priedai padeda išlaikyti ir kitas svarbias maisto ypatybes, tokias kaip skonį, spalvą, tekstūrą ir maistingumą. Sorbatai naudojami ne tik kaip konservantai maiste ir gėrimuose, jie gerai veikia stabilizuodami ir kitų rūšių produktus, tokius kaip farmacijos produktus, naminių gyvūnėlių ėdalą ir gyvūnų pašarą.
(5)
Yra trys pagrindiniai sorbatų tipai: sorbo rūgštis, kalio sorbatas ir kalcio sorbatas.
(6)
Sorbo rūgštis yra pagrindinis produktas. Tai organizme suyranti ir jame naudojama riebalų rūgštis, kuri fiziologiškai yra inertiška. Ji nedaro poveikio produktų, kuriems konservuoti ji yra panaudota, kvapui ar skoniui. Ji plačiai naudojama margarine, majoneze, mišrainėse, sūryje, žuvies produktuose, mėsos produktuose ir dešrose, vaisių produktuose, gėrimuose, konditerijos gaminiuose ir kepiniuose bei fungistatinėse pakavimo medžiagose. Šią medžiagą techniškai sudėtinga pagaminti, tuo tarpu kiti sorbatų produktai gaunami techniškai paprastesniu konversijos būdu iš sorbo rūgšties. Sorbo rūgščiai pagaminti reikia dviejų esminių žaliavų - keteno ir krotono aldehido. Pirmoji žaliava (dujos) turi būti gaminama vietoje. Tokioms gamykloms būtinos didelės investicijos, ir tai sudaro dideles kliūtis potencialiems naujiems dalyviams.
(7)
Kalio sorbatas naudojamas, kai pageidautinas didelis tirpumas vandenyje. Sorbo rūgšties panaudojimas yra ribotas dėl jos nedidelio tirpumo vandenyje. Todėl kalio sorbatas yra pagrindinė sorbatų rūšis, naudojama daugumoje produktų, kuriuose yra daug vandens.
(8)
Kalcio sorbato gaminama nedideliais kiekiais; jis naudojamas Prancūzijoje ir Italijoje sūrių vyniojamajam popieriui padengti.
(9)
Sorbo rūgštis ir jos druskos (įskaitant kalio sorbatą) yra viena pagrindinių Vakarų Europoje naudojamų konservantų rūšių. Sorbo rūgšties pardavimas sudaro 30 % visų parduodamų sorbatų, likusius 70 % sudaro kalio sorbatas.
(10)
Konservantai yra brandūs produktai, nereikalaujantys didelių mokslinių tyrimų, ir tikimybė, kad rinkoje atsiras nauji konservantai, yra labai nedidelė.
(11)
Konservantų sektoriuje sorbatai sudaro svarbiausią produktų segmentą. Pagrindiniai sorbatų pakaitalai yra natrio ir kalio benzoatas ir parabanai. Tačiau kokybės sumetimais daugelis gamintojų mieliau naudoja sorbatus, nepaisydami jų didesnės kainos. Nė vienas iš šių produktų nėra tobulas pakaitalas, o parabanai maisto konservavimo pramonėje užima tik tam tikrą rinkos nišą. Sorbatų paklausa nepriklauso nuo kainos, nes be jų yra nedaug kitų galimybių, jei iš viso jų yra.
(12)
Geografiniu atžvilgiu atitinkama rinka - tai visas pasaulis. Taigi ji yra didesnė nei geografinė teritorija, kurioje taikoma bauda, būtent EEE.
(13)
Kartelio struktūra, organizacija ir veikimas rėmėsi rinkos pasidalijimu. Hoechst atstovavo Europos rinkai, o Daicel, Chisso, Nippon ir Ueno kaip viena grupė atstovavo Japonijos rinkai.
(14)
Kartelio susirinkimai vykdavo keliais skirtingais lygiais. Kas dvejus metus rengiami Hoechst ir keturių Japonijos gamintojų susirinkimai (bendri susirinkimai); Japonijos gamintojų parengiamieji susirinkimai (parengiamieji susirinkimai arba preliminarūs susirinkimai) ir dvišaliai susitikimai bei kontaktai telefonu (dvišaliai kontaktai).
(15)
Prieš kiekvieną bendrą susirinkimą Japonijos gamintojai turėdavo keletą parengiamųjų susirinkimų, kuriuose būdavo susitariama dėl kainų ir aptariamos kiekių kvotos su Hoechst.
(16)
Be grupinių susirinkimų, būdavo keletas Hoechst ir Japonijos gamintojų dvišalių susitikimų bei kontaktų telefonu.
II. BAUDOS
(17)
Atsižvelgdama į pažeidimo pobūdį šiuo atveju, jo faktinį poveikį sorbatų rinkai ir tai, kad jis buvo vykdomas visoje bendrojoje rinkoje, o sukūrus EEE, visoje EEE rinkoje, Komisija mano, kad įmonės, kurioms taikomas šis sprendimas, pažeidė EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalį, ir tai yra labai rimtas pažeidimas.
(18)
Labai rimtų pažeidimų kategorijoje galimų baudų skalė leidžia taikyti įmonėms skirtingą režimą, siekiant atsižvelgti į tai, kiek pažeidėjas ekonominiu atžvilgiu yra faktiškai pajėgus padaryti reikšmingą žalą konkurencijai. Tai ypač būtina, kai pažeidime dalyvaujančių įmonių rinkų dydis yra gana skirtingas, kaip yra šiuo atveju.
(19)
Šiuo atveju, kuriame dalyvauja keletas įmonių, būtina nustatyti pagrindinę baudų sumą, kad būtų galima atsižvelgti į kiekvienos įmonės pažeidžiančio elgesio specialų svorį ir tuo pačiu realų poveikį konkurencijai. Šiuo tikslu aptariamąsias įmones galima suskirstyti į skirtingas grupes pagal jų santykinę svarbą atitinkamoje rinkoje.
(20)
Todėl šiuo atveju Komisija mano, kad kiekvienos įmonės santykinės svarbos atitinkamoje rinkoje palyginimo pagrindu yra tikslinga imti produkto apyvartą pasaulyje per paskutiniuosius pažeidimo metus (1995 m.).
(21)
Sprendžiant pagal produkto pasaulinės apyvartos duomenis, kuriuos Komisijos prašymu pateikė pačios įmonės, 1995 m. Hoechst buvo pats didžiausias sorbatų gamintojas pasaulinėje rinkoje: jam priklausanti rinkos dalis sudarė (…)* (2) % (EEE - (…)* %). Todėl Hoechst priskiriamas pirmai grupei. Daicel, Chisso, Nippon ir Ueno priklausanti rinkos dalis sudarė nuo (…)* % iki (…)* % (EEE - nuo (…)* % iki (…)* %). Todėl jie priskiriami antrai grupei.
(22)
Remiantis tuo, kas pasakyta, ir taikant santykinės svarbos atitinkamoje rinkoje kriterijų, tikslinga nustatyti kiekvienai iš šių dviejų grupių skirtinos baudos šią pradinę sumą:
-
pirmai grupei: 20 milijonų eurų,
-
antrai grupei: 6,66 milijono eurų.
(23)
Siekiant užtikrinti, kad bauda didelėms įmonėms turėtų pakankamai atgrasantį poveikį, ir atsižvelgti į tai, kad didelės įmonės turi teisines ir ekonomines žinias bei infrastruktūras, kurios joms leidžia lengviau pastebėti, kad jų elgesys pažeidžia įstatymus, ir suvokti tokio elgesio pasekmes pagal konkurencijos įstatymą, baudos pradinė suma, skiriama Hoechst įmonei, turėtų būti dar patikslinta.
(24)
Kadangi Hoechst yra pati didžiausia įmonė, kuriai taikomas šis sprendimas, Komisija mano, kad, norint atsižvelgti į jos dydį ir visus išteklius, baudos, kuri remiasi santykine svarba atitinkamoje rinkoje, pradinė suma turi būti padidinta. Todėl jos baudos pradinė suma, nustatyta 22 konstatuojamojoje dalyje, turėtų būti padidinta 100 % iki 40 milijonų eurų.
(25)
Komisija mano, kad Chisso, Daicel, Hoechst ir Ueno pažeidinėjo sutarties 81 straipsnio 1 dalį ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalį nuo 1978 m. gruodžio 31 d. iki 1996 m. spalio 31 d. Jos įvykdė ilgalaikį pažeidimą, kurio trukmė septyniolika metų ir dešimt mėnesių. Todėl baudų pradinė suma, nustatyta Chisso, Daicel, Ueno ir Hoechst dėl pažeidimo rimtumo, turėtų būti padidinta 175 %.
(26)
Nippon pažeidinėjo sutarties 81 straipsnio 1 dalį ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalį nuo 1978 m. gruodžio 31 d. iki 1995 m. lapkričio 30 d. Ji įvykdė ilgalaikį pažeidimą, kurio trukmė 16 metų ir 11 mėnesių. Todėl jos baudos pradinė suma, nustatyta dėl pažeidimo rimtumo 22 konstatuojamojoje dalyje, turėtų būt padidinta 165 %.
(27)
Atitinkamai Komisija pagrindines baudų sumas nustato tokias: Chisso - 18,315 milijono eurų, Daicel - 18,315 milijono eurų, Hoechst - 110 milijonų eurų, Nippon - 17,649 milijono eurų ir Ueno - 18,315 milijono eurų.
(28)
Hoechst vadovaujantis vaidmuo kartelyje ir jos recidyvistinis elgesys turėtų būti laikomi sunkinančiomis aplinkybėmis, kurios pateisina baudos pagrindinės sumos padidinimą atitinkamai 30 % ir 50 %.
(29)
Daicel kartu su Hoechst buvo varomoji kartelio jėga. Abi įmonės buvo pačios galingiausios kartelio narės, turėjo didžiausią rinkos dalį ir vadovavosi tais pačiais interesais. Tai, kad Hoechst vaidino vadovaujantį vaidmenį pažeidime, nereiškia, kad tokio vaidmens nevaidino ir Daicel. Tačiau Komisija pripažįsta, kad kitos kartelio narės ėmėsi tam tikrų iniciatyvų savo bendriems karteliniams tikslams realizuoti. Atsižvelgiant į tai, Daicel skiriamos baudos pagrindinė suma turėtų būti padidinta 30 %.
(30)
Chisso atveju nėra sunkinančių pažeidimo aplinkybių.
(31)
Nippon atveju nėra sunkinančių pažeidimo aplinkybių.
(32)
Ueno atveju nėra sunkinančių pažeidimo aplinkybių.
(33)
Hoechst atveju nėra švelninančių pažeidimo aplinkybių.
(34)
Daicel atveju nėra švelninančių pažeidimo aplinkybių.
(35)
Chisso atveju nėra švelninančių pažeidimo aplinkybių.
(36)
Nippon atveju nėra švelninančių pažeidimo aplinkybių.
(37)
Ueno atveju Komisija švelninančia aplinkybe laiko tai, kad praktikoje Ueno netaikė susitartų kiekio kvotų paskyrų.
(38)
2002 m. Atlaidumo skelbimas yra aiškiai netaikytinas šiam atvejui. 1996 m. ir 2002 m. Atlaidumo skelbimų taikymo ratione temporis skiriamoji linija yra nubrėžta 2002 m. Skelbimo 28 punkte, kuriame sakoma:
„Nuo 2002 m. vasario 14 d. šis skelbimas pakeičia 1996 m. skelbimą visais atvejais, kai nė viena įmonė nėra kreipusis į Komisiją, kad galėtų pasinaudoti tame skelbime nurodytu palankiu režimu.“.
(39)
Šiuo atveju kelios įmonės, įskaitant Hoechst, „kreipėsi“ iki tos datos į Komisiją. Todėl 1996 m. Atlaidumo skelbimas išlieka taikytinas.
(40)
Vadovaudamasi 1996 m. Atlaidumo skelbimo B skirsniu, Komisija Chisso įmonei 100 % sumažina baudą, kuri jai būtų buvusi skirta, jei ji nebūtų bendradarbiavusi su Komisija.
(41)
Todėl Komisija neskiria Chisso jokios baudos.
(42)
Apsvarsčiusi Hoechst bendradarbiavimą pagal 1996 m. Atlaidumo skelbimą, Komisija, vadovaudamasi to skelbimo D skirsnio 2 dalies pirma ir antra įtrauka, 50 % sumažina baudą, kuri jai būtų buvusi skirta, jei ji nebūtų bendradarbiavusi su Komisija.
(43)
Apsvarsčiusi Nippon bendradarbiavimą pagal 1996 m. Atlaidumo skelbimą, Komisija, vadovaudamasi to skelbimo D skirsnio 2 dalies pirma ir antra įtrauka, 40 % sumažina baudą, kuri jai būtų buvusi skirta, jei ji nebūtų bendradarbiavusi su Komisija.
(44)
Apsvarsčiusi Daicel bendradarbiavimą pagal 1996 m. Atlaidumo skelbimą ir atsižvelgusi į proceso etapą, kada tas bendradarbiavimas vyko, Komisija, vadovaudamasi to skelbimo D skirsnio 2 dalies pirma ir antra įtrauka, 30 % sumažina baudą, kuri jai būtų buvusi skirta, jei ji nebūtų bendradarbiavusi su Komisija.
(45)
Apsvarsčiusi Ueno bendradarbiavimą pagal 1996 m. Atlaidumo skelbimą ir atsižvelgusi į proceso etapą, kada tas bendradarbiavimas vyko, Komisija, 25 % sumažina baudą, kuri jai būtų buvusi skirta, jei ji nebūtų bendradarbiavusi su Komisija.
(46)
Taigi, atsižvelgiant į jų bendradarbiavimą ir 1996 m. Atlaidumo skelbime išdėstytas sąlygas, šio sprendimo adresatams skirtinos baudos sumažinamos taip:
a)
Chisso: sumažinama 100 %,
b)
Daicel: sumažinama 30 %,
c)
Hoechst: sumažinama 50 %,
d)
Nippon: sumažinama 40 %,
e)
Ueno: sumažinama 25 %.
(47)
Chisso teigia, kad dėl didelės ir daugiau kaip du dešimtmečius užsitęsusios ekonominės krizės Japonijoje bei didžiulių Chisso finansinių išlaidų atlyginant žalą ir apmokant išvalymo sąnaudas dėl Minamata ligos, jos finansinė padėtis pastaraisiais metais pablogėjo. 2003 m. birželio 10 d. pateiktame rašte Chisso smulkiau paaiškina bei aprašo savo rizikingą finansinę būklę ir Komisijai pateikia finansinius duomenis.
(48)
Komisija pažymi, kad Ueno nepateikė konsoliduotų skaičių. Išnagrinėjusi Ueno finansinę būklę nekonsoliduotų skaičių pagrindu, Komisija daro išvadą, kad Ueno atveju koreguoti baudos sumą netikslinga. Atsižvelgti į įmonės blogą finansinę padėtį reikštų suteikti nepateisinamą konkurencinį pranašumą įmonėms, kurios mažiausiai yra prisiderinusios prie rinkos sąlygų. Kadangi Komisija Chisso neskiria baudos, jos argumentas neturi prasmės.
(49)
Išvada: skirtinos baudos pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį turėtų būti tokios:
-
Daicel Chemical Industries Ltd: 16,6 milijono eurų,
-
Hoechst AG: 99,0 milijonai eurų,
-
The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd: 10,5 milijono eurų,
-
Ueno Fine Chemicals Industry Ltd: 12,3 milijono eurų.
(50)
Išvardytos įmonės nedelsdamos nutraukia pažeidinėjimus, jei jos to dar nepadarė. Jos privalo nebevykdyti jokių šioje byloje nustatytų pažeidinėjimo veiksmų ir nebekartoti tokio elgesio bei susilaikyti nuo veiksmų ir elgesio, kurie turi tą patį arba panašų poveikį.