Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 789/2004
2004 m. balandžio 21 d.
dėl krovininių ir keleivinių laivų perkėlimo Bendrijoje iš vieno registro į kitą, panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 613/91
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [1],
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [2],
kadangi:
(1) Vidaus rinkos sukūrimas ir veikimas yra susijęs su krovininių ir keleivinių laivų perkėlimo iš vienos valstybės narės registro į kitos valstybės narės registrą techninių kliūčių panaikinimu. Priemonės, padedančios perregistruoti krovininius ir keleivinius laivus Bendrijoje, taip pat yra reikalingos tam, kad keičiant registrus Bendrijoje, būtų sumažintos išlaidos ir administracinės procedūros, ir tokiu būdu būtų pagerintos Bendrijos laivininkystės darbo sąlygos ir konkurencinė padėtis.
(2) Tuo pat metu reikia užtikrinti aukštą laivų saugos ir aplinkosaugos lygį laikantis tarptautinių konvencijų.
(3) Reikalavimai, išdėstyti 1974 m. Tarptautinėje konvencijoje dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (Solas, 1974), 1996 m. Tarptautinėje konvencijoje dėl krovos žymų (LL 1966) ir 1973 m. Tarptautinėje konvencijoje dėl teršimo iš laivų prevencijos, iš dalies pakeistoje 1978 m. protokolu (Marpol 73/78), nustato aukštą laivų saugos ir aplinkosaugos lygį. 1969 m. Tarptautinė konvencija dėl laivų matmenų nustatymo nustato vienodą prekybinių laivų tonažo matavimo sistemą.
(4) Tarptautinis režimas, taikomas keleiviniams laivams, buvo sustiprintas ir patobulintas, Tarptautinei jūrų organizacijai (IMO) priėmus nemažai 1974 m. Solas konvencijos pakeitimų ir vis labiau suvienodėjant 1974 m. Solas konvencijos taisyklių ir standartų aiškinimams.
(5) Laivų, plaukiojančių su valstybės narės vėliava, perkėlimui iš vienos valstybės narės registro į kitos valstybės narės registrą neturi trukdyti techninės kliūtys, jeigu šių laivų ir svarbių tarptautinių konvencijų reikalavimų atitikimą yra patvirtinusios valstybės narės arba, jų vardu, organizacijos, pripažintos pagal 1994 m. lapkričio 22 d. Tarybos direktyvą 94/57/EB dėl laivų apžiūros ir tikrinimo organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų [3].
(6) Tačiau laivą registruojanti valstybė narė turėtų išlikti pajėgi taikyti taisykles, kurios savo taikymo sritimi ir pobūdžiu skiriasi nuo minimų 2 straipsnio a dalyje išvardytose konvencijose.
(7) Kad būtų užtikrintas greitas ir kompetentingas registruojančios valstybės narės sprendimas, išregistruojanti valstybė narė turi jai suteikti visą turimą svarbią informaciją apie laivo būklę ir įrangą. Tačiau registruojanti valstybė narė turėtų būti pajėgi atlikti laivo apžiūrą, kad patvirtintų informaciją apie jo būklę ir įrangą.
(8) Laivams, kuriems neleista įplaukti į valstybių narių uostus, remiantis 1995 m. birželio 19 d. Tarybos direktyva 95/21/EB dėl laivo saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplaukiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse (uosto valstybės kontrolė) [4], arba kurie po patikrinimo uoste buvo sulaikyti daugiau nei vieną kartą per trejus metus iki prašymo įregistruoti, neturėtų būti leista pasinaudoti galimybe būti perkeltais į kitą registrą Bendrijoje naudojant supaprastintą sistemą.
(9) Atitinkamose tarptautinėse konvencijose svarbūs reikalavimų aspektai yra palikti aiškinti jas pasirašiusioms šalims. Remdamosi savo aiškinimu, visiems su jų vėliavomis plaukiojantiems laivams, kuriems yra taikomos atitinkamų tarptautinių konvencijų nuostatos, valstybės narės išduoda minėtas nuostatas patvirtinančius pažymėjimus. Valstybės narės įgyvendina nacionalinius techninius teisės aktus, kurių tam tikros nuostatos apima kitokius reikalavimus, nei pirmiau išvardytose konvencijose ir susijusiuose techniniuose standartuose. Todėl reikėtų nustatyti atitinkamą procedūrą siekiant pašalinti esamų reikalavimų aiškinimo skirtumus, kurie gali atsirasti prašant perkelti laivus iš vieno registro į kitą.
(10) Kad būtų sudaryta galimybė stebėti šio reglamento įgyvendinimą, valstybės narės turi pateikti Komisijai glaustas metines ataskaitas. Pirmojoje metinėje ataskaitoje valstybės narės turi įvardyti, kokių priemonių yra imtasi siekiant palengvinti šio reglamento įgyvendinimą.
(11) Šis reglamentas labai sustiprina ir išplėtoja 1991 m. kovo 4 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 613/91 dėl laivų perkėlimo Bendrijoje iš vieno registro į kitą [5] nuostatas. Todėl reglamentas (EEB) Nr. 613/91 turi būti panaikintas.
(12) Šiam reglamentui įgyvendinti būtinas priemones reikėtų priimti pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [6],
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 traipsnis
Tikslas
Šio reglamento tikslas yra pašalinti krovininių ir keleivinių laivų, plaukiojančių su valstybės narės vėliava, perkėlimo iš vienos valstybės narės registro į kitos valstybės narės registrą technines kliūtis tuo pačiu metu užtikrinant aukštą laivų saugos ir aplinkosaugos lygį pagal tarptautines konvencijas.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
Šiame reglamente:
"Konvencijos" yra naujausios 1974 m. Tarptautinės žmogaus gyvybės apsaugos jūroje konvencijos (Solas, 1974), 1966 m. Tarptautinės konvencijos dėl krovos žymų (LL, 1966), 1969 m. Tarptautinės konvencijos dėl laivų matmenų nustatymo ir 1973 m. Tarptautinės apsaugos nuo teršimo iš laivų konvencijos su pakeitimais, padarytais su ja susijusiu 1978 m. protokolu (Marpol 73/78), versijos bei naujausios susijusių privalomų Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) priimtų kodeksų, kartu su naujausiais protokolais ir jų pakeitimais, versijos;
"Reikalavimai" yra saugos, saugumo ir taršos prevencijos reikalavimai, susiję su laivų statyba ir įranga, išdėstyti konvencijose, ir reikalavimai vidaus reisus vykdantiems keleiviniams laivams, nurodyti 1998 m. kovo 17 d. Tarybos direktyvoje 98/18/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų [7];
"Pažymėjimai" yra valstybės narės arba jos vardu veikiančios pripažintos organizacijos pagal konvencijas išduoti pažymėjimai, dokumentai bei atitikties patvirtinimai, taip pat keleiviniams laivams, vykdantiems vidaus reisus, pagal Direktyvos 98/18/EB 11 straipsnį išduoti pažymėjimai, dokumentai ir atitikties patvirtinimai.
"Keleivinis laivas" yra laivas, plukdantis daugiau nei dvylika keleivių.
"Keleivis" i) kapitoną bei įgulos narius arba kitus asmenis, įdarbintus ar pasamdytus laive atlikti bet kokias pareigas, susijusias su to laivo veikla; ir
ii) jaunesnius nei vienerių metų vaikus;
"Vidaus reisas" yra reisas jūros zonose iš valstybės narės uosto į tą patį arba kitą uostą toje valstybėje narėje;
"Tarptautinis reisas" yra reisas jūra iš valstybės narės uosto į uostą už tos valstybės narės ribų arba atvirkščiai;
"Krovininis laivas" yra laivas, kuris nėra keleivinis laivas;
"Pripažinta organizacija" yra organizacija, pripažinta pagal Direktyvos 94/57/EB 4 straipsnį.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas:
a) galiojančius pažymėjimus turintiems krovininiams laivams, kurie:
i) buvo pastatyti 1980 m. gegužės 25 d. ir vėliau arba
ii) buvo pastatyti iki minėtos datos, bet yra valstybės narės arba jos vardu veikiančios pripažintos organizacijos patvirtinti, kaip atitinkantys 1974 m. Solas konvencijoje nustatytas naujų laivų taisykles arba, cheminių tanklaivių ir dujas gabenančių laivų atveju, atitinkamus standartų kodeksus, skirtus laivams, pastatytiems 1980 m. gegužės 25 d. arba vėliau.
b) galiojančius pažymėjimus turintiems keleiviniams laivams, plaukiojantiems vidaus ir (arba) tarptautiniais reisais, kurie:
i) buvo pastatyti 1998 m. liepos 1 d. ar vėliau arba
ii) buvo pastatyti iki minėtos datos, bet valstybės narės arba jos vardu veikiančios pripažintos organizacijos buvo pripažinti kaip atitinkantys reikalavimus, taikomus 1998 m. liepos 1 d. arba vėliau pastatytiems laivams, išdėstytus:
- vidaus reisais plaukiojantiems laivams - Direktyvoje 98/18/EB,
- tarptautiniais reisais plaukiojantiems laivams - 1974 m. Solas konvencijoje.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a) laivams, pristatytiems užbaigus jų statybą, kurie neturi galiojančių išregistruojančios valstybės narės visam laikotarpiui išduotų pažymėjimų;
b) laivams, kuriems pagal Direktyvą 95/21/EB nebuvo leista įplaukti į valstybių narių uostus per trejus metus iki prašymo įregistruoti, ir laivams, daugiau nei vieną kartą per trejus metus iki prašymo įregistruoti sulaikytiems po patikrinimo uoste, priklausančiame 1982 m. Paryžiaus susitarimo memorandumą dėl uosto valstybės kontrolės pasirašiusiai valstybei, dėl priežasčių, susijusių su 2 straipsnio b dalyje nustatytais reikalavimais. Nepaisant to, valstybės narės nagrinėja prašymus dėl tokių laivų tinkamai ir laiku.
c) karo laivams ar kariniams transporto laivams arba kitiems laivams, priklausantiems ar eksploatuojamiems valstybės narės ir naudojamiems tik valstybiniais nekomerciniais reikalais.
d) nemechaninėmis priemonėmis varomiems laivams, paprastos konstrukcijos mediniams laivams, prekybinės veiklos nevykdančioms pramoginėms jachtoms ar žvejybiniams laivams;
e) krovininiams laivams, kurių bendras tonažas yra mažesnis nei 500.
4 straipsnis
Registro perdavimas
1. Valstybė narė dėl iš konvencijų kylančių techninių priežasčių neatsisako registruoti kitoje valstybėje narėje registruoto laivo, jei jis atitinka reikalavimus ir turi galiojančius pažymėjimus bei įrangą, kuri buvo patvirtinta arba kurios tipas buvo patvirtintas pagal 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 96/98/EB dėl laivų įrenginių [8].
Kad įvykdytų savo įsipareigojimus pagal regioninius aplinkosaugos dokumentus, ratifikuotus iki 1992 m. sausio 1 d., valstybės narės gali taikyti papildomas taisykles atsižvelgdamos į neprivalomus konvencijų priedus.
2. Šis straipsnis taikomas atitinkamais atvejais nepažeidžiant jokių specialių laivų eksploatacijos reikalavimų, nurodytų Direktyvos 98/18/EB 7 straipsnyje ir 2003 m. balandžio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/25/EB 6 straipsnyje dėl specialių ro-ro keleivinių laivų stabilumo reikalavimų [9].
3. Gavusi prašymą perkelti, išregistruojanti valstybė narė suteikia visą svarbią informaciją apie laivą, ypač apie jo būklę ir įrangą, registruojančiai valstybei narei arba padaro šią informaciją prieinamą jos vardu veikiančiai pripažintai organizacijai. Ši informacija apima laivo istorijos bylą ir, tam tikrais atvejais, patobulinimų, kurių reikalaujama pagal išregistravimo registrą laivui išregistruoti arba jo pažymėjimams atnaujinti, taip pat apžiūrų, kurių terminas yra praėjęs, sąrašą. Ši informacija apima visus konvencijose ir atitinkamuose Bendrijos dokumentuose nurodytus laivo pažymėjimus bei aprašus, taip pat registruojančios valstybės narės patikrinimų ir uosto valstybės kontrolės dokumentus. Valstybės narės bendradarbiauja, siekdamos tinkamai įgyvendinti šią straipsnio dalį.
4. Prieš registruodama laivą, registruojanti valstybė narė arba jos vardu veikianti pripažinta organizacija gali atlikti laivo patikrinimą siekdama patvirtinti, kad faktinė laivo būklė ir įranga atitinka 3 straipsnyje minėtus pažymėjimus. Šis patikrinimas atliekamas per priimtiną laiką.
5. Jei registruojanti valstybė narė arba jos vardu veikianti pripažinta organizacija, atlikus patikrinimą ir suteikus laivo savininkui realią galimybę pašalinti trūkumus, negali patvirtinti pažymėjimų atitikimo, ji praneša Komisijai pagal 6 straipsnio 1 dalį.
5 straipsnis
Pažymėjimai
1. Po perkėlimo, nepažeidžiant Direktyvos 94/57/EB, registruojanti valstybė narė arba jos vardu veikianti pripažinta organizacija išduoda laivui pažymėjimus tomis pačiomis sąlygomis, kurios yra taikomos išregistruojančioje valstybėje narėje, tik tuo atveju, jei priežastys ar pagrindas, kuriuo remdamasi išregistruojanti valstybė narė taikė kokias nors sąlygas arba suteikė išimtis ar atsisakė reikalavimų, vis dar egzistuoja.
2. Pažymėjimų atnaujinimo, pratęsimo ar tikrinimo metu registruojanti valstybė narė arba jos vardu veikianti pripažinta organizacija taiko tik tuos reikalavimus, kurie buvo iš pradžių nustatyti viso laikotarpio pažymėjimams, jei reikalavimai esamiems laivams ir sąlygoms nesikeičia.
6 straipsnis
Atsisakymas perkelti ir aiškinimas
1. Registruojanti valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai apie bet kokį atsisakymą išduoti ar leisti išduoti naujus pažymėjimus laivui dėl skirtumų aiškinant reikalavimus arba nuostatas, kurias Konvencija ar atitinkami Bendrijos dokumentai palieka jas pasirašiusių šalių nuožiūrai.
Jeigu Komisija per vieną mėnesį nepraneša apie susitarimą tarp susijusių valstybių narių, ji pradeda procedūras, kad priimtų sprendimą 7 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
2. Jeigu valstybė narė mano, kad laivas negali būti registruotas pagal 4 straipsnį dėl 1 dalyje nepaminėtų priežasčių, susijusių su rimtu pavojumi saugai, saugumui ar aplinkai, registracija gali būti sustabdyta.
Valstybė narė nedelsdama perduoda minėtą klausimą Komisijai, nurodydama registravimo sustabdymo priežastis. Sprendimas neregistruoti laivo patvirtinamas arba nepatvirtinamas pagal 7 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą.
3. Komisija gali konsultuotis su 7 straipsnyje minimu komitetu bet kokiu klausimu, susijusiu su šio reglamento aiškinimu ir įgyvendinimu, ypač siekiant užtikrinti, kad nebūtų sumažinti saugos, saugumo ir aplinkosaugos standartai.
7 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetas (COSS), įsteigtas pagal 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2099/2002, įsteigiančio Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetą (COSS) ir iš dalies keičiančio saugios laivybos ir teršimo iš laivų prevencijos reglamentus, 3 straipsnį [10] (Komitetas).
2. Jei daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Tarybos sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra du mėnesiai
3. Komitetas patvirtina darbo tvarkos taisykles.
8 straipsnis
Ataskaitų pateikimas
1. Valstybės narės perduoda Komisijai glaustą metinę šio reglamento įgyvendinimo ataskaitą. Ši ataskaita pateikia statistinius duomenis apie laivų perkėlimą, įvykdytą pagal šį reglamentą, ir išvardija visus sunkumus, patirtus jį įgyvendinant.
2. Iki 2008 m. gegužės 20 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio reglamento įgyvendinimo ataskaitą iš dalies remdamasi valstybių narių pateiktomis ataskaitomis. Šioje ataskaitoje Komisija inter alia įvertina, ar reikia iš dalies pakeisti reglamentą.
9 straipsnis
Pakeitimai
1. 2 straipsnio apibrėžimai gali būti keičiami pagal 7 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą, kad būtų atsižvelgta į tarptautinio lygmens pokyčius, ypač IMO, ir kad būtų padidintas šio reglamento veiksmingumas atsižvelgiant į patirtį ir techninę pažangą, jei tokie pakeitimai neišplečia šio reglamento taikymo srities.
2. Bet koks konvencijų pakeitimas gali nepatekti į šio reglamento taikymo sritį pagal Reglamento (EB) Nr. 2099/2002 5 straipsnį.
10 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EEB) Nr. 613/91 panaikinamas.
11 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre, 2004 m. balandžio 21 d.