Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3072/95
1995 m. gruodžio 22 d.
dėl bendro ryžių rinkos organizavimo
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 42 ir 43 straipsnius,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
(1) kadangi nauja bendrosios žemės ūkio politikos orientacija turėtų lemti geresnį rinkų subalansavimą ir didinti Bendrijos žemės ūkio konkurencingumą;
(2) kadangi bendras ryžių rinkos organizavimas turi apimti Bendrijos bendrąją kainų sistemą; kadangi ši sistema gali būti sukurta nustatant visoje Bendrijoje galiojančią intervencinę žaliavinių ryžių kainą, kuria kompetentingos agentūros yra įpareigotos supirkti joms pasiūlytus ryžius;
(3) kadangi pagal daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raundą Bendrija įsipareigojo palaipsniui mažinti muitus, atsirandančius iš buvusios mokesčių sistemos tarifikavimo; kadangi muitų mažinimas turi būti lydimas Bendrijos kainų kritimo, kad būtų išlaikytas Bendrijos produktų konkurencingumas; kadangi, siekiant užkirsti kelią gamintojų pajamų netekimui dėl anksčiau minėto institucinių kainų sumažinimo, yra tikslinga sukurti kompensacijų už produkciją, suteikiamų už hektarą, sistemą, skirtą išlaikyti esamą kultūrų, kurių kiekis yra nustatytas pagal numatytą kainų sumažinimą, pelningumo lygį ir agronominį derlių, užregistruotą įvairiose valstybėse narėse per laikotarpį, kuris laikomas reprezentatyviu; kadangi tuo tikslu verta pasirinkti didžiausią rezultatą iš:
- trejų metų vidurkio, apskaičiuoto atmetant tuos metus, kuriais derlius yra didžiausias, ir tuos, kuriais derlius buvo mažiausias per laikotarpį nuo 1990-1991 iki 1994-1995 m.,
- trejų metų - 1992-1993, 1993-1994 ir 1994-1995 - vidurkio;
(4) kadangi būtina nustatyti tam tikras sąlygas dėl reikalavimų kompensacijoms gauti ir tiksliai apibrėžti mokėjimo datas gamintojams;
(5) kadangi, įvedus anksčiau minėtą kompensacijų už hektarą sistemą, vertėtų nustatyti bazinį plotą vienai gaminančiai valstybei narei; kadangi šis nustatymas turėtų parodyti dirbamos žemės plotą per paskutiniuosius derliaus metus statistiniais terminais; kadangi, siekiant atsižvelgti į sausrą, Ispanijos ir Portugalijos atveju yra tikslinga pagal regionus atsižvelgti į paskutinius prieinamus metus, išskyrus sausros paveiktus regionus, kur atsižvelgiama į paskutiniuosius metus prieš sausrą; kadangi, atsižvelgiant į Prancūzijos Gvianą, yra tikslinga nustatyti bazinį plotą pagal tą, kuriam taikoma Reglamento (EEB) Nr. 3763/91, nustatančio specialiąsias priemones tam tikriems Prancūzijos užjūrio departamentų žemės ūkio produktams [3], 3 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka; kadangi dėl tokio nustatymo galima išlaikyti rinkos reikalavimus atitinkančius gamybos tikslus ir laikytis įsipareigojimų, prisiimtų daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde dėl prekybos eksporto; kadangi nustatyto bazinio ploto laikymasis gali būti užtikrintas, jo viršijimo atveju mažinant pagalbą, siekiant įtikinti gamintojus neviršyti nustatytos ribos;
(6) kadangi, siekiant subalansuoti rinką, turėtų būti sukurta intervencinė sistema; kadangi, siekiant išlaikyti pradinį intervencijos tikslą ir neleisti, kad būtų gaminama tiktai intervenciniam supirkimui, intervencinis laikotarpis turėtų būti ne ilgesnis kaip keturi mėnesiai;
(7) kadangi, siekiant atsižvelgti, inter alia, į saugojimo išlaidas ir finansinius privalomuosius mokėjimus už ryžių saugojimą Bendrijoje, o kartu į būtinybę užtikrinti, kad atsargų realizavimas atitiktų rinkos reikalavimus, intervencinė kaina turėtų būti toliau tam tikrą skaičių kartų kas mėnesį didinama;
(8) kadangi grąžinamoji išmoka už ryžių krakmolo gamybą ir antrinius produktus turėtų būti analogiška tai, kuri nustatyta 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) 1766/92 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo [4] 7 straipsnyje nurodytiems produktams, su kuriais jie konkuruoja;
(9) kadangi vienos bendros ryžių rinkos sukūrimas Bendrijoje susijęs su vienos bendros prekybos sistemos nustatymu prie Bendrijos išorės sienų; kadangi prekybos sistema, be intervencinių priemonių apimanti ir importo muitus bei eksporto grąžinamąsias išmokas, iš esmės turėtų stabilizuoti Bendrijos rinką; kadangi prekybos sistema yra pagrįsta įsipareigojimais, prisiimtais daugiašalėse derybose dėl prekybos Urugvajaus raunde; kadangi tam tikros ryžių rūšys įvairiuose perdirbimo etapuose, ypač indica ryžiai ir japonica ryžiai, yra identifikuojami KN kodais; kadangi galimybė prieš gaunant siuntas informuoti ūkio subjektus apie taikytinus privalomuosius mokėjimus galėtų palengvinti tarptautinių susitarimų įgyvendinimą;
(10) kadangi tam, kad būtų galima nuolat kontroliuoti prekybos judėjimą, turėtų būti numatyta galimybė išduoti importo ir eksporto licencijas kartu pateikiant užstatą, užtikrinantį, kad būtų atliekami sandoriai, kuriems reikalingos šios licencijos;
(11) kadangi, siekiant išvengti ar sustabdyti žalingą poveikį Bendrijos rinkai, kuris galėtų atsirasti dėl tam tikrų produktų importo, vieno ar daugiau šių produktų importas gali būti apmokestinamas papildomais muitais, jei yra įvykdytos tam tikros sąlygos; kadangi dėl to turėtų būti nustatyta tokia nuostata;
(12) kadangi Komisijai turėtų būti pavesta atidaryti ir administruoti tarifines kvotas pagal tarptautinius susitarimus;
(13) kadangi tikėtina, kad galimybė už eksportą į trečiąsias šalis skirti grąžinamąją išmoką, kurios dydis yra lygus skirtumui tarp Bendrijos ir pasaulinės rinkos kainų, laikantis daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde prisiimtuose įsipareigojimuose nustatytų ribų, išlaikytų Bendrijos teisę dalyvauti tarptautinėje ryžių prekyboje; kadangi ši galimybė priklauso nuo kiekių ir vertės apribojimų;
(14) kadangi vertės apribojimų laikymąsi galima užtikrinti nustatant grąžinamąsias išmokas bei kontroliuojant mokėjimus pagal su Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondu susijusias taisykles; kadangi monitoringas gali būti palengvintas privalomai iš anksto nustačius grąžinamąsias išmokas ir tuo pat metu diferencijuotų grąžinamųjų išmokų atveju suteikiant galimybę pakeisti nurodytą paskirties vietą geografinėje vietovėje, kurioje taikomas vienas bendras grąžinamųjų išmokų dydis; kadangi, pakeitus paskirties vietą, turėtų būti mokama faktinei paskirties vietai taikoma grąžinamoji išmoka neviršijant dydžio, taikomo iš anksto nustatytai paskirties vietai;
(15) kadangi, siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi kiekių suvaržymų, būtina įvesti patikimą ir veiksmingą monitoringo sistemą; kadangi šiam tikslui grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos, jeigu yra eksporto licencija; kadangi grąžinamosios išmokos turėtų būti skiriamos laikantis esamų ribų, atsižvelgiant į kiekvieno atitinkamo produkto konkretų atvejį; kadangi išimtys gali būti leistinos tik Sutarties II priede neišvardytiems perdirbtiems produktams, kuriems netaikomi kiekio apribojimai, o pagalbos maisto produktais veiklai - kuriai netaikomi jokie apribojimai; kadangi turėtų būti numatyta galimybė nukrypti nuo griežto vadybos taisyklių laikymosi, kai eksportuojant yra naudojamasi grąžinamosiomis išmokomis ir nėra tikėtina, kad nustatytos leistinos kiekio ribos būtų viršijamos; kadangi eksportuojamų kiekių taikant grąžinamąsias išmokas monitoringas per prekybos metus, kaip išdėstyta anksčiau nurodytuose tarptautiniuose įsipareigojimuose, bus vykdoma remiantis eksporto licencijomis, išduotomis kiekvieniems prekybos metams;
(16) kadangi, be anksčiau apibūdintos sistemos ir tiek, kiek būtina, kad ji tinkamai veiktų, turėtų būti numatyta galimybė kontroliuoti įvežimo ir išvežimo perdirbti tvarkos taikymą arba, kai tai būtina dėl padėties rinkoje, uždrausti taikyti tokią tvarką;
(17) kadangi muitų sistema suteikia galimybę apsieiti be jokių kitų apsaugos priemonių prie Bendrijos išorės sienų; kadangi vis tik kainų ir muitų mechanizmas esant išimtinėms aplinkybėms gali pasirodyti netobulas; kadangi tokiais atvejais, siekiant nepalikti Bendrijos rinkos be apsaugos nuo galimų sutrikimų, galinčių atsirasti panaikinus anksčiau egzistavusias importo kliūtis, Bendrijai turėtų būti sudaryta galimybė imtis visų būtinų priemonių; kadangi tokios priemonės turi atitikti daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde prisiimtus įsipareigojimus;
(18) kadangi turėtų būti numatyta galimybė imtis priemonių, kai Bendrijos rinka yra arba galėtų būti sutrikdyta taip, kad dėl importo ar eksporto nebebūtų galima pasiekti Sutarties 39 straipsnyje numatytų tikslų;
(19) kadangi yra grėsmė, kad bendrųjų kainų mažinimas dėl šio reglamento įsigaliojimo galėtų trikdyti vidaus rinką; kadangi dėl to turėtų būti numatyta galimybė Komisijai imtis visų priemonių, būtinų užkirsti kelią tokiems trikdymams;
(20) kadangi, besiplėtojant bendrajai ryžių rinkai, yra būtina, kad valstybės narės ir Komisija nuolat keistųsi informacija, būtina šiam reglamentui taikyti; kadangi toks keitimasis informacija yra ypač būtinas tarptautinių įsipareigojimų atveju;
(21) kadangi, skiriant tam tikrą pagalbą kiltų pavojus vienos bendros rinkos, pagrįstos bendrąja kainų sistema, kūrimo užbaigimui; kadangi dėl to ryžiams turėtų būti taikomos Sutarties nuostatos, kuriose nurodyta, kaip įvertinti valstybių narių skiriamą pagalbą ir uždrausti tą, kuri yra nesuderinama su viena bendra rinka;
(22) kadangi, siekiant palengvinti pirmiau minėtų nuostatų įgyvendinimą, turėtų būti numatyta tvarka, kaip užmegzti glaudų bendradarbiavimą tarp valstybių narių bei Komisijos Grūdų vadybos komitete;
(23) kadangi bendrai organizuojant ryžių rinką tuo pat metu turėtų būti atitinkamai atsižvelgta į Sutarties 39 ir 110 straipsniuose nurodytus tikslus;
(24) kadangi valstybių narių padarytas išlaidas dėl įsipareigojimų taikant šį reglamentą Bendrija finansuos pagal 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 2 ir 3 straipsnius [5] dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo;
(25) kadangi Reglamente (EEB) Nr. 1418/76 [6] nustatytas bendras ryžių rinkos organizavimas buvo kelis kartus iš dalies pakeistas; kadangi dėl skaičiaus, sudėtingumo ir skelbimo keliuose Europos Bendrijų oficialiojo leidinio numeriuose, šiuos tekstus yra sunku naudoti, be to, trūksta aiškumo, kuris turėtų būti esminis visų teisės aktų bruožas; kadangi tokiomis aplinkybėmis jie turėtų būti sujungti naujame reglamente, o anksčiau minėtas Reglamentas (EEB) Nr. 1418/76 turėtų būti panaikintas; kadangi daug su pagrindiniu reglamentu susijusių Tarybos reglamentų, kurie jau neturi jokio teisinio pagrindo, turėtų būti panaikinti;
(26) kadangi kompensacijų schemos monitoringas yra būtinas; kadangi, siekiant užtikrinti veiksmingą kontrolę, turėtų būti numatyta galimybė šią pagalbos schemąįtraukti į integruotą valdymo ir kontrolės sistemą, nustatytą Reglamente (EEB) Nr. 3508/92 [7] išdėstytą kontrolės sistemą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Bendras ryžių rinkos organizavimas susideda iš kainų ir prekybos sistemos bei apima šiuos produktus:
KN kodai | Aprašymas |
| Ryžiai su luobelėmis (žaliaviniai arba neapdoroti) |
100620 | Lukštenti (rudieji) ryžiai |
100630 | Iš dalies arba visiškai nulukštenti ryžiai, poliruoti ar nepoliruoti, glazūruoti ar neglazūruoti |
| Skaldyti ryžiai |
| Ryžių miltai |
11031400 | Kruopos ir ryžių rupiniai |
11032950 | Ryžių granulės |
11041991 | Perdirbti į dribsnius ryžiai |
11081910 | Ryžių krakmolas |
2. Šiame reglamente sąvokos "žaliaviniai ryžiai", "lukštenti ryžiai", "iš dalies nulukštenti ryžiai", "visiškai nulukštenti ryžiai", "trumpagrūdžiai ryžiai", "vidutinių grūdų ryžiai", "ilgagrūdžiai ryžiai" ir "skaldyti ryžiai" yra apibrėžti A priede.
I DALIS
KAINOS
2 straipsnis
Visų 1 straipsnyje išvardytų produktų prekybos metai prasideda rugsėjo 1 dieną ir baigiasi ateinančių metų rugpjūčio 31 dieną.
3 straipsnis
1. Žaliavinių ryžių intervencinė kaina yra tokia:
- 1996-1997 prekybos metais - 351,00 ekiu už toną,
- 1997-1998 prekybos metais - 333,45 ekiu už toną,
- 1998-1999 prekybos metais - 315,90 ekiu už toną,
- 1999-2000 ir vėlesniais prekybos metais - 298,35 ekiu už toną.
Intervencinė kaina yra nustatoma už standartinę kokybę, kurią apibrėžė Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma.
2. Per 4 straipsnio 1 dalyje numatytus keturis mėnesius intervencinei kainai gali būti taikomi mėnesiniai padidinimai. Tokiu būdu liepos mėnesį gauta kaina galioja iki rugpjūčio 31 dienos. Mėnesinių padidinimų sumos nustatomos Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
3. Intervencinė kaina yra susijusi su didmeninės prekybos etapu - pristačius į sandėlį, prieš iškraunant. Ji taikoma visiems pagal 8 straipsnį paskirtiems intervenciniams centrams.
4 straipsnis
1. Intervencinės agentūros nuo balandžio 1 d. iki liepos 31 d. superka joms pasiūlytus žaliavinių ryžių kiekius, jeigu pasiūlymai atitinka nustatytinas sąlygas, ypač atsižvelgiant į kiekį ir kokybę.
2. Jeigu pasiūlytų žaliavinių ryžių kokybė skiriasi nuo standartinės kokybės, už kurią buvo nustatyta intervencinė kaina, pastaroji kaina yra atitinkamai koreguojama taikant kainos didinimą arba mažinimą. Siekiant užtikrinti gamybos orientaciją į tam tikras veisles, gali būti nustatytas intervencinės kainos mažinimas arba didinimas.
3. Pagal nustatytinas sąlygas intervencinės agentūros 1 dalyje nustatyta tvarka supirktus žaliavinius ryžius parduoda, eksportuoja į trečiąsias šalis arba tiekia vidaus rinkai.
5 straipsnis
Specialių priemonių gali būti imtasi siekiant:
- neleisti tam tikruose Bendrijos regionuose plačiai taikyti 4 straipsnį,
- padengti dėl stichinių nelaimių atsiradusius žaliavinių ryžių trūkumus.
6 straipsnis
1. Šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis ir pagal išsamias nustatytinas taisykles Bendrijos ryžių gamintojai gali reikalauti kompensacijų.
2. Kompensacijos yra nustatomos už hektarą ryžiais apsėtos žemės ir diferencijuojamos atsižvelgiant į valstybę narę.
3. Kompensacijų dydis yra toks:
Ekiu/ha | 1997-1998 | 1998-1999 | 1999-2000 |
Ispanija | 111,44 | 222,89 | 334,33 |
Prancūzija
-metropolijos teritorija | 96,35 | 192,70 | 289,05 |
-Gviana | 131,80 | 263,60 | 395,40 |
Graikija | 131,27 | 262,55 | 393,82 |
Italija | 106,00 | 212,00 | 318,01 |
Portugalija | 106,18 | 212,36 | 318,53 |
Siekiant geresnės gamybos orientacijos, kompensacijos dydis gali svyruoti, taikant kainų didinimą ar mažinimą atsižvelgiant į veislę.
Kompensacijos mokamos nuo spalio 16 d. iki gruodžio 31 d. po atitinkamų prekybos metų pradžios.
4. Tokiu būdu kiekvienoje gaminančioje valstybėje narėje yra nustatomas nacionalinis bazinis plotas. Tačiau Prancūzijai yra nustatomi du baziniai plotai, vienas - metropolijos teritorijai, kitas - Gvianos teritorijai. Baziniai plotai yra šie:
Ispanijoje: | 104973 ha, |
Prancūzijoje:
-metropolijos teritorija: | 24500 ha, |
-Gviana: | 5500 ha, |
Graikijoje: | 24891 ha, |
Italijoje: | 239259 ha, |
Portugalijoje: | 34000 ha. |
5. Jeigu atitinkamais metais ryžiams skirti plotai viršija vieną iš 4 dalyje nurodytų bazinių plotų, kompensacijos dydžiui visiems atitinkamame baziniame plote dirbantiems gamintojams tais pačiais gamybos metais taikomas mažinimas lygus:
- trigubai perviršio normai, jeigu jei ji mažesnė nei 1 %,
- keturgubai perviršio normai, jeigu ji lygi ar didesnė nei 1 %, bet mažesnė nei 3 %,
- penkiagubai perviršio normai, jeigu ji lygi ar didesnė nei 3 %, bet mažesnė nei 5 %,
- šešiagubai perviršio normai, jeigu ji lygi ar didesnė nei 5 %.
Komisija šio reglamento 22 straipsnyje nustatyta tvarka apibrėžia sumažinimų dydį.
Valstybės narės apie kiekvieną bazinį plotą teikia Komisijai išsamią pagal veislę suskirstytą informaciją apie plotus, derlingumą ir produkciją, bei atsargas, esančias pas gamintojus ir perdirbėjus. Ši informacija turi būti paremta gamintojams ir perdirbėjams privalomą deklaravimą numatančia sistema, kurią sukuria, administruoja ir kontroliuoja valstybė narė.
7 straipsnis
1. Pagal nustatytinas sąlygas gali būti skiriama gamybos grąžinamoji išmoka už krakmolą ir kai kuriuos antrinius produktus, pagamintus iš ryžių ir skaldytų ryžių, kurie naudojami tam tikriems produktams gaminti.
2. 1 dalyje minėta grąžinamoji išmoka yra nustatoma periodiškai.
8 straipsnis
Išsamios taisyklės dėl šios dalies taikymo yra priimamos 22 straipsnyje nustatyta tvarka, ypač:
a) 3 straipsnio 3 dalyje numatytas intervencinių centrų sąrašas. Šis sąrašas yra patvirtinamas pasikonsultavus su atitinkama valstybe nare ir apima intervencinius centrus perteklių turinčiose vietovėse, kurie turi pakankamai patalpų ir techninių įrenginių bei transporto priemonių atžvilgiu yra palankioje situacijoje;
b) išsamios taisyklės dėl 4 straipsnio taikymo. Jas pirmiausia sudaro:
- minimali kokybė ir kiekybė, būtina intervencijai,
- kainų mažinimas ir didinimas, taikomi intervencijai,
- tvarka ir sąlygos dėl intervencinių agentūrų atliekamo perėmimo ir bet kokios kitos su intervencija susijusios taisyklės,
- tvarka ir sąlygos dėl intervencinių agentūrų atliekamo realizavimo;
c) 5 straipsnyje numatytų priemonių rūšis ir taikymas;
d) išsamios taisyklės dėl 6 straipsnio taikymo bei kainų didinimas ir mažinimas, taikomi kompensacijai;
e) išsamios taisyklės dėl 7 straipsnio taikymo, dėl grąžinamųjų išmokų nustatymo ir dėl tame straipsnyje numatytų produktų sąrašo sudarymo.
II DALIS
PREKYBA SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS
9 straipsnis
1. Bet kurių 1 straipsnyje išvardytų produktų importui į Bendriją arba eksportui iš Bendrijos reikia pateikti importo arba eksporto licencijas.
Valstybės narės licencijas išduoda bet kuriam pareiškėjui, neatsižvelgdamos į jo įsisteigimo vietą Bendrijoje ir nepažeidžiant priemonių, kurių imamasi taikant 13 ir 14 straipsnius.
Importo ir eksporto licencijos galioja visoje Bendrijoje. Tokios licencijos išduodamos pateikus užstatą, užtikrinantį, kad produktai bus importuojami ar eksportuojami licencijos galiojimo laikotarpiu; išskyrus force majeure atvejus, užstatas negrąžinamas visiškai arba iš dalies, jeigu tuo laikotarpiu importas ar eksportas nevykdomas arba vykdomas tiktai iš dalies.
2. Licencijų galiojimo terminas bei kitos išsamios taisyklės, reglamentuojančios šio straipsnio taikymą, priimamos 22 straipsnyje numatyta tvarka.
10 straipsnis
1. Subsidija gali būti nustatyta už į Reuniono Prancūzijos užjūrio departamentus vartojimui skirtas siuntas prekių, klasifikuojamų pagal KN 1006 (išskyrus kodą 10061010) kodą, kurios siunčiamos iš valstybių narių ir yra vienoje iš Sutarties 9 straipsnio 2 dalyje nurodytų padėčių.
Subsidija yra nustatoma atsižvelgiant į Reuniono rinkos pasiūlos reikalavimus pagal atitinkamų produktų biržos kainų ar kainų, nustatytų pasaulinėje rinkoje, skirtumą ir, jeigu būtina, į Reunioną pristatytų produktų kainas.
Subsidija suteikiama pagal suinteresuotos šalies pareiškimą. Kur tikslinga, subsidija gali būti nustatyta konkurso tvarka. Ši konkurso tvarka yra susijusi su subsidijos dydžiu.
Subsidija periodiškai nustatoma 22 straipsnyje numatyta tvarka. Tačiau, jeigu reikia, valstybei narei pareikalavus arba savo iniciatyva, periodo metu Komisija gali pakeisti subsidijos dydį.
2. Bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo taisyklės taikomos 1 dalyje numatytai subsidijai.
3. Išsamios taisyklės, reglamentuojančios šio straipsnio taikymą, priimamos 22 straipsnyje numatyta tvarka.
11 straipsnis
1. Jeigu šiame reglamente nenumatyta kitaip, 1 straipsnyje išvardytiems produktams taikomos Bendrojo muitų tarifo muito normos.
2. Nepaisant 1 dalies nuostatų, importo muitas:
a) lukštentiems ryžiams, klasifikuojamiems pagal KN 100620 kodą, yra lygus intervencinei kainai, kuri galiojo importavimo metu, padidinus:
- 80 % tuo atveju, kai lukštenti ryžiai klasifikuojami pagal KN 10062017 ir 10062098 kodus,
- 88 % tuo atveju, kai lukštenti ryžiai klasifikuojami pagal kitus KN kodus nei 10062017 ir 10062098,
atėmus importo kainą; ir
b) visiškai nulukštentiems ryžiams, klasifikuojamiems pagal KN 100630 kodą, yra lygus intervencinei kainai importavimo metu, pridėjus apskaičiuotiną procentą ir atėmus importo kainą.
Tačiau šis muitas negali viršyti Bendrojo muitų tarifo muito normos.
Procentas, nurodytas b punkte, yra apskaičiuojamas pakoreguojant atitinkamą a punkte nurodytą procentą ir atsižvelgiant į perskaičiavimo kursą, perdirbimo išlaidas ir šalutinių produktų vertę ir tada pridedant sumą pramonės apsaugai.
3. Nepaisant 1 dalies nuostatų:
a) nenustatomas joks muitas į Reuniono Prancūzijos užjūrio departamentus importuojamiems vartojimui ten skirtiems produktams, klasifikuojamiems pagal KN 100610, 100620 ar 10064000 kodus;
b) muitas, kuris nustatomas į Reuniono Prancūzijos užjūrio departamentus importuojamiems vartojimui ten skirtiems produktams, klasifikuojamiems pagal KN 100630 kodą, padauginamas iš koeficiento 0,30.
4. Išsamios taisyklės, reglamentuojančios šio straipsnio taikymą, priimamos 22 straipsnyje numatyta tvarka. Šios išsamios taisyklės visų pirma:
- nustato perskaičiavimo kursus ryžiams įvairiais perdirbimo etapais, perdirbimo išlaidas ir 2 dalyje minimų šalutinių produktų vertę,
- nustato sumą pramonės apsaugai ir apima būtinas nuostatas nustatant ir apskaičiuojant importo kainas, ir patikrinant jų autentiškumą,
- suteikia ūkio subjektams galimybę, jeigu tikslinga, konkrečiais atvejais prieš siunčiant prekes sužinoti taikytiną privalomąjį mokėjimą.
12 straipsnis
1. Nepažeidžiant 11 straipsnio 2 dalies, siekiant užkirsti kelią arba neutralizuoti žalingą poveikį Bendrijos rinkai, kuris gali atsirasti dėl kai kurių 1 straipsnyje išvardytų produktų importo, vieno ar keleto tokių produktų importas taikant 11 straipsnyje nustatytą muito normą, apmokestinamas papildomu importo muitu, jei laikytasi Susitarimo dėl žemės ūkio, sudaryto daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde pagal Sutarties 228 straipsnį, 5 straipsnyje nurodytų sąlygų, nebent importas netrikdytų Bendrijos rinkos arba pasekmės būtų neproporcingos siekiamiems tikslams.
2. Orientacinės kainos, už kurias mažesnėms gali būti taikomas papildomas muitas, yra tos, kurias Bendrija pateikia Pasaulio prekybos organizacijai.
Orientaciniai kiekiai, kuriuos viršijus būtų taikomas papildomas importo muitas, nustatomi pirmiausiai atsižvelgiant į Bendrijos importą per trejus metus iki tų metų, kuriais atsiranda arba atrodo, kad gali atsirasti 1 dalyje minėtas žalingas poveikis.
3. Importo kainos, į kurias būtina atsižvelgti apmokestinant papildomu importo muitu, nustatomos remiantis konkrečios prekių siuntos CIF importo kainomis.
CIF importo kainos šiuo tikslu nustatomos atsižvelgiant į reprezentatyvias konkretaus produkto kainas pasaulinėje rinkoje arba Bendrijos importo rinkoje.
4. Komisija 22 straipsnyje numatyta tvarka priima išsamias šio straipsnio taikymo taisykles. Šiose išsamiose taisyklėse pirmiausiai nurodoma:
a) produktai, kuriems papildomi importo muitai gali būti taikomi pagal Susitarimo dėl žemės ūkio 5 straipsnį ir specialios nuostatos, taikytinos 11 straipsnio 2 dalyje nurodytiems produktams, ypač atsižvelgiant į nuostatas, reglamentuojančias importo kainų, į kurias reikia atsižvelgti taikant papildomą importo muitą, nustatymą;
b) reprezentatyvios kainos ir kiti kriterijai, būtini 1 daliai taikyti pagal minėto Susitarimo 5 straipsnį.
13 straipsnis
1. Tokiu mastu, koks reikalingas sudaryti sąlygas 1 straipsnyje nurodytiems produktams eksportuoti toliau neperdirbant arba prekių, išvardytų B priede, pavidalu, remiantis tų produktų biržos kainomis arba kainomis pasaulinėse rinkose ir laikantis ribų, atsirandančių iš susitarimų, sudarytų pagal Sutarties 228 straipsnį, šių biržos kainų ir kainų Bendrijoje skirtumas gali būti padengiamas eksporto grąžinamosiomis išmokomis.
Eksporto grąžinamosios išmokos 1 straipsnyje nurodytiems produktams B priede išvardytų prekių pavidalu negali būti didesnės nei tos, kurios taikomos tokiems produktams, eksportuojamiems toliau neperdirbant.
2. Kiekiams, už kuriuos gali būti skiriama eksporto grąžinamoji išmoka, paskirstyti turi būti patvirtintas toks būdas, kuris:
a) geriausiai atitinka produkto pobūdį ir padėtį atitinkamoje rinkoje, leisdamas kiek įmanoma veiksmingiau panaudoti turimus išteklius ir atsižvelgia į Bendrijos eksporto veiksmingumą ir struktūrą, tačiau nesukelia diskriminacijos tarp didelių ir mažų ūkio subjektų;
b) mažiausiai administraciniu požiūriu sudėtingas ūkio subjektams, paisant administravimo reikalavimų;
c) užkerta kelią diskriminacijai tarp suinteresuotų ūkio subjektų.
3. Grąžinamosios išmokos yra tokios pačios visoje Bendrijoje. Jos gali skirtis priklausomai nuo paskirties vietos, jei tai būtina dėl pasaulinėje rinkoje susidariusios padėties arba specifinių tam tikrų rinkų reikalavimų.
Grąžinamosios išmokos nustatomos 22 straipsnyje numatyta tvarka. Grąžinamosios išmokos gali būti nustatomos:
a) reguliariais laiko tarpais;
b) skelbiant konkursus dėl produktų, kuriems ta tvarka buvo nustatyta praeityje.
Reguliariais laiko tarpais nustatomas grąžinamąsias išmokas prireikus, Komisija per tą laikotarpį gali koreguoti valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva.
Reguliariais laiko tarpais nustatomos grąžinamosios išmokos už 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytus produktus nustatomos mažiausiai kartą per mėnesį.
4. Nustatant grąžinamąsias išmokas, atsižvelgiama į:
a) dabartinę padėtį ir ateities tendencijas dėl:
- ryžių bei skaldytų ryžių kainų ir jų prieinamumo Bendrijos rinkoje,
- ryžių ir skaldytų ryžių kainų pasaulinėje rinkoje;
b) bendro ryžių rinkos organizavimo tikslus, kurie turi užtikrinti pusiausvyrą ir natūralią kainų raidą bei prekybą šioje rinkoje;
c) ribas, atsirandančias iš susitarimų, sudarytų pagal Sutarties 228 straipsnį;
d) būtinybę vengti Bendrijos rinkos trikdymų;
e) siūlomo eksporto ekonominius aspektus.
Nustačius grąžinamosios išmokos dydį, ypač atsižvelgiama į būtinybę nustatyti pusiausvyrą tarp Bendrijos pagrindinių žemės ūkio produktų, kurie į trečiąsias šalis eksportuojami kaip perdirbtos prekės, naudojimo ir pagrindinių žemės ūkio produktų, kurie iš šių šalių įvežami perdirbti, naudojimo.
5. Grąžinamosios išmokos už 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose išvardytus produktus nustatomos pagal šiuos konkrečius kriterijus:
a) tų produktų, kuriuos galima įsigyti įvairiose reprezentatyviose Bendrijos eksporto rinkose, kainas;
b) įvairiose importuojančių trečiųjų šalių rinkose užfiksuotas palankiausias biržos kainas;
c) prekybos išlaidas ir palankiausius vežimo iš a punkte nurodytų Bendrijos rinkų į uostus ar kitus Bendrijos eksportavimo punktus, aptarnaujančius šias rinkas, mokesčius bei išlaidas, susijusias pateikiant prekes į pasaulinę rinką.
6. Kai grąžinamosios išmokos nustatomos konkurso tvarka, ši konkurso tvarka yra susijusi su grąžinamosios išmokos dydžiu.
7. Grąžinamosios išmokos už 1 straipsnyje išvardytus produktus ir eksportuojamus be tolimesnio perdirbimo suteikiamos tiktai pateikus paraišką ir atitinkamą eksporto licenciją.
8. Taikoma ta grąžinamoji išmoka už 1 straipsnyje išvardytus produktus, kurie yra eksportuojami be tolimesnio perdirbimo, kuri yra taikoma paraiškos gauti licenciją pateikimo dieną, o diferencijuotos grąžinamosios išmokos atveju - kuri taikoma tą pačią dieną:
a) licencijoje nurodytai paskirties vietai;
arba
b) faktinei paskirties vietai, jeigu ji nesutampa su nurodytąja licencijoje. Šiuo atveju, taikytina suma negali viršyti sumos, taikomos licencijoje pažymėtai paskirties vietai.
Kad šia dalimi dėl jos lankstumo nebūtų piktnaudžiaujama, gali būti imtasi atitinkamų priemonių.
9. 7 ir 8 dalys gali būti taikomos 1 straipsnyje išvardytiems produktams ir eksportuojamiems B priede išvardytų prekių pavidalu Reglamento (EB) Nr. 3448/93 [8] 16 straipsnyje nustatyta tvarka.
10. 22 straipsnyje nustatyta tvarka 7 ir 8 dalys gali būti netaikomos 1 straipsnyje išvardytiems produktams, už kuriuos grąžinamosios išmokos yra mokamos vykdant pagalbos maistu operacijas.
11. Jeigu kitaip nenumatyta laikantis 22 straipsnyje nustatytos tvarkos, pagal 4 dalį taikoma grąžinamoji išmoka už 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose išvardytus produktus yra koreguojama pagal mėnesinio padidinimo sumą, taikomą intervencinei kainai, ir, kur tikslinga, tos kainos pakitimus, atsižvelgiant į perdirbimo laipsnį ir taikomą perskaičiavimo kursą.
Korekcijos suma gali būti nustatyta 22 straipsnyje numatyta tvarka. Tačiau prireikus Komisija gali pakeisti korekcijos sumas.
Pirma ir antra pastraipos gali būti visiškai arba iš dalies taikomos 1 straipsnio 1 dalies c punkte išvardytiems produktams ir 1 straipsnyje išvardytiems produktams, eksportuojamiems B priede išvardytų prekių pavidalu. Tuo atveju pirmoje pastraipoje nurodytas koregavimas yra taisomas taikant koeficientą, išreiškiantį santykį tarp pagrindinio produkto kiekio ir pastarojo produkto, esančio perdirbtame eksportuojamame produkte arba naudojamo eksportuojamose prekėse, kiekio.
12. Grąžinamoji išmoka už 1 straipsnio a ir b punktuose išmokama pateikus įrodymą, kad:
- produktai, žaliavinių ir lukštentų ryžių atveju, yra Bendrijos kilmės, išskyrus atvejus, kai taikoma 13 dalis,
- produktai buvo eksportuoti iš Bendrijos ir
- tais atvejais, kai taikant diferencijuotą grąžinamąją išmoką, produktai pasiekė licencijoje nurodytą paskirties vietą arba kitą paskirties vietą, kuriai nustatyta grąžinamoji išmoka, nepažeidžiant 8 dalies b punkto. Tačiau 22 straipsnyje nustatyta tvarka šiai taisyklei gali būti daromos išimtys, jei nustatomos lygiavertes garantijas suteikiančios sąlygos.
22 straipsnyje nustatyta tvarka gali būti priimtos papildomos nuostatos.
13. Eksporto grąžinamoji išmoka nesuteikiama už žaliavinius ir lukštentus ryžius, importuojamus iš trečiųjų šalių ir reeksportuojamus į trečiąsias šalis, nebent eksportuotojas įrodo:
- kad eksportuotinas ir anksčiau importuotas produktas yra vienas ir tas pats,
- kad importuojant buvo surinkti visi importo muitai.
Šiais atvejais grąžinamoji išmoka už kiekvieną produktą bus lygi importo metu surinktiems muitams, kai pastarieji yra mažesni už taikomą grąžinamąją išmoką, kai importuojant surinkti muitai yra didesni už grąžinamąją išmoką, atsižvelgiama į pastarąją.
14. Kiekių apribojimų, kylančių iš susitarimų, sudarytų pagal Sutarties 228 straipsnį, laikymąsi garantuoja eksporto licencijos, išduodamos jose numatytiems referenciniams laikotarpiams ir taikomos konkretiems produktams. Kalbant apie įsipareigojimų, kylančių iš susitarimų, sudarytų derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde, laikymąsi, referencinio laikotarpio pabaiga neturi įtakos eksporto licencijų galiojimui.
15. Išsamios taisyklės, taikant šį reglamentą, įskaitant nuostatas dėl nepaskirstytų ar nepanaudotų eksportuotų kiekių perskirstymo, ypač atsižvelgiant į 11 dalyje minėtą koregavimą, priimamos 22 straipsnyje nustatyta tvarka. Ta pačia tvarka iš dalies keičiamas B priedas. Tačiau išsamios taisyklės, reglamentuojančios 7 dalies taikymą 1 straipsnyje nurodytiems produktams ir eksportuojamiems priede nurodytų prekių pavidalu, priimamos Reglamento (EEB) Nr. 3448/93 16 straipsnyje nustatyta tvarka.
14 straipsnis
1. Tokiu mastu, koks reikalingas, kad bendras ryžių rinkos organizavimas tinkamai veiktų, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka ypatingais atvejais gali visiškai arba iš dalies uždrausti taikyti įvežimo perdirbti ar išvežimo perdirbti tvarką 1 straipsnyje išvardytiems produktams.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, jeigu itin greit susiklosto 1 dalyje minėta padėtis ir jeigu Bendrijos rinka yra trikdoma arba gali būti trikdoma dėl įvežimo arba išvežimo perdirbti tvarkos, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva nusprendžia dėl būtinų priemonių; Tarybai ir valstybėms narėms pranešama apie šias priemones, kurios galioja ne ilgiau kaip šešis mėnesius ir taikomos nedelsiant. Jeigu Komisija gauna valstybės narės prašymą, sprendimą dėl prašymo ji priima per savaitę nuo jo gavimo.
3. Bet kuri valstybė narė gali perduoti Komisijos sprendimą Tarybai per savaitę nuo pranešimo apie jį dienos. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali patvirtinti, pakeisti arba panaikinti Komisijos sprendimą. Jeigu Taryba per tris mėnesius nesiėmė veiksmų, Komisijos sprendimas yra laikomas panaikintu.
15 straipsnis
1. Šiuo reglamentu reglamentuojamų produktų klasifikavimui taikomos Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo bendrosios taisyklės ir jos taikymo specialiosios taisyklės; dėl šio reglamento taikymo atsirandanti muitų tarifų nomenklatūra, įskaitant sąvokų apibrėžimus A priede, įtraukiama į Bendrąjį muitų tarifą.
2. Jeigu šiame reglamente arba jo laikantis priimtose nuostatose nenumatyta kitaip, draudžiama:
- imti bet kokius muitui lygiaverčio poveikio privalomuosius mokėjimus,
- taikyti bet kokius kiekybinius apribojimus importui arba lygiaverčio poveikio priemones.
16 straipsnis
1. Kai biržos kainos arba kainos pasaulinėje rinkoje už vieną ar keletą 1 straipsnio a ir b punktuose išvardytų produktų pasiekia Bendrijos kainų lygį ir kai yra panašu, kad tokia padėtis tęsis ir blogės, tokiu būdu trikdydama arba grėsdama trikdyti Bendrijos rinką, gali būti imtasi atitinkamų priemonių.
2. Biržos kainos arba pasaulinės rinkos kainos bus vertinamos, kad pasiekė Bendrijos kainų lygį, kai jos priartės arba viršys intervencinę kainą, padidinus:
- 80 % tuo atveju, kai lukštenti ryžiai klasifikuojami pagal KN 10062017 ir 10062098 kodus, ir
- 88 % tuo atveju, kai lukštenti ryžiai klasifikuojami pagal kitus KN kodus nei 10062017 ir 10062098.
3. 1 dalyje nurodyta padėtis bus vertinama, kaip turinti tendenciją išlikti arba blogėti, kai nėra pusiausvyros tarp pasiūlos ir paklausos ir kai yra panašu, kad šis pusiausvyros nebuvimas tęsis atsižvelgiant į numatomą gamybą ir rinkos kainų tendencijas.
4. Bendrijos rinka bus vertinama kaip sutrikdyta arba kad yra grėsmė jai būti trikdomai dėl ankstesnėse dalyse nurodytos padėties, jei tarptautinės prekybos kainos bus tokios didelės, kad galėtų kliudyti 1 straipsnyje išvardytų produktų importui į Bendriją arba išprovokuoti jų eksportą iš Bendrijos ir tokiu būdu kelti pavojų rinkos stabilumui ir tiekimo užtikrinimui.
5. Kai šiame straipsnyje nurodytos sąlygos yra įvykdomos, gali būti imtasi šių priemonių:
- eksporto mokesčio taikymo; taip pat gali būti konkurso tvarka nustatytas specialus eksporto mokestis nustatyto kiekio atžvilgiu,
- nustatyti eksporto licencijų išdavimo terminą,
- visiškai arba iš dalies sustabdyti eksporto licencijų išdavimą,
- visiškai arba iš dalies atmesti neišnagrinėtas paraiškas eksporto licencijoms išduoti.
Šios priemonės panaikinamos ne vėliau, nei pastebima, kad trijų iš eilės einančių savaičių metu nebeatitinka 2 dalyje nurodytos sąlygos.
6. Nustatant eksporto mokestį už 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose išvardytus produktus, atsižvelgiama į:
a) dabartinę padėtį ir ateities tendencijas dėl:
- ryžių kainų ir prieinamumo Bendrijos rinkoje;
- ryžių ir perdirbtų produktų ryžių sektoriuje kainų pasaulinėje rinkoje,
b) bendro rinkos organizavimo ryžių sektoriuje tikslus, kurie turi užtikrinti pasiūlos ir prekybos pusiausvyrą;
c) būtinybę vengti Bendrijos rinkos trikdymų;
d) siūlomo eksporto ekonominį aspektą.
7. Kai nustatomas eksporto mokestis už 1 straipsnio 1 dalies c punkte išvardytus produktus, yra taikomi 6 dalyje išvardyti veiksniai. Be to atsižvelgiama į šiuos konkrečius veiksnius:
a) į įvairiose Bendrijos rinkose paplitusias skaldytų ryžių kainas;
b) į skaldytų ryžių kiekį, reikalingą svarstomiems produktams pagaminti, ir, kur tikslinga, į šalutinių produktų vertę;
c) į šių produktų pardavimo galimybes ir sąlygas pasaulinėje rinkoje.
8. Eksporto mokestis gali būti diferencijuojamas, kai tai yra būtina dėl padėties pasaulinėje rinkoje ir tam tikrų rinkų konkrečių reikalavimų.
9. Nustatomas toks eksporto mokestis, koks yra taikomas eksporto dieną. Tačiau mokestis, taikomas licencijos paraiškos padavimo dieną, turi būti taikomas, jeigu pareiškėjas to prašo prašydamas licencijos, eksportui licencijos galiojimo laikotarpiu.
10. Joks mokestis negali būti taikomas eksportui vykdant pagalbos maistu operacijas pagal 13 straipsnio 10 dalį.
11. Išsamios taisyklės, reglamentuojančios šio straipsnio taikymą, priimamos 22 straipsnyje nustatyta tvarka.
Ta pačia tvarka ir kiekvienam iš produktų:
- priimamas sprendimas nustatyti 5 dalyje išvardytas priemones ir nebetaikyti tos dalies antroje ir trečioje įtraukose išvardytų priemonių,
- eksporto mokestis nustatomas periodiškai.
Kai reikia, Komisija gali nustatyti arba pakeisti eksporto mokestį.
12. Skubos atvejais Komisija gali imtis 5 dalies trečioje ir ketvirtoje įtraukose minėtų priemonių. Ji praneša savo sprendimą valstybėms narėms ir paskelbia jį savo buveinės skelbimų lentoje. Remiantis tokiu sprendimu, priemonės taikomos atitinkamiems produktams nuo šiam tikslui nurodytos datos, kuri turi būti vėlesnė nei pranešimo data. Sprendimas dėl 5 dalies trečioje įtraukoje minėtų priemonių taikomas ne ilgiau kaip septynias dienas.
17 straipsnis
1. Jeigu dėl eksporto ar importo Bendrijos 1 straipsnyje nurodytų vieno ar daugiau produktų rinka yra rimtai trikdoma arba jai gresia rimti trikdymai, kurie gali kelti pavojų Sutarties 39 straipsnyje nustatytiems tikslams pasiekti, gali būti taikomos atitinkamos priemonės prekiaujant su trečiosiomis šalimis, kol liausis tokie trikdymai arba išnyks trikdymų grėsmė.
Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, Sutarties 43 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka priima bendras taisykles, reglamentuojančias šios dalies taikymą ir apibrėžia, kokiais atvejais ir kokiose ribose valstybės narės gali imtis apsaugos priemonių.
2. Susidarius 1 dalyje nurodytai padėčiai, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva nusprendžia dėl būtinų priemonių. Apie jas pranešama valstybėms narėms ir jos taikomos nedelsiant. Jeigu Komisija gauna valstybės narės prašymą, sprendimą dėl prašymo ji priima per tris darbo dienas po jo gavimo.
3. Priemones, dėl kurių nusprendė Komisija, kiekviena valstybė narė gali perduoti Tarybai per tris darbo dienas po pranešimo apie jas dienos. Taryba susirenka nedelsiant. Ji kvalifikuota balsų dauguma gali pakeisti arba panaikinti tą priemonę.
4. Šis straipsnis taikomas atsižvelgiant į įsipareigojimus, kylančius iš susitarimų, sudarytų pagal Sutarties 228 straipsnio 2 dalį.
III DALIS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
18 straipsnis
1 straipsnyje išvardytos prekės, kurios yra gaminamos arba gaunamos iš produktų, nenurodytų Sutarties 9 straipsnio 2 dalyje arba 10 straipsnio 1 dalyje, neišleidžiamos į laisvą apyvartą Bendrijoje.
19 straipsnis
Jeigu šiame reglamente nenumatyta kitaip, 1 straipsnyje nurodytų produktų gamybai ir prekybai taikomi Sutarties 92, 93 ir 94 straipsniai.
20 straipsnis
Sutarties 40 straipsnio 4 dalis ir nuostatos, patvirtintos tam, kad tas straipsnis būtų įgyvendintas, dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus taikomos Prancūzijos užjūrio departamentams 1 straipsnyje išvardytų produktų atžvilgiu.
21 straipsnis
Valstybės narės ir Komisija perduoda viena kitai informaciją, būtiną šiam reglamentui įgyvendinti. Tokios informacijos perdavimo ir paskirstymo priemonės patvirtinamos 22 straipsnyje nustatyta tvarka.
22 straipsnis
Jeigu turi būti laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, pirmininkas, savo iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu, perduoda klausimą Grūdų vadybos komitetui (toliau - Komitetas), įkurtam pagal Reglamento (EEB) Nr. 1766/92 22 straipsnį.
Taikomos visos anksčiau minėto reglamento 22 ir 23 straipsnio nuostatos dėl šio Komiteto.
23 straipsnis
Komitetas gali apsvarstyti bet kokius kitus paties pirmininko iniciatyva arba valstybės narės atstovo prašymu jam pateiktus klausimus.
24 straipsnis
Šis reglamentas taikomas taip, kad tuo pačiu metu būtų tinkamai atsižvelgta į Sutarties 39 ir 110 straipsniuose nustatytus tikslus.
25 straipsnis
1. Nuo 1996 m. sausio 1 d. Reglamento (EEB) Nr.1418/76 B priedas pakeičiamas šio reglamento B priedu.
2. Nuo 1996-1997 prekybos metų panaikinamas Reglamentas (EEB) Nr. 1418/76.
3. Nuorodos į 1 dalimi panaikintą reglamentą daromos kaip nuorodos į šį reglamentą ir skaitomos pagal C priede pateiktą koreliacijos lentelę.
4. Nuo 1996/97 prekybos metų panaikinami šie reglamentai:
- Reglamentas (EEB) Nr. 1422/76 [9],
- Reglamentas (EEB) Nr. 1424/76 [10],
- Reglamentas (EEB) Nr. 1425/76 [11],
- Reglamentas (EEB) Nr. 1426/76 [12],
- Reglamentas (EEB) Nr. 3878/87 [13].
5. Siekiant palengvinti perėjimą nuo dabartinio bendro ryžių rinkos organizavimo prie to, kuris numatytas šiame reglamente, arba palengvinti perėjimą iš vienų prekybos metų į kitus per 1996-1997 ir 1997-1998 prekybos metus, Komisija gali imtis bet kokių būtinų pereinamojo laikotarpio priemonių 22 straipsnyje nustatyta tvarka.
6. Reglamento (EEB) Nr. 3508/92 1 straipsnio 1 dalies a punktas papildomas šia įtrauka:
"- Reglamento (EEB) Nr. 3072/95 6 straipsnyje [14] sukurta pagalbos schema ryžių gamintojams."
26 straipsnis
Šio reglamento I dalyje nurodytos priemonės laikomos intervencinėmis Reglamento (EEB) Nr. 729/70 3 straipsnio 1 dalies prasme.
27 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Jis yra taikomas nuo 1996-1997 prekybos metų, išskyrus 5 straipsnį ir 25 straipsnio 1 ir 5 dalis, kurios taikomos nuo 1996 sausio 1d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1995 m. gruodžio 22 d.