KOMISIJOS SPRENDIMAS
2005 m. lapkričio 23 d.
dėl valstybės pagalbos, kurią Italija ketina suteikti įmonei „Fincantieri“
(pranešta dokumentu Nr. C(2005) 4433)
(Tik tekstas italų kalba yra autentiškas)
(Tekstas svarbus EEE)
(2006/639/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 88 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Susitarimą dėl Europos ekonominės erdvės, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į 1998 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1540/98, nustatantį naujas pagalbos laivų statybai taisykles (1),
pagal minėtus straipsnius paprašiusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas (2) ir atsižvelgdama į šias pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
2003 m. liepos 31 d. laišku Italija pranešė Komisijai apie pagalbos suteikimą. 2003 m. rugsėjo 16 d., 2003 m. lapkričio 6 d., 2003 m. gruodžio 1 d., 2004 m. vasario 4 d., 2004 m. vasario 12 d., 2004 m. vasario 26 d., 2004 m. balandžio 5 d., 2004 m. gegužės 25 d., 2004 m. birželio 23 d. ir 2004 m. liepos 8 d. laiškuose Italija pateikė papildomos informacijos.
(2)
2004 m. spalio 22 d. laišku Komisija informavo Italiją apie sprendimą pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą aptariamos priemonės atžvilgiu.
(3)
Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3). Komisija paprašė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl svarstomos pagalbos.
(4)
Komisija gavo trečiųjų suinteresuotųjų šalių pastabas ir perdavė Italijai, kuriai buvo suteikta galimybė atsakyti. Italijos pastabos buvo gautos 2005 m. balandio 12 d. laiške.
(5)
Komisija iš Italijos gavo ir kitus laiškus, išsiųstus atitinkamai 2005 m. lapkričio 25 d., 2005 m. gegužės 18 d. ir 2005 m. spalio 12 d.
II. IŠSAMUS PAGALBOS APRAŠYMAS
(6)
Italija paprašė Komisijos atidėti Reglamento (EB) Nr. 1540/98, nustatančio naujas pagalbos laivų statybai taisykles („laivų statybos reglamento“), 3 straipsnyje numatytą įrengimo pabaigos terminą - 2003 m. gruodžio 31 d., teikiant pagalbą pagal sutartį. „Fincantieri“ paprašė atidėti penkių kruizinių laivų, kurių bendra vertė pagal sutartį yra 2,1 milijardo EUR (pagalbos suma - 243 milijonų EUR), įrengimo pabaigos terminą.
(7)
„Fincantieri“ - tai valstybinė įmonė, kuri turi laivų statyklas Italijoje (Monfalcone, Marghera, Sestri Ponente, Ancona, Palermo, Castellammare, Muggiano, Riva Trigoso) ir specializuojasi kruizinių laivų statyboje, bet stato ir kitų tipų jūros navigacijai skirtus laivus bei karinius laivus.
(8)
Italija paaiškino, kad minėtų laivų galutinės sutartys buvo pasirašytos 2000 m. gruodžio mėnesį, o baigti įrengti pagal sutartį juos buvo numatyta 2003 m. birželio ar gruodžio mėn. Laivus užsakė skirtingi Jungtinių Valstijų kruizinių laivų operatoriaus „Carnival Corporation“ („Carnival“) padaliniai. Šiuo pagrindu Italija laivų statybai pažadėjo pagalbą pagal sutartį.
(9)
Italija patikslino, kad 2001 m. rudenį laivų savininkas paprašė atidėti įrengimo terminą iki skirtingų 2004 m. ir 2005 m. datų; jis motyvavo tokį prašymą 2001 m. rugsėjo 11 d. teroristiniais išpuoliais, sudavusiais rimtą smūgį kruizinių laivų sektoriui. „Finacantieri“ pritarė prašymui, ir Italija paprašė pratęsti įrengimo terminą, kad laivų atžvilgiu galėtų būti pasinaudota pagalba veiklai.
(10)
Savo pranešime Italijos valdžios institucijos rėmėsi 2002 m. birelio 5 d. Komisijos sprendimu (4), pagal kurį suteikiamas analogiškas kruizinio laivo, statomo vokiečių laivų statykloje „Meyer Werft“, įrengimo termino pratęsimas. Italija pabrėžė, kad abu atvejai yra analogiški kalbant apie: i) pratęsimo motyvacijos priimtinumą (2001 m. rugsėjo 11 d. teroristinių išpuolių poveikis), ii) suinteresuotą rinką (kruizinės kelionės) ir iii) komercinės priklausomybės ryšį tarp laivų statyklos ir laivo savininko („Carnival“ yra didiausias „Fincantieri“ klientas).
(11)
2004 m. spalio 20 d. sprendime Komisija leido pratęsti terminą keturiems laivams, tačiau pareiškė abejones dėl galimybės suteikti pratęsimą penktajam. Abejonės kilo dėl laivo 6079, kurio įrengimo pabaiga buvo numatyta 2005 m. spalio mėn. Šio laivo įrengimas iš pradžių buvo numatytas 2005 m., tačiau vėlesniame etape, 2000 m. pabaigoje, įrengimo terminas buvo atidėtas iki 2003 m. gruodžio mėn., nes kitaip laivo atžvilgiu nebūtų buvę galima pasinaudoti pagalba veiklai.
(12)
Pagalbos suma, kurią Italija suteiktų „Fincantieri“, jeigu Komisija atidėtų laivo 6079 įrengimo terminą, sudaro apie 33 milijonus EUR (9 % laivo sutartinės vertės).
(13)
Oficiali procedūra pradėta iš esmės remiantis tokiais argumentais. Pirmasis - kyla abejonių dėl galimybių įvykdyti planą, pagal kurį vienas iš penkių laivų (laivas 6077) turėjo būti pastatytas Ancona laivų statykloje; toks gamybos procesas būtų sudėtingas - korpuso dalys turėtų būti atvežtos surinkimui į kitą laivų statyklą („ATSM Trieste“), o vėliau vėl sugrąžintos į Ancona, kadangi Ancona statyklos baseinas yra trumpesnis nei laivo ilgis. Be to, Ancona dar nebuvo statomi tokie sudėtingi laivai, todėl kilo abejonių dėl galimybių atlikti šį darbą, taip pat ne mažiau abejonių kilo dėl laivo įrengimo. Buvo patikslinta, kad laivą 6077 statant Ancona, dėl gamybos perkėlimo iš Ancona į Palermą Palermo laivų statykloje turėtų būti atliktas visiškai išskirtinis įrengimas.
(14)
Antrasis argumentas - kyla abejonių dėl įrengimui numatytos sumos, kurią būtų turėjusi sumokėti „Fancantieri“, jeigu visi penki laivai būtų baigti įrengti 2003 m. Statybos turėjo būti baigtos 2003 m. ir pagal Komisijos skaičiavimus laivo įrengimas būtų kainavęs dvigubai nei iki tol „Fincantieri“ atliekamas įrengimas. Be to, Marghera laivų statykloje 2003 m. numatyto atlikti įrengimo darbų apimtis būtų maždaug 40 % didesnė nei iki šiol. Todėl Komisija suabejojo, kad gamybos planas, skirtas bendrai „Fincantieri“ ir atskirai Marghera, gali būti įgyvendintas.
(15)
Dėl šių dviejų priežasčių Komisija suabejojo galimybe 2005 m. baigti statyti penkis laivus. Tačiau remdamasi ta pačia informacija ir ta pačia analize, Komisija pripažino, kad baigti įrengti keturis laivus gali būti įmanoma.
(16)
Komisijos teigimu, didžiausios abejonės kyla dėl trečio laivui 6077 identiško laivo 6079, taip pat pastatyto Marghera laivų statykloje, kurio įrengimas buvo numatytas 2005 m. spalio mėn. Šio laivo įrengimas buvo gerokai atidėtas remiantis 2000 m. gruodžio mėn. gamybos planu, sudarytu priėmus sprendimą laivą 6077 statyti Marghera. Šios abejonės taip pat pagrįstos informacija (pateikta ketinimo laiške, pasirašytame prieš galutinių sutarčių pasirašymą 2000 m. gruodžio mėn.), pagal kurią iš pat pradžių buvo numatyta tokia gamybos eiga, planuojant laivo 6079 įrengimo terminą pratęsti pakankamai ilgam.
III. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(17)
2005 m. kovo 3 d. laišku „Fincantieri“ perdavė savo pastabas.
(18)
„Fincantieri“ pranešė, kad bet kuri įmonės gamykla, priklausanti Kruizinių laivų ir Jūrinio transporto skyriams, sugebėtų pagaminti tas pačias laivo dalis, nekeisdama gamybos technologijų ir gamyklos vykdomojo plano, ir net galėtų pasinaudoti gausių rangovų, kurie prireikus gali patenkinti produkcijos kokybės ir kiekio reikalavimus, paslaugomis.
(19)
Be to, „Fincantieri“ pareiškė, kad Ancona esanti laivų statykla būtų galėjusi pastatyti tokio pat dydžio ir tokių pat savybių kaip ir laivas 6077 (identiškas laivui 6079) kruizinį laivą, įskaitant visą įrengimą ir apdailos darbus, naudodama išskirtinai savo gamybos struktūras, infrastruktūrą ir įrangą, jeigu nedelsdama pradėtų dirbti pasirašius „Fincantieri“ ir vietinės bei regioninės valdžios, uosto valdžios bei metalo darbuotojų ir mechanikų profsąjungos organizacijų susitarimą, įformintą 1999 m. gruodžio 6 d. ketinimo dokumente. Tačiau taip neįvyko.
(20)
Analizuojant laivo 6077 (identiško laivui 6079) gamybos technologiją, laivą buvo nuspręsta gaminti dviem dalimis: didesnę dalį - Ancona esančioje statykloje, o mažesnę - Riva Trigosa. Ta pati gamybos schema 1997 m. buvo numatyta lėktuvnešiui „Conte di Cavour“, gamintam Riva Trigosa ir Muggiana esančiose laivų statyklose, ir jau buvo patvirtinta kruiziniam laivui „Disney Magic“, gamintam Ancona ir Marghera esančiose laivų statyklose. Vadinamasis „jumboizzazione“ (išplėtimas) buvo numatytas „ATSM“ sausajame doke Trieste, kuriame taip pat buvo tinkamas dokas laivo įrengimo ir apdailos darbams ir kuriame būtų buvę galima atlikti bet kokius Ancona laivų statykloje sunkumų sukėlusius gamybinius darbus; šis dokas turėjo svarbų privalumą, kurio nereikėtų pamiršti - jis yra šalia pramoninio centro, įsikūrusio aplink Monfalcone esančią laivų statyklą.
(21)
Galiausiai priimdama sprendimą laivą 6077 statyti Ancona (bent jau jo didžiausią korpuso dalį ir nemažą įrengimo dalį) „Fincantieri“, atsižvelgdama į ateityje galinčias kilti problemas bei siekdama patenkinti sutartyje numatytas įrengimo termino, numatyto 2003 m. pabaigoje, sąlygas, patvirtino efektyvią ir tuo pačiu įžvalgią strategiją, numatančią nemažai gamybos alternatyvų, pagristų nuosavos gamyklos integracija ir lankstumu.
IV. ITALIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PASTABOS
(22)
Italijos valdžios institucijos savo pastabose, išsiųstose pradėjus oficialią procedūrą „Fincantieri“ atžvilgiu, tvirtina, kad 2000 m. gruodžio mėn. planas, nors ir atrodantis kaip iššūkis, vis dėlto galėjo būti įgyvendintas. Italijos valdžios institucijos teigė, kad įrengimo termino būtų buvę galima laikytis, nes tą leido daryti „Fincantieri“ gamybinis lankstumas ar įmonės galimybė statyti laivą bendradarbiaujant su kitomis laivų statyklomis (įskaitant ir tas, kurios paprastai nėra skirtos kruizinių laivų statybai), infrastruktūrinių investicijų planavimas bei pažangūs gamybos metodai.
(23)
Dėl numatyto „ATSM“ dalyvavimo statant vieną iš laivų Italijos pastabos sutampa su „Fincantieri“ pastabomis: t. y. Italija teigia, kad „ATSM“ nesunkiai būtų galėjusi pagaminti dvi laivo 6077 dalis, nors toks gamybos būdas yra alternatyvus ir dėl tam tikrų priežasčių nėra toks pat geras kaip „įprasta“ gamybos etapų eiga. Bet kuriuo atveju dalių sujungimas įmonei „Fincantieri“ dabar jau yra įprasta praktika. Atsakydama į Komisijos abejones dėl pakankamos Ancona statyklos patirties statant tokio sudėtingumo laivus, Italija teigia, kad ta patirtis buvo įgyta statant ir įrengiant maždaug pusę „Disney Magic“ laivo ir keleivinį laivą „Danielle Casanova“.
(24)
Be to, Italijos valdžios institucijos tvirtina, kad praeityje (1996-1997 m.) Palermo laivų statykla įvykdė dar daugiau įpareigojimų turėjusius planus nei tas, kuris buvo numatytas 2000 m. Italijos valdžios institucijos nepritaria Komisijos išsakytai nuomonei, kad pagal 2000 m. planą 2003 m. įrengimo darbų būtų buvę dvigubai daugiau, palyginti su iki tol „Fincantieri“ atliekamu įrengimu; be to, Italija teigia, kad 2000 m. gamybos planas beveik visose laivų statyklose būtų atspindėjęs atitinkamos laivų statyklos „standartinį pajėgumą“ ir tik atskirais atvejais būtų pasiektas didžiausias pajėgumo lygis.
(25)
Atsakydamos į Komisijos pastabą, kad 2003 m. Marghera laivų statykloje būtų buvę atlikta maždaug 40 % daugiau įrengimo darbų nei iki tol buvo įprasta, Italijos valdžios institucijos teigia, kad darbo krūvis (įskaitant įrengimą), numatytas 2000 m. Marghera laivų statyklos plane, buvo pagrįstas realiu statyklos pajėgumu ir galimybėmis, atsižvelgiant į tai, kad ir prieš tai statykla per 15 mėnesių sugebėdavo įrengti keturis laivus, kaip turėjo padaryti 2003 m.
(26)
Italijai taip pat buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę dėl pagrindinių nepriklausomo eksperto parengtos ataskaitos, kuria prieš pradėdama oficialią tyrimo procedūrą pasinaudojo Komisija, vertindama Italijos pateiktą informaciją, punktų.
(27)
2005 m. gegužės 18 d. savo atsakyme Italijos valdžios institucijos pateikė pastabas dėl trijų ekspertų ataskaitos punktų.
(28)
Visų pirma, Italijos valdžios institucijos teigia, kad vertinimo metu ekspertai rėmėsi 2003 m. pastatytų laivų bruto tonažu, neatsižvelgdami į produktyvumo ciklą ar į progresyvų augimą, kuris yra įtraukiamas į kompensuotąjį bruto tonažą (CGT) per visą gamybos laikotarpį. Ekspertai pamiršo atmesti faktinės gamybos metu gaunamą tonažą, susijusį su 2003 m. įrengti numatytais naujais laivais (kai kurių statymo darbai jau įpusėjo ir užbaigimas buvo planuojamas 2002 m. pabaigoje), ir padarė išvadą, kad 2003 m. „Fincantieri“ turėjo pagaminti dvigubai daugiau, palyginti su ankstesniu CGT. Anot Italijos valdžios institucijų, tokia išvada vertinant „Fincantieri“ produktyvumą yra klaidinga; 2003 m. baigtų įrengti laivų tonažas nesutampa su realiai tais pačiais metais pagamintų laivų tonažu. Italija teigia, kad su produkcija susiję duomenys atitinka praeityje nustatytą pajėgumą ir jokiu būdu neviršija didžiausios pajėgumo ribos.
(29)
Anot Italijos valdžios institucijų, gamybos duomenys rodo, kad net ir didžiausių įsipareigojimų metais, t. y. 2002 m. ir 2003 m., gamybos apimtis Monfalcone, Marghera ir Genova-Sestri Ponente esančiose statyklose daugiau nei 20 % neviršydavo ankstesnės apimties. Kalbant apie naudingąją apkrovą („payload“) (įrengimas ir kondicionavimas), kuri yra svarbi ir būdinga tokio tipo laivų dalis, skirtumas yra neabejotinai labiau pastebimas Genova-Sestri Ponente laivų statyklos atveju (padidėjimas nuo 1 863 t 1998 m. iki 14 303 t 2003 m.); tokiam žymiam padidėjimui įtaką padarė subrangovų darbas ir jiems patikėtų užduočių išplėtimas, sudarant „visiško įrengimo“ sutartis.
(30)
Skaičiai, atspindintys darbo jėgos gamybos (vidinės ir išorinės) apimtis per valandą, rodo, kad praėjusiais metais gamykla dažniau kreipėsi į subrangovus nei nurodyta 2000 m. plane.
(31)
Galiausiai Italija teigia, kad nerimą kelianti rizika dėl subrangovų trūkumo ar užimtumo yra visiškai menka, ypač atsižvelgiant į tai, kad laivo gyvenamosios dalies įrengimą (kuris sutampa su paskutiniu gamybos etapu laivų statykloje) atlieka tik tiekėjai, su kuriais „Fincantieri“ palaiko ilgalaikius bendradarbiavimo santykius. Net ir pripažinus menkiausią prielaidą, kad pritrūks ar nebus laisvų specializuotų darbininkų brigadų, ši problema lengvai išsispręs pasitelkus į darbą kitos srities - statybos, ypač didelių viešbučių statybos - darbininkus, atsižvelgiant į esminį laivų ir gyvenamųjų patalpų įrengimo panašumą.
(32)
Taigi Italijos valdios institucijos visiškai sutinka su „Fincantieri“ suformuluotomis pastabomis.
(33)
2005 m. spalio 12 d. laiške Italija pareiškė nuomonę dėl antrojo Komisijos eksperto padarytų išvadų, kuriose yra vertinami Italijos argumentai, pateikti atsakant į sprendimą pradėti procedūrą.
V. PAGALBOS ĮVERTINIMAS
(34)
Pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Pagal nusistovėjusią Bendrijos teismų praktiką „prekybos iškraipymo“ kriterijus taikomas tuomet, jei pagalbą gaunanti įmonė užsiima tokios srities ekonomine veikla, kurioje egzistuoja prekyba tarp valstybių narių.
(35)
Komisija teigia, kad klausimas dėl įrengimo termino pratęsimo yra labai svarbus siekiant gauti laivų statybos reglamento 3 straipsnyje laivui numatytą pagalbą veiklai pagal sutartį. Svarstoma pagalba veiklai - tai finansavimas iš valstybės išteklių, skirtas padengti daliai išlaidų, kurias tam tikra laivų statykla paprastai patiria statydama vieną laivą. Tai reiškia, kad laivo statyba yra ekonominė veikla, kurioje egzistuoja prekyba tarp valstybių narių. Todėl svarstoma pagalba priklauso Sutarties 87 straipsnio 1 dalies taikymo sričiai.
(36)
Pagal EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies e punktą, kitos pagalbos rūšys, nurodytos Tarybos sprendimuose, priimtuose kvalifikuota balsų dauguma remiantis Komisijos pasiūlymu, gali būti laikomos suderinamomis su bendrąja rinka. Komisija pažymi, kad tuo remdamasi, Taryba 1998 m. birželio 29 d. priėmė Laivų statybos reglamentą.
(37)
Komisija pažymi, kad pagal Laivų statybos reglamentą „laivų statyba“ reiškia savaeigių jūrinių komercinių laivų statybą. Komisija taip pat pažymi, kad šiuos laivus „Fincantieri“ stato ir dėl to šiai bendrovei Reglamentas yra taikomas.
(38)
Italijos valdžios institucijų prašymas yra vertinamas remiantis Laivų statybos reglamentu, nepaisant to, kad nuo 2003 m. pabaigos jis nebegalioja. Tvarka, pagal kurią Italija suteikė pagalbą, buvo patvirtinta remiantis Reglamentu, ir pagalba buvo suteikta tada, kai Reglamentas dar galiojo, todėl yra laikomasi nuostatų, susijusių su 3 metų įrengimo terminu.
(39)
Laivų statybos reglamento 3 straipsnio 1 dalyje yra numatyta, kad iki 2000 m. gruodžio 31 d. didžiausias įnašas sudaro 9 %, kalbant apie sutarties sąlygų vykdymą. Pagal Reglamento 3 straipsnio 2 dalį didžiausią sutarčiai taikomą pagalbos sumą sudaro didžiausia suma, galiojanti galutinės sutarties pasirašymo dieną. Tačiau tai nėra taikoma laivams, kurie būtų baigti įrengti praėjus trejiems metams nuo sutarties pasirašymo. Tokiais atvejais taikoma didžiausia suma yra tokia pati kaip ir prieš 3 metus iki laivo įrengimo pabaigos. Taigi galutinis laivo įrengimo terminas, kai dar galima pasinaudoti pagalba veiklai, iš esmės yra 2003 m. gruodžio 31 d.
(40)
Tačiau 3 straipsnio 2 dalyje yra numatyta, kad Komisija gali pratęsti galutinį 3 metų įrengimo terminą, jei tai būtų pateisinama pavienio projekto techniniu sudėtingumu arba vėlavimu, susijusiu su nenumatytais, rimtais ir registruotais trikdžiais, kurie darytų įtaką laivų statyklos darbo programai ir kiltų dėl išskirtinių, nenumatytų išorinių aplinkybių. Reikėtų pažymėti, kad Italija savo prašymą pratęsti įrengimo terminą grindžia išskirtinėmis ir nenumatytomis aplinkybėmis.
(41)
Komisija pažymi, kad Pirmosios instancijos teismas panašų aiškinimą pateikė 2000 m. kovo 16 d. sprendime (5) ir pareiškė, kad tokios nuostatos turi būti aiškinamos ribotai.
(42)
Pirmiausia Komisija pabrėžia, kad šis sprendimas yra skirtas laivui, bet vertinimas yra grindžiamas visa gamyba, kurią „Fincantieri“ numatė įgyvendinti 2000 m. gruodžio mėn. „Fincantieri“ darbo krūvis būtų didelis, jei ji visus penkis pranešime aptariamus laivus, neskaitant kitų laivų, kurių įrengimo pabaiga numatyta 2003 m., būtų baigusi įrengti 2003 m. Todėl Komisija nusprendė, kad reikėtų patikslinti, ar „Fincantieri“ techniškai būtų sugebėjusi baigti įrengti minėtus laivus iki 2003 m. pabaigos.
(43)
Komisija ir jos paprašytas techninis ekspertas (6) išanalizavo vėlesnę informaciją, kurią Italija ir „Fincantieri“ pateikė atsakydamos į sprendime išreikštas Komisijos abejones. 2005 m. rugpjūčio 26 d. laiške Komisija pateikė eksperto ataskaitą Italijai, kad ji galėtų suformuluoti savo pastabas. 2005 m. spalio 12 d. laiške Italija perdavė savo pastabas dėl ataskaitos.
(44)
Pirma, Komisija išreiškia abejonę dėl Ancona laivų statyklos pajėgumo kartu su „ATSM“ statykla Trieste pastatyti vieną iš penkių pranešime svarstomų kruizinių laivų (6077).
(45)
Nepaisant to, kad Ancona sausasis dokas yra trumpesnis nei minėto laivo, Italija teigia, jog Ancona statykloje ir šalia „ATSM“ būtų įmanoma pastatyti vieną iš penkių laivų, įgyvendinant vieną konkrečią procedūrą, kuri jau buvo panaudota vieno kruizinio laivo atveju, t. y. buvo sujungtos dvi korpuso dalys („jumboizzazion“). Pradėdama procedūrą Komisija nepasakė, kad tai būtų neįmanoma, tačiau pabrėžė metodo sudėtingumą - su tuo Italija sutiko pripažindama, kad kalbama apie „mažiau priimtiną statybos metodą“.
(1) (46)
Dėl to sprendime pradėti procedūrą Komisija pabrėžė, kad Ancona statykloje iki šiol nebuvo statomi tokio sudėtingumo laivai; į šį argumentą Italija atsakė, kad Ancona statykla pagamino ne tik trijų analogiškų laivų pagrindines dalis, bet ir vieną keleivinį laivą, kurio dydis panašus į maždaug pusę aptariamo laivo (44 000 GRT ir 82 500 GRT). Taigi dalys ir laivai buvo daug mažesni už kruizinį laivą 6077, kurio statyba buvo numatyta. Kadangi statant kruizinį laivą darbų sudėtingumas labai priklauso nuo dydžio, Komisija šiuo atveju padarė išvadą, kad Italija nesugebėjo paneigti Komisijos sprendime dėl procedūros pradžios pateiktų faktų.
(47)
Minėtame sprendime Komisija taip pat teigė, kad kruizinio laivo statyba Ancona statykloje ir šalia „ATSM“ Trieste darytų įtaką kitų statybų, numatytų kitoje „Fincantieri“ laivų statykloje Palermo, kurios pajėgumu atlikti padidėjusius įrengimo darbus Komisija suabejojo, perkėlimui. Italijos valdžios institucijos teigė, kad tokie darbai teoriškai būtų įmanomi. Tačiau nepateikė jokių įrodymų ir atsakyme iš esmės buvo kalbama apie statybą remiantis CGT, o ne apie konkrečią įrengimo problemą. Vis dėlto Komisija išsiaiškino, kad Palermo statyklos gamybą 2003 m. sudarė 33 000 CGT, o tai daug mažiau nei Italijos valdžios institucijų deklaruota tariama didžiausia gamybos apimtis - 63 000 CGT, ir dar mažiau už gamybą, numatytą 2000 m. gruodžio mėn. plane - 53 000 CGT.
(48)
Be to, Italijos valdžios institucijos pranešė, kad Palermo jau 2001 m. birželio mėn. (praėjus mažiau nei 6 mėnesiams po sutarties dėl penkių kruizinių laivų pasirašymo), nesant numatyto papildomo darbo, buvo užfiksuota gamybinė krizė, dėl to atsirado būtinybė atidėti įrengimo terminus. Todėl Komisija teigia, kad atlikdama įrengimą Palermo laivų statykla nesugebėtų įgyvendinti 2000 m. plano (punktas, kurio Italija nekomentavo).
(49)
Be to, Komisija pažymėjo, kad iš Italijos valdžios institucijų ir „Fincantieri“ pateiktos informacijos aiškiai matyti, jog 2000 m. gruodį nebuvo aišku, ar laivo 6077 įrengimas bus vykdomas „ATSM“, ar Ancona esančioje statykloje. Pagal 2000 m. gruodžio mėn. gamybos planą ir 2005 m. gegužės 25 d. laiško 5 priedą įrengimas turėjo būti vykdomas Ancona esančioje statykloje, tačiau 2005 m. kovo 3 d. laiške „Fincantieri“ teigia, kad įrengimas būtų atliekamas „ATSM“, siekiant išvengti bet kokių sunkumų vykdant gamybą Ancona statykloje.
(50)
Komisiją konsultuojantis ekspertas teigė, kad Italija nepateikė įtikinamos informacijos apie „ATSM“ sausojo doko organizavimą ir išteklius, dėl to ekspertas labai abejoja, ar kruizinių laivų statybos patirties neturinti laivų statykla, kurioje daugiausia buvo atliekamas laivų remontas, galėtų tapti puikiai organizuota laivų statykla, sugebančia baigti statyti kruizinį laivą per trumpą laikotarpį.
(51)
2005 m. spalio 12 d. laiške Italija pateikė savo komentarus dėl šio punkto. Italija teigia, kad „Fincantieri“ organizaciniai sugebėjimai galėtų užtikrinti „ATSM“ galimybes įgyvendinti numatytą užduotį per trumpą laiką. Italija pabrėžia, kad šiuo metu „ATSM“ bendradarbiauja su „Fincantieri“, vykdydama laivų remontą sausajame doke. Tačiau Komisija nėra įsitikinusi Italijos teiginių, kad „ATSM“ per trumpą laiką sugebėtų iš laivų remonto sausojo doko persitvarkyti į tikrą laivų statyklą, pagrįstumu.
(52)
Daroma išvada, kad pati įmonė „Fincantieri“ išreiškė abejones dėl Ancona esančios statyklos pajėgumo įrengti laivą ir nepateikė įrodymų, kad „ATSM“ sugebėtų tai padaryti. Remdamasi šiais pastebėjimais, Komisija pareiškė, kad 2000 m. planas buvo neįgyvendinamas ir neapibrėžtas, kalbant apie laivo statybą Ancona ir „ATSM“ laivų statyklose bei apie padėtį Palermo statykloje, ir patvirtino abejones, atsiradusias dėl šio punkto.
(53)
Sprendime pradėti procedūrą Komisija teigė, kad dėl visų penkių, neskaitant jau numatytų, laivų įrengimo, darbų kiekis padvigubėtų, palyginti su įprasta „Fincantieri“ įrengimo veikla, ir kad Marghera laivų statykloje 2003 m. numatytų vykdyti įrengimo darbų būtų maždaug 40 % daugiau nei iki šiol vykdomų statykloje.
(54)
Italija atsakė, kad korpuso gamybos pajėgumas būtų pakankamas. Bet šis argumentas Komisijai nebuvo svarbus, kadangi ji neneigė pajėgumo gaminti korpusus.
(55)
„Fincantieri“ ir Italija taip pat suabejojo dėl Komisijos nuomonės apie praėjusių metų įrengimo darbų kiekį; pvz., jos teigė, kad padidėjimas neviršytų 20 %. Be to, jos tvirtino, kad padedant subrangovams reikalingą įrengimą būtų įmanoma atlikti per numatytą laikotarpį.
(56)
Tačiau Komisija, remdamasi techninio eksperto pastabomis, atkakliai laikėsi nuomonės įrengimo klausimu, kuris buvo iškeltas pradedant procedūrą. Nors Italija pranešė, kad viena laivų statykla galėtų padidinti gamybą ir pasiekti didžiausią lygį dirbdama dviem pamainomis, ir tą patį būtų galima padaryti visose arba daugelyje laivų statyklų, Komisija perspėja, kad tai sukeltų riziką ir dideles išlaidas, o centrinė valdymo struktūra turėtų dėti daug pastangų valdymo srityje, kontroliuodama „Fincantieri“ gamybos procesą.
(57)
Be to, ypač svarbu įrengti laivų 6078 ir 6079 korpusus, kurie abu turėjo būti pastatyti Marghera laivų statykloje ir baigti įrengti iki 2003 m. pabaigos, išlaikant tik dviejų mėnesių intervalą. Komisijos nuomone, ir remiantis eksperto ataskaita, nors Italija ir pateikė kai kuriuos skaičius apie tai, kaip buvo planuojama įvykdyti visą įrengimą, tačiau nedavė tikslaus atsakymo dėl šio svarbaus punkto.
(58)
2005 m. spalio 12 d. laiške Italija pakomentavo vieną punktą iš eksperto ataskaitos ir teigė, kad du laivus būtų galima įrengti per du mėnesius, kaip pavyzdį pateikdama tai, kad laivui 6078 pastatyti buvo numatyti 9 mėnesiai, o laivui 6079 - septyni mėnesiai, todėl jei reikėtų, laiką būtų galima skirti laivui 6079. Šiuo atveju Komisija pažymi, kad identiškiems laivams 6075, 6076 ir 6077 numatyti terminai buvo atitinkamai 9, 8, ir 10 mėnesių, todėl laivui 6078 numatytas devynių mėnesių laikotarpis neatrodo labai ilgas, o laivui 6079 nustatytas septynių mėnesių laikotarpis yra ypač trumpas, kadangi buvo numatyta, jog kartu bus įrengiamas ir laivas 6078.
(59)
Komisija gavo Italijos pareiškimą, kad praeityje kai kuriems laivams buvo galima sumažinti įrengimo laikotarpį iki septynių ar net iki šešių mėnesių. Tačiau taip buvo daroma laivų statyklose, galinčiose dirbti pagal įprastą procedūrą, t. y. vienu metu įrenginėjant vieną laivą.
(60)
Tai, kad anksčiau Marghera laivų statyklos keturis laivus baigdavo įrengti per 15 mėnesių, neišsklaidė Komisijos abejonių dėl dviejų laivų, kurių įrengimą numatyta baigti per du mėnesius. Komisija taip pat pažymi, kad Marghera statyklos faktinė gamyba 2003 m. (metai, kurie buvo vertinami kaip ypatingai sėkmingos veiklos metai įmonei „Fincantieri“ (7), buvo maždaug 130 000 CGT, t. y. daug mažiau nei 2000 m. gruodžio mėn. plane numatyta gamyba 2003 m. - 160 000 CGT.
(61)
Komisiją konsultuojantis ekspertas teigė, kad keturių laivų įrengimas per trumpą laikotarpį sukeltų sunkumų laivų savininkui, nes pastarasis susidurtų su rimtomis organizacinėmis problemomis, per du mėnesius perimdamas keturis laivus.
(62)
Komisijos ekspertas teigia, kad laivų 6078 ir 6079, kurių įrengimą baigti buvo planuojama Marghera laivų statykloje, gamybai numatyti 18 ir 19 mėnesių terminai buvo nepaprastai trumpi. Į tai Italijos valdžios institucijos savo 2005 m. gegužės 25 d. laiške atsako, kad būtų sudarytas mokymų grafikas, kuris sutrumpintų paskutiniams šios serijos laivams įrengti reikalingą laiką. Toks teiginys yra teisingas, jei laivai statomi toje pačioje laivų statykloje ir pagal tą pačią metodiką, ir netinka atvejams, kai to paties tipo laivai yra statomi skirtingose vietose, skirtingų darbo grupių, kaip ir būtų įvykę pagal 2000 m. gruodžio mėn. planą.
(63)
2005 m. spalio 12 d. laiške Italija pateikė savo pastabas dėl šio punkto ir pareiškė, kad mokymų grafikas būna sudaromas ir tais atvejais, kai laivai statomi skirtingose vietose. Komisija pripažino, kad tam tikras mokymosi grafikas taip pat yra sudaromas, kai gamyba vyksta skirtingose laivų statyklose, pavyzdžiui, kalbant apie centrinės valdymo struktūros klausimus, pagrindinių įrenginių tiekimą, ir t. t. Tačiau akivaizdu, kad statant laivus skirtingose vietose ir naudojant skirtingus gamybos būdus, mokymosi grafikas nėra toks svarbus kaip tais atvejais, kai gamyba vyksta visada toje pačioje laivų statykloje.
(64)
Komisija teigia, kad pagal 2000 m. planą trys identiški laivai 6077, 6078 ir 6079 negalėtų būti pastatyti tose pačiose statyklose, naudojant tą pačią metodiką. Taip pat Komisija pažymi, kad, remiantis Italijos suteikta informacija, laivas 6079 nėra trečiasis, bet penktasis šios serijos laivas, ir kad darbo jėgos jau buvo sutaupyta atitinkamai 16 % ir 8 % pirmam bei antram identiškiems laivams. Tikėtis, kad efektyvumas ir toliau didės, o laiko sąnaudos mažės kiekvieno tolimesnio laivo atveju, nėra pagrįsta, kalbant tiek apie paskutiniuosius du laivus iš penkių laivų serijos, tiek apie laivus iš trijų laivų serijos. Todėl Komisija teigia, kad tikimybė sutrumpinti laivų 6078 ir 6079 gamybos laikotarpį pagal 2000 planą yra neįgyvendinama.
(65)
Techninis ekspertas, į kurį pradėjusi procedūrą kreipėsi Komisija, pateikė Komisijai kai kuriuos informacijos pavyzdius, kuriuos Italijos valdios institucijos ir „Fincantieri“ galėtų suteikti norėdamos įrodyti, kad „Fincantieri“ tikrai ruošėsi ir galėjo visus penkis laivus baigti įrengti iki 2003 m. pabaigos.
(66)
Vienas tokių pavyzdžių galėtų būti svarbių dalių užsakymo iš tiekėjų duomenys, įskaitant variklio sistemos arba pagrindinius generatorius, kurie buvo užsakyti pradiniame etape siekiant juos gauti laiku. Kitas pavyzdys būtų sutartys su subrangovais, kurios turėjo būti pasirašytos iki 2001 m. liepos pabaigos, kaip teigė Italija, ir bet kuriuo atveju iki 2001 m. rugsėjo mėn. Tačiau Italija tik perdavė subrangovų, kurie yra galimi „Fincantieri“ bendradarbiai, sąrašą. Galiausiai trečias įrodymų pavyzdys, kuris galėtų būti pateiktas, - tai sutartyje numatyti laikotarpiai užstatui sumokėti arba sutarties vykdymo garantijos ir banko garantijos užsakymams, kurios paprastai yra perduodamos mokant pirmąjį įnašą už naują laivą.
(67)
Italija ir „Fincantieri“ nepateikė nei vieno iš šių įrodymų, patvirtinančių „Fincantieri“ ketinimą ir galimybes visus laivus, įskaitant laivą 6079, baigti įrengti iki 2003 m. pabaigos, nors 2005 m. rugpjūčio 26 d. laiške Komisija informavo Italiją apie tokio pobūdžio informacijos naudingumą. Tokios informacijos trūkumas vėliau sustiprino Komisijos nuomonę, kad 2000 m. gamybos plano nebuvo galima įgyvendinti ir kad laivas 6079 nebūtų baigtas įrengti iki 2003 m. pabaigos.
(68)
Galiausiai Komisija pareiškė, kad, remiantis 2005 m. birželio 20 d. laivo („Holland America Line“) operatoriaus pareiškimu spaudai, aptariamas laivas 6079, pavadintas „MS Noordam“, bus baigtas įrengti 2006 m. sausio mėn. Komisija teigia, kad jeigu ši informacija dėl laivo įrengimo yra teisinga, Italija nebūtų galėjusi suteikti pagalbos, net jei Komisija būtų leidusi pratęsti įrengimo terminą iki 2005 m. spalio mėn., kaip to prašė Italija.
VI. IŠVADOS
(69)
Komisija išanalizavo informaciją, kurią Italijos valdžios institucijos pateikė Komisijai priėmus sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą, siekdama išsiaiškinti „Fincantieri“ techninį pajėgumą baigti įrengti visus laivus, kurių įrengimas pagal 2000 m. planą buvo numatytas 2003 m., o ypač pajėgumą įrengti laivo 6079 korpusą. Komisijos nuomone, Italijos pateikta informacija neišsklaidė abejonių dėl Italijos perduoto 2000 m. plano įvykdomumo. Kilusias abejones patvirtino nepriklausomas ekspertas. Kitas nepriklausomas ekspertas įvertino naują informaciją, tačiau padarė tokią pat išvadą kaip ir Komisija. Italija turėjo galimybę pateikti savo pastabas dėl abiejų ekspertų pastabų.
(70)
Įvertinusi visus turimus duomenis, Komisija padarė išvadą, kad pirminis gamybos planas, kuriame penkis kruizinius laivus buvo numatyta įrengti iki 2003 m. pabaigos, buvo neįgyvendinamas. Taigi abejonės dėl pajėgumo laivą 6079 baigti įrengti iki 2003 m. pabaigos pasitvirtino.
(71)
Komisija pabrėžė, kad kartą jau leido pratęsti įrengimo terminą keturiems „Fincantieri“ pagamintiems laivams, kaip yra numatyta Laivų statybos reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Šis punktas yra taikomas tik nenumatytų, rimtų ir pateisinamų trikdžių, kuriuos sukėlė išskirtinės, nenumatytos ir išorinės aplinkybės, atvejais; Teisingumo teismas jau nustatė, kad toks sprendimas turi būti taikomas ribotai.
(72)
Atsižvelgdama į išvados 70 punktą, kuriame teigiama, kad įrengimo termino pratęsimas nėra pagrįstas, Komisija negali duoti leidimo pratęsti korpuso 6079 įrengimo terminą.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Trejų metų įrengimo terminas, numatytas Reglamento (EB) Nr. 1540/98 3 straipsnio 2 dalyje, negali būti pratęstas „Fincantieri“ pastatytam laivui 6079.
Taigi šiam laivui su sutartimi susijusi pagalba veiklai negali būti suteikta.
2 straipsnis
Italija per du mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo dienos praneša Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi šio sprendimo nuostatoms įgyvendinti.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2005 m. lapkričio. 23 d.