KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 716/2005
2005 m. gegužės 12 d.
atidarantis ir administruojantis sušaldytos ir perdirbimui skirtos jautienos importo tarifų kvotas (2005 m. liepos 1 d.-2006 m. birželio 30 d.)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (1), ypač į jo 32 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1)
Pagal PPO planą CXL Bendrija turi atidaryti 50 700 tonų metinę importo tarifų kvotą sušaldytai ir perdirbimui skirtai jautienai. Įgyvendinimo taisykles reikėtų nustatyti 2005-2006 metų, prasidedantiems 2005 m. liepos 1 d., kvotoms.
(2)
Sušaldytos jautienos importui pagal tarifų kvotas taikomi importo muitai ir sąlygos, išdėstytos 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (2) I priedo trečios dalies 7 priedo 13 punkte. Tarifų kvotos turėtų būti skirstomos pagal pirmiau paminėtas dvi importo tvarkas, atsižvelgiant į panašius importo atvejus praeityje.
(3)
Todėl, siekiant išvengti spekuliacijos, kvotos turėtų būti suteikiamos tik aktyviems perdirbėjams, dirbantiems perdirbimo įmonėje, patvirtintoje pagal 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 77/99/EEB dėl sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai mėsos produktais (3), 8 straipsnį.
(4)
Importuojant į Bendriją pagal tarifų kvotas, reikia pateikti importo licenciją pagal Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 29 straipsnio 1 dalies 1 pastraipą. Licencijas galima išduoti paskirsčius importo teises, kurios buvo suteiktos gavus reikalavimus atitinkančių perdirbėjų paraiškas. 2000 m. birželio 9 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1291/2000, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (4), ir 1995 m. birželio 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1445/95 dėl importo ir eksporto licencijų taikymo galvijienos sektoriuje taisyklių, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 2377/80 (5), nuostatos turėtų būti taikomos importo licencijoms, išduodamoms pagal šį reglamentą.
(5)
Siekiant išvengti spekuliacijų, importo licencijos perdirbėjams turėtų būti išduodamos tik tokiam kiekiui, kokiam buvo suteiktos importo teisės. Be to, dėl tos pačios priežasties kartu su paraiška importo teisėms gauti paliekamas užstatas. Pagal 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2220/85, nustatantį bendras išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (6), paraiška importo licencijoms gauti pagal suteiktas teises turėtų būti pagrindinis reikalavimas.
(6)
Taikant tarifų kvotas, reikalinga griežta importo priežiūra ir efektyvūs tarifų kvotų panaudojimo ir paskirties patikrinimai. Todėl perdirbimą leidžiama atlikti tik toje įmonėje, kuri yra nurodyta importo licencijoje.
(7)
Siekiant užtikrinti, kad importuota mėsa būtų panaudota pagal tarifų kvotų specifikacijas, reikėtų sumokėti užstatą. To užstato dydį reikėtų nustatyti, atsižvelgiant į skirtumą tarp muitų dydžių, taikomų kvotų ribose ir už jų.
(8)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Galvijienos vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
50 700 tonų sušaldytos jautienos su kaulais, klasifikuojamos KN kodais 0202 20 30, 0202 30 10, 0202 30 50, 0202 30 90 arba 0206 29 91 ir skirtos perdirbti Bendrijoje, importo tarifų kvota (toliau - kvota) atidaroma laikotarpiui nuo 2005 m. liepos 1 d. iki 2006 m. birželio 30 d., atsižvelgiant į šiame reglamente išdėstytas sąlygas.
2 straipsnis
1. Šiame reglamente A produktas reiškia perdirbtą produktą, klasifikuojamą kodais 1602 10, 1602 50 31, 1602 50 39 arba 1602 50 80, ir kurio sudėtyje yra tik galvijiena, kurio kolageno ir baltymų santykis ne didesnis kaip 0,45, kurio raumeningumas siekia bent 20 %, neskaitant subproduktų, ir riebalams su drebučiais tenka ne mažiau kaip 85 % bendros masės.
Kolagenu laikomas hidroksiprolinas, padaugintas iš 8. Hidroksiprolino sudėtis nustatoma pagal ISO metodą 3496-1994.
Galvijienos sudėtis, į kurią neįeina riebalai, nustatoma Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2429/86 (7) priede išdėstyta tvarka.
Subproduktai yra šie: galva ir atpjovos (įskaitant ausis), kojos, uodega, širdis, tešmuo, kepenys, inkstai, kasa (užkrūčio liauka ir kasa), smegenys, plaučiai, gerklė, storoji diafragma, blužnis, liežuvis, didžioji taukinė, stuburas, valgomoji oda, reprodukciniai organai, t.y. gimda, kiaušidės ir sėklidės, skydinė liauka, hipofizis.
Produktas turi būti termiškai apdorotas, norint užtikrinti viso produkto mėsos baltymų koaguliaciją, kurio įpjautame paviršiuje, pjaunant išilgai produkto per jo storiausią vietą, gali neatsirasti šviesiai rožinio skysčio.
2. Šiame reglamente B produktas reiškia perdirbtą produktą, į kurio sudėtį įeina jautiena, išskyrus:
a)
Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 1 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytus produktus;
b)
šio straipsnio 1 dalyje išvardytus produktus.
Tačiau perdirbtas produktas, klasifikuojamas KN kodu 0210 20 90 ir kuris buvo džiovintas arba rūkytas tiek, kad visiškai dingo šviežios mėsos spalva ir konsistencija, o vandens ir baltymų santykis neviršija 3,2, laikomas B produktu.
3 straipsnis
1. 1 straipsnyje minimas bendras kiekis dalijamas į dvi kiekio kategorijas:
a)
40 000 tonų sušaldytos jautienos, skirtos A produktų gamybai;
b)
10 700 tonų sušaldytos jautienos, skirtos B produktų gamybai.
2. Kvotoms priskiriami šie eilės numeriai:
-
09.4057 - 1 dalies a punkte nurodytam kiekiui;
-
09.4058 - 1 dalies b punkte nurodytam kiekiui.
3. Importo muitai, taikomi sušaldytai jautienai pagal kvotas, nustatomi pagal Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo 3 dalies 7 priedo 13 punktą.
4 straipsnis
1. Paraišką dėl importo teisių pagal kvotą gali pateikti perdirbimo įmonės (arba jų vardu), patvirtintos pagal Direktyvos 77/99/EEB 8 straipsnį, kurios užsiėmė perdirbtų jautienos produktų gamyba bent nuo 2004 m. liepos 1 d.
Kiekvienai 3 straipsnio 1 dalyje nurodytai kiekio kategorijai iš kiekvienos patvirtintos perdirbimo įmonės galima priimti tik vieną paraišką importo teisėms gauti, kurios neturi viršyti 10 % kiekvieno skirto kiekio.
Paraiškos importo teisėms gauti gali būti pateiktos tik toje valstybėje narėje, kurioje pareiškėjas yra registruotas PVM mokėtoju.
2. Pateikiant paraišką dėl importo teisių, už kiekvieną 100 kg sumokamas 6 EUR užstatas.
3. Kartu su paraiška dėl importo teisių pateikiamas įrodymas, nurodantis, kad 1 dalies 1 pastraipoje išdėstytų sąlygų laikomasi.
Kompetentinga nacionalinė institucija sprendžia, koks dokumentas yra priimtinas įrodymas, nurodantis, kad šių sąlygų laikomasi.
5 straipsnis
1. Visose paraiškose dėl importo teisių, susijusių su A ar B produktų gamyba, kiekis išreiškiamas mėsos su kaulais ekvivalentu.
Šioje dalyje 100 kg jautienos su kaulais prilygsta 77 kg jautienos be kaulų.
2. Visos paraiškos dėl importo teisių, susijusių su A arba B produktų gamyba, pasiekia kompetentingą instituciją ne vėliau kaip antrą penktadienį nuo šio reglamento paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje datos, 13.00 val. Briuselio laiku.
3. Valstybės narės ne vėliau kaip ketvirtą penktadienį nuo šio reglamento paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Komisijai persiunčia pareiškėjų, kiekių, prašomų pagal kiekvieną iš šių dviejų kategorijų, ir perdirbimo įmonių patvirtinimo numerių sąrašą.
Visa informacija, įskaitant nulinių pajamų deklaracijas, siunčiama faksu arba elektroniniu paštu, naudojant I ir II prieduose pateiktas formas.
4. Komisija kuo įmanoma skubiau nusprendžia, kokiems kiekiams bus patenkintos paraiškos, jei reikia, prašomo kiekio procentais.
6 straipsnis
1. Importuojant sušaldytą jautieną, kuriai pagal 5 straipsnio 4 dalį buvo suteiktos importo teisės, reikia pateikti importo licenciją.
2. Dėl 4 straipsnio 2 dalyje minimo užstato pagal Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 20 straipsnio 2 dalį pagrindinis reikalavimas yra pateikti paraišką importo licencijoms, atitinkančioms suteiktas importo teises, gauti.
Jei, taikant 5 straipsnio 4 dalį, Komisija nustato sumažinimo koeficientą, sumokėtas užstatas grąžinamas atsižvelgiant į skirtumą tarp prašytų ir skirtų importo teisių.
3. Suteiktos importo teisės perdirbėjams leidžia įgyti importo licencijas kiekiams, atitinkantiems suteiktas teises.
Paraiškas importo licencijoms gauti galima pateikti tik:
a)
valstybėje narėje, kurioje buvo pateikta paraiška dėl importo teisių;
b)
pateikėjams arba pateikėjų, kuriems buvo suteiktos importo teisės, vardu.
4. Užstatas sumokamas kompetentingoje institucijoje importo metu, užtikrinant, kad perdirbėjas, kuriam buvo suteiktos importo teisės, visą importuotą mėsą savo paraiškoje licencijai gauti nurodytoje įmonėje perdirbtų į reikalingus galutinius produktus per tris mėnesius nuo importo datos.
Užstato sumos nustatytos III priede.
7 straipsnis
Reglamentai (EB) Nr. 1291/2000 ir (EB) Nr. 1445/95 galioja, jei šiame reglamente nenurodyta kitaip.
8 straipsnis
1. Paraiškoje licencijai gauti ir licencijoje pateikiama ši informacija:
a)
8 langelyje - kilmės šalis;
b)
16 langelyje - vienas iš 1 straipsnyje nurodytų KN kodų;
c)
20 langelyje - bent vienas IV priede nurodytų įrašų.
2. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 23 straipsnio 1 dalį importo licencijos galioja 120 dienų nuo faktinės licencijos išdavimo datos. Tačiau importo licencijos nebegalioja po 2006 m. birželio 30 d.
3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 1291/2000 50 straipsnio 1 dalį visiems importuotiems kiekiams, kurie viršija importo licencijoje nurodytą kiekį, taikomas visas prekių išleidimo į laisvą apyvartą dieną galiojantis Bendrijos muitų tarifas.
9 straipsnis
Valstybės narės sukuria fizinių ir dokumentų patikrinimų sistemą, kuri užtikrintų, kad visa mėsa būtų perdirbama perdirbimo įmonėje į atitinkamoje importo licencijoje nurodytos kategorijos produktą per 3 mėnesius nuo importo datos.
Sistema apima kiekių ir kokybės fizinius patikrinimus perdirbimo pradžioje, jo metu ir po jo. Tam tikslui perdirbėjai bet kuriuo metu, pateikdami atitinkamą gamybos apskaitą, turi įrodyti importuotos mėsos tapatumą ir panaudojimą.
Kompetentinga institucija, atlikdama techninį gamybos metodo patikrinimą, pagal poreikį gali atsižvelgti į nuostolius dėl skysčių pašalinimo ir nuopjovas.
Tam, kad patikrintų galutinio produkto kokybę ir nustatytų jo atitikimą su perdirbėjo nustatyta produkto sudėtimi, valstybės narės paima tipinius mėginius ir atlieka tų produktų analizę. Šių veiksmų išlaidas apmoka pats perdirbėjas.
10 straipsnis
1. 6 straipsnio 5 dalyje minimas užstatas grąžinamas priklausomai nuo kiekio, dėl kurio per septynis mėnesius nuo importo datos kompetentingai institucijai buvo pateiktas įrodymas, kad visa arba dalis importuotos mėsos nurodytoje įmonėje buvo perdirbta į atitinkamus produktus per tris mėnesius nuo importo datos.
Tačiau, jei perdirbimas atliktas praėjus 1 pastraipoje nurodytam trijų mėnesių laikotarpio limitui, užstatas gražinamas, atėmus 15 % nuo užstato ir 2 % nuo likusios sumos už kiekvieną uždelstą dieną.
Jei perdirbimo įrodymas nustatomas per 1 pastraipoje nurodytą septynių mėnesių laikotarpio limitą, o pateikiamas per 18 mėnesių praėjus septynių mėnesių laikotarpiui, sulaikyta suma, atėmus 15 % užstato sumos, grąžinama.
2. Suma, kuri nebuvo grąžinta iš 6 straipsnio 4 dalyje nurodyto užstato, negrąžinama ir paliekama kaip muito mokestis.
11 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2005 m. gegužės 12 d.