Tarybos Direktyva 92/40/EEB
1992 m. gegužės 19 d.
nustatanti Bendrijos paukščių gripo kontrolės priemones
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi naminiai paukščiai įrašyti į Sutarties II priedą; kadangi naminių paukščių prekyba yra svarbus žemės ūkiu užsiimančių gyventojų pajamų šaltinis;
kadangi būtina Bendrijos lygiu nustatyti priemones stiprios patogeninės formos paukščių gripo, kurį sukelia specifinius požymius turintis gripo virusas ir kuris toliau vadinamas paukščių gripu, protrūkiui kontroliuoti, kad būtų galima užtikrinti nacionalinio naminių paukščių sektoriaus plėtrą ir padėti apsaugoti gyvūnų sveikatą Bendrijoje;
kadangi paukščių gripo protrūkis gali greitai įgauti epizootinį mastą ir sukelti tokį paukščių mirtingumą ir taip išbalansuoti sektorių, jog tai gali smarkiai sumažinti ūkių ir viso paukštininkystės sektoriaus pelningumą;
kadangi veiksmų reikia imtis tuoj pat, kai tik atsiranda įtarimas, jog paukščiai serga šia liga, kad įtarimui pasitvirtinus būtų galima tuoj pat pradėti taikyti veiksmingas kontrolės priemones;
kadangi tik prasidėjus protrūkiui būtina stabdyti ligos išplitimą atidžiai kontroliuojant gyvūnų judėjimą ir produktų, kurie gali būti užkrėsti, vartojimą, o prireikus ir vakcinuojant;
kadangi ligos diagnozavimą privalo prižiūrėti atsakingos nacionalinės laboratorijos, o koordinuoti - Bendrijos etaloninė laboratorija;
kadangi bendros paukščių gripo kontrolės priemonės - tai pagrindas, kuris leidžia išlaikyti vienodą gyvūnų sveikatos standartą;
kadangi 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje [4] 3 straipsnis taikomas ir paukščių gripo atvejams;
kadangi tikslinga Komisijai pavesti imtis būtinų taikymo priemonių,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Nepažeidžiant Bendrijos vidaus prekybos nuostatų šioje direktyvoje nustatomos Bendrijos kontrolės priemonės, kurias reikia taikyti įvykus paukščių gripo protrūkiui naminių paukščių tarpe.
Ši direktyva netaikoma, kai paukščių gripas nustatomas kitiems paukščiams; tačiau šiuo atveju valstybės narės Komisijai privalo pranešti apie priemones, kurių jos imasi.
2 straipsnis
Šioje Direktyvoje, kiek tai įmanoma, taikomi apibrėžimai, pateikti 1990 m. spalio 15 d. Tarybos direktyvos 90/539/EEB dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, reglamentuojančių Bendrijos vidaus prekybą naminiais paukščiais ir perinti skirtais kiaušiniais bei jų importą iš trečiųjų šalių [5], 2 straipsnyje.
Taip pat naudojamos šios sąvokos:
a) užsikrėtę naminiai paukščiai - tai naminiai paukščiai, kuriems:
- laboratoriniais tyrimais patvirtinama paukščių gripo diagnozė, arba
- įvykus antram ir vėlesniems protrūkiams, nustatomi paukščių gripą atitinkantys klinikiniai arba patanatominiai požymiai;
b) įtariami užsikrėtę naminiai paukščiai - tai naminiai paukščiai, turintys klinikinių arba patanatominių požymių, kurie leidžia pagrįstai įtarti paukščių gripą, arba naminiai paukščiai, kuriems nustatomas H5 arba H7 potipio A gripo virusas;
c) įtariami užkrėsti naminiai paukščiai - tai naminiai paukščiai, kurie galėjo turėti tiesioginį ar netiesioginį kontaktą su paukščių gripo virusu, arba su H5 arba H7 potipio A gripo virusu;
d) kompetentinga institucija - tai kompetentinga institucija, kaip apibrėžta Direktyvos 90/425/EEB [6] 2 straipsnio 6 dalyje;
e) oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas - veterinarijos gydytojas, paskirtas ar įgaliotas kompetentingos institucijos.
3 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingai institucijai nedelsiant bus pranešta apie įtariamus paukščių gripo atvejus.
4 straipsnis
1. Jei ūkyje esantys naminiai paukščiai yra įtariami esantys užsikrėtę ar užkrėsti paukščių gripu, valstybės narės privalo užtikrinti, kad oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas nedelsdamas imtųsi oficialaus tyrimo priemonių ligos diagnozei patvirtinti ar atmesti, svarbiausia, jis privalo paimti arba pasirūpinti, kad būtų paimti laboratoriniam tyrimui būtini mėginiai.
2. Kai tik pranešama apie įtariamą užsikrėtimą, kompetentinga institucija ūkiui pradeda taikyti oficialią priežiūrą ir visų pirma reikalauja, kad:
a) būtų užregistruotos visos ūkyje esančių naminių paukščių kategorijos ir būtų nurodyta, kiek kiekvienos kategorijos naminių paukščių nugaišo, kiek jų turi klinikinių ligos požymių, kiek jų neturi. Ši informacija turi būti nuolat atnaujinama, nurodant, kiek paukščių išsiperėjo ar nugaišo įtariamuoju laikotarpiu. Tokie duomenys nuolatos atnaujinami ir pareikalavus pateikiami, kiekvieno apsilankymo metu jie gali būti patikrinti;
b) visi ūkyje esantys naminiai paukščiai būtų laikomi ten, kur nuolatos gyvena, arba kitoje vietoje, kur jie gali būti izoliuoti ir neturėti kontakto su kitais naminiais paukščiais;
c) jokie naminiai paukščiai nepatektų į ūkį ir jo nepaliktų;
d) bet kokiam
- asmenų, kitų gyvūnų ir transporto priemonių,
- naminių paukščių mėsos, paukščių skerdenų, gyvūnų pašaro, įrankių, atliekų, išmatų, kraiko ar ko nors, kas gali perduoti paukščių gripą, judėjimui į ūkį ar iš jo būtų gautas kompetentingos institucijos leidimas;
e) kiaušiniai būtų išvežami iš ūkio, išskyrus kiaušinius, tiesiogiai siunčiamus į kiaušinių produktų gamybos ir (arba) perdirbimo įmonę, patvirtintą pagal Direktyvos 89/437/EEB [7] 6 straipsnio 1 dalį, ir gabenamus gavus kompetentingos institucijos leidimą. Toks leidimas turi atitikti I priede nustatytus reikalavimus;
f) būtų taikomos atitinkamos dezinfekavimo priemonės prie įėjimų į pastatus, kuriuose laikomi naminiai paukščiai, prie išėjimų iš jų ir pačiuose pastatuose;
g) būtų atliktas epizootinis tyrimas pagal 7 straipsnį.
3. Kol 5 dalyje nustatytos oficialios priemonės neįsigalios, naminių paukščių, kurie įtariami sergantys šia liga, savininkas ar prižiūrėtojas imasi visų reikalingų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi 2 dalies nuostatų, išskyrus jo g punkto nuostatą.
4. Kompetentinga institucija bet kurias 2 dalyje numatytas priemones gali taikyti kitiems ūkiams, jei jų buvimo vieta, konfigūracija ar kontaktai su ūkiu, kuriame įtariama sergant liga, teikia pagrindą manyti, kad į jį gali patekti užkratas.
5. 1 ir 2 dalyje minėtos priemonės taikomos tol, kol oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas nepaneigs įtarimų dėl paukščių gripo.
5 straipsnis
1. Oficialiai patvirtinus, kad ūkyje nustatytas paukščių gripas, valstybė narė turi užtikrinti, kad kompetentinga institucija be 4 straipsnio 2 dalyje išvardytų priemonių reikalautų imtis ir šių priemonių:
a) visi naminiai paukščiai ūkyje turi būti nedelsiant skerdžiami vietoje. Nudvėsę ar skerdžiami naminiai paukščiai ir kiaušiniai sunaikinami. Šie veiksmai atliekami taip, kad pavojus ligai išplisti būtų kuo mažesnis;
b) bet kurios medžiagos ar atliekos, tokios kaip gyvūnų pašaras, kraikas ar mėšlas, kurie gali būti užkrėsti, sunaikinamos arba atitinkamai apdorojamos. Toks apdorojimas, atliekamas pagal oficialaus veterinaro nurodymus, turi užtikrinti, kad visi ten esantys gripo virusai bus sunaikinti;
c) kai manoma, kad ūkyje esantys naminiai paukščiai buvo skerdžiami per ligos inkubacinį laikotarpį, tokių naminių paukščių mėsa, jei tik įmanoma, surandama ir sunaikinama;
d) perinti skirti kiaušiniai, padėti per įtariamą inkubacinį laikotarpį, kurie buvo išvežti iš ūkio, jei tik įmanoma, surandami ir sunaikinami; bet iš tokių kiaušinių išsiritę paukščiai turi būti oficialiai prižiūrimi; valgymui skirti kiaušiniai, padėti per įtariamą inkubacinį laikotarpį, kurie jau yra išvežti iš ūkio, jei tik įmanoma, surandami ir sunaikinami, jei prieš tai jie nebuvo deramai dezinfekuoti;
e) atlikus veiksmus, išvardytus a ir b punktuose, pastatai, kuriuose buvo laikomi naminiai paukščiai, jų aplinka, gabenimui naudotos transporto priemonės ir įranga, kurie gali būti užkrėsti, išvaloma ir dezinfekuojama pagal 11 straipsnio nuostatas;
f) jokie naminiai paukščiai į ūkį neįvežami 21 dieną po to, kai buvo atlikti e punkte numatyti veiksmai;
g) atliekamas epizootinis tyrimas pagal 7 straipsnį.
2. Kompetentinga institucija 1 dalyje numatytas priemones gali taikyti kituose kaimyniniuose ūkiuose, jei jų buvimo vieta, konfigūracija ar kontaktai su ūkiu, kuriame buvo patvirtinta liga, teikia pagrindą manyti, kad į jį galėjo patekti užkratas.
6 straipsnis
Kai ūkyje yra du ar keli atskiri naminių paukščių pulkai, kompetentinga institucija, vadovaudamasi kriterijais, kuriuos nustatė Komisija 21 straipsnyje numatyta tvarka, gali sveikiems užsikrėtusio ūkio pulkams leisti nukrypti nuo 5 straipsnio 1 dalies reikalavimų, jei oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas patvirtina, jog ūkyje veikla vykdoma taip, kad pulkai yra visiškai atskiri, t. y. laikomi atskirose patalpose, atskirai prižiūrimi ir lesinami, ir virusas negali išplisti iš vieno pulko į kitą.
7 straipsnis
1. Epizootiniu tyrimu nustatoma:
- kiek laiko paukščių gripas galėjo egzistuoti ūkyje,
- iš kur paukščių gripas galėjo patekti į ūkį ir įvardijami kiti ūkiai, turintys naminių paukščių, kurie gali būti užsikrėtę arba užkrėsti iš to paties šaltinio,
- asmenų, naminių paukščių ir kitų gyvūnų, transporto priemonių, kiaušinių, mėsos ir negyvų paukščių bei kokių nors įrankių ar medžiagų, kuriuose galėjo būti paukščių gripo virusas, judėjimas į atitinkamą ūkį ir iš jo.
2. Siekiant visiškai koordinuoti visas taikomas priemones, būtinas kuo greičiau išnaikinti paukščių gripą, ir atlikti epizootinį tyrimą, sudaromas krizės valdymo padalinys.
Bendrąsias nacionalinių krizės valdymo padalinių ir Bendrijos krizės padalinių taisykles nustato Taryba, kvalifikuota balsų dauguma spręsdama dėl Komisijos pasiūlymo.
8 straipsnis
1. Kai oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi pagrindą įtarti, kad kuriame nors ūkyje naminiai paukščiai galėjo būti užkrėsti dėl asmenų, gyvūnų ar transporto priemonių judėjimo ar kokiu nors kitu būdu, tas ūkis pradedamas oficialiai kontroliuoti pagal 2 dalį.
2. Oficialios kontrolės tikslas - tuoj pat aptikti bet kokį paukščių gripo įtarimą, suskaičiuoti naminius paukščius ir stebėti jų judėjimą, o prireikus imtis 3 dalyje numatytų veiksmų.
3. Kai ūkis yra oficialiai kontroliuojamas pagal 1 ir 2 dalis, kompetentinga institucija uždraudžia iš ūkio išvežti naminius paukščius, išskyrus tuos atvejus, kai jie su oficialia priežiūra gabenami tiesiai į skerdyklą, kad ten būtų tuoj pat skerdžiami. Prieš išduodamas tokį leidimą, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi būti atlikęs klinikinę visų naminių paukščių apžiūrą ir patvirtinęs, jog paukščių gripo ūkyje nėra. Šiame straipsnyje minimi judėjimo apribojimai gali būti nustatyti 21 dienai, skaičiuojant nuo paskutinės galimo užkrato dienos; tačiau tokie apribojimai turi būti taikomi bent septynias dienas.
4. Kai kompetentinga institucija mano, kad sąlygos tam yra tinkamos, šiame straipsnyje numatytas priemones ji gali taikyti tik tam tikrai ūkio daliai ir joje laikomiems naminiams paukščiams, jei toje dalyje naminiai paukščiai laikomi, prižiūrimi ir lesinami visiškai atskirai, ir tai atlieka visiškai atskiras personalas.
9 straipsnis
1. Oficialiai patvirtinus paukščių gripo diagnozę, valstybės narės užtikrina, kad aplink užsikrėtusį ūkį kompetentinga institucija nustatytų mažiausiai trijų kilometrų spindulio apsaugos zoną, kuri būtų mažiausiai 10 kilometrų spindulio priežiūros zonoje. Nustatant šias zonas būtina atsižvelgti į geografinius, administracinius, ekologinius ir epizootinius veiksnius, susijusius su paukščių gripu, ir į monitoringo galimybes.
2. Apsaugos zonoje taikomos šios priemonės:
a) zonoje registruojami visi ūkiai, turintys naminių paukščių;
b) reguliariai lankomasi visuose naminių paukščių turinčiuose ūkiuose, atliekami naminių paukščių klinikiniai patikrinimai, o prireikus imami mėginiai laboratoriniams tyrimams; turi būti daromi įrašai apie visus vizitus ir nustatytus rezultatus;
c) visi naminiai paukščiai laikomi jiems skirtose patalpose ar kitoje vietoje, kur jie gali būti izoliuoti;
d) taikomos dezinfekcijos priemonės prie įėjimo į ūkį ir išėjimo iš jo;
e) kontroliuojamas asmenų, prižiūrinčių naminius paukščius, paukščių skerdenas, kiaušinius bei paukščius, paukščių skerdenas ir kiaušinius gabenančių transporto priemonių judėjimas zonoje; apskritai naminius paukščius gabenti turi būti draudžiama, išskyrus tuos atvejus, kai jie tranzitu pervežami magistraliniais keliais arba geležinkeliais;
f) draudžiama naminius paukščius ir perinti skirtus kiaušinius išvežti iš ūkio, kuriame jie yra laikomi, išskyrus tuos atvejus, kai kompetentinga institucija leidžia gabenti:
i) naminius paukščius, kad jie nedelsiant būtų skerdžiami, į skerdyklą, kuri, pageidautina, būtų užsikrėtusioje zonoje, o jei tai neįmanoma, į kompetentingos institucijos paskirtą skerdyklą, esančią už užsikrėtusios zonos ribų. Tokia paukštiena turi būti pažymėta specialiu sveikumo ženklu, numatytu Direktyvos 91/494/EEB [8] 5 straipsnio 1 dalyje;
ii) vienadienius viščiukus arba jaunas dedekles į priežiūros zonoje esantį ūkį, kuriame nėra kitų naminių paukščių. Šis ūkis turi būti oficialiai prižiūrimas, kaip numatyta 8 straipsnio 2 dalyje;
iii) perinti skirtus kiaušinius į kompetentingos institucijos paskirtą peryklą; prieš išvežant kiaušiniai ir jų pakuotės privalo būti išdezinfekuoti. i, ii ir ii punktuose leidžiamas gabenimas atliekamas tuoj pat ir esant oficialiai kontrolei. Leidimai tokiam gabenimui išduodami tik po to, kai oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atlieka sveikatos patikrinimą ūkyje. Prieš naudojimą ir po jo transporto priemones būtina išvalyti ir dezinfekuoti;
g) draudžiama be leidimo šalinti ar iškratyti naudotą kraiką ar naminių paukščių mėšlą;
h) draudžiamos naminių ir kitų paukščių mugės, turgūs, parodos ir kiti masiniai renginiai.
3. Minėtos priemonės apsaugos zonoje taikomos mažiausiai 21 dieną po to, kai pagal 11 straipsnį užsikrėtusiame ūkyje buvo atlikti preliminarūs valymo ir dezinfekavimo darbai. Po to apsaugos zona tampa priežiūros zonos dalimi.
4. Priežiūros zonoje taikomos šios priemonės:
a) zonoje nustatomi visi ūkiai, turintys naminių paukščių;
b) kontroliuojamas naminių paukščių ir perinti skirtų kiaušinių judėjimas zonoje;
c) per pirmąsias 15 dienų draudžiama naminius paukščius išvežti iš zonos, išskyrus tuos atvejus, kai jie vežami tiesiai į skerdyklą, esančią už kompetentingos institucijos paskirtos priežiūros zonos ribų. Tokia paukštiena turi būti pažymėta Direktyvos 91/494/EEB 5 straipsnio 1 dalyje numatytu specialiu sveikumo ženklu;
d) draudžiama išvežti perinti skirtus kiaušinius iš priežiūros zonos, išskyrus tuos atvejus, kai jie vežami į kompetentingos institucijos paskirtą peryklą. Prieš išvežant kiaušiniai ir jų pakuotės privalo būti išdezinfekuoti;
e) draudžiama iš zonos išvežti naudotą kraiką ir naminių paukščių mėšlą;
f) draudžiamos naminių ir kitų paukščių mugės, turgūs, parodos ir kiti masiniai renginiai;
g) nepažeidžiant a ir b pastraipų, draudžiama gabenti naminius paukščius, išskyrus tuos atvejus, kai jie gabenami tranzitu magistraliniais keliais ar geležinkeliais.
5. Priežiūros zonoje taikomos priemonės tęsiamos mažiausiai 30 dienų, pagal 11 straipsnį atlikus užsikrėtusiame ūkyje preliminarius valymo ir dezinfekavimo darbus.
6. Kai zonos yra ne vienos, o kelių valstybių narių teritorijoje, valstybių narių kompetentingosios institucijos bendradarbiauja, nustatydamos 1 dalyje apibūdintas teritorijas. Tačiau prireikus apsaugos zona ir priežiūros zona nustatoma 21 straipsnyje numatyta tvarka.
10 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad:
a) kompetentinga institucija nustatytų priemones, kurios jai leistų sekti kiaušinių ir naminių paukščių judėjimą;
b) naminių paukščių savininkas ar prižiūrėtojas privalėtų, kompetentingai institucijai pareikalavus, teikti jai informaciją apie naminius paukščius ir kiaušinius, kurie įvežami į ūkį ar iš jo išvežami;
c) visi asmenys, gabenantys naminius paukščius ar jais prekiaujantys, galėtų kompetentingai institucijai pateikti informaciją apie naminių paukščių ir kiaušinių, kuriuos jie yra gabenę ar pardavę, judėjimą ir visus su tuo susijusius detalesnius duomenis.
11 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad;
a) visos dezinfekcinės priemonės ir jų koncentratai būtų patvirtinti kompetentingos institucijos;
b) valymo ir dezinfekavimo darbai būtų atliekami esant oficialiai priežiūrai, ir laikantis:
i) oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo nurodymų;
ii) II priede nustatytos užsikrėtusio ūkio valymo ir dezinfekavimo tvarkos.
12 straipsnis
Mėginiai imami ir laboratoriniai tyrimai paukščių gripo atvejams nustatyti atliekami pagal III priedą.
13 straipsnis
Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija imtųsi visų būtinų priemonių, kad asmenys, įsikūrę apsaugos ir priežiūros zonose, būtų informuoti apie galiojančius apribojimus ir pasirūpintų, kad tos priemonės būtų deramai įgyvendintos.
14 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienoje valstybėje narėje būtų paskirta:
a) nacionalinė laboratorija, kurioje būtų reikiamų priemonių ir specialistų, galinčių įvertinti gripo viruso izoliatų patogeniškumą pagal III priedo 7 skyrių, ir galinčių nustatyti gripo A virusų H5 ir H7 potipius;
b) nacionalinė laboratorija, kurioje būtų bandomi reagentai, naudojami regioninėse laboratorijose;
c) nacionalinis institutas arba laboratorija, kurioje būtų bandomos vakcinos, kurioms išduotas leidimas, siekiant patikrinti, ar jos atitinka leidime prekiauti nustatytas specifikacijas.
2. IV priede išvardytos nacionalinės laboratorijos yra atsakingos už standartų ir diagnostinių metodų, reagentų naudojimą ir vakcinų testavimą.
3. IV priede išvardytos nacionalinės laboratorijos yra atsakingos už standartų ir diagnostinių metodų, nustatytų kiekvienoje paukščių gripo diagnostinėje laboratorijoje, koordinavimą valstybėje narėje. Tuo tikslu jos:
a) gali tiekti nacionalinėms laboratorijoms diagnostinius reagentus;
b) kontroliuoja visų diagnostinių reagentų, naudojamų toje valstybėje narėje, kokybę;
c) reguliariai organizuoja lyginamuosius bandymus;
d) laiko paukščių gripo viruso izoliatus, paimtus iš toje valstybėje narėje pasitaikiusių patvirtintų pavyzdžių;
e) užtikrina teigiamų rezultatų, gautų regioninėse diagnostinėse laboratorijose, patvirtinimą.
4. IV priede išvardytos nacionalinės laboratorijos palaiko ryšius su 15 straipsnyje minima Bendrijos etalonine laboratorija.
15 straipsnis
Bendrijos etaloninė paukščių gripo laboratorija yra minima V priede. Nepažeidžiant Sprendimo 90/424/EEB nuostatų, ypač jo 28 straipsnio, laboratorija turi minėtame priede nurodytus įgaliojimus ir pareigas.
16 straipsnis
Vakcinacija nuo paukščių gripo, naudojant kompetentingos institucijos leidžiamas vakcinas, gali būti taikoma atsiradus ligai tik kaip kontrolės priemonių papildymas pagal šias nuostatas:
a) sprendimą taikyti vakcinaciją kaip kontrolės priemonių papildymą priima Komisija, bendradarbiaudama su atitinkamomis valstybėmis narėmis 21 straipsnyje numatyta tvarka. Priimant tokį sprendimą svarbiausia atsižvelgti į:
- naminių paukščių koncentraciją ligos paliestame rajone,
- naudotinos vakcinos ypatybes ir sudėtį,
- vakcinos paskirstymo, laikymo ir naudojimo priežiūros tvarką,
- vakcinuotinų naminių paukščių rūšis bei kategorijas,
- rajonus, kuriose bus atliekama vakcinacija.
Tačiau nukrypdama nuo pirmosios pastraipos, sprendimą pradėti skubią vakcinaciją aplink ligos protrūkio vietą gali priimti atitinkama valstybė narė apie tai pranešusi Komisijai, jei tai nesukels pavojaus esminiams Bendrijos interesams. Tokį sprendimą nedelsiant peržiūri Veterinarijos nuolatinis komitetas 21 straipsnyje numatyta tvarka;
b) kai valstybė narė ypatingais atvejais gali pradėti skubią vakcinaciją pagal a punktą ribotoje savo teritorijos dalyje, likusios teritorijos statusas nepakinta, jei vakcinuotų gyvūnų imobilizavimo priemonės veikia veiksmingai tam tikrą laiką, kuris nustatomas 21 straipsnyje numatyta tvarka.
17 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė sudaro nenumatytų atvejų planą, kuriame nurodo nacionalines priemones, taikytinas paukščių gripo protrūkio atvejais.
Šiame plane turi būti numatyta galimybė laisvai prieiti prie pastatų, įrangos, darbuotojų ir kitų atitinkamų medžiagų, būtinų siekiant greitai ir veiksmingai panaikinti ligos protrūkį.
2. Kriterijai, kuriais remiantis sudaromas planas, nurodyti VI priede.
3. Planai, sudaryti pagal VI priede išvardytus kriterijus, pateikiami Komisijai ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams nuo šios direktyvos taikymo pradžios.
4. Komisija peržiūri planus ir nustato, ar jie leidžia pasiekti norimus tikslus, ir pasiūlo atitinkamai valstybei narei iš dalies pakeisti juos, ypač jei šie pakeitimai būtini norint užtikrinti, kad planai derintųsi su kitų valstybių narių planais.
Komisija planus tvirtina, jei reikia, su būtinais pakeitimais 21 straipsnyje numatyta tvarka.
Atsižvelgiant į situacijos pokyčius, planai vėliau gali būti iš dalies keičiami ar papildomi ta pačia tvarka.
18 straipsnis
1. Komisijos ekspertai, bendradarbiaudami su kompetentingomis institucijomis ir atsižvelgdami į būtinybę užtikrinti vienodą šios direktyvos taikymą, gali atlikti patikrinimus vietoje. Tuo tikslu jie gali aplankyti tam tikrą pakankamą įmonių procentą ir patikrinti, ar kompetentingos institucijos prižiūri, kad tos įmonės vykdytų šios direktyvos reikalavimus. Komisija valstybėms narėms praneša tokių atliktų patikrinimų rezultatus.
Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, teikia ekspertams visą reikalingą pagalbą, kai jie atlieka šias savo pareigas.
Bendrosios šio straipsnio įgyvendinimo nuostatos nustatomos 21 straipsnyje numatyta tvarka.
19 straipsnis
Išsamūs reikalavimai, pagal kuriuos reglamentuojamas Bendrijos finansinis įnašas taikant priemones, susijusias su šios Direktyvos taikymu, yra nustatyti Sprendime 90/424/EEB.
20 straipsnis
Prireikus Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu kvalifikuota balsų dauguma, priima sprendimą iš dalies pakeisti priedus, ypač siekiant atsižvelgti į tiriamųjų darbų ir diagnostinių procedūrų naujausius pasiekimus.
21 straipsnis
1. Kai būtina laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, Veterinarijos nuolatinį komitetą, įkurtą Sprendimu 68/361/EEB [9], toliau - Komitetas, nedelsiant apie tai informuoja jo pirmininkas savo iniciatyva arba kurios nors valstybės narės atstovo prašymu.
2. Komisijos atstovas Komitetui pateikia projektą per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgęs į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama balsų dauguma, nustatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje Komisijos siūlymu priimtiems Tarybos sprendimams. Valstybių narių atstovų balsai Komitete skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.
3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę;
b) kai pasiūlytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.
Jei, gavusi pasiūlymą, Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija, išskyrus tuos atvejus, kai Taryba paprasta balsų dauguma pasisako prieš minėtas priemones.
22 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 1993 m. sausio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
23 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje, 1992 m. gegužės 19 d.