KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1646/2004
2004 m. rugsėjo 20 d.
iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I priedą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 (1), nustatantį veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, ypač į jo 6, 7 ir 8 straipsnius,
kadangi:
(1)
Pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 didžiausi likučių kiekiai palaipsniui turi būti nustatyti visoms vaistinėms veikliosioms medžiagoms, Bendrijoje naudojamoms veterinariniuose vaistuose, kurie skiriami maistui skirtiems gyvūnams.
(2)
Didžiausi likučių kiekiai turėtų būti nustatomi tik po to, kai Veterinarinių vaistų komitetas patikrina visą atitinkamą informaciją apie konkrečios medžiagos likučių saugą gyvūninės kilmės maisto produktų vartotojui ir likučių poveikį pramoniniam maisto produktų perdirbimui.
(3)
Nustatant didžiausius veterinarinių vaistų likučių kiekius gyvūninės kilmės maisto produktuose, būtina apibrėžti gyvūnų, kuriuose gali būti likučių, rūšis, likučių lygius kiekviename svarbiame gydyto gyvūno kūno audinyje (tiriamasis audinys), ir likučio (nustatomasis likutis), tinkamo stebėti ir kontroliuoti likučių kiekį, tipą.
(4)
Atsižvelgiant į sumažėjusias galimybes gauti veterinarinių vaistų, skirtų kai kurioms maistui skirtų gyvūnų rūšims (2), didžiausi leistini likučių kiekiai gali būti nustatomi taikant griežtai moksliškai pagrįstus didžiausių leistinų likučių kiekių, nustatytų kitoms rūšims, ekstrapoliacijos metodus.
(5)
Siekiant kontroliuoti likučių kiekį, kaip numatyta atitinkamuose Bendrijos teisės aktuose, didžiausi likučių kiekiai paprastai turėtų būti nustatyti tiriamuose kepenų arba inkstų audiniuose. Vis dėlto kepenys ir inkstai dažnai pašalinami iš skerdenų, skirtų tarptautinei prekybai, todėl didžiausi likučių kiekiai visuomet turėtų būti nustatyti raumenų arba riebalų audiniuose.
(6)
Tais atvejais, kai veterinariniai vaistai skirti dedekliams paukščiams, gyvūnams laktacijos laikotarpiu arba bitėms, didžiausi likučių kiekiai taip pat turi būti nustatomi kiaušiniams, pienui arba medui.
(7)
Albendazolas, febantelis, fenbendazolas, oksfendazolas, tiabendazolas, oksiklozanidas, amitrazas, cipermetrinas, deltametrinas ir deksametazonas turėtų būti įtraukti į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I priedą.
(8)
Iki šio reglamento įsigaliojimo turėtų būti numatytas pakankamos trukmės laikotarpis, kad valstybės narės, siekdamos atsižvelgti į šio reglamento nuostatas, galėtų padaryti visas pritaikomąsias pataisas, kurių gali prireikti leidimams pateikti į rinką atitinkamus veterinarinius vaistus, išduotus pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/82/EB (3).
(9)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Veterinarinių vaistų nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠI REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I priedas iš dalies keičiamas, kaip nurodyta šio reglamento priede.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas taikomas nuo šešiasdešimtos jo paskelbimo dienos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugsėjo 20 d.