Komisijos direktyva 2004/16/EB
2004 m. vasario 12 d.
nustatanti alavo kiekių konservuotuose maisto produktuose oficialios kontrolės mėginių ėmimo metodus ir analizės metodus
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 85/591/EEB dėl Bendrijos mėginių ėmimo ir analizės metodų įvedimo vykdant žmonėms vartoti skirtų maisto produktų monitoringą [1] su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 [2], ypač į jos 1 straipsnį,
kadangi:
(1) 2001 m. kovo 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 466/2001, nustatantis didžiausius leistinus tam tikrų teršalų maisto produktuose kiekius [3], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 242/2004 [4], nustato didžiausius neorganinio alavo kiekius konservuotuose maisto produktuose ir daro nuorodą į priemones, nustatančias mėginių ėmimo ir analizės metodus, kurie turi būti naudojami.
(2) 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/99/EEB dėl papildomų oficialios maisto produktų kontrolės priemonių [5] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003, laboratorijoms, kurioms valstybės narės pavedė oficialiai kontroliuoti maisto produktus, įvedama kokybės standartų sistema.
(3) Reikėtų nustatyti bendrus kriterijus, kuriuos analizės metodas turi atitikti, kad būtų užtikrinta, jog laboratorijų, kurioms pavesta kontrolė, taikomų analizės metodų rezultatų charakteristikos būtų palyginamos. Be to, itin svarbu, kad analizės rezultatai būtų pranešami ir aiškinami vienodai, kad būtų užtikrintas suderintas įgyvendinimas visoje Europos Sąjungoje. Šios aiškinimo taisyklės taikomos oficialios kontrolės mėginio analizės rezultatui. Atliekant analizę gynybos arba arbitražo tikslais, taikomos nacionalinės taisyklės.
(4) Nuostatos dėl mėginių ėmimo ir analizės metodų buvo parengtos remiantis naujausia informacija ir gali būti derinamos atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą; Analizės metodai, naudojami visam alavo kiekiui nustatyti, yra tinkami neorganinio alavo kontrolei. Galimas organinių alavo formų buvimas laikomas nereikšmingu lyginant su didžiausiais nustatytais neorganinio alavo kiekiais.
(5) Šioje direktyvoje numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų, jog mėginiai alavo kiekių maisto produktuose oficialiai kontrolei atlikti būtų imami taikant šios direktyvos I priede aprašytus metodus.
2 straipsnis
Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų, jog mėginių ruošimas ir jų analizės metodai, naudojami atliekant alavo kiekių maisto produktuose oficialią kontrolę, atitiktų šios direktyvos II priede aprašytus kriterijus.
3 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2004 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios direktyvos koreliacinę lentelę.
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
4 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2004 m. vasario 12 d.