KOMISIJOS SPRENDIMAS
2009 m. lapkričio 30 d.
nustatyti pirmus regionus, kuriuose pradės veikti Vizų informacinė sistema (VIS)
(pranešta dokumentu Nr. C(2009) 8542)
(Tekstas autentiškas tik bulgarų, čekų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis)
(2010/49/EB)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 767/2008 dėl Vizų informacinės sistemos (VIS) ir apsikeitimo duomenimis apie trumpalaikes vizas tarp valstybių narių (VIS reglamentas) (1), ypač jo 48 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 767/2008 48 straipsniu numatyta laipsniškai pradėti VIS veiklą. Taigi būtina nustatyti pirmus regionus, kuriuose pirmaisiais laipsniško įgyvendinimo etapais bus renkami VIS tvarkytini su visais prašymais išduoti vizą atitinkamame regione susiję duomenys, įskaitant nuotraukas ir pirštų atspaudų duomenis, ir perduodami į VIS.
(2)
Pagal Reglamento (EB) Nr. 767/2008 48 straipsnio 4 dalį numatyta šiuos regionus nustatyti remiantis šiais kriterijais: neteisėtos imigracijos rizika, pavojus valstybių narių vidaus saugumui ir galimybės rinkti biometrinius duomenis visose regiono vietose įgyvendinamumas.
(3)
Komisija įvertino 2005 m. valstybių narių ekspertų apibrėžtus įvairius regionus, siekdama laipsniškai įgyvendinti VIS; pagal pirmąjį vertinimo kriterijų pirmiausia buvo atsižvelgiama į tokią informaciją kaip kiekvieno atitinkamo regiono vidutinis atsisakymų išduoti vizą ir draudimų atvykti skaičiaus vidurkis, o pagal trečiąjį vertinimo kriterijų - į poreikį didinti konsulinių įstaigų ar atstovybių skaičių, kad šiuose regionuose būtų galima veiksmingai įgyvendinti VIS.
(4)
Pagal šį vertinimą pirmas regionas, kuriame turėtų būti pradėta rinkti ir į VIS perduoti su visais prašymais išduoti vizą susijusius duomenis, turėtų būti Šiaurės Afrika.
(5)
Antras regionas, kuriame turėtų būti pradėta rinkti ir į VIS perduoti su visais prašymais išduoti vizą susijusius duomenis, turėtų būti Artimieji Rytai, išskyrus Okupuotąją Palestinos Teritoriją - dėl rimtų techninių sunkumų, su kuriais galėtų būti susidurta įrengiant atitinkamas konsulines įstaigas. Vėlesniu etapu turėtų būti priimtas sprendimas dėl VIS veikimo pradžios šioje teritorijoje.
(6)
Trečias regionas, kuriame turėtų būti pradėta rinkti ir į VIS perduoti su visais prašymais išduoti vizą susijusius duomenis, turėtų būti Persijos įlankos regionas.
(7)
Kad nebūtų spragų kovojant su neteisėta imigracija ir užtikrinant vidaus saugumą, Šengeno sienų perėjimo punktai turėtų būti laikomi atskiru VIS diegimo regionu, kad būtų aprėpti ir prie išorės sienų pateikti prašymai išduoti vizą. Valstybės narės turėtų siekti išorės sienų perėjimo punktuose pradėti rinkti ir perduoti duomenis į VIS kuo greičiau, kad paduodami prašymus prie išorės sienų minėtuose regionuose gyvenantys trečiųjų šalių gyventojai neapeitų diegiamos VIS.
(8)
Veikimo pradžios kiekviename iš šių regionų datą pagal Reglamento (EB) Nr. 767/2008 48 straipsnio 1 ir 3 dalis turi nustatyti Komisija.
(9)
Vėlesniu etapu turėtų būti priimti tolesni sprendimai dėl kitų regionų nustatymo, atsižvelgiant į papildomą ir atnaujintą jų vertinimą pagal atitinkamus kriterijus ir įgyvendinimo patirtį pirmuose šiuo sprendimu apibrėžtuose regionuose.
(10)
Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 2 straipsnį Danija nedalyvavo priimant Reglamentą (EB) Nr. 767/2008, dėl to neprivalo jo laikytis ir jis neturi būti jai taikomas. Vis dėlto, atsižvelgiant į tai, kad Reglamentas (EB) Nr. 767/2008 grindžiamas Šengeno acquis pagal Europos bendrijos steigimo sutarties trečiosios dalies IV antraštinės dalies nuostatas, Danija pagal minėto protokolo 5 straipsnį 2008 m. spalio 13 d. raštu pranešė apie šio acquis perkėlimą į savo nacionalinę teisę. Todėl ji pagal tarptautinę teisę privalo įgyvendinti šį sprendimą.
(11)
Šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė, remdamasi 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimu 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (2), nedalyvauja. Todėl Jungtinė Karalystė neprivalo jo laikytis ir jis neturi būti jai taikomas. Dėl to šis sprendimas neturėtų būti skirtas Jungtinei Karalystei.
(12)
Šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija, remdamasi 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimu 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (3), nedalyvauja. Todėl Airija neprivalo jo laikytis ir jis neturi būti jai taikomas. Dėl to šis sprendimas neturėtų būti skirtas Airijai.
(13)
Kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos, Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (4), patenkančios į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant tą susitarimą 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį (5).
(14)
Kalbant apie Šveicariją, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos sudarytame susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (6), patenkančios į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant su Tarybos sprendimų 2008/146/EB (7) ir 2008/149/TVR (8) 3 straipsniu.
(15)
Kalbant apie Lichtenšteiną, šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame susitarime dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, patenkančios į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio B punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą siejant su Tarybos sprendimų 2008/261/EB (9) ir 2008/262/EB (10) 3 straipsniu.
(16)
Kalbant apie Kiprą, šiuo sprendimu numatytos Šengeno acquis grindžiamos ar kitaip su juo susijusios nuostatos, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalyje.
(17)
Kalbant apie Bulgariją ir Rumuniją, šiuo sprendimu numatytos Šengeno acquis grindžiamos ar kitaip su juo susijusios nuostatos, kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje.
(18)
Šiuo sprendimu nustatytos priemonės atitinka komiteto, įsteigto pagal 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1987/2006 dėl antrosios kartos Šengeno informacinės sistemos (SIS II) sukūrimo, veikimo ir naudojimo (11) 51 straipsnio 1 dalį, nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Regionai, kuriuose pagal Reglamento (EB) Nr. 767/2008 48 straipsnio 1 dalies c punktą ir 3 dalį bus pradėta rinkti duomenis ir perduoti juos į Vizų informacinę sistemą (VIS):
-
Pirmas regionas:
-
Alžyras,
-
Egiptas,
-
Libija,
-
Mauritanija,
-
Marokas,
-
Tunisas.
-
Antras regionas:
-
Izraelis,
-
Jordanija,
-
Libanas,
-
Sirija.
-
Trečias regionas:
-
Afganistanas,
-
Bahreinas,
-
Iranas,
-
Irakas,
-
Kuveitas,
-
Omanas,
-
Kataras,
-
Saudo Arabija,
-
Jungtiniai Arabų Emyratai,
-
Jemenas.
2 straipsnis
Išorės sienų perėjimo punktai, kaip apibrėžta 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 562/2006, nustatančiame taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (12), sudaro atskirą regioną. Duomenis, susijusius su prašymais išduoti vizą, pateiktais prie išorės sienų, rinkti ir perduoti į VIS pradedama pagal Reglamento (EB) Nr. 767/2008 48 straipsnio 3 dalį.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Belgijos Karalystei, Bulgarijos Respublikai, Čekijos Respublikai, Vokietijos Federacinei Respublikai, Estijos Respublikai, Graikijos Respublikai, Ispanijos Karalystei, Prancūzijos Respublikai, Italijos Respublikai, Kipro Respublikai, Latvijos Respublikai, Lietuvos Respublikai, Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei, Vengrijos Respublikai, Maltos Respublikai, Nyderlandų Karalystei, Austrijos Respublikai, Lenkijos Respublikai, Portugalijos Respublikai, Rumunijai, Slovėnijos Respublikai, Slovakijos Respublikai, Suomijos Respublikai ir Švedijos Karalystei.
Priimta Briuselyje 2009 m. lapkričio 30 d.