Europos Parlamento Ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1980/2000
2000 m. liepos 17 d.
dėl pakeistos Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistemos
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],
kadangi:
(1) 1992 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 880/92 dėl Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistemos [4] tikslai buvo nustatyti savanorišką Bendrijos ekologinio ženklinimo sistemą, skirtą remti per produkto gyvavimo ciklą sumažintą poveikį aplinkai turinčius produktus ir teikti vartotojams tikslią, neklaidinančią ir moksliškai pagrįstą informaciją apie produktų poveikį aplinkai.
(2) Reglamento (EEB) Nr. 880/92 18 straipsnis numato, kad per penkerius metus nuo jo įsigaliojimo Komisija turėtų iš naujo apsvarstyti šią sistemą atsižvelgdama į jos galiojimo laikotarpiu įgytą patirtį ir pasiūlyti atitinkamus šio reglamento pakeitimus.
(3) Patirtis, įgyta įgyvendinant šį reglamentą, parodė, kad siekiant didinti šios sistemos veiksmingumą, gerinti jos planavimą ir racionalizuoti jos veikimą, ją reikia keisti.
(4) Esminiai savanoriško ir atrankinio Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistemos tikslai tebegalioja; svarbiausia, kad tokia suteikimo sistema padėtų vartotojams skirti produktus, galinčius per visą savo gyvavimo ciklą turėti mažesnį poveikį aplinkai, ir teiktų informaciją apie paženklintų produktų aplinkosaugines savybes.
(5) Kad Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistema būtų priimtina plačiajai visuomenei, būtina, kad svarbus vaidmuo rengiant ir nustatant Bendrijos ekologinių ženklų kriterijus tektų nevyriausybinėms aplinkosaugos ir vartotojų organizacijoms ir jos aktyviai dalyvautų.
(6) Vartotojams būtina paaiškinti, kad ekologinis ženklas ženklina produktus, galinčius sumažinti neigiamus poveikius aplinkai palyginti su kitais tos pačios produktų grupės produktais, nepažeidžiant reguliavimo reikalavimų, taikomų produktams Bendrijos arba nacionaliniu lygmeniu.
(7) Šios sistemos taikymo sritis turėtų apimti produktus ir aplinkos veiksnius, kurie yra svarbūs ir vidaus rinkos, ir aplinkos atžvilgiu; be to, produktų sąvoka šiame reglamente turėtų apimti ir paslaugas.
(8) Ekologinio ženklo kriterijų nustatymo tvarka ir metodologija turėtų būti atnaujintos atsižvelgiant į mokslo ir technikos pažangą bei šioje srityje įgytą patirtį, kad būtų galima užtikrinti atitikimą šioje srityje atsirandančių atitinkamų tarptautiniu mastu pripažintų standartų.
(9) Siekiant palengvinti nuoseklų ir veiksmingą šios sistemos įgyvendinimą turėtų būti išaiškinti ekologinio ženklo atrankos lygmens nustatymo principai.
(10) Ekologinį ženklą taip pat turėtų sudaryti paprasta, tiksli, neklaidinanti ir moksliškai pagrįsta informacija tais aplinkosaugos aspektais, į kuriuos atsižvelgiama suteikiant tą ženklą, kad vartotojai remdamiesi ta informacija galėtų motyvuotai rinktis.
(11) Įvairiais ekologinio ženklo suteikimo etapais turi būti dedamos pastangos užtikrinti našų išteklių naudojimą ir aukšto lygio aplinkos apsaugą.
(12) Apie šį ženklą ir jo suteikimo motyvus reikia teikti daugiau informacijos siekiant padėti vartotojams suprasti jo suteikimo reikšmę.
(13) Ekologinio ženklo sistema ilgainiui turėtų būti finansuojama iš savo fondų. Valstybių narių finansinės įmokos neturėtų didėti.
(14) Siekiant veiksmingo ir neutralaus šios sistemos įgyvendinimo, atitinkamai įstaigai - Europos Sąjungos ekologinio ženklinimo valdybai (EUEB) - reikia duoti užduotį teikti pagalbą nustatant ir peržiūrint ekologinio ženklo kriterijus bei vertinimo ir patikros reikalavimus; EUEB turėtų būti sudaryta iš valstybių narių pagal Reglamento (EEB) Nr. 880/92 9 straipsnį jau paskirtų kompetentingų institucijų ir konsultacinio forumo, kuris turėtų užtikrinti proporcingą visų atitinkamų suinteresuotų šalių dalyvavimą.
(15) Reikia užtikrinti, kad Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistema atitiktų Bendrijos aplinkos politikos prioritetus ir kitas Bendrijos ženklinimo etiketėmis ar kokybės sertifikavimo sistemas, pvz., nustatytas 1992 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva 92/75/EEB dėl buitinių prietaisų energijos ir kitų išteklių sunaudojimo parodymo ženklinant gaminį bei pateikiant standartinę informaciją apie gaminį [5] ir 1991 m. birželio 24 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų [6], ir būtų su jais ir jomis derinama.
(16) Nors valstybėse narėse esamos ir naujos ekologinio ženklinimo sistemos gali ir toliau egzistuoti, turėtų būti numatyta, kaip užtikrinti Bendrijos ekologinio ženklo ir kitų ekologinių ženklinimo sistemų Bendrijoje koordinavimą, kad būtų galima remti bendrus subalansuoto vartojimo siekius.
(17) Reikia garantuoti skaidrumą įgyvendinant šią sistemą ir užtikrinti atitikimą atitinkamų tarptautinių standartų, kad sistema būtų prieinama ir joje galėtų dalyvauti ne Bendrijos šalių gamintojai ir eksportuotojai.
(18) Priemonės, reikalingos šiam reglamentui įgyvendinti, turėtų būti priimtos vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [7].
(19) Kad būtų galima dėl pirmiau minėtų priežasčių pačiu veiksmingiausiu būdu įvesti būtinas naujas nuostatas, o atitinkamomis pereinamojo laikotarpio nuostatomis užtikrinti tęstinumą ir sklandų perėjimą nuo vieno reglamento prie kito, Reglamentas (EEB) Nr. 880/92 turėtų būti pakeistas šiuo reglamentu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslai ir principai
1. Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistemos (toliau - Sistema) tikslas yra remti produktus, potencialiai galinčius mažinti negatyvius poveikius aplinkai palyginti su kitais tos pačios grupės produktais, tokiu būdu prisidedant prie našaus išteklių naudojimo ir aukšto aplinkos apsaugos lygio. Šio tikslo siekiama vartotojams apie tokius produktus teikiant patarimus ir tikslią, neklaidinančią ir moksliškai pagrįstą informaciją.
Šiame reglamente:
- sąvoka "produktas" apima ir bet kurias prekes ar paslaugas,
- sąvoka "vartotojas" apima ir profesionalius pirkėjus.
2. Poveikiai aplinkai nustatomi remiantis produktų ir aplinkos sąveikų, įskaitant energijos ir gamtinių išteklių naudojimą, per visą produkto gyvavimo ciklą, tyrimu.
3. Dalyvavimas Sistemoje nepažeidžia Bendrijos arba nacionalinės teisės aplinkos ar kitų reglamentuojančių reikalavimų, taikomų įvairiems prekių gyvavimo etapams ir atitinkamais atvejais - paslaugai.
4. Sistemos įgyvendinimas atitinka Sutarties nuostatas, įskaitant atsargumo principą, pagal jas priimtus teisės aktus ir Bendrijos aplinkos politiką, apibūdintą Bendrijos politikos ir veiksmų programoje remiantis 1993 m. vasario 1 d. Rezoliucija [8] nustatyta Bendrijos aplinkos ir tvarios plėtros politikos bei veiksmų penktoji veiksmų programa, ir derinamas su kitomis ženklinimo etiketėmis arba kokybės sertifikavimo priemonėmis, taip pat tokiomis sistemomis, kaip, visų pirma, Direktyva 92/75/EEB nustatyta Bendrijos energijos ženklinimo etiketėmis sistema ir Reglamentu (EEB) Nr. 2092/91 nustatyta Organinės žemdirbystės sistema.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Bendrijos ekologinis ženklas gali būti suteikiamas Bendrijoje esamiems produktams, kurie atitinka 3 straipsnyje nurodytus esminius aplinkosaugos reikalavimus ir 4 straipsnyje nurodytus ekologinio ženklo kriterijus. Ekologinio ženklo kriterijai yra nustatomi pagal produktų grupes.
Produktų grupė - tai bet kurios prekės ar paslaugos, kurios yra naudojamos panašiems tikslams ir pagal savo paskirtį bei vartotojo supratimu yra lygiavertės.
2. Kad būtų įtraukta į Sistemą, produktų grupė turi atitikti tokias sąlygas:
a) sudaryti didelę pardavimų ir prekybos vidaus rinkoje dalį;
b) vienu ar keliais produkto gyvavimo etapais būti susijusia su dideliu poveikiu aplinkai pasauliniu ar regioniniu mastu ir (arba) bendro pobūdžio poveikiu;
c) turėti didelį potencialą, vartotojui ją pasirinkus, pagerinti aplinką ir galėti būti paskata gamintojams ar paslaugų teikėjams siekti konkurencinio pranašumo siūlant ekologinio ženklo reikalavimus atitinkančius produktus; ir
d) didelė jos apyvartos dalis būti parduodama galutiniam vartojimui ar naudojimui.
3. Produktų grupė dar gali būti skirstoma į pogrupius atitinkamai pritaikant ekologinio ženklo kriterijus tais atvejais, kai tai reikalinga dėl produktų savybių, ir siekiant užtikrinti optimalų ekologinio ženklo potencialą gerinant aplinką.
Su kurios nors vienos produktų grupės įvairiais pogrupiais susiję ekologinio ženklo kriterijai, kuriems taikomas tas pats pagal 6 straipsnio 5 dalį paskelbtas kriterijų dokumentas, taikytini tuo pačiu metu.
4. Ekologinis ženklas negali būti suteikiamas medžiagoms ar preparatams, kurie pagal Tarybos direktyvą 67/548/EEB [9] arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/45/EB [10] yra klasifikuojami kaip labai toksiški, toksiški, pavojingi aplinkai, kancerogeniniai, toksiški reprodukcijai arba mutageniniai, ir prekėms, pagamintoms taikant procesus, kurie galėtų labai pakenkti žmogui ir (arba) aplinkai arba įprastai taikomi galėtų būti kenksmingi vartotojui.
5. Šis reglamentas yra netaikomas maistui, gėrimams, medikamentams ir medicinos prietaisams, apibūdintiems Tarybos direktyva 93/42/EEB [11], kurie yra skirti profesionaliam naudojimui arba turi būti skiriami ar prižiūrimi medicinos specialistų.
3 straipsnis
Aplinkosaugos reikalavimai
1. Ekologinis ženklas gali būti suteikiamas produktui, turinčiam savybių, kurios leidžia jam didele dalimi prisidėti prie pagerinimų svarbiais aplinkosaugos aspektais, susijusiais su 1 straipsnyje nustatytais tikslais ir principais. Šie aplinkosaugos aspektai yra nustatomi atsižvelgiant į I priede pateiktą kontrolinio vertinimo matricą ir atitinka II priede išdėstytus metodologinius reikalavimus.
2. Taikomos šios nuostatos:
a) vertinant santykinius pagerinimus, atsižvelgiama į galutinę naudos ir naštos aplinkai, įskaitant sveikatingumo ir saugos aspektus, aplinkosauginę pusiausvyrą, naudą ir naštą aplinkai siejant su aptariamų produktų adaptacijomis įvairiais jų gyvavimo etapais. Vertinant taip pat atsižvelgiama į galimą aplinkosauginę naudą, susijusią su tų produktų utilizacija;
b) svarbiausi aplinkosaugos aspektai yra nustatomi identifikuojant poveikio aplinkai kategorijas, pagal kurias aptariamas produktas teikia didžiausią įnašą gyvavimo ciklo požiūriu, o iš tokių aspektų tie, kurie turi didelį gerinimo potencialą;
c) priešgamybinis prekių gyvavimo ciklo etapas apima žaliavų gavybą arba gamybą ir perdirbimą bei energijos gamybą. Į šiuos aspektus atsižvelgiama, jei tai yra techniškai įmanoma.
4 straipsnis
Ekologinio ženklo kriterijai bei vertinimo ir patikros reikalavimai
1. Konkretūs ekologinio ženklo kriterijai yra nustatomi pagal produktų grupes. Šie kriterijai kiekvienu iš 3 straipsnyje minėtų svarbiausių aplinkosaugos aspektų numato reikalavimus, kuriuos produktas turi atitikti siekiant jam suteikti ekologinį ženklą, įskaitant reikalavimus, susijusius su produkto tinkamumu tenkinti vartotojo poreikius.
2. Kriterijų tikslas - užtikrinti atrankos pagrindą remiantis šiais principais:
a) produkto perspektyvos patekti į rinką Bendrijoje kriterijų galiojimo laikotarpiu turi būti pakankamos, kad vartotojui pasirinkus jis taptų aplinkos gerinimo priežastimi;
b) atrenkant kriterijus atsižvelgiama į adaptacijų, reikalingų siekiant jų laikytis pagrįstai ilgą laikotarpį, techninį ir ekonominį pagrindimą;
c) kriterijų atranką lemia didžiausio potencialo gerinti aplinką siekimas.
3. Konkrečių produktų atitikimo ekologinio ženklo kriterijams vertinimo ir 9 straipsnio 1 dalyje nurodytų ekologinio ženklo naudojimo sąlygų patikros reikalavimai yra nustatomi kiekvienai produktų grupei kartu su ekologinio ženklo kriterijais.
4. Kriterijų galiojimo laikotarpis bei vertinimo ir patikros reikalavimai tiksliai nurodomi kiekviename ekologinio ženklo kriterijų kiekvienai produktų grupei komplekte.
Ekologinio ženklo kriterijų bei su tais kriterijais susijusių vertinimo ir patikros reikalavimų peržiūra vyksta deramu laiku prieš kiekvienai produktų grupei nurodytų kriterijų galiojimo laikotarpio pabaigą ir baigiasi pasiūlymu pratęsti, panaikinti arba pakeisti.
5 straipsnis
Darbo planas
Pagal 1 straipsnyje išdėstytus tikslus ir principus per vienerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija, iš anksto pasikonsultavusi su 13 straipsnyje nurodyta Europos Sąjungos ekologinio ženklinimo valdyba (toliau EUEB), 17 straipsnyje numatyta tvarka nustato Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo darbo planą. Darbo planas apima Sistemos kūrimo strategiją, kuri tolesniems trejiems metams nustato:
- aplinkos gerinimo ir skverbimosi į rinką, kurio šia sistema bus siekiama, tikslus,
- nebaigtinį produktų grupių, kurios bus laikomos Bendrijos veiksmų prioritetais, sąrašą,
- šios Sistemos ir kitų ekologinio ženklo suteikimo sistemų valstybėse narėse koordinavimo ir jungimo planus.
Darbo plane visų pirma atsižvelgiama į bendrų veiksmų produktams, kuriems suteiktas ekologinis ženklas, remti plėtojimą ir mechanizmo keistis informacija apie esamas ir būsimas produktų grupes nacionaliniu ir Europos Sąjungos lygmeniu kūrimą.
Darbo plane taip pat numatomos priemonės šiai strategijai įgyvendinti ir apibūdinamas planuojamas Sistemos finansavimas.
Atsižvelgiant į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą, leidžiantį organizacijoms savanoriškai dalyvauti Bendrijos ekologinės vadybos ir audito sistemoje (EMAS), darbo plane bendrais bruožais apibūdinamos paslaugos, kurioms Sistema netaikoma.
Darbo planas yra periodiškai peržiūrimas. Pirmojoje darbo plano peržiūroje pateikiama Bendrijos sistemos ir nacionalinių aplinkosauginio ženklinimo sistemų koordinavimo ir jungimo planų įgyvendinimo ataskaita.
6 straipsnis
Ekologinio ženklo kriterijų nustatymo tvarka
1. Ekologinio ženklo suteikimo sąlygos yra apibrėžiamos pagal produktų grupę.
Konkretūs ekologiniai kriterijai kiekvienai produktų grupei ir jų atitinkami galiojimo laikotarpiai yra nustatomi 17 straipsnyje nustatyta tvarka, pasikonsultavus su EUEB.
2. Komisija procedūrą pradeda savo iniciatyva arba EUEB prašymu. Ji įgalioja EUEB parengti ir periodiškai peržiūrėti ekologinio ženklo kriterijus bei su tais kriterijais susijusius vertinimo ir patikros reikalavimus, taikomus produktų grupėms, patenkančioms į šio reglamento taikymo sritį. Mandate nurodomas darbo baigimo galutinis terminas.
Komisija, rengdama įgaliojimo projektą, atsižvelgia į:
- 5 straipsnyje numatytą darbo planą,
- II priede nurodytus metodologinius reikalavimus.
3. Remdamasi šiuo įgaliojimu, EUEB produktų grupei parengia, kaip nurodyta 4 straipsnyje ir IV priede, ekologinio ženklo kriterijus bei su tais kriterijais susijusius vertinimo ir patikros reikalavimus, atsižvelgdama į II priede nurodyto pagrindimo ir rinkos tyrimo, gyvavimo ciklo atžvalgų ir gerinimo analizės rezultatus.
4. Komisija yra informuojama apie šio straipsnio 3 dalyje nurodytą kriterijų projektą ir nusprendžia, kad tas įgaliojimas:
- įvykdytas, ir kriterijų projektas gali būti pateikiamas reguliavimo komitetui pagal 17 straipsnį, arba
- neįvykdytas, ir tuo atveju EUEB toliau rengia kriterijų projektą.
5. Komisija ekologinio ženklo kriterijus ir jų atnaujintus variantus skelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (L serija).
7 straipsnis
Ekologinio ženklo suteikimas
1. Paraiškas suteikti ekologinį ženklą gali pateikti gamybininkai, importuotojai, paslaugų teikėjai, prekybininkai ir mažmenininkai. Dvi paskutinės išvardytos asmenų kategorijos gali pateikti paraiškas tik su savo pačių prekės ženklais į rinką išleistiems produktams.
2. Paraiška gali būti susijusi su produktu, išleistu į rinką su vienu ar keliais prekės ženklais. Padarius tam tikrus produktų savybių pakeitimus, kurie neturi poveikio atitikčiai kriterijams, naujos paraiškos pateikti nereikia. Tačiau kompetentingos institucijos yra informuojamos apie didesnius pakeitimus.
3. Paraiška kompetentingai institucijai yra pateikiama laikantis šių sąlygų:
a) jei produkto kilmės šalis yra viena valstybė narė, paraiška yra pateikiama tos valstybės narės kompetentingai institucijai;
b) jei to paties produkto kilmės šalys yra kelios valstybės narės, paraiška gali būti pateikta vienos iš tų valstybių narių kompetentingai institucijai. Tokiais atvejais atitinkama kompetentinga institucija, vertindama paraišką, konsultuojasi su tų kitų valstybių narių kompetentingomis institucijomis;
c) jei produkto kilmės šalis nepriklauso Bendrijai, paraiška gali būti pateikta bet kurios vienos valstybės narės, kurioje tas produktas bus ar jau yra išleistas į rinką, kompetentingai institucijai.
4. Sprendimą suteikti ekologinį ženklą priima paraišką gavusi kompetentinga institucija:
a) patikrinusi ir patvirtinusi, kad produktas atitinka pagal 6 straipsnio 5 dalį paskelbtus kriterijus;
b) patikrinusi ir patvirtinusi, kad paraiška atitinka vertinimo ir patikros kriterijus; ir
c) pasikonsultavusi, jei reikia, su šio straipsnio 3 dalyje minėtomis kompetentingomis institucijomis.
5. Jei ekologinio ženklo kriterijai nustato, kad gamybinės patalpos turi atitikti tam tikrus reikalavimus, jų turi būti laikomasi visose patalpose, kuriose tas produktas gaminamas.
6. Kompetentingos institucijos pripažįsta bandymus ir patikras, kuriuos atliko įstaigos, akredituotos pagal EN 45000 serijos standartus arba pagal lygiaverčius tarptautinius standartus. Kompetentingos institucijos bendradarbiauja, kad užtikrintų veiksmingą ir nuoseklų vertinimo ir patikros tvarkos įgyvendinimą.
8 straipsnis
Ekologinis ženklas
Ekologinio ženklo forma yra pateikta III priede. Kiekvienai produktų grupei svarbios informacijos apie aplinką ir tos informacijos pateikimo ant ekologinio ženklo specifikacijos yra įtraukiamos į pagal 6 straipsnį nustatomus kriterijus. Kiekvienu atveju ta informacija turi būti aiški ir suprantama.
Komisija iki 2005 m. rugsėjo 24 d. konsultuojasi su Komisijos sprendimu 95/260/EB [12] įsteigtame Vartotojų komitete atstovaujamomis nacionalinėmis vartotojų asociacijomis, kad įvertintų, ar tikrai ekologinis ženklas ir papildoma informacija atitinka vartotojų informacinius poreikius. Remdamasi šiuo įvertinimu, Komisija 17 straipsnyje nustatyta tvarka daro bet kuriuos reikalingus informacijos, įtrauktinos į ekologinį ženklą, pakeitimus.
9 straipsnis
Naudojimo sąlygos
1. Kompetentinga institucija su pareiškėju ekologiniam ženklui gauti sudaro sutartį, nustatančią ženklo naudojimo sąlygas. Į ją įtraukiamos ir nuostatos dėl leidimo naudoti ženklą panaikinimo. Leidimas iš naujo svarstomas ir sutartis atitinkamai keičiama arba nutraukiama po kiekvieno tam tikram produktui taikomų ekologinio ženklo kriterijų pakeitimo. Sutartyje įrašoma, kad dalyvavimas Sistemoje neatmeta Bendrijos ar nacionalinės teisės aplinkosauginių ar kitų reguliavimo reikalavimų, taikomų įvairiems prekių gyvavimo etapams ir atitinkamais atvejais - paslaugoms.
Siekiant tai palengvinti 17 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtinama pavyzdinė sutartis.
2. Ekologinis ženklas negali būti naudojamas ir reklamuojant nuorodos į jį negali būti daromos tol, kol ženklas nėra suteiktas, o jį suteikus jis naudojamas tik tam produktui, kuriam jis buvo suteiktas.
Bet koks melagingas ar klaidinantis reklamavimas arba bet kurio ekologinio ženklo ar kito ženklo, kurie gali būti painiojami su šiuo reglamentu nustatytu Bendrijos ekologiniu ženklu, naudojimas yra draudžiamas.
10 straipsnis
Ekologinio ženklinimo skatinimas
Valstybės narės ir Komisija, bendradarbiaudamos su EUEB narėmis, skatina Bendrijos ekologinio ženklo naudojimą ugdydamos vartotojų, gamintojų, prekybininkų, mažmenininkų ir plačiosios visuomenės supratingumą bei rengdamos informavimo kampanijas ir šitaip paremdamos Sistemos kūrimą.
Siekdamos skatinti ekologiniu ženklu paženklintų produktų naudojimą, Komisija ir kitos Bendrijos institucijos, taip pat kitos valdžios institucijos nacionaliniu lygmeniu, nepažeisdamos Bendrijos teisės, rodo pavyzdį keldamos produktams konkrečius savo reikalavimus.
11 straipsnis
Kitos ekologinio ženklinimo sistemos valstybėse narėse
Siekdamos užtikrinti būtiną šios Bendrijos sistemos ir nacionalinių sistemų valstybėse narėse koordinavimą, Komisija ir valstybės narės visų pirma veikia atrenkant produktų grupes, taip pat rengiant ir peržiūrint kriterijus Bendrijos ir nacionaliniu lygmeniu. Šiuo tikslu 17 straipsnyje nustatyta tvarka nustatomos bendradarbiavimo ir koordinavimo priemonės, įskaitant, inter alia, ir priemones, numatytas pagal 5 straipsnį parengtame darbo plane.
Jei produktas turi ir Bendrijos ekologinį ženklą, ir nacionalinį ekologinį ženklą, abu ženklai pateikiami ant produkto vienas šalia kito.
Šiuo atžvilgiu valstybėse narėse jau esamos ir naujos ekologinio ženklinimo sistemos gali ir toliau egzistuoti kartu su šia Sistema.
12 straipsnis
Išlaidos ir mokesčiai
Už kiekvieną paraišką suteikti ekologinį ženklą yra mokamas mokestis, siejamas su paraiškos tvarkymo išlaidomis.
Už ekologinio ženklo naudojimą pareiškėjas moka metinį mokestį.
Paraiškos lygmuo ir metiniai mokesčiai nustatomi vadovaujantis V priedu ir 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
13 straipsnis
Europos Sąjungos ekologinio ženklinimo valdyba
Komisija įsteigia Europos Sąjungos ekologinio ženklinimo valdybą (EUEB), susidedančią iš 14 straipsnyje minėtų kompetentingų institucijų ir 15 straipsnyje nurodyto konsultacinio forumo. EUEB visų pirma prisideda pagal 6 straipsnį nustatant ir peržiūrint ekologinio ženklo kriterijus bei vertinimo ir patikros reikalavimus.
EUEB darbo tvarkos taisykles nustato Komisija 17 straipsnyje nustatyta tvarka ir atsižvelgdama į IV priede išdėstytus procedūrinius principus.
14 straipsnis
Kompetentingos institucijos
1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad būtų paskirta ar paskirtos ir veiktų institucija ar institucijos (toliau vadinama ar vadinamos kompetentinga institucija ar kompetentingomis institucijomis), atsakinga ar atsakingos už šiame reglamente numatytų užduočių vykdymą. Jei paskiriama daugiau kaip viena kompetentinga institucija, valstybė narė nustato tų institucijų atitinkamus įgaliojimus ir koordinuoja joms taikomus reikalavimus.
2. Valstybės narės užtikrina, kad:
a) kompetentingų institucijų sudėtis būtų tokia, kad būtų garantuotas jų nepriklausomumas ir neutralumas;
b) kompetentingų institucijų darbo tvarkos taisyklės nacionaliniu lygmeniu užtikrintų aktyvų visų suinteresuotų šalių dalyvavimą ir atitinkamą skaidrumo lygį;
c) kompetentingos institucijos teisingai taikytų šio reglamento nuostatas.
15 straipsnis
Konsultacinis forumas
Komisija užtikrina, kad EUEB savo veikloje dėl kiekvienos produktų grupės užtikrintų proporcingą visų su ta produktų grupe susijusių atitinkamų suinteresuotų šalių, tokių kaip pramonininkų ir paslaugų teikėjų, įskaitant smulkių ir vidutinių įmonių, amatų ir jų verslui atstovaujančių organizacijų, profsąjungų, prekybininkų, mažmenininkų, importuotojų, aplinkos apsaugos grupių ir vartotojų organizacijų dalyvavimą. Šios šalys susitinka konsultaciniame forume. Forumo darbo tvarkos taisykles nustato Komisija 17 straipsnyje nustatyta tvarka.
16 straipsnis
Derinimas su technikos pažanga
Šio reglamento priedai 17 straipsnyje nustatyta tvarka gali būti derinami su technikos pažanga, įskaitant pažangą atitinkamoje tarptautinės standartizacijos veikloje.
17 straipsnis
Komiteto darbo tvarka
1. Komisijai padeda komitetas.
2. Tais atvejais, kai daroma nuoroda į šį straipsnį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatyto laikotarpio trukmė yra trys mėnesiai.
3. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
18 straipsnis
Pažeidimai
Valstybės narės imasi atitinkamų teisinių arba administracinių priemonių, jei nesilaikoma šio reglamento nuostatų, ir apie šias priemones praneša Komisijai.
19 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Šiuo reglamentu Reglamentas (EEB) Nr. 880/92 yra panaikinamas. Tačiau jis ir toliau taikomas sutartims, sudarytoms pagal jo 12 straipsnio 1 dalį. Sprendimai, grindžiami Reglamentu (EEB) Nr. 880/92, lieka galioti tol, kol bus pakeisti arba baigsis jų galiojimo laikas.
20 straipsnis
Peržiūra
Iki 2005 m. rugsėjo 24 d. Komisija peržiūri Sistemą atsižvelgdama į jos veikimo metu sukauptą patirtį.
Komisija siūlo bet kuriuos atitinkamus šio reglamento pakeitimus.
21 straipsnis
Baigiamosios nuostatos
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2000 m. liepos 17 d.