Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3275/93
1993 m. lapkričio 29 d.
draudžiantis tenkinti reikalavimus dėl sutarčių ir sandorių, kurių įvykdymui turėjo įtakos Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija 883 (1993) ir susijusios rezoliucijos
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 228a straipsnį,
atsižvelgdama į 1993 m. lapkričio 22 d. Europos Sąjungos Tarybos priimtą bendrąją poziciją,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
kadangi Bendrija, remdamasi Reglamentais (EEB) Nr. 945/92 [1] ir (EB) Nr. 3274/93 [2], ėmėsi priemonių užkirsti kelią tam tikros rūšies Bendrijos ir Libijos prekybai;
kadangi dėl Libijai taikomo embargo Bendrijos ir trečiųjų šalių ekonominės veiklos vykdytojams kyla pavojus, kad Libija pareikš reikalavimus;
kadangi Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė 1993 m. lapkričio 11 d. Rezoliuciją 883 (1993), kurios 8 pastraipoje kalbama apie Libijos pretenzijas dėl sutarčių ir sandorių, kurių vykdymui poveikį turėjo Saugumo Tarybos pagal Rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas įvestos priemonės;
kadangi ekonominės veiklos vykdytojus būtina ilgam apsaugoti nuo šių reikalavimų ir neleisti, kad Libija gautų kompensaciją už neigiamus embargo padarinius;
kadangi Bendrija pritarė, kad Libija turi visiškai laikytis Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijos 883 (1993) 8 pastraipos nuostatų ir mano, jog sprendžiant, ar prieš Libiją taikomas priemones reikia sumažinti ar panaikinti, pirmiausia būtina atsižvelgti į kiekvieną atvejį, kai Libija nesilaiko Rezoliucijos 883 (1993) 8 pastraipos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šiame reglamente:
1. "sutartis arba sandoris" - tai nepriklausomai nuo taikytinos teisės sudaryti visų formų sandoriai, susidedantys iš vienos arba daugiau tarp tų pačių ar skirtingų šalių sudarytų sutarčių arba panašių įsipareigojimų; šiuo tikslu "sutartis" apima teisiškai nepriklausomą arba priklausomą skolinį įsipareigojimą, finansinę garantiją ir nuostolių atlyginimą arba kreditą ir visas su sandoriu arba pagal jį susijusias nuostatas;
2. "reikalavimas" - tai kiekvienas teisiniais procesiniais veiksmais patvirtintas arba nepatvirtintas reikalavimas, pateiktas prieš šio reglamento įsigaliojimo dieną arba po jos pagal sutartį ar sandorį arba susijęs su jais, kuris apima pirmiausia:
a) reikalavimą vykdyti bet kokį sutartimi ar sandoriu numatytą įsipareigojimą arba su jais susijusį įsipareigojimą;
b) reikalavimą pratęsti arba apmokėti bet kurios formos skolinį įsipareigojimą, finansinę garantiją ar atlyginti nuostolius;
c) su sutartimi ar sandoriu susijusį kompensacijos reikalavimą;
d) priešpriešinį reikalavimą;
e) reikalavimą pripažinti arba vykdyti bet kur priimtą teismo, arbitražo ar lygiavertį sprendimą, įskaitant reikalavimą pripažinti arba vykdyti pagal exequatur procedūrą priimtą sprendimą;
3. "priemonės, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas" - tai Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos priemonės arba priemonės, kurias įvedė Europos Bendrijos arba bet kuri valstybė, šalis ar tarptautinė organizacija, kaip numatyta ar reikalaujama pagal atitinkamus Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos sprendimus, arba susijusios su tų sprendimų įgyvendinimu, arba visi Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos leidžiami veiksmai dėl tam tikros prekybos su Libija nutraukimo;
4. "asmuo arba organas Libijoje" - tai:
a) Libijos valstybė ar bet kuri valdžios institucija;
b) bet kuris Libijos pilietis;
c) bet kuris organas, kurio registruota buveinė ar būstinė yra Libijoje;
d) bet kuris organas, kurį tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja vienas ar daugiau pirmiau minėtų asmenų ar organų;
e) bet kuris asmuo, reikalaujantis per kitą a, b, c arba d punktuose minimą asmenį ar organą arba jų naudai.
Nepažeidžiant 2 straipsnio, laikoma, kad sutarties ar sandorio vykdymui turėjo poveikį priemonės, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas, jei reikalavimas ar jo turinys yra tiesioginis ar netiesioginis tų priemonių rezultatas.
2 straipsnis
1. Draudžiama tenkinti arba imtis kokių nors veiksmų, kad būtų patenkintas reikalavimas, kurį pateikia:
a) asmuo ar organas Libijoje arba asmuo ar organas, veikiantys per asmenį ar organą Libijoje;
b) bet kuris asmuo ar organas, tiesiogiai arba netiesiogiai veikiantys vieno ar kelių asmenų arba organų Libijoje vardu arba jų naudai;
c) bet kuris asmuo ar organas, pasinaudojantys vieno ar daugiau asmenų arba organų Libijoje teisių perdavimu arba teisėmis, arba kaip nors kitaip pateikiantis reikalavimą per juos arba jų vardu;
d) bet kuris kitas asmuo ar organas, nurodytas Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijos 883 (1993) 8 pastraipoje;
e) bet kuris asmuo ar organas, keliantis reikalavimą dėl skolinio įsipareigojimo apmokėjimo, finansinės garantijos arba nuostolių atlyginimo vienam arba daugiau pirmiau minėtų asmenų ar organų arba susijusį su jais,
pagal sutartį ar sandorį arba susijusį su jais, kurių vykdymas buvo tiesiogiai arba netiesiogiai, pilnai ar iš dalies paveiktas priemonių, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas draudimas taikomas Bendrijoje ir visiems valstybės narės piliečiams bei organams, sudarytiems arba įsteigtiems pagal valstybės narės teisės aktus.
3 straipsnis
Nepažeidžiant priemonių, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas, 2 straipsnis netaikomas:
a) su sutartimis ar sandoriais susijusiems reikalavimams, išskyrus visus reikalavimus dėl skolinių įsipareigojimų, finansinių garantijų ar nuostolių atlyginimo, dėl kurių 2 straipsnyje nurodyti asmenys ar organai šalyje narėje įrodo teismui, kad šalys reikalavimą priėmė prieš patvirtinant priemones, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas, ir tos priemonės neturėjo poveikio reikalavimui ar jo turiniui;
b) reikalavimams pagal draudimo sutartis mokėti dėl įvykio, įvykusio iki 2 straipsnyje nurodytų priemonių patvirtinimo, arba pagal draudimo sutartis, jei toks draudimas yra privalomas pagal valstybės narės teisės aktus;
c) reikalavimams mokėti sumas, įmokėtas į sąskaitas, mokėjimas iš kurių buvo užblokuotas pagal 2 straipsnyje nurodytas priemones, jei toks mokėjimas nėra susijęs su pagal skolinius įsipareigojimus sumokėtomis sumomis pagal minėtame straipsnyje nurodytas sutartis;
d) reikalavimams, susijusiems su darbo sutartimis, kurioms taikomi bet kurios valstybės narės teisės aktai;
e) reikalavimams sumokėti už prekes, kurios, kaip 2 straipsnyje nurodyti asmenys ar organai įrodo teismui valstybėje narėje, buvo išvežtos iki patvirtinant priemones, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas, ir tos priemonės neturėjo poveikio reikalavimui ar jo turiniui;
f) reikalavimams sumokėti sumas, kurios, kaip 2 straipsnyje nurodyti asmenys ar organai įrodo teismui valstybėje narėje, priklauso sumokėti pagal paskolą, suteiktą iki patvirtinant priemones, dėl kurių nuspręsta pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 883 (1993) ir susijusias rezoliucijas, ir tos priemonės neturėjo poveikio reikalavimui ar jo turiniui,
jei į reikalavimą nėra įtraukta jokia palūkanų, mokesčių ar kitokia suma, kuria siekiama kompensuoti tai, kad dėl tokių priemonių nebuvo laikomasi atitinkamos sutarties ar sandorio sąlygų.
4 straipsnis
Atliekant bet kokius procesinius veiksmus dėl reikalavimo vykdymo pareiga įrodyti, kad 2 straipsnis nedraudžia tenkinti reikalavimo, tenka asmeniui, siekiančiam, kad būtų įvykdytas tas reikalavimas.
5 straipsnis
Kiekviena valstybė narė nustato sankcijas, kurios turi būti taikomos pažeidus šio reglamento nuostatas.
6 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 1993 m. gruodžio 1 d. 00 val. 01 min. Rytų standartiniu laiku Niujorke.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1993 m. lapkričio 29 d.