TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1496/2004
2004 m. rugpjūčio 18 d.
iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 964/2003, įvedantį galutinį antidempingo muitą tam tikrų vamzdžių ar vamzdelių jungiamųjų detalių iš geležies ar plieno, kurių kilmės šalis, inter alia, yra Tailandas, importui
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 (1) dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių, (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 11 straipsnio 3 dalį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Ankstesni tyrimai ir esamos priemonės
(1)
Tam tikrų vamzdžių ar vamzdelių jungiamųjų detalių iš geležies ar plieno, kurių kilmės šalis yra Tailandas, importui galiojančios priemonės yra galutinis antidempingo muitas, pirmą kartą nustatytas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 584/96 (2) su pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1592/2000 (3), ir po to, kai buvo atliktas svarstymo dėl priemonių pratęsimo tyrimas, patvirtintas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 964/2003 (4).
(2)
Šiam importui taikomos priemonės yra ad valorem muitas, išskyrus dviem Tailando gamintojams, kurių įsipareigojimai buvo priimti Komisijos sprendimu 96/252/EB (5) su pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2000/453/EB (6).
(3)
2001 m. balandžio mėn. Komisija tuo pat metu pradėjo tarpinio svarstymo dėl priemonių pratęsimo tyrimą (7) pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį ir ex officio - tarpinę peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį. Peržiūra pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį buvo baigta Reglamentu (EB) Nr. 964/2003, kuriame galiojančios priemonės buvo išlaikytos. Tačiau baigus peržiūrą dėl priemonių pratęsimo išvadų, tarpinė peržiūra pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį liko nebaigta.
2. Peržiūros pagrindas
(4)
2001 m. balandžio mėn. Komisija savo iniciatyva pradėjo ex officio tarpinę peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį, siekdama išnagrinėti importuojamiems produktams, kurių kilmės šalis yra Tailandas, taikomų priemonių formos tinkamumą. Šiuo atžvilgiu reikėtų pažymėti, kad atliekant įsipareigojimų, priimtų iš dviejų Tailando eksportuotojų, t. y. Awaji Sangyo (Thailand) Co., Ltd. ir TTU Industrial Corp. Ltd. (toliau - suinteresuoti eksportuotojai), stebėseną, buvo susidurta su įgyvendinimo sunkumais ir todėl pasikeitė priemonių taisomasis poveikis. Pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu, Komisija pradėjo tyrimą, kuriame nagrinėjama tik priemonių forma. Peržiūros pradžia buvo paskelbta tuo pat metu, kaip ir peržiūra dėl priemonių pratęsimo, ir pastarojoje galiojančios priemonės buvo patvirtintos iš naujo.
(5)
Dėl peržiūros pradžios Komisija oficialiai pasitarė su Bendrijos gamintojais pareiškėjais, Tailando gamintojais eksportuotojais, importuotojais ir prekybininkais, naudotojų pramonės atstovais ir naudotojų asociacijomis, apie kurių suinteresuotumą yra žinoma, ir su Tailando vyriausybe. Komisija taip pat sudarė galimybę tiesiogiai suinteresuotoms šalims pateikti savo nuomonę raštu ir paprašyti išklausymo.
(6)
Po to, kai tyrimo rezultatai buvo paskelbti pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį, 2002 m. balandžio mėn. Tailando gamintojas eksportuotojas (Awaji Sangyo (Thailand) Co., Ltd.) pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį pateikė prašymą pradėti tarpinę peržiūrą dėl jam taikomų antidempingo priemonių, kuriame būtų nagrinėjami tik dempingo aspektai. Prašyme buvo teigiama, kad dėl pasikeitusių ilgalaikio pobūdžio aplinkybių žymiai sumažėjo normalioji vertė, kuri savo ruožtu sumažino arba panaikino dempingą tokiu būdu, kad dempingui panaikinti nebėra būtina importuojamiems jo produktams toliau taikyti esamo lygio priemones.
(7)
Po konsultacijų su Patariamuoju komitetu nustačiusi, kad surinkta pakankamai duomenų tarpinei peržiūrai pradėti, Komisija paskelbė pranešimą dėl tyrimo pradžios (8) ir pradėjo tyrimą.
(8)
Komisija oficialiai pasitarė su šalies eksportuotojos bei su tarpinę peržiūrą, kurioje nagrinėjami tik dempingo aspektai, pradėti prašiusiu pareiškėju ir sudarė galimybę visoms tiesiogiai suinteresuotoms šalims pateikti savo nuomonę raštu ir paprašyti išklausymo. Komisija taip pat išsiuntė pareiškėjui anketą.
(9)
Komisija ieškojo visos informacijos, kuri jai atrodė reikalinga dempingui nustatyti, ją tikrino ir pareiškėjo patalpose atliko patikrinimą vietoje.
(10)
Tyrimas, kuriame nagrinėtas tik dempingas, apėmė laikotarpį nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d. (toliau - tyrimo laikotarpis, arba TL).
B. SVARSTOMAS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
(11)
Svarstomas produktas, kurio atžvilgiu atliekama tarpinė peržiūra, yra tas pats produktas, kuris buvo aptartas ankstesniuose tyrimuose, tai yra tam tikros vamzdžių ar vamzdelių jungiamosios detalės (išskyrus lietines jungiamąsias detales (fitingus), junges (flanšus), ir sandūriniu būdu privirinamas jungiamąsias detales (fitingus su įsriegtais sriegiais) iš geležies ar plieno (neįskaitant nerūdijančio plieno), kurių didžiausias išorinis skersmuo ne didesnis kaip 609,6 mm, naudojamos privirinimui sandūriniu būdu ar kitiems tikslams (toliau - svarstomas produktas, arba vamzdžių ar vamzdelių jungiamosios detalės), ir kurių kilmės šalis yra Tailandas. Šiuo metu jis klasifikuojamas KN kodais ex 7307 93 11 (Taric kodas 7307931199), ex 7307 93 19 (Taric kodas 7307931999), ex 7307 99 30 (Taric kodas 7307993098) ir ex 7307 99 90 (Taric kodas 7307999098).
(12)
Kaip ir ankstesniuose tyrimuose, atlikus šiuos tyrimus paaiškėjo, kad Tailande pagamintos ir toje šalyje parduotos ir (arba) eksportuotos į Bendriją vamzdžių ar vamzdelių jungiamosios detalės iš geležies arba plieno turi tas pačias fizikines ir chemines savybes kaip Bendrijos gamintojų Bendrijoje parduotos vamzdžių ar vamzdelių jungiamosios detalės, ir todėl jie laikomi panašiais produktais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.
C. SU PAREIŠKĖJU SUSIJĘS DEMPINGAS
1. Normalioji vertė
(13)
Nustatant normaliąją vertę, pirmiausia buvo išsiaiškinta, ar pareiškėjo bendra panašaus produkto pardavimų vidaus rinkoje apimtis yra tipinė palyginti su bendra jo eksportuojamų tokių produktų pardavimo Bendrijoje apimtimi. Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį buvo nustatyta, kad taip ir yra, nes pareiškėjo pardavimų vidaus rinkoje apimtis sudarė ne mažiau 5% bendros jo eksportuojamų tokių produktų pardavimų Bendrijoje apimties.
(14)
Tada buvo ištirta, ar pareiškėjo pardavimų vidaus rinkoje apimtys buvo pakankamai tipinės kiekvienos iš produktų, eksportuojamų į Bendriją, atveju. Nustatyta, kad taip ir yra, kai per TL bendra tipinio produkto pardavimų vidaus rinkoje apimtis sudarė 5% arba daugiau bendros jo eksportuojamų to paties tipo produktų pardavimų Bendrijoje apimties. Tuo remiantis, padaryta išvada, kad visų į Bendriją eksportuojamų produktų tipų, išskyrus vieną, pardavimai vidaus rinkoje buvo tipiniai.
(15)
Taip pat buvo išnagrinėta, ar galima kiekvieno produkto tipo pardavimus vidaus rinkoje laikyti įvykdytais įprastinėmis prekybos sąlygomis, nustatant pelningų atitinkamo tipo produktų pardavimų nepriklausomiems klientams santykį. Tais atvejais, kai produkto tipo, kurio grynoji pardavimo kaina buvo lygi ar didesnė už produkcijos vieneto gamybos sąnaudas, pardavimų apimtis sudarė 80% ar daugiau visos to produktų tipo pardavimų apimties ir kai svertinis to tipo kainos vidurkis buvo lygus ar didesnis už produkcijos vieneto gamybos sąnaudas, normalioji vertė buvo apskaičiuojama remiantis faktine vidaus rinkos kaina, apskaičiuota kaip svertinis visų to produktų tipo pardavimų vidaus rinkoje per TL kainų vidurkis nepaisant to, ar tie pardavimai buvo pelningi, ar ne. Tais atvejais, kai pelningų produktų tipo pardavimų apimtis sudarė 80 % ar mažiau, tačiau bent 10 % visos pardavimų apimties, normalioji vertė buvo apskaičiuojama remiantis faktine vidaus rinkos kaina, apskaičiuota kaip svertinis pelningų tik to produktų tipo pardavimų vidaus rinkoje vidurkis.
(16)
Tais atvejais, kai bet kurio tipo jungiamųjų detalių pardavimai sudarė mažiau nei 10 % visos to tipo pardavimų vidaus rinkoje apimties, buvo daroma išvada, kad tas konkretus tipas buvo parduodamas už vidaus rinkos kainą kiekiais, kurių nepakanka tam, kad pagal juos būtų tinkamai apskaičiuota normalioji vertė.
(17)
Kai konkretaus produktų tipo, kurį parduodavo pareiškėjas, kainos vidaus rinkoje negalėjo būti panaudotos normaliajai vertei nustatyti, reikėjo taikyti kitą metodą. Tokiu atveju, kadangi nebuvo kitų gamintojų eksportuotojų ir jokio kito užtikrinto metodo, buvo naudojama atkurta normalioji vertė.
(18)
Visais atvejais, kai buvo naudojama atkurta normalioji vertė, ir, laikantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalies nuostatų, normalioji vertė būdavo atkuriama sudėjus gamintojo patirtas gamybos sąnaudas, prireikus pritaikytas, pakankamą pardavimo, bendrųjų ir administracinių (toliau - PBA) sąnaudų sumą ir pagrįstą pelną. Šiuo tikslu Komisija išnagrinėjo, ar duomenys apie atitinkamo gamintojo eksportuotojo patirtas PBA ir jo vidaus rinkoje gautą pelną yra patikimi. Laikyta, kad nurodyta PBA sąnaudų vidaus rinkoje suma yra patikima, nes atitinkamos bendrovės pardavimų vidaus rinkoje apimtis galėjo būti laikoma tipine. Vidaus rinkos pelnas buvo apskaičiuotas remiantis įprastinėmis prekybos sąlygomis įvykdytais vidaus pardavimais.
2. Eksporto kaina
(19)
Kadangi visi eksportuojami atitinkami produktai buvo parduodami tiesiogiai nepriklausomam Bendrijos pirkėjui, eksporto kaina buvo nustatyta laikantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalies - kaip kaina, faktiškai sumokėta arba mokėtina už produktą, jį parduodant eksportui į Bendriją.
3. Palyginimas
(20)
Tam, kad palyginimas pagal tipus, remiantis gamintojo pardavimo pagrindu, ir pagal tą patį prekybos lygį būtų atliktas teisingai, buvo deramai atsižvelgta į skirtumus, į kuriuos buvo prašoma atsižvelgti ir apie kuriuos buvo pateikti įrodymai, kad tie skirtumai daro įtakos eksporto kainos ir normaliosios vertės palyginamumui. Tie koregavimo veiksmai buvo atlikti atsižvelgiant į importo mokesčius, nuolaidas, transporto, draudimo, tvarkymo sąnaudas, pakavimo, kreditą ir komisinius pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį.
4. Dempingo skirtumas
(21)
Siekdama apskaičiuoti dempingo skirtumą, Komisija palygino normaliosios vertės svertinį vidurkį su eksporto į Bendriją kainos svertiniu vidurkiu.
(22)
Atlikus pirmiau aprašytą palyginimą, paaiškėjo, kad pareiškėjas vykdo dempingą. Nustatytasis dempingo skirtumas, išreikštas procentais viso CIF franko Bendrijos siena vertės iki muito lygio atžvilgiu, buvo 7,4 %.
5. Ilgalaikis pasikeitusių aplinkybių pobūdis ir tikimybė, kad toliau bus vykdomas dempingas
(23)
Laikantis tradicinės Komisijos praktikos, buvo išnagrinėta, ar galima pagrįstai manyti, kad pasikeitusios aplinkybės yra ilgalaikio pobūdžio.
(24)
Buvo padaryta išvada, kad nėra jokio pagrindo tikėtis, kad pardavimų vidaus rinkoje kainos ir normalioji vertė artimiausioje ateityje neišliks stabilios.
(25)
Komisija išnagrinėjo galimas eksporto kainų permainas, kurios atsirastų taikant mažesnį muitą. Todėl buvo manoma, kad įsipareigojimas, kuris buvo priimtas pirmosios procedūros aplinkybėmis, davė rezultatų: sumažino pareiškėjo pardavimus Bendrijos rinkoje. Kaip nurodoma 35 konstatuojamojoje dalyje toliau, buvo nustatyta, kad tas įsipareigojimo tipas nebetinka. Tada buvo ištirta, ar dėl eksportuojamų produktų, kuriems taikomas mažesnis muitas, pardavimų galėtų pastebimai padidėti pareiškėjo gaminamų atitinkamų produktų importas į Bendriją.
(26)
Ištyrus paaiškėjo, kad pareiškėjo gamybos pajėgumai žymiai padidėjo nuo pirmojo tyrimo laikotarpio, bet nelabai ženkliai per pastaruosius trejus metus, ir jo pajėgumai panaudojami beveik 100 %.
(27)
Tačiau ištyrus paaiškėjo ir tai, kad didžiąją savo produkcijos dalį bendrovė eksportuoja į kitas trečiųjų šalių rinkas, kuriose ji yra įsitvirtinusi. Iš tikrųjų, per TL pareiškėjas daugiau nei 90 % savo atitinkamo produkto produkcijos eksportavo beveik vien tik į kitas trečiąsias šalis. Nuo pirmojo tyrimo laikotarpio eksportas į kitas trečiąsias šalis patrigubėjo ir nesiliovė augęs per pastaruosius trejus metus. Nustatyta ir tai, kad į trečiąsias šalis eksportuoti produktai buvo parduoti maždaug 25 % brangiau nei tie, kurie buvo eksportuoti į EB.
(28)
Kadangi pareiškėjas turi mažai nepanaudotų gamybos pajėgumų, kuriuos panaudojęs jis padidintų pardavimus Bendrijoje tuo atveju, jei būtų sušvelnintos antidempingo priemonės, pirmiau išdėstytos išvados, įskaitant išvadas dėl eksporto į trečiąsias šalis, ypač dėl eksporto į tas šalis kainų, yra laikomos įrodymu, jog nereikia tikėtis, kad artimiausioje ateityje būtų vykdomas lygių, panašių į nustatytuosius ankstesniojo tyrimo metu, dempingas.
(29)
Iš to buvo padaryta išvada, kad pasikeitusios aplinkybės, ypač ženklus normaliosios vertės sumažinimas, yra ilgalaikio pobūdžio. Atsižvelgiant į sumažėjusį dempingo lygį, manoma, kad reikėtų iš dalies pakeisti priemones tiek, kiek jos susijusios su pareiškėju.
6. Išvados
(30)
Pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį antidempingo muito dydis neturėtų būti didesnis už nustatytą dempingo skirtumą ir turėtų būti mažesnis už tą skirtumą, jei tokio mažesnio muito pakaktų, kad būtų pašalinta žala Bendrijos pramonei. Kadangi muitas pareiškėjui buvo apskaičiuotas remiantis dempingo skirtumu, muitas turėtų būti pakoreguotas pagal šiame tyrime nustatytą mažesnį dempingo skirtumą, tai yra 7,4 %.
(31)
Iš to, kas išdėstyta pirmiau, kyla, kad muitas, kuris pareiškėjui pradžioje buvo nustatytas Reglamente (EB) Nr. 584/96 ir dar kartą patvirtintas Reglamente (EB) Nr. 964/2003, turėtų būti iš dalies pakeistas.
(32)
Suinteresuotoms šalims buvo pranešta apie visus esminius faktus ir samprotavimus, kuriais remiantis buvo ketinama rekomenduoti, kad Reglamente (EB) Nr. 964/2003 nustatytas antidempingo muitas būtų pareiškėjo atžvilgiu iš dalies pakeistas.
D. TARPINĖ PERŽIŪRA, KURIOJE NAGRINĖJAMA TIK PRIEMONIŲ FORMA
(33)
Įsipareigojimai, kurie pradžioje buvo priimti iš atitinkamų dviejų eksportuotojų, - tai iš esmės įsipareigojimai dėl kiekio, kuriais bendrovės įsipareigojo užtikrinti, kad jų bendra eksporto į Bendriją apimtis neviršytų tam tikrų ribų.
(34)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį įsipareigojimų tikslas yra pašalinti žalingą dempinguojamo importo poveikį, ir tai pasiekiama eksportuotojui padidinus savo kainas arba nutraukus eksportą dempingo kainomis. Ištyrus paaiškėjo, kad šiuo atveju iš pradžių 1996 m. priimtų įsipareigojimų tipas, kuris paprasčiausiai apribojo importo į Bendriją kiekį, nepakėlė kainų iki lygio, kuris nebūtų žalingas ir todėl Bendrijos rinkoje neatkūrė teisingos prekybos. Todėl šiuo atveju esamos formos įsipareigojimai nėra laikomi tinkamomis ir veiksmingomis priemonėmis žalingam dempingo poveikiui pašalinti. Be to, Komisija nėra pajėgi veiksmingai kontroliuoti, ar eksportuojamo atitinkamo produkto kiekiai neviršija įsipareigojimuose nurodytų kiekių.
(35)
Iš to buvo padaryta išvada, kad galiojantys įsipareigojimai jau nebetinka.
(36)
Suinteresuotoms šalims buvo pranešta apie visus prie tokios išvados atvedusius esminius faktus ir samprotavimus.
E. SIŪLOMOS PRIEMONĖS
(37)
Kaip patvirtinta Tarybos reglamente (EB) Nr. 964/2003, antidempingo priemonė, taikoma tam tikrų vamzdžių ar vamzdelių jungiamųjų detalių iš geležies ar plieno, kurių kilmės šalis, inter alia, yra Tailandas, importui, turėtų būti iš dalies pakeista: i) pareiškėjo atžvilgiu, nes ištyrus nustatytas mažesnis dempingo skirtumas; ii) atitinkamų eksportuotojų atžvilgiu, remiantis tarpinės peržiūros, kurioje nagrinėjama tik priemonių forma, išvadomis,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 964/2003 1 straipsnio 2 dalis keičiama taip:
1.„2. Galutinio antidempingo muito norma, taikoma grynajai franko Bendrijos pasienyje kainai, prieš muitą, yra tokia produktams pagamintiems:
Valstybė
Muito norma
TARIC papildomas kodas
Kinijos Liaudies Respublika
58,6 %
-
Tailandas
58,9 %
A 999
išskyrus:
Awaji Sangyo (Thailand) Co., Ltd, Samutprakarn
7,4 %
8 850
Thai Benkan Co. Ltd, Prapadaeng-Samutprakarn
0 %
A 118“
2. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 964/2003 1 straipsnio 3 dalis ir 2 straipsnis yra panaikinami.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2004 m. rugpjūčio 18 d.