KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 612/2009
2009 m. liepos 7 d.
nustatantis bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles
(nauja redakcija)
EUROPOS SĄJUNGOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (1), ypač į jo 170 ir 192 straipsnius kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/1999, nustatantis bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (2) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Kadangi šį reglamentą reikia keisti dar kartą, siekiant aiškumo jis turėtų būti išdėstytas nauja redakcija.
(2)
Tarybos nustatytos bendrosios taisyklės numato, kad grąžinamosios išmokos būtų mokamos pateikus įrodymus, jog produktai buvo eksportuoti iš Bendrijos. Tais atvejais, kai visoms trečiosioms šalims taikomas bendras grąžinamosios išmokos dydis, teisė ją gauti įgyjama vos tik produktai išvežami iš Bendrijos rinkos. Jeigu grąžinamosios išmokos dydis diferencijuojamas pagal produkto paskirties vietą, teisė gauti grąžinamąją išmoką priklauso nuo produktų importavimo į trečiąją šalį.
(3)
Pagal Urugvajaus raundo sutartį dėl žemės ūkio (4) grąžinamosios išmokos paprastai skiriamos atsižvelgiant į reikalavimą pateikti eksporto licenciją su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka. Produktų pristatymas Bendrijoje tarptautinėms organizacijoms ir ginkluotosioms pajėgoms, produktų, kaip maisto atsargų, tiekimas ir mažo kiekio produktų eksportavimas yra atskiri ir ekonominiu požiūriu mažiau reikšmingi atvejai. Dėl šių priežasčių numatyta įvesti specialią sistemą, leidžiančią netaikyti eksporto licencijų, siekiant supaprastinti šias eksporto operacijas ir išvengti pernelyg didelės administravimo naštos, tenkančios ūkio subjektams ir kompetentingoms institucijoms.
(4)
Pagal šį reglamentą eksporto diena laikoma diena, kai muitinės pareigūnai priima dokumentą, rodantį pareiškėjo norą eksportuoti produktus, už kuriuos jis siekia gauti grąžinamąją eksporto išmoką. Šis dokumentas skirtas atkreipti institucijų, ypač muitinės, dėmesį į tai, kad nagrinėjama operacija vykdoma gavus Bendrijos finansinę pagalbą, todėl jos turi atlikti tinkamus patikrinimus. Priėmus dokumentą produktai perduodami muitinės priežiūrai, kol jie bus iš tikrųjų eksportuoti. Eksportuojamo produkto kiekis, rūšis ir savybės nustatomos pagal dokumento priėmimo dieną.
(5)
Eksportuojant nefasuotų produktų siuntas arba nestandartinius produktų vienetus pripažįstama, kad tiksli grynoji produktų masė gali būti žinoma tik juos pakrovus į transporto priemonę. Norint rasti išeitį iš šios padėties, turėtų būti numatyta, kad eksporto deklaracijoje nurodoma negalutinė siuntos masė.
(6)
Kalbant apie sąvoką „pakrovimo vieta“, labai daug administracinių ir komercinių aplinkybių daro poveikį prekybai eksportuotais žemės ūkio produktais; todėl yra sunku nustatyti vieną taisyklę, ir valstybėms narėms turėtų būti leista pačioms nustatyti pačią tinkamiausią vietą, kur būtų atliekami eksportuotų žemės ūkio produktų, už kuriuos skiriama grąžinamoji eksporto išmoka, fiziniai patikrinimai. Šia prasme atsiranda ypač gera proga pakrovimo vietą apibrėžti skirtingai, atsižvelgiant į tai, ar prekės yra sukrautos į konteinerius, arba, priešingai, yra nefasuotos, maišuose ar kartoninėse dėžėse ir po to į konteinerius nekraunamos. Tinkamai pagrįstais atvejais žemės ūkio produktų, už kuriuos skiriama grąžinamoji eksporto išmoka, eksporto deklaracijas turėtų būti leidžiama priimti ne tik tai muitinei, kuri atsakinga už produktų pakrovimo vietą, bet ir kitoms muitinėms.
(7)
Siekiant tinkamai taikyti 2008 m. gruodžio 17 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1276/2008 dėl eksportuojamų žemės ūkio produktų, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos, monitoringo atliekant fizinius patikrinimus (5), turėtų būti numatyta, kad pakraunant konteinerį, sunkvežimį, laivą ar kitą panašią talpą tikrinama, ar eksporto deklaracija atitinka išvežamus žemės ūkio produktus.
(8)
Tais atvejais, kai eksportas apima dažnas mažo kiekio produktų siuntas, turėtų būti numatyta supaprastinta procedūra, susijusi su atitinkama diena, pagal kurią nustatomas grąžinamosios išmokos dydis.
(9)
Reikėtų remtis operaciniu įvykiu, apibrėžtu 2006 m. gruodžio 20 d. Komisijos reglamente, nustatančiame išsamias žemės ūkio pinigų politikos sistemos taikymo taisykles eurui žemės ūkyje ir iš dalies keičiantis kai kuriuos reglamentus (6).
(10)
Siekiant nuosekliai aiškinti „eksportavimo iš Bendrijos“ sąvoką reikėtų apibrėžti, kad produktai laikomi eksportuotais, kai jie išvežami iš Bendrijos muitų teritorijos.
(11)
Eksportuotojui arba vežėjui gali prireikti imtis priemonių, kad eksportui skirtų produktų kokybė per 60 dienų nuo eksporto deklaracijos priėmimo iki jų išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos arba pristatymo į paskirties vietą nepablogėtų. Šaldymas yra viena iš priemonių, padedančių apsaugoti produktus nuo gedimo. Norint patenkinti šį reikalavimą, turėtų būti leista nurodytu laikotarpiu laikyti produktus užšaldytus.
(12)
Kompetentingos institucijos turėtų užtikrinti, kad iš Bendrijos išvežami arba iki tam tikros vietos tranzitu gabenami produktai iš tikrųjų yra tie produktai, kuriems buvo taikomi muitinės eksporto formalumai. Dėl šios priežasties, jeigu produktas, prieš išvežant jį iš Bendrijos muitų teritorijos arba pristatant į tam tikrą paskirties vietą, gabenamas per kitų valstybių narių teritoriją, turėtų būti naudojamas kontrolinis egzempliorius T5, nurodytas 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (7), 63 priede. Siekiant paprastesnių administracinių procedūrų, pageidautina taikyti lankstesnes negu kontrolinis egzempliorius T5 priemones, kai sandoriai vykdomi pagal supaprastintą Bendrijos tranzito tvarką, kuri taikoma gabenimui geležinkeliu arba didelėse talpose pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 412-442 a straipsnius, kuriuose nustatyta, kad jeigu gabenimo operacija prasideda Bendrijos teritorijoje ir baigiasi už jos ribų, pasienio punkto muitinėje nereikia atlikti jokių formalumų.
(13)
Kai kuriais atvejais galima reikalauti grąžinamosios išmokos už eksportuotus produktus, kurie buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, tačiau prieš pristatant juos į galutinę paskirties vietą, esančią už šios teritorijos ribų, buvo sugrąžinti perkrovimui arba tranzito operacijai. Toks produktų sugrąžinimas taip pat galimas dėl su gabenimo reikalavimais nesusijusių kitų priežasčių, o konkrečiai dėl spekuliacijos. Tokiais atvejais nesilaikoma reikalavimo išvežti produktus iš Bendrijos muitų teritorijos per 60 dienų. Norint išvengti tokios padėties, būtina aiškiai apibrėžti nurodytų produktų grąžinimo sąlygas.
(14)
Šiame reglamente numatyta tvarka gali būti taikoma tik civilinėje apyvartoje neribojamiems ir, kai tinka, Bendrijos kilmės produktams. Tam tikriems sudėtiniams produktams grąžinamoji išmoka nustatoma ne pagal produktą, o pagal pagrindinius jį sudarančius produktus. Tais atvejais, kai grąžinamoji išmoka nustatoma pagal vieną ar kelis produkto komponentus, skiriant šią išmoką arba atitinkamą jos dalį, pakanka, kad minėtas komponentas ar komponentai atitiktų reikalavimus arba jų neatitiktų tik dėl to, kad jie buvo įtraukti į kitų produktų sudėtį. Tam, kad būtų atsižvelgta į tam tikrų komponentų konkretų statusą, reikėtų sudaryti produktų, kuriems grąžinamosios išmokos skiriamos pagal vieną komponentą, sąrašą.
(15)
1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (8), 23-26 straipsniai apibrėžia nepreferencinę prekių kilmę. Skiriant grąžinamąsias eksporto išmokas laikoma, kad Bendrijos kilmės produktai yra tik visiškai gauti arba iš esmės perdirbti Bendrijoje. Norint įvesti vienodą paraiškų teikimo visose valstybėse narėse tvarką, reikėtų paaiškinti, kad tam tikriems produktų mišiniams grąžinamosios išmokos netaikomos.
(16)
Grąžinamosios išmokos dydis nustatomas pagal produkto tarifikaciją. Kai kuriems mišiniams, rinkiniuose pateiktoms prekėms ir sudėtinėms prekėms dėl tarifikacijos gali būti skiriama didesnė nei ekonomiškai pagrįsta išmoka. Dėl to būtina priimti specialias nuostatas, kad būtų galima nustatyti grąžinamąsias išmokas, taikomas mišiniams, rinkiniuose pateiktoms prekėms ir sudėtinėms prekėms.
(17)
Tais atvejais, kai grąžinamosios išmokos dydis priklauso nuo produkto paskirties vietos, turėtų būti numatyta patikrinti, ar produktas buvo importuotas į trečiąją šalį ar šalis, kurioms nustatyta ši išmoka. Minėto tikrinimo eksportuojamiems produktams galima netaikyti, jeigu susijusios grąžinamosios išmokos yra mažos ir sandorio pobūdis deramai užtikrina, kad atitinkami produktai bus pristatyti į paskirties vietą. Ši nuostata skirta supaprastinti administracinį darbą, susijusį su įrodymų pateikimu.
(18)
Be to, reikėtų numatyti, kad produktai, kuriems taikoma prekių grąžinimo sistema, būtų pakartotinai įvežami per valstybę narę, kuri yra jų kilmės šalis, arba per tą, iš kurios jie pirmą kartą buvo eksportuoti.
(19)
Jeigu tą dieną, kai iš anksto nustatoma grąžinamoji išmoka, visoms paskirties vietoms taikomas bendras grąžinamosios išmokos dydis, tam tikrais atvejais numatoma privaloma paskirties vietos sąlyga. Tokia padėtis, kai eksporto dieną taikomas grąžinamosios išmokos dydis yra mažesnis nei tas, kuris taikomas išankstinio grąžinamosios išmokos dydžio nustatymo dieną ir kuris prireikus tikslinamas pagal produktų eksporto dieną, turėtų būti vertinama kaip grąžinamosios išmokos diferencijavimas.
(20)
Tais atvejais, kai grąžinamosios išmokos dydis diferencijuojamas pagal eksportuojamų produktų paskirties vietą, turėtų būti pateikiami įrodymai, kad atitinkamas produktas buvo importuotas į trečiąją šalį. Muitinės formalumai paprastai baigiami mokant nustatytus importo muitus, kad būtų galima pateikti produktus į atitinkamos trečiosios šalies rinką. Atsižvelgiant į įvairias aplinkybes, susidariusias importuojančiose trečiosiose šalyse, patartina priimti muitinės importo dokumentus, užtikrinančius, kad eksportuoti produktai buvo pristatyti į paskirties vietą kaip galima mažiau trukdant prekybą.
(21)
Norint padėti Bendrijos eksportuotojams gauti pristatymo į paskirties vietą įrodymus, turėtų būti numatyta, kad valstybių narių patvirtintos tarptautinės kontrolės ir priežiūros institucijos turi pateikti eksportuotų Bendrijos žemės ūkio produktų, kuriems taikomos diferencijuotos grąžinamosios išmokos, pristatymo į paskirties vietą dokumentus. Už šių institucijų patvirtinimą atsako valstybės narės, kurios kiekvienu konkrečiu atveju suteikia patvirtinimą pagal tam tikrus principus. Reikėtųįtraukti pagrindinius principus į šį reglamentą.
(22)
Siekiant, kad produktų, kuriems pagal paskirties vietą taikoma diferencijuota grąžinamoji išmoka, eksportas vyktų tokiomis pat sąlygomis kaip ir kitų produktų eksportas, turėtų būti numatyta, jog grąžinamosios išmokos dalis, apskaičiuota pagal mažiausią grąžinamosios išmokos dydį, taikomą eksporto dieną, būtų sumokėta nedelsiant po to, kai eksportuotojas pateikia įrodymus, kad produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos.
(23)
Tais atvejais, kai skiriant diferencijuotą grąžinamąją išmoką pasikeičia paskirties vieta, grąžinamoji išmoka, taikoma faktinei paskirties vietai, sumokama atsižvelgiant į didžiausią sumą, mokėtiną iš anksto nustatytai paskirties vietai. Tam, kad nebūtų piktnaudžiaujama sistemingai nurodant paskirties vietas, kurioms nustatytas didžiausias grąžinamosios išmokos dydis, turėtų būti įvesta baudų už paskirties vietos pakeitimą sistema, jei faktinis grąžinamosios išmokos dydis mažesnis nei tas, kuris taikomas iš anksto nurodytai paskirties vietai. Ši nauja nuostata turi įtakos apskaičiuojant grąžinamosios išmokos dalį, kuri sumokama kai tik eksportuotojas pateikia įrodymus, kad produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos.
(24)
Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 23-26 straipsniai apibrėžia nepreferencinę prekių kilmę. Tam tikrais atvejais tikrinant, ar produktai buvo iš tikrųjų pristatyti į paskirties vietą, tikslinga taikyti 24 straipsnyje nustatytą perdirbimo ar apdorojimo iš esmės kriterijų.
(25)
Dėl tam tikrų eksporto sandorių gali atsirasti prekybos nukreipimas. Siekiant išvengti šių nukreipimų, grąžinamoji išmoka turėtų būti mokama atsižvelgiant ne tik į tai, ar produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos, bet ir į tai, ar jis buvo įvežtas į trečiąją šalį arba iš esmės perdirbtas ar apdorotas. Be to, tam tikrais atvejais grąžinamoji išmoka mokama atsižvelgiant į tai, ar produktas buvo iš tikrųjų pateiktas į importuojančios trečiosios šalies rinką arba iš esmės perdirbtas ar apdorotas.
(26)
Jeigu produktas buvo sunaikintas ar sugadintas prieš pateikiant jį į trečiosios šalies rinką arba iš esmės jį perdirbant, laikoma, kad grąžinamoji išmoka neturi būti mokama. Šiais atvejais eksportuotojui turėtų būti suteikta galimybė pateikti įrodymus, kad eksporto operacija buvo vykdoma tokiomis ekonominėmis sąlygomis, kuriomis sandoris būtų įvykdytas esant įprastinei įvykių eigai.
(27)
Bendrija eksporto operacijas finansuoja nepagrįstai, jeigu operacija nėra įprastinis prekybos sandoris, nes ji neturi tikro ekonominio tikslo ir vykdoma tik tam, kad būtų gautas mokėjimas iš Bendrijos.
(28)
Turėtų būti imtasi priemonių, kad Bendrijos lėšos nebūtų teikiamos sandoriams, neatitinkantiems jokių grąžinamųjų eksporto išmokų sistemos tikslų. Tokia rizika yra susijusi su produktais, kuriems gali būti taikomos grąžinamosios eksporto išmokos, tačiau kurie vėliau reimportuojami iš trečiosios šalies į Bendriją iš esmės neperdirbti ar neapdoroti, mokant sumažintą arba nulinį muitą pagal lengvatinį susitarimą ar Tarybos sprendimą. Ribojant eksportuotojams taikomus suvaržymus, šias priemones reikėtų taikyti tik labiausiai su rizika susijusiems produktams.
(29)
Siekiant mažinti eksportuotojų padėties neapibrėžtumą reikėtų atsisakyti reikalavimo grąžinti grąžinamąsias išmokas, jeigu produktas reimportuojamas į Bendriją praėjus dvejiems metams po eksportavimo.
(30)
Viena vertus, valstybėms narėms turėtų būti leista atsisakyti skirti grąžinamąsias išmokas arba jas susigrąžinti tais akivaizdžiais atvejais, kai jos pastebi, kad sandoris neatitinka grąžinamųjų eksporto išmokų sistemos tikslų, ir, kita vertus, nacionalinėms institucijoms neturėtų būti numatyta pernelyg didelė našta sistemingai tikrinti visus importuojamus produktus.
(31)
Produktai turi būti tokios kokybės, kad juos būtų galima pateikti į rinką įprastinėmis sąlygomis. Tačiau derėtų atsižvelgti į konkrečias prievoles, kylančias dėl trečiosiose paskirties šalyse galiojančių standartų.
(32)
Produktams, kurie netenka geros ir tinkamos kokybės rinkoje, galima netaikyti grąžinamosios išmokos.
(33)
Tais atvejais, kai grąžinamoji eksporto išmoka nustatoma iš anksto arba konkurso būdu, netaikomi jokie eksporto mokesčiai, nes produktus būtina eksportuoti laikantis iš anksto arba konkurso būdu nustatytų sąlygų. Be to, turėtų būti numatyta, kad tuo atveju, kai eksportuojami produktai apmokestinami iš anksto arba konkurso būdu nustatytu eksporto mokesčiu, juos būtina eksportuoti laikantis nustatytų sąlygų, todėl jiems negali būti taikoma grąžinamoji eksporto išmoka.
(34)
Sudarant eksportuotojams geresnes sąlygas finansuoti savo sandorius, valstybės narės turėtų būti įgaliotos iš anksto sumokėti visą grąžinamosios išmokos sumą arba jos dalį, kai tik priimama eksporto ar mokėjimo deklaracija, jeigu pateikiamas užstatas, garantuojantis, kad iš anksto sumokėta suma bus grąžinta, jei vėliau paaiškėtų, jog grąžinamoji išmoka neturėjo būti sumokėta.
(35)
Būtina grąžinti iki eksportavimo sumokėtą sumą, jei nustatoma, kad nebuvo teisės į grąžinamąją eksporto išmoką arba buvo teisė į mažesnę grąžinamąją išmoką. Grąžinant iki eksportavimo sumokėtą sumą būtina sumokėti papildomą sumą, kad būtų išvengta piktnaudžiavimų. Dėl force majeure aplinkybių ši papildoma suma neturėtų būti grąžinama.
(36)
1992 m. spalio 16 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3002/92, nustatančio bendrąsias išsamias intervencinių produktų naudojimo ir (arba) paskirties tikrinimo taisykles (9), nuostatos aiškiai nurodo, kad intervenciniai produktai turi būti pristatyti į nurodytą paskirties vietą. Dėl to šie produktai negali būti pakeisti lygiaverčiais produktais.
(37)
Turėtų būti nustatytas atitinkamų produktų eksportavimo terminas.
(38)
Grąžinamoji išmoka nėra skiriama, jeigu nesilaikoma eksporto ar grąžinamajai išmokai gauti būtinų įrodymų pateikimo termino. Turėtų būti nustatytos priemonės, panašios į 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2220/85, nustatančio bendras išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (10).
(39)
Valstybėse narėse tam tikros paskirties prekės, importuotos iš valstybių, kurios nėra Bendrijos narės, neapmokestinamos muitais. Jeigu šios realizavimo rinkos yra pakankamai didelės, Bendrijos produktams turėtų būti sudarytos vienodos sąlygos kaip ir tokiems pat produktams, importuotiems iš valstybių, kurios nėra Bendrijos narės. Tokios aplinkybės visų pirma atsiranda tiekiant produktus laivams ir lėktuvams.
(40)
Tiekiant produktus laivams ir lėktuvams, taip pat aprūpinant jais ginkluotąsias pajėgas, galima nustatyti specialias grąžinamosios išmokos apskaičiavimo taisykles.
(41)
Produktai, pristatomi į laivą kaip maisto atsargos, suvartojami šiame laive. Šie produktai, kurie suvartojami neapdoroti ar naudojami maistui ruošti laive, atitinka reikalavimus, keliamus neapdorotiems produktams, kuriems taikomos grąžinamosios išmokos. Dėl vietos stokos lėktuvuose maistas turi būti paruošiamas prieš pristatant jį į lėktuvą. Siekiant suderinimo, reikėtų nustatyti taisykles, pagal kurias lėktuve suvartojamiems žemės ūkio produktams būtų taikomos tokios pat grąžinamosios išmokos kaip ir laivuose suvartojamiems produktams, kurie naudojami ruošiant maistą.
(42)
Produktų tiekimas laivams ir lėktuvams yra ypač specializuotas verslas, reikalaujantis specialių susitarimų dėl grąžinamųjų išmokų avanso mokėjimo. Į maisto tiekimo saugyklas pristatyti produktai ir prekės turi būti vėliau tiekiami kaip maisto atsargos. Norint įgyti teisę į grąžinamąją išmoką, prekių pristatymas į šias saugyklas negali būti vertinamas kaip galutinis eksportas.
(43)
Jeigu pasinaudojama šiomis galimybėmis, o vėliau nustatoma, kad grąžinamoji išmoka neturėjo būti mokama, eksportuotojai iš esmės tarsi pasinaudoja nepagrįsta paskola be palūkanų. Dėl to reikėtų imtis priemonių išvengti šio nepagrįsto praturtėjimo.
(44)
Išlaikant Bendrijos prekių, tiekiamų tam tikrose vietovėse netoli valstybių narių teritorijos esančioms platformoms, konkurencingumą, turėtų būti nustatytas toks grąžinamosios išmokos dydis, kuris taikomas Bendrijos teritorijoje tiekiamiems maisto produktams. Grąžinamosios išmokos dydis, didesnis kaip mažiausias nustatytas dydis, į konkrečią paskirties vietą pristatomiems produktams gali būti taikomas tik tais atvejais, kai nekyla jokių abejonių, kad prekės į tą paskirties vietą buvo pristatytos. Produktų tiekimas platformoms, esančioms izoliuotuose jūros plotuose, visais atžvilgiais yra specializuota operacija, kurią atliekant vis dėlto galima pakankamai kontroliuoti produktų pristatymą. Jei būtų nurodomos atitinkamos kontrolės priemonės, būtų pagrįsta produktų siuntoms taikyti Bendrijos teritorijoje tiekiamoms maisto atsargoms nustatytą grąžinamosios išmokos dydį. Mažesnės svarbos produktų siuntoms gali būti numatyta supaprastinta tvarka. Dėl to, kad įvairių valstybių narių teritorinės jūros plotis yra 3-12 jūrmylių, taip pat būtų pagrįsta visus produktus, pristatomus į platformas, esančias už trijų jūrmylių, laikyti eksportuojamais produktais.
(45)
Tais atvejais, kai atvirojoje jūroje valstybės narės karo laivui maisto produktus tiekia iš Bendrijos uosto išplaukęs jūrų tiekimo tarnybos laivas, šių produktų pristatymą gali patvirtinti kompetentingos institucijos. Būtų pagrįsta šioms produktų siuntoms taikyti tą patį grąžinamosios išmokos dydį, kuris taikomas Bendrijos uoste tiekiamiems maisto produktams.
(46)
Pageidautina, kad žemės ūkio produktams, kurie tiekiami laivams ir lėktuvams, būtų taikomos vienodos grąžinamosios išmokos, neatsižvelgiant į tai, ar jie atgabenami į laivą ar lėktuvą Bendrijos teritorijoje ar už jos ribų.
(47)
Šie produktai trečiosioms šalims gali būti tiekiami tiesiogiai ar netiesiogiai. Kiekvienam pristatymo būdui turėtų būti nustatyta tinkama priežiūros tvarka.
(48)
Pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 161 straipsnio 3 dalies nuostatas Heligolando sala nėra laikoma paskirties vieta, kuriai taikomos grąžinamosios išmokos. Reikėtų skatinti Bendrijoje pagamintus žemės ūkio produktus vartoti Heligolando saloje. Šiuo tikslu reikėtų priimti būtinas nuostatas.
(49)
Įsigaliojus Laikinajam susitarimui dėl prekybos ir muitų sąjungos tarp Bendrijos ir San Marino (11), šios valstybės teritorija jau nėra Bendrijos muitų teritorijos dalis. Iš šio susitarimo 1, 5 ir 7 straipsnių seka išvada, kad žemės ūkio produktų kainų lygis yra vienodas muitų sąjungos teritorijoje, ir kad būtų ekonomiškai nepagrįsta skirti grąžinamąsias eksporto išmokas Bendrijos žemės ūkio produktams, siunčiamiems į San Mariną.
(50)
Jeigu paraiška grąžinti muitus ar atleisti nuo jų yra vėliau atmetama, atitinkamiems produktams gali būti taikoma grąžinamoji eksporto išmoka arba, atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, muitai arba muito rinkliavos. Dėl to būtina priimti specialias nuostatas.
(51)
Paprastai ginkluotosios pajėgos, dislokuotos valstybėje, kuri nėra Bendrijos narė, ir nepavaldžios šiai valstybei, taip pat tarptautinės organizacijos ir diplomatinės tarnybos, esančios trečiojoje šalyje, maisto produktus gauna nemokėdamos importo muito. Ginkluotosioms pajėgoms, pavaldžioms valstybei narei arba tarptautinei organizacijai, kuriai priklauso bent viena valstybė narė, tarptautinėms organizacijoms, kurioms priklauso bent viena valstybė narė, ir diplomatinėms tarnyboms būtų galima taikyti konkrečias priemones, leidžiančias pateikti specialų dokumentą kaip importo įrodymą.
(52)
Reikėtų nustatyti, kad grąžinamąją išmoką moka valstybė narė, kurios teritorijoje buvo priimta eksporto deklaracija.
(53)
Gali atsitikti taip, kad dėl nuo eksportuotojo valios nepriklausančių aplinkybių, kontrolinis egzempliorius T5 negali būti pateiktas, nors produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos arba pristatytas į konkrečią paskirties vietą. Tokia padėtis gali trukdyti prekybai. Šiuo atveju lygiaverčiais turėtų būti pripažįstami kiti dokumentai.
(54)
Siekiant tinkamos administracinės tvarkos, paraiškos sumokėti grąžinamąją išmoką, prie kurių pridedamos visi reikalingi dokumentai, turėtų būti pateikiami per protingą laikotarpį, išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių ir ypač kai dėl administracinio uždelsimo, nepriklausančio nuo eksportuotojo valios, nebuvo galima laikytis nustatyto termino.
(55)
Laikotarpis, per kurį sumokama grąžinamoji eksporto išmoka, įvairiose valstybėse narėse yra skirtingas. Norint išvengti konkurencijos iškraipymų, tikslinga nustatyti ilgiausią vienodą laikotarpį, per kurį mokančiosios agentūros turi sumokėti grąžinamąsias išmokas.
(56)
Labai mažo kiekio produktų eksportas yra ekonomiškai nereikšmingas ir gali be reikalo apsunkinti kompetentingų institucijų darbą. Valstybių narių kompetentingoms tarnyboms turėtų būti suteikta galimybė atsisakyti mokėti grąžinamąsias išmokas už šiuos eksportuojamus produktus.
(57)
Bendrijos taisyklėse nustatoma, kad grąžinamosios eksporto išmokos skiriamos remiantis tik objektyviais kriterijais, ypač atsižvelgiant į eksportuojamo produkto kiekį, rūšį, savybes ir geografinę paskirties vietą. Atsižvelgiant į patirtį, reikėtų stiprinti kovos su pažeidimais ir ypač sukčiavimais, žalingais Bendrijos biudžetui, priemones. Tuo tikslu turėtų būti numatyta galimybė susigrąžinti permokėtas sumas ir taikyti sankcijas, skatinančias eksportuotojus laikytis Bendrijos taisyklių.
(58)
Užtikrinant teisingą grąžinamųjų eksporto išmokų sistemos veikimą, sankcijos turėtų būti taikomos nepaisant subjektyvaus pažeidimų pobūdžio. Tačiau tam tikrais atvejais derėtų atsisakyti sankcijų, ypač jeigu kompetentinga institucija nustato, kad padaryta akivaizdi klaida, o esant blogiems ketinimams būtų taikomos griežtesnės sankcijos. Šios priemonės būtinos ir turėtų būti proporcingos, pakankamai griežtos ir vienodai taikomos visose valstybėse narėse.
(59)
Užtikrinant vienodą požiūrį į eksportuotojus valstybėse narėse, reikėtų aiškiai nustatyti, kad gavėjas grąžina visas permokėtas sumas, susijusias su grąžinamosiomis eksporto išmokomis, kartu su delspinigiais, taip pat nustatyti šio mokėjimo tvarką. Siekiant geriau apsaugoti Bendrijos finansinius interesus, turėtų būti numatyta, kad perduodant teisę į grąžinamąją išmoką perėmėjui taip pat perduodamas šis įsipareigojimas. Susigrąžintos sumos ir delspinigiai bei surinktos baudos turėtų būti įskaitytos į Europos žemės ūkio garantijų fondą (EŽŪGF) pagal 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (12) 9 straipsnio nuostatas.
(60)
Norint užtikrinti, kad visoje Bendrijos teritorijoje susigrąžinant permokėtas sumas būtų vienodai taikomas teisėtų lūkesčių principas, reikėtų apibrėžti aplinkybes, kurioms esant būtų galima vadovautis šiuo principu, nepažeidžiant visų pirma Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 9 ir 31 straipsniuose nurodyto požiūrio į netinkamas išlaidas.
(61)
Būtent eksportuotojas turėtų būti atsakingas už bet kurios trečiosios šalies veiksmus, kurie leistų neteisėtai gauti dokumentus, reikalingus grąžinamajai išmokai gauti.
(62)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
TAIKYMO SRITIS IR SĄVOKOS
1 straipsnis
Nepažeisdamas Bendrijos reglamentuose numatytų leidžiančių nukrypti nuostatų, taikomų tam tikriems produktams, šis reglamentas nustato bendras šiuose straipsniuose numatytų eksporto grąžinamųjų išmokų (toliau - grąžinamosios išmokos) išsamias sistemos taikymo taisykles:
a)
Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 162 straipsnio 1 dalyje nurodytų sektorių produktams;
b)
kaip numatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 (13) 63 straipsnyje.
2 straipsnis
1. Šiame reglamente:
a)
produktai -produktai, nurodyti 1 straipsnyje, ir prekės:
-
pagrindiniai produktai - produktai, skirti eksportuoti po to, kai iš jų gaunami perdirbti produktai ar prekės; prekės, skirtos eksportuoti po perdirbimo, taip pat laikomos pagrindiniais produktais,
-
perdirbti produktai - produktai, gauti perdirbus pagrindinius produktus, ir už kuriuos yra mokėtina grąžinamoji išmoka,
-
prekės - Komisijos reglamento (EB) Nr. 1043/2005 (14) II priede išvardytos prekės;
b)
importo muitai - muitai, lygiaverčio poveikio mokesčiai ir kiti importo mokesčiai, kuriuos numato bendroji žemės ūkio politika arba konkreti prekybos tvarka, taikomi tam tikroms prekėms, gautoms perdirbus žemės ūkio produktus;
c)
eksportuojanti valstybė narė - valstybė narė, kurioje priimama eksporto deklaracija;
d)
išankstinis grąžinamosios išmokos nustatymas - grąžinamosios išmokos nustatymas tą dieną, kai pateikiama paraiška gauti eksporto licenciją ar išankstinio nustatymo sertifikatą, patikslinant išmokos dydį bet kuria padidinimo arba tikslinamąja suma, taikytina grąžinamajai išmokai;
e)
diferencijuota grąžinamoji išmoka - grąžinamoji išmoka, kai:
-
tam pačiam produktui nustatomas daugiau kaip vienas grąžinamosios išmokos dydis pagal trečiąją paskirties šalį, arba
-
tam pačiam produktui nustatomas vienas arba daugiau grąžinamosios išmokos dydžių pagal trečiąją paskirties šalį, kai vienai arba daugiau trečiųjų šalių nenustatomas grąžinamosios išmokos dydis;
f)
diferencijuota grąžinamosios išmokos dalis - grąžinamosios išmokos dalis, gaunama iš visos taikytinos grąžinamosios išmokos sumos atėmus grąžinamąją išmoką, sumokėtą arba mokėtiną pateikus įrodymus, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, ir apskaičiuotą pagal 25 straipsnį;
g)
eksportas - produktų išvežimas iš Bendrijos muitų teritorijos atlikus muitinės eksporto formalumus;
h)
kontrolinis egzempliorius T5 - Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 912a-912g straipsniuose nurodytas dokumentas;
i)
eksportuotojas - fizinis ar juridinis asmuo, turintis teisę gauti grąžinamąją išmoką. Jeigu būtina arba galima taikyti eksporto licenciją su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka, jos savininkas arba tam tikrais atvejais perėmėjas turi teisę gauti grąžinamąją išmoką. Atsižvelgiant į ūkio subjektų santykius pagal privatinę teisę, eksportuotojo, atliekančio muitinės formalumus, sąvoka ir šiame reglamente apibrėžta eksportuotojo sąvoka gali skirtis, išskyrus tuos atvejus, kai specialios nuostatos, numatytos Reglamente (EB) Nr. 1234/2007 arba jį įgyvendinančiose nuostatose, nurodo kitaip;
j)
grąžinamosios išmokos avansas - suma, kuri jokiu būdu negali būti didesnė nei visa grąžinamoji išmoka, mokama nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos;
k)
konkurso būdu nustatytas grąžinamosios išmokos dydis - eksportuotojo nurodyta ir konkurso būdu patvirtinta grąžinamoji išmoka;
l)
Bendrijos muitų teritorija - Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 3 straipsnyje nurodytos teritorijos;
m)
grąžinamosioms išmokoms taikoma nomenklatūra - žemės ūkio produktų nomenklatūra, taikoma grąžinamosioms eksporto išmokoms pagal Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 3846/87 (15);
n)
eksporto licencija - dokumentas, nurodytas Komisijos reglamento (EB) Nr. 376/2008 (16) 1 straipsnyje;
o)
atokioji grąžinamosios išmokos zona - bet kuri paskirties vieta, į kurią importuojant konkretų produktą, taikoma vienoda diferencijuota, didesnė už nulį grąžinamosios išmokos dalis, išskyrus į tokią zoną neįeinančias konkretaus produkto paskirties vietas, nurodytas I priede;
p)
ne jūrinė šalis - trečioji šalis, kuri neturi savo jūrų uosto ir naudojasi kitos trečiosios šalies jūrų uostu;
q)
perkrovimas - produktų perdėjimas iš vienos transporto priemonės į kitą tam, kad jie nedelsiant būtų išvežti į paskirties trečiąją šalį ar teritoriją.
2. Šiame reglamente konkurso būdu nustatytos grąžinamosios išmokos prilygsta iš anksto nustatytoms grąžinamosioms išmokoms.
3. Jeigu eksporto deklaracija apima kelis skirtingus grąžinamosioms išmokoms taikomus nomenklatūros kodus arba Kombinuotosios nomenklatūros kodus, įrašai, susiję su kiekvienu atskiru kodu, yra laikomi atskiromis deklaracijomis.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
EKSPORTAS Į TREČIĄSIAS ŠALIS
1 SKYRIUS
Teisė gauti grąžinamąją išmoką
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
3 straipsnis
Nepažeidžiant šio reglamento 25, 27 ir 28 straipsnių bei Tarybos reglamento (EB Euratomas) Nr. 2988/95 (17) 4 straipsnio 3 dalies nuostatų, teisė gauti grąžinamąją išmoką įgyjama:
-
išvežus produktus iš Bendrijos muitų teritorijos, jeigu visoms trečiosioms šalims taikomas vienodas grąžinamosios išmokos dydis,
-
importavus produktus į konkrečią trečiąją šalį, jeigu jai taikoma diferencijuota grąžinamoji išmoka.
4 straipsnis
1. Teisė gauti grąžinamąją išmoką priklauso nuo to, ar pateikiama eksporto licencija su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka, išskyrus tuos atvejus, kai eksportuojamos prekės.
Tačiau licencijos nereikalaujama norint gauti grąžinamąją išmoką:
-
tais atvejais, kai eksportuojami kiekiai pagal eksporto deklaraciją yra mažesni už Reglamento (EB) Nr. 376/2008 II priede nustatytus kiekius arba jiems lygūs,
-
6, 33, 37, 41 ir 42 straipsniuose bei 43 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais,
-
pristatymams valstybių narių ginkluotosioms pajėgoms, dislokuotoms ne valstybėse narėse.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies nuostatų, eksporto licencija su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka taip pat galioja eksportuojant produktą, kuriam taikomas dvylikaženklis kodas, išskyrus licencijos 16 langelyje nurodytą produktą, jeigu abu produktai priskiriami:
-
tai pačiai Reglamento (EEB) Nr. 376/2008 13 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytai kategorijai, arba
-
tai pačiai produktų grupei, jeigu šios produktų grupės apibrėžiamos Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 195 straipsnio nustatyta tvarka.
Pirmoje pastraipoje nurodytais atvejais taip pat taikomos šios sąlygos:
-
jeigu grąžinamosios išmokos dydis, nustatytas konkrečiam produktui, lygus arba didesnis nei tas, kuris taikomas produktui, nurodytam licencijos 16 langelyje, turi būti taikomas antrasis grąžinamosios išmokos dydis,
-
jeigu grąžinamosios išmokos dydis, nustatytas konkrečiam produktui, mažesnis nei tas, kuris taikomas produktui, nurodytam licencijos 16 langelyje, mokėtina išmoka apskaičiuojama taikant konkrečiam produktui nustatytą išmokos dydį atėmus, išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių, 20 % skirtumo tarp išmokos, nustatytos licencijos 16 langelyje nurodytam produktui, ir išmokos, taikomos konkrečiam produktui.
Jeigu taikoma antros pastraipos antra įtrauka ir 25 straipsnio 3 dalies b punktas, grąžinamoji išmoka, nustatyta konkrečiam produktui ir konkrečiai paskirties vietai, sumažinama atimant iš jos skirtumą tarp išmokos, nustatytos licencijoje nurodytam produktui ir paskirties vietai, ir išmokos, taikomos konkrečiam produktui ir konkrečiai paskirties vietai.
Šios dalies taikymo tikslais vadovaujamasi tais grąžinamųjų išmokų dydžiais, kurie taikomi paraiškos išduoti licenciją pateikimo dieną. Prireikus šie dydžiai patikslinami eksporto deklaracijos priėmimo dieną.
3. Jeigu tai pačiai eksporto operacijai taikomos 1 ar 2 dalys ir 48 straipsnis, pagal 1 ar 2 dalį apskaičiuota suma sumažinama 48 straipsnyje nurodyta baudos suma.
5 straipsnis
1. Eksporto diena -diena, kai muitinės pareigūnai priima eksporto deklaraciją, kurioje nurodoma, jog bus prašoma grąžinamosios išmokos.
2. Pagal eksporto deklaracijos priėmimo dieną nustatoma:
a)
taikomas grąžinamosios išmokos dydis, jeigu grąžinamoji išmoka nebuvo nustatyta iš anksto;
b)
visi grąžinamosios išmokos dydžio patikslinimai, jeigu grąžinamoji išmoka buvo nustatyta iš anksto;
c)
eksportuojamo produkto kiekis, rūšis ir savybės.
3. Visi kiti veiksmai, kurių teisinės pasekmės yra tokios pat kaip ir priėmus eksporto deklaraciją, laikomi lygiaverčiais šio dokumento priėmimui.
4. Dokumente, kuris naudojamas eksportuojant produktus ar prekes, turi būti nurodyta visa informacija, reikalinga grąžinamajai išmokai apskaičiuoti, būtent:
a)
produktams:
-
jei reikia, supaprastintas produktų aprašymas, padarytas pagal grąžinamosioms eksporto išmokoms taikomą nomenklatūrą, taip pat grąžinamajai išmokai taikomos nomenklatūros kodas ir, jei būtina apskaičiuoti grąžinamąją išmoką, atitinkamų produktų sudėtis arba šios sudėties nuoroda,
-
produktų grynoji masė arba, jeigu taikytina, kiekis, išreikštas matavimo vienetais, kurie bus naudojami apskaičiuojant grąžinamąją išmoką;
b)
prekėms turi būti taikomos Reglamento (EB) Nr. 1043/2005 nuostatos.
5. Priimant eksporto deklaraciją arba atliekant 3 dalyje numatytus veiksmus, produktai perduodami muitinės priežiūrai pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 4 straipsnio 13 ir 14 dalis tol, kol jie išvežami iš Bendrijos muitų teritorijos.
6. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 282 straipsnio 2 dalies, leidimas pateikti supaprastintos formos eksporto deklaraciją gali reikšti, kad supaprastintoje deklaracijoje nurodoma apytikriai apskaičiuota produktų, kurie eksportuojami nefasuoti arba nestandartiniais vienetais, grynoji masė, jeigu tikslų kiekį galima nustatyti tik pakrovus siuntą į transporto priemonę.
Pakrovus siuntą, būtina pateikti papildomą deklaraciją, kurioje nurodoma tiksli grynoji masė. Prie jos pridedami dokumentiniai įrodymai, kokia yra tiksli pakrautos siuntos grynoji masė.
Kiekiams, didesniems kaip 110 % numatytos grynosios masės, neskiriama jokia grąžinamoji išmoka. Jeigu faktiškai pakrauta masė yra mažesnė kaip 90 % apytikriai apskaičiuotos grynosios masės, grąžinamoji išmoka, taikoma faktiškai pakrautai grynajai masei, sumažinama 10 % skirtumo tarp grąžinamosios išmokos, nustatytos 90 % apytikriai apskaičiuotos grynosios masės, ir grąžinamosios išmokos, taikomos faktiškai pakrautai masei. Tačiau jeigu eksportuojant jūra arba navigaciniais vidaus vandenimis eksportuotojas gali pateikti už transportą atsakingo asmens parašu patvirtintą įrodymą, kad visų savo prekių jis negalėjo pakrauti dėl šios transporto rūšies ribotų galimybių arba dėl to, jog kiti eksportuotojai pakrovė per didelį kiekį, grąžinamoji išmoka mokama už faktiškai pakrautą grynąją masę. Ši pastraipa taikoma tada, kai eksportuotojui buvo taikyta Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 283 straipsnyje numatyta vietinių formalumų procedūra, o muitinė patvirtino eksportuotų produktų sąrašo pataisymus.
Nestandartiniais vienetais yra laikoma: gyvi gyvuliai, skerdenos (skerdenų pusės), skerdenų ketvirčiai, priekinės galūnės, kojos, mentės, papilvės ir nugarinės.
7. Visi asmenys, eksportuojantys produktus, už kuriuos jie prašo grąžinamosios išmokos, turi:
a)
pateikti eksporto deklaraciją kompetentingai muitinei, esančiai ten, kur produktai bus pakrauti eksportavimui;
b)
informuoti šią muitinę likus ne mažiau kaip 24 valandoms iki pakrovimo operacijų pradžios ir nurodyti numatomą pakrovimo trukmę. Kompetentingos institucijos gali nustatyti kitokį nei 24 valandų terminą.
Eksportui skirtų produktų pakrovimo vieta gali būti laikoma:
a)
produktus eksportuojant konteineriuose - vieta, kur jie pakraunami į konteinerius;
b)
produktus eksportuojant nefasuotus, maišuose, kartoninėse dėžėse, dėžutėse, buteliuose ir t. t. bei nepakrautus į konteinerius - ta vieta, kur yra pakraunama transporto priemonė, kuria jie bus išvežami iš Bendrijos muitų teritorijos.
Priėmus eksporto deklaraciją ir iki pirmos pastraipos b punkte nurodyto termino pabaigos kompetentinga muitinė gali leisti atlikti pakrovimo operaciją.
Naudojant atitinkamas priemones produktai identifikuojami iki nurodytos pakrovimo pradžios. Kompetentingai muitinės įstaigai turi būti suteikta teisė fiziškai patikrinti ir identifikuoti produktus, gabenamus į išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos muitinę.
Jeigu dėl administracinių arba kitų tinkamai pagrįstų priežasčių negalima taikyti pirmosios pastraipos nuostatų, eksporto deklaraciją galima pateikti tik atitinkamos valstybės narės kompetentingai muitinei, o fiziškai tikrinant prekes pagal Reglamentą (EB) Nr. 1276/2008, visos pateiktos prekės turi būti visiškai iškrautos. Tačiau nebūtina jų visiškai iškrauti, jeigu kompetentingos institucijos gali šias prekes nuodugniai fiziškai patikrinti.
8. Prekės, už kurias prašoma eksporto grąžinamųjų išmokų, turi būti užplombuotos eksporto muitinės įstaigos arba prižiūrint eksporto muitinės įstaigai. Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 340a straipsnis ir 357 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys taikomos mutatis mutandis.
Prieš uždėdama plombas muitinės įstaiga vizualiai patikrina, ar produktai atitinka eksporto deklaracijų duomenis. Vizualių patikrinimų skaičius yra ne mažesnis kaip 10 % eksporto deklaracijų skaičiaus, išskyrus deklaracijas, kuriose nurodyti produktai buvo fiziškai patikrinti arba atrinkti fiziniam patikrinimui pagal Reglamento (EB) Nr. 1276/2008 3 straipsnį. Muitinės įstaiga apie šį patikrinimą nurodo kontrolinio egzemplioriaus T5 arba jam lygiaverčio dokumento D langelyje, įrašydama vieną iš šio reglamento II priede pateiktų įrašų.
6 straipsnis
Nukrypstant nuo 5 straipsnio 2 dalies, jeigu eksportuojamų produktų kiekis išvežant javus neviršija 5 000 kg pagal kiekvieną grąžinamajai išmokai taikomą nomenklatūros kodą, o išvežant kitus produktus neviršija 500 kg pagal kiekvieną grąžinamajai išmokai taikomą nomenklatūros kodą arba Kombinuotosios nomenklatūros kodą ir jeigu šios eksporto operacijos susijusios su dažnomis prekių siuntomis, valstybė narė gali leisti, kad taikytina grąžinamoji išmoka būtų nustatoma arba iš anksto nustatyta grąžinamoji išmoka būtų patikslinta pagal paskutinę mėnesio dieną.
Jeigu grąžinamoji išmoka nustatoma iš anksto arba konkurso būdu, licencija galioja paskutinę eksporto mėnesio dieną.
Eksportuotojai, kuriems leidžiama naudotis šia galimybe, negali įprastinės procedūros taikyti pirmoje pastraipoje nurodytiems kiekiams.
Grąžinamosioms išmokoms taikomas Reglamento (EB) Nr. 1913/2006 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas keitimo kursą lemiantis operacinis įvykis.
7 straipsnis
1. Nepažeidžiant 15 ir 27 straipsnių, grąžinamoji išmoka mokama tik pateikus įrodymus, kad produktai, įrašyti į priimtas eksporto deklaracijas, iš Bendrijos muitų teritorijos per 60 dienų nuo deklaracijos priėmimo buvo išvežti nepakitusios būsenos.
Tačiau produktų kiekiai, baigiant atlikti muitinės eksporto formalumus paimti kaip mėginiai ir vėliau nesugrąžinti, laikomi nepašalintais iš produktų grynosios masės, iš kurios jie buvo iš tikrųjų paimti.
2. Šiame reglamente maisto produktai, tiekiami gręžimo ir gavybos platformoms, nurodytoms 41 straipsnio 1 dalies a punkte, laikomi išvežtais iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. Produktų užšaldymas nepažeidžia 1 dalies nuostatų.
Ši nuostata taip pat galioja produktų perpakavimui, jeigu tai nepakeičia produkto kodo grąžinamosioms išmokoms taikomoje nomenklatūroje arba prekių kodo Kombinuotojoje nomenklatūroje. Perpakuoti galima tik gavus muitinės pareigūnų leidimą.
Jeigu produktai ar prekės perpakuojami, būtina atitinkamai užpildyti kontrolinį egzempliorių T5.
Etiketes leidžiama pritvirtinti arba pakeisti tokiomis pat sąlygomis, kuriomis perpakuojama ir kurios nurodytos antroje ir trečioje pastraipoje.
4. Jeigu, atsiradus force majeure aplinkybėms, eksportuotojas negali laikytis 1 dalyje nustatyto termino, šis terminas eksportuotojo prašymu gali būti pratęstas tiek, kiek, eksportuojančios valstybės narės kompetentingos institucijos nuomone, tokiomis aplinkybėmis yra būtina.
8 straipsnis
Jeigu produktas, įrašytas į priimtą muitinės deklaraciją, yra gabenamas per Bendrijos teritoriją, išskyrus eksportuojančios valstybės narės teritoriją, įrodant, kad jis buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos, pateikiamas tinkamai patvirtintas kontrolinio egzemplioriaus T5 originalas.
Be kita ko, užpildomi kontrolinio egzemplioriaus 33, 103, 104 ir, jei reikia, 105 langeliai. 104 langelyje padaromas atitinkamas įrašas.
Jei taikoma teisė gauti eksporto grąžinamąją išmoką, 107 langelyje įrašomas vienas iš III priede nurodytų įrašų.
9 straipsnis
Eksporto deklaracijos arba jai lygiaverčio elektroninio dokumento 44 langelyje ir kontrolinio egzemplioriaus T5 arba jam lygiaverčio dokumento 106 langelyje eksportuotojas eurais nurodo eksporto grąžinamųjų išmokų už produkto ar prekės vienetą dydį, galiojantį išankstinio tų išmokų dydžio nustatymo dieną, kaip nurodyta eksporto licencijoje arba sertifikate pagal Reglamentą (EB) Nr. 376/2008, arba grąžinamosios išmokos sertifikate pagal Reglamento (EB) Nr. 1043/2005 III skyriaus nuostatas. Jeigu grąžinamosios išmokos iš anksto nenustatytos, gali būti naudojama ne senesnė kaip 12 mėnesių informacija apie ankstesnes grąžinamąsias išmokas už tokius pačius produktus ar prekes. Jei eksportuotinas produktas ar prekė nevežami per kitos valstybės narės sieną ir jei nacionalinė valiuta nėra euro, grąžinamųjų išmokų dydžiai gali būti nurodomi nacionaline valiuta.
Kompetentingos institucijos gali atleisti eksportuotoją nuo pirmoje dalyje nurodytų reikalavimų vykdymo, jeigu jų valdžios institucijos sukuria sistemą, kuria naudojantis suinteresuotosioms tarnyboms pateikiama tokia pat informacija.
Tose eksporto deklaracijose ir kontroliniuose egzemplioriuose T5 ar jiems lygiaverčiuose dokumentuose, pagal kuriuos eksporto grąžinamoji išmoka yra mažesnė nei 1 000 EUR, eksportuotojas gali pasirinktinai įrašyti vieną iš IV priede nurodytų irašų.
10 straipsnis
1. Skiriant grąžinamąsias išmokas jūra eksportuojamiems produktams, taikomos šios specialios nuostatos:
a)
Jeigu kompetentingos institucijos patvirtina kontrolinį egzempliorių T5 ar nacionalinį dokumentą, įrodantį, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, atitinkami produktai gali būti grąžinami arba paliekami laikinam saugojimui arba muitinės sankcionuotų veiksmų taikymui Bendrijos muitų teritorijoje tik tais atvejais, kai jie perkraunami toje pačioje ar kitoje valstybėje esančiame viename ar keliuose kituose uostuose, ir ne ilgesniam kaip 28 dienų laikotarpiui, išskyrus force majeure atvejus. Šis terminas netaikomas, jeigu atitinkami produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos galutinio uosto per pirmiau nurodytą 60 dienų laikotarpį.
b)
Grąžinamosios išmokos mokamos pateikus mokančiajai agentūrai šiuos dokumentus:
-
eksportuotojo deklaraciją, kad produktai nebus perkrauti kitame Bendrijos uoste, arba
-
įrodymus, kad buvo laikomasi a punkto nuostatų. Šiuos įrodymus visų pirma sudaro gabenimo dokumentas (dokumentai) arba jo kopija ar fotokopija, pridedami prie produktų išvežant juos iš pirmojo uosto, kuriame buvo patvirtinti a punkte nurodyti dokumentai, ir siunčiami su produktais iki pristatymo į trečiąją šalį, kurioje jie bus iškrauti.
Pirmoje įtraukoje nurodytas deklaracijas pasirinktinai tikrina mokančioji agentūra. Tuo tikslu būtina pateikti antroje įtraukoje minėtus įrodymus.
Jeigu produktai ar prekės eksportuojamos laivais, teikiančiais tiesiogines gabenimo paslaugas į trečiosios šalies uostą, neįplaukiant į jokį kitą Bendrijos uostą, valstybės narės, įgyvendindamos pirmos įtraukos nuostatas, gali taikyti supaprastintą procedūrą.
c)
Kaip alternatyvą b punkte nurodytoms sąlygoms kontrolinio egzemplioriaus T5 paskirties vietos valstybė narė arba valstybė narė, kurioje nacionalinis dokumentas naudojamas kaip įrodymas, gali nustatyti, kad kontrolinis egzempliorius T5 ar nacionalinis dokumentas, įrodantis, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, būtų patvirtintas tik pateikus gabenimo dokumentą, kuriame nurodoma galutinė paskirties vieta, esanti už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
Tokiu atveju valstybės narės, į kurią įšvežami produktai, kompetentingos institucijos kontrolinio egzemplioriaus T5 skirsnio „Naudojimo ir (arba) paskirties vietos kontrolė“ skiltyje „Pastabos“ arba atitinkamoje nacionalinio dokumento skiltyje padaro vieną iš V priede nurodytų įrašų.
Mokėjimo agentūra pasirinktinai tikrina, kaip vykdomos šio punkto nuostatos.
d)
Jeigu nustatoma, kad nevykdomos a punkte nurodytos sąlygos, taikant 47 straipsnį, diena arba dienos, viršijančios 28 dienų terminą, laikomos tomis dienomis, kuriomis pradelstas 7 straipsnyje nustatytas terminas.
2. Skiriant grąžinamąsias išmokas automobilių keliais, vidaus vandenų keliais arba geležinkeliu eksportuojamiems produktams, taikomos šios specialios nuostatos:
a)
Jeigu kompetentingos institucijos patvirtina kontrolinį egzempliorių T5 ar nacionalinį dokumentą, įrodantį, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, atitinkami produktai gali būti grąžinami arba paliekami laikinam saugojimui arba muitinės sankcionuotų veiksmų taikymui Bendrijos muitų teritorijoje tik tais atvejais, kai jie gabenami tranzitu, ir ne ilgesniam kaip 28 dienų laikotarpiui, išskyrus force majeure atvejus. Šis terminas netaikomas, jeigu atitinkami produktai buvo galutinai išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos per pirmiau nurodytą 60 dienų laikotarpį.
b)
Mokančioji agentūra pasirinktinai tikrina, kaip vykdomos a punkto nuostatos. Šiais atvejais būtina pateikti gabenimo dokumentus, kurie siunčiami su produktais iki jų pristatymo į trečiąją šalį, kurioje bus iškrauti.
Jeigu nustatoma, kad nevykdomos a punkte nurodytos sąlygos, taikant 47 straipsnį, diena arba dienos, viršijančios 28 dienų terminą, laikomos tomis dienomis, kuriomis pradelstas 7 straipsnyje nustatytas terminas
Jeigu pradelsiamas 7 straipsnio 1 dalyje nurodytas 60 dienų terminas ir a punkte nurodytas 28 dienų terminas, grąžinamoji išmoka arba negrąžinama užstato dalis sumažinama suma, kuri apskaičiuojama pagal ilgiau uždelstą laikotarpį.
3. Skiriant grąžinamąsias išmokas oro transportu eksportuojamiems produktams, taikomos šios specialios nuostatos:
a)
Kompetentingos institucijos gali patvirtinti kontrolinį egzempliorių T5 ar nacionalinį dokumentą, įrodantį, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, tik pateikus gabenimo dokumentą, kuriame nurodoma galutinė paskirties vieta, esanti už Bendrijos muitų teritorijos ribų.
b)
Jeigu nustatoma, kad atlikus a punkte nurodytus formalumus perkraunami produktai ilgiau kaip 28 dienas buvo laikomi viename ar keliuose oro uostuose, esančiuose Bendrijos muitų teritorijoje, išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių, taikant 47 straipsnį diena arba dienos, viršijančios 28 dienų terminą, yra laikomos tomis dienomis, kuriomis pradelstas 7 straipsnyje nustatytas terminas.
Jeigu pradelsiamas 7 straipsnio 1 dalyje nurodytas 60 dienų terminas ir šiame punkte nurodytas 28 dienų terminas, grąžinamoji išmoka arba negrąžinama užstato dalis sumažinama suma, kuri apskaičiuojama pagal ilgiau uždelstą laikotarpį.
c)
Mokančioji agentūra pasirinktinai tikrina, kaip vykdomos šios dalies nuostatos.
d)
b punkte nustatytas 28 dienų terminas netaikomas, jeigu atitinkami produktai per pirmiau nurodytą 60 dienų laikotarpį buvo galutinai išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos.
11 straipsnis
1. Jeigu produktams, kurie gabenami į paskirties punktą arba pristatomi gavėjui už Bendrijos muitų teritorijos ribų, eksportuojančioje valstybėje narėje taikoma viena iš Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 412-442a straipsniuose nurodytų supaprastintų Bendrijos tranzito procedūrų, susijusių su produktų arba prekių gabenimo geležinkeliu arba didelėse talpose, grąžinamoji išmoka suteikiama ir nepateikus kontrolinio egzemplioriaus T5.
2. Taikant 1 dalies nuostatas, kompetentinga muitinė užtikrina, kad dokumente, kuris išduodamas tam, kad būtų sumokėta grąžinamoji išmoka, būtų padarytas toks įrašas: „Išvežama iš Bendrijos muitų teritorijos pagal supaprastintą Bendrijos tranzito tvarką, taikomą gabenimui geležinkeliu arba didelėse talpose“.
3. Muitinė, kurioje produktams taikoma 1 dalyje nurodyta tvarka, negali leisti gabenimo sutarties pakeisti taip, kad gabenimo operacija pasibaigtų Bendrijos teritorijoje, išskyrus tuos atvejus, kai nustatoma, jog:
-
jeigu grąžinamoji išmoka yra sumokėta, ją grąžino, arba
-
atitinkamos institucijos ėmėsi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad grąžinamoji išmoka nebūtų mokama.
Tačiau jeigu grąžinamoji išmoka buvo sumokėta pagal 1 dalį, o produktas per nustatytą laikotarpį nebuvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos, kompetentinga muitinė apie tai praneša agentūrai, atsakingai už grąžinamosios išmokos mokėjimą, ir kaip galima greičiau pateikia jai visus reikalingus duomenis. Tokiu atveju grąžinamoji išmoka laikoma permokėta.
4. Jeigu valstybėje narėje, išskyrus eksportuojančią valstybę narę, produktui, gabenamam pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 91-97 straipsniuose numatytą Bendrijos išorės tranzito tvarką arba Konvencijoje dėl bendrosios tranzito procedūros (18) numatytą bendrą tranzito tvarką, taikoma 1 dalyje numatyta gabenimo į paskirties punktą arba pristatymo gavėjui už Bendrijos muitų teritorijos ribų tvarka, muitinė, kurioje produktui buvo pritaikyta ši tvarka, kontrolinio egzemplioriaus T5 originalo kitoje pusėje esančio skirsnio „Naudojimo ir (arba) paskirties vietos kontrolė“ skiltyje „Pastabos“ padaro vieną iš VI priede nurodytų įrašų.
3 dalies nuostatos mutatis mutandis taikomos tais atvejais, kai pakeitus gabenimo sutartį gabenimas nutraukiamas Bendrijos teritorijoje.
5. Jeigu eksportuojančioje arba kitoje valstybėje narėje produkto gabenimą perima geležinkelio bendrovė ir jis toliau gabenamas geležinkeliu į paskirties vietą, esančią už Bendrijos muitų teritorijos ribų, taikant Bendrijos išorės arba bendrą tranzito tvarką, nustatytą gabenimo kombinuotu transportu (automobilių keliais ir geležinkeliu) sutartyje, kompetentinga muitinė arba muitinė, esanti arčiausiai prie geležinkelio stoties, kurioje geležinkelio bendrovė perima produktą, kontrolinio egzemplioriaus T5 originalo kitoje pusėje esančio skirsnio „Naudojimo ir (arba) paskirties vietos kontrolė“ skiltyje „Pastabos“ padaro vieną iš VII priede nurodytų įrašų.
Geležinkelio bendrovės pareigūnai negali vykdyti gabenimo kombinuotu transportu (automobilių keliais ir geležinkeliu) sutarties, pakeistos taip, kad gabenimas nutraukiamas Bendrijos teritorijoje, o ne už jos ribų, jeigu muitinė, iš kurios išvežami produktai, iš anksto neleidžia taip daryti. Tokiu atveju mutatis mutandis taikomos 3 dalies nuostatos.
12 straipsnis
1. Grąžinamosios išmokos skiriamos už produktus, kurie, neatsižvelgiant į muitinės nustatytus pakuotės reikalavimus, laisvai juda Bendrijos teritorijoje ir yra Bendrijos kilmės.
Tačiau grąžinamosioms išmokoms gauti už cukraus produktus, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 162 straipsnio 1 ir 2 dalies b punkto iii papunktyje, pakanka tenkinti laisvo judėjimo reikalavimą.
2. Skiriant grąžinamąją išmoką, produktai laikomi Bendrijos kilmės produktais, jei jie visiškai gauti Bendrijos teritorijoje arba jei jie buvo paskutinį kartą iš esmės perdirbti ar apdoroti Bendrijos teritorijoje pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 23 arba 24 straipsnio nuostatas.
Tačiau, nepažeidžiant 4 dalies, grąžinamoji išmoka už produktus neskiriama, jei jie pagaminti iš:
a)
Bendrijos kilmės medžiagų; ir
b)
žemės ūkio produktams gaminti skirtų medžiagų, kurioms taikomi 1 straipsnyje nurodyti reglamentai, importuotų iš trečiųjų šalių ir iš esmės neperdirbtų Bendrijos teritorijoje.
3. Tais atvejais, kai grąžinamoji išmoka skiriama tik už Bendrijos kilmės produktus, eksportuotojas deklaruoja kilmę, kaip apibrėžta 2 dalyje, laikydamasis galiojančių Bendrijos taisyklių.
4. Eksportuojant sudėtinius produktus, kuriems grąžinamoji išmoka taikoma pagal vieną ar daugiau jų sudedamųjų dalių, grąžinamoji išmoka skiriama, jei atitinkama(-os) sudedamoji (-osios) dalis (-ys) atitinka 1 dalyje nustatytą sąlygą.
Grąžinamoji išmoka taip pat skiriama, jei sudedamoji dalis ar dalys, už kurias prašoma skirti išmoką, iš pradžių buvo Bendrijos kilmės ir (arba) laisvai judėjo Bendrijos teritorijoje, kaip numatyta 1 dalyje, tačiau nebegali laisvai judėti dėl vienintelės priežasties, kad buvo įtrauktos į kitų produktų sudėtį.
5. Taikant 4 dalį, grąžinamosios išmokos, skiriamos už toliau išvardytus produktus, yra laikomos grąžinamosiomis išmokomis, nustatytomis pagal produktų sudedamąsias dalis:
a)
grūdų, kiaušinių, ryžių, cukraus, pieno bei pieno produktų sektorių produktai, eksportuojami kaip Reglamento (EB) Nr. 1043/2005 II priede nurodytos prekės;
b)
baltasis cukrus ir žaliavinis cukrus, klasifikuojami pagal 1701 Kombinuotosios nomenklatūros kodą, izogliukozė, klasifikuojama pagal 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 bei 1702 90 30 KN kodus, ir cukrinių runkelių bei cukranendrių sirupas, klasifikuojami pagal 1702 60 95 ir 1702 90 95 KN kodus, naudojami Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 1 straipsnio j punkte nurodytuose produktuose;
c)
pienas bei pieno produktai ir cukrus, eksportuojami kaip produktai, klasifikuojami pagal 0402 10 91-99, 0402 29, 0402 99, 0403 10 31-39, 0403 90 31-39, 0403 90 61-69, 0404 10 26-38, 0404 10 72-84 ir 0404 90 81-89 KN kodus, taip pat eksportuojami kaip produktai, klasifikuojami pagal 0406 30 KN kodą, kurie nėra valstybių narių kilmės produktai ar valstybėse narėse laisvai judantys iš trečiųjų šalių įvežti produktai.
13 straipsnis
1. Kombinuotosios nomenklatūros 2, 10 arba 11 skyriuose nurodytiems mišiniams taikomas grąžinamųjų išmokų dydis taikomas:
a)
mišinių, kuriuose viena sudedamoji dalis sudaro ne mažiau kaip 90 % mišinio svorio, sudedamajai daliai;
b)
kitiems mišiniams, kurių sudedamosioms dalims taikomas mažiausias grąžinamosios išmokos dydis. Tais atvejais, kai vienai ar daugiau sudedamųjų dalių grąžinamoji išmoka netaikoma, grąžinamoji išmoka už šiuos mišinius nemokama.
2. Apskaičiuojant grąžinamąsias išmokas, taikomas prekėms, kurios tiekiamos rinkiniais, ir sudėtinėms prekėms, kiekvienas komponentas laikomas atskiru produktu.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos mišiniams, prekėms, kurios tiekiamos rinkiniais, ir sudėtinėms prekėms, jeigu joms nustatytos specialios apskaičiavimo taisyklės.
14 straipsnis
Nuostatos, susijusios su išankstiniu grąžinamųjų išmokų nustatymu ir jų patikslinimu, taikomos tik tiems produktams, kuriems nustatomas nulinis arba didesnis grąžinamosios išmokos dydis.
2 skirsnis
Diferencijuotos grąžinamosios išmokos
15 straipsnis
Tais atvejais, kai gražinamosios išmokos dydis diferencijuojamas pagal paskirties vieta, gražinamosios išmokos mokamos atsižvelgiant i 16 ir 17 straipsniuose nurodytas papildomas salygas.
16 straipsnis
1. Per 12 mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos produktai yra:
a)
nepakitusios būsenos importuoti į trečiąją šalį ar vieną iš trečiųjų šalių, kuriai taikoma grąžinamoji išmoka; arba
b)
nepakitusios būsenos iškrauti atokiojoje grąžinamosios išmokos zonoje, kuriai taikoma grąžinamoji išmoka pagal 24 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalyje nurodytas sąlygas.
Tačiau pagal 46 straipsnio nuostatas terminas gali būti pratęstas.
2. Produktai laikomi importuojamais nepakitusios būsenos, jei nėra jokių perdirbimo požymių.
Norint išsaugoti produktus, nepažeidžiant 1 dalies nuostatų, iki importavimo galima atlikti šiuos veiksmus:
a)
inventorizaciją;
b)
ant produktų ar prekių arba jų pakuočių gali būti dedamos žymos, antspaudai, pritvirtinamos etiketės ar kiti panašūs skiriamieji ženklai, jeigu tai nėra susiję su rizika, kad prekėms bus pripažinta kita kilmė;
c)
gali būti taisomos žymos ir numeriai ant pakuotės arba keičiamos etiketės, jeigu tai nėra susiję su rizika, kad prekėms bus pripažinta kita kilmė;
d)
pakavimą, išpakavimą, pakuotės keitimą arba taisymą, jeigu tai nėra susiję su rizika, kad prekėms bus pripažinta kita kilmė;
e)
vėdinimą;
f)
atšaldymą; bei
g)
užšaldymą.
Be to, iki importavimo perdirbti produktai laikomi importuotais nepakitusios būsenos, jeigu jie buvo perdirbti trečiojoje šalyje, į kurią įvežami visi taip perdirbti produktai.
3. Produktas laikomas importuotu, kai trečiojoje šalyje atliekami visi muitinės formalumai, ypač susiję su importo muitų rinkimu.
4. Diferencijuota grąžinamosios išmokos dalis mokama už tą produktų masę, kuriai trečiojoje šalyje buvo taikomi muitinės importo formalumai; tačiau, neatsižvelgiama į jokius masės pasikeitimus, kurie gali atsirasti gabenimo metu dėl natūralių priežasčių ir kuriuos kompetentingos institucijos pripažįsta įprastiniais, arba galinčius atsirasti dėl nesugrąžintų mėginių, paimtų pagal 7 straipsnio 1 dalies antros pastraipos nuostatas.
17 straipsnis
1. Įrodymui apie atliktus muitinės importo formalumus pateikiamas vienas iš šių eksportuotojo nuožiūra pasirinktų dokumentų:
a)
muitinės dokumentas, jo kopija arba fotokopija, arba atspausdinta kompetentingos muitinės įstaigos elektroninėje formoje turimos lygiavertės informacijos kopija; tokios kopijos, fotokopijos ar atspausdintos informacijos tikrumą turi patvirtinti viena iš šių institucijų:
i)
įstaiga, patvirtinusi dokumento originalą arba atitinkamą informaciją užregistravusi elektroniniame formate;
ii)
atitinkamos trečiosios šalies oficiali agentūra;
iii)
valstybės narės oficiali agentūra atitinkamoje trečiojoje šalyje;
iv)
agentūra, turinti sumokėti grąžinamąją išmoką;
b)
iškrovimo ir importo sertifikatas, surašytas patvirtintos tarptautinės kontrolės ir priežiūros agentūros (toliau - priežiūros agentūra) pagal VIII priedo III skyriuje nustatytas taisykles ir IX priede pateiktą pavyzdį; tokiame sertifikate turi būti nurodyta muitinės importo dokumento data ir numeris.
Eksportuotojui paprašius, mokėjimo agentūra gali nereikalauti pirmos pastraipos a punkte nurodyto dokumento, jei ji gali įsitikinti, kad muitinės importo formalumai buvo atlikti, patikrindama elektroniniu formatu įvestą ir trečiosios šalies kompetentingos institucijos ar jos vardu saugomą informaciją.
2. Jeigu eksportuotojas negali gauti dokumento, kurį pasirenka pagal 1 dalies a arba b punktą, net po to, kai imasi tinkamų priemonių, arba jeigu kyla abejonių dėl pateikto dokumento tikrumo ar jo visapusiško tikslumo, įrodant, kad muitinės importo formalumai buvo atlikti, galima pateikti vieną ar daugiau šių dokumentų:
a)
iškrovimo dokumento kopiją, išduotą arba patvirtintą trečiojoješalyje, kuriai taikoma grąžinamoji išmoka;
b)
iškrovimo sertifikatą, kurį išduoda valstybės narės oficiali agentūra, esanti paskirties šalyje arba turinti įgaliojimus šioje šalyje veikti, laikantis X priede nustatytų reikalavimų ir nurodyto pavyzdžio, ir kuris taip pat patvirtina, kad produktas buvo išvežtas iš iškrovimo vietos arba kad jis, kiek jai žinoma, bent nebuvo vėliau pakrautas reeksportuoti;
c)
iškrovimo sertifikatą, kurį parengė patvirtinta priežiūros agentūra, laikantis VIII priedo III skyriuje nustatytų taisyklių ir XI priede pateikto pavyzdžio, kuris taip pat patvirtina, kad produktas buvo išvežtas iš iškrovimo vietos arba kad jis, kiek jai žinoma, bent nebuvo vėliau pakrautas reeksportuoti;
d)
banko dokumentą, išduotą Bendrijos teritorijoje esančių patvirtintų tarpininkų, kuris patvirtina, kad su II priede išvardytomis trečiosiomis šalims susijusiais atvejais mokėjimas už nurodytus eksportuojamus produktus buvo įskaitytas į šiose valstybėse atidarytą eksportuotojo sąskaitą;
e)
siuntos priėmimo sertifikatą, išduotą atitinkamos trečiosios šalies oficialios agentūros, jeigu prekės nupirktos šios valstybės arba jos oficialios agentūros arba jeigu prekės vertinamos kaip pagalba maistu;
f)
siuntos priėmimo aktą, kurį išduoda tarptautinė organizacija arba eksportuojančios valstybės narės patvirtinta humanitarinė organizacija, jeigu prekės vertinamos kaip pagalba maistu;
g)
siuntos priėmimo aktą, trečiojoje šalyje išduotą agentūros, kurios surengtas konkursas atitinka Reglamento (EEB) Nr. 376/2008 47 straipsnio nuostatas, jeigu minėta agentūra perka šias prekes.
3. Eksportuotojai visais atvejais pateikia su eksporto deklaracijose nurodytų produktų gabenimo dokumentų kopiją arba fotokopiją.
Eksportuotojo prašymu, jei produktai vežami konteineriuose jūra, valstybė narė gali priimti informaciją, lygiavertę gabenimo dokumentuose nurodytai informacijai, jei tokia informacija yra gauta iš informacijos sistemos, kurią tvarko už konteinerių pristatymą į paskirties vietą atsakinga trečioji šalis, su sąlyga, kad ji specializuojasi vykdyti tokias operacijas, o taikoma informacijos sistemos apsauga yra patvirtinta valstybės narės kaip atitinkanti vieno iš pasaulyje pripažintų ir Reglamento (EB) Nr. 885/2006 I priedo 3 dalies B punkte nurodyto standarto kriterijus, nurodytus tuo metu naudojamoje versijoje (19).
4. Tam tikrais konkrečiais atvejais Komisija, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 195 straipsnyje nustatytos tvarkos, gali numatyti, kad šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti importo įrodymai pateikiami pasiremiant konkrečiu dokumentu arba kokiu nors kitu būdu.
18 straipsnis
1. PA, ketinanti išduoti 17 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalies c punkte nurodytus sertifikatus, turi būti patvirtinta valstybės narės, kurioje yra tos PA buveinės registracijos vieta, kompetentingos institucijos.
2. Jeigu PA įvykdo VIII priedo I skyriuje nustatytas sąlygas, jos prašymu ji patvirtinama trejų metų laikotarpiui, kurį galima atnaujinti. Patvirtinimas galioja visose valstybėse narėse.
3. Patvirtinime nurodoma, ar leidimas išduoti 17 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalies c punkte nurodytus sertifikatus galioja visur, ar tik tam tikrose trečiosiose valstybėse.
19 straipsnis
1. PA veikia, vadovaudamasi VIII priedo II skyriaus 1 punkte nustatytomis taisyklėmis.
Jeigu nesilaikoma vienos ar daugiau tose taisyklėse nustatytų sąlygų, PA patvirtinusi valstybė narė sustabdo patvirtinimą tokiam laikotarpiui, kurio reikia padėčiai ištaisyti.
2. PA patvirtinusioji valstybė narė kontroliuoja PA darbą ir veiklą pagal VIII priedo II skyriaus 2 punkte nustatytus reikalavimus.
20 straipsnis
PA patvirtinusios valstybės narės nustato veiksmingą sankcijų sistemą, taikomą tais atvejais, kai patvirtintoji PA išduoda klaidingą sertifikatą.
21 straipsnis
1. PA patvirtinusioji valstybė narė nedelsdama atšaukia patvirtinimą:
-
jei PA nebeatitinka VIII priedo I skyriuje nustatytų patvirtinimo sąlygų, arba
-
jei PA pakartotinai ir sistemingai išdavė klaidingus sertifikatus. Šiuo atveju 20 straipsnyje nurodyta sankcija netaikoma.
2. Atsižvelgiant į nustatytų veiklos trūkumų pobūdį, PA patvirtinimas gali būti atšauktas visiškai arba tik tam tikroms PA veiklos sritims.
3. Jeigu valstybė narė atšaukia įmonių grupei priklausančios PA patvirtinimą, valstybės narės, patvirtinusios tai pačiai įmonių grupei priklausančias PA, ne ilgesniam kaip trijų mėnesių laikotarpiui turi sustabdyti tų PA patvirtinimus, kad galėtų atlikti reikiamus tyrimus, siekiant patikrinti, ar šios PA taip pat neturi trūkumų, nustatytų PA, kurios patvirtinimas buvo atšauktas.
Taikant pirmą pastraipą, įmonių grupė apima visas įmones, kurių daugiau kaip 50 % kapitalo tiesiogiai ar netiesiogiai priklauso vienai patronuojančiai įmonei, taip pat ir pačią patronuojančią įmonę.
22 straipsnis
1. Apie PA patvirtinimą valstybės narės praneša Komisijai.
2. Valstybė narė, atšaukusi arba sustabdžiusi patvirtinimą, nedelsdama informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją nurodydama trūkumus, dėl kurių patvirtinimas buvo atšauktas arba sustabdytas.
Valstybėms narėms skirti pranešimai siunčiami XIII priede nurodytoms valstybių narių centrinėms institucijoms.
3. Komisija periodiškai skelbia PA, kurias patvirtino valstybės narės, atnaujintą sąrašą.
23 straipsnis
1. 17 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalies c punkte nurodyti sertifikatai, išduoti po patvirtinimo atšaukimo ar sustabdymo dienos, negalioja.
2. Valstybės narės atsisako priimti 17 straipsnio 1 dalies b punkte ir 2 dalies c punkte nurodytus sertifikatus, jeigu randa juose pažeidimų ar trūkumų. Jeigu tokius sertifikatus išdavė kitos valstybės narės patvirtinta PA, pažeidimus nustačiusi valstybė narė praneša apie tai patvirtinimą suteikusiai valstybei narei.
24 straipsnis
1. Valstybės narės gali nereikalauti iš eksportuotojo įrodymo pagal 17 straipsnį, išskyrus gabenimo dokumentą arba jo elektroninį ekvivalentą, kaip tai nurodyta 17 straipsnio 3 dalyje, kai eksporto deklaracija suteikia teisę gauti grąžinamąją išmoką:
a)
kurios diferencijuota dalis yra ne daugiau kaip:
i)
2 400 EUR, jei paskirties trečioji šalis ar teritorija yra nurodyta XIV priede;
ii)
12 000 EUR, jei paskirties trečioji šalis ar teritorija nenurodyta XIV priede; arba
b)
konkretaus produkto paskirties uostas yra atokiojoje grąžinamosios išmokos zonoje.
2. 1 dalies b punkte nurodyta išimtis taikoma tik tada, jei įvykdomos šios sąlygos:
a)
produktai vežami konteineriuose ir konteineriai į iškrovimo uostą pristatomi jūra;
b)
gabenimo dokumente nurodyta paskirties vieta yra eksporto deklaracijoje nurodyta šalis arba uostas, kuris paprastai naudojamas iškraunant ne jūrinei valstybei, kuri yra eksporto deklaracijoje nurodyta paskirties šalis, skirtus produktus;
c)
įrodymas apie atliktą iškrovimą pateikiamas pagal 17 straipsnio 2 dalies a, b arba c punktą.
Eksportuotojo prašymu, jei produktai vežami konteineriuose jūra, valstybė narė gali sutikti, kad pirmos pastraipos c punkte nurodytu įrodymu apie įvykdytą iškrovimą būtų laikoma informacija, lygiavertė iškrovimo dokumente nurodytai informacijai, jei tokia informacija yra gauta iš informacijos sistemos, kurią tvarko už konteinerių pristatymą į paskirties vietą ir iškrovimą joje atsakinga trečioji šalis, su sąlyga, kad ji specializuojasi vykdyti tokias operacijas, o taikoma informacijos sistemos apsauga yra patvirtinta valstybės narės kaip atitinkanti vieno iš pasaulyje pripažintų ir Reglamento (EB) Nr. 885/2006 I priedo 3 dalies B punkte nurodyto standarto kriterijus, nurodytus tuo metu naudojamoje versijoje.
Įrodymas apie iškrovimą gali būti pateiktas pagal pirmos pastraipos c punktą arba pagal antrą pastraipą - tokiu atveju eksportuotojas neprivalo įrodyti, kad jis ėmėsi reikalingų žingsnių siekdamas gauti 17 straipsnio 1 dalies a arba b punktuose nurodytą dokumentą.
3. 1 dalies a punkte nurodytas išimtis galima taikyti automatiškai, išskyrus atvejus, kai taikomos 4 dalies nuostatos.
1 dalies b punkte nurodyta išimtis taikoma trejus metus, eksportuotojui pagal jo pateiktą prašymą prieš eksportą gavus leidimą raštu. Tokius leidimus turintys eksportuotojai mokėjimo paraiškoje nurodo leidimo numerį.
4. Jei valstybė narė mano, kad produktai, kurių atžvilgiu eksportuotojas prašo taikyti išimtį pagal šį straipsnį, buvo eksportuoti ne į tą šalį, kuri buvo nurodyta eksporto deklaracijoje, arba tam tikrais atvejais į šalį, neįeinančią į atitinkamą atokiąją grąžinamosios išmokos zoną, kuriai yra nustatyta tokia grąžinamoji išmoka, arba kad eksportuotojas dirbtinai padalijo eksporto operaciją į dalis siekdamas pasinaudoti taikoma išimtimi, valstybė narė gali tokiam eksportuotojui iškart nutraukti išimties pagal šį straipsnį taikymą.
Tokiam eksportuotojui išimtis pagal šį straipsnį nebetaikoma dvejus metus nuo leidimo panaikinimo datos.
Jei panaikinama eksportuotojo teisė į išimtį, jis praranda teisę gauti eksporto grąžinamąją išmoką už konkrečius produktus ir turi tokią išmoką grąžinti, nebent jis galėtų susijusių produktų atžvilgiu pateikti 17 straipsnyje reikalaujamą įrodymą.
Be to, eksporto grąžinamųjų išmokų nebebus galima gauti už produktus, nurodytus eksporto deklaracijose, pateiktose po akto, dėl kurio buvo panaikinta teisė gauti eksporto grąžinamąją išmoką, įsigaliojimo, o gautos išmokos turės būti grąžintos, nebent eksportuotojas galėtų susijusių produktų atžvilgiu pateikti 17 straipsnyje reikalaujamą įrodymą.
25 straipsnis
1. Nukrypstant nuo 15 straipsnio ir nepažeidžiant 27 straipsnio, dalis grąžinamosios išmokos mokama eksportuotojo prašymu, kai tik pateikiami įrodymai, kad produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos.
2. 1 dalyje nurodyta grąžinamosios išmokos dalis apskaičiuojama pagal mažiausią grąžinamosios išmokos dydį, atėmus 20 % skirtumo tarp iš anksto nustatyto išmokos dydžio ir mažiausio išmokos dydžio, dydžio nenustatymas laikomas mažiausiu dydžiu.
Jeigu suma, kuri turi būti sumokėta, nėra didesnė kaip 2 000 EUR, valstybės narės gali atidėti jos mokėjimą tol, kol bus mokama visa atitinkama grąžinamoji išmoka, išskyrus tuos atvejus, kai eksportuotojas nurodo, kad neprašys sumokėti jokios kitos sumos už šiuos eksportuojamus produktus.
3. Tais atvejais, kai produktai nepristatomi į paskirties vietą, nurodytą išduotos licencijos su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka 7 langelyje:
a)
jeigu grąžinamosios išmokos dydis, nustatytas konkrečiai paskirties vietai, yra lygus arba didesnis negu išmokos dydis, nustatytas 7 langelyje nurodytai paskirties vietai, taikoma 7 langelyje nurodytai paskirties vietai nustatyta grąžinamoji išmoka;
b)
jeigu grąžinamosios išmokos dydis, nustatytas konkrečiai paskirties vietai, yra mažesnis negu išmokos dydis, nustatytas 7 langelyje nurodytai paskirties vietai, mokama grąžinamoji išmoka apskaičiuojama:
-
taikant grąžinamosios išmokos dydį, nustatytą konkrečiai paskirties vietai,
-
atėmus, išskyrus atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių, 20 % skirtumo tarp grąžinamosios išmokos, nustatytos 7 langelyje nurodytai paskirties vietai, ir išmokos, nustatytos tikrajai paskirties vietai.
Šiame straipsnyje vadovaujamasi tais grąžinamųjų išmokų dydžiais, kurie taikomi paraiškos išduoti licenciją pateikimo dieną. Šie dydžiai, kur tinkama, patikslinami eksporto arba mokėjimo deklaracijos priėmimo dieną.
Jeigu tai pačiai eksporto operacijai taikomos šios straipsnio dalies pirma ir antra pastraipos ir 48 straipsnis, pagal pirmą pastraipą apskaičiuota suma sumažinama 48 straipsnyje nurodyta baudos suma.
4. Jeigu grąžinamosios išmokos dydis nustatomas konkurso būdu, o atitinkamoje sutartyje nurodoma privaloma paskirties vieta, nustatant mažiausią išmokos dydį neatsižvelgiama į licencijos pateikimo dieną ar eksporto deklaracijos priėmimo dieną šiai paskirties vietai nustatytą grąžinamąją išmoką arba į tai, kad tą dieną grąžinamoji išmoka nebuvo nustatyta.
26 straipsnis
1. 2 ir 5 dalių nuostatos taikomos tais atvejais, kai produktas eksportuojamas pagal eksporto licenciją arba išansktinio nustatymo sertifikatą, kuriuose nurodoma privaloma pristatymo vieta.
2. Jeigu produktas nepristatomas į privalomą pristatymo vietą, mokama tik ta grąžinamosios išmokos dalis, kuri apskaičiuojama taikant 25 straipsnio 2 dalies nuostatas.
3. Tais atvejais, kai dėl force majeure aplinkybių produktas pristatomas į kitą, išduotoje licencijoje nenurodytą, paskirties vietą, eksportuotojo prašymu grąžinamoji išmoka bus sumokėta, jeigu jis pateiks įrodymų, patvirtinančių force majeure aplinkybes, taip pat įrodymų, kad produktas buvo pristatytas į konkrečią paskirties vietą; įrodymai, patvirtinantys produkto pristatymą į konkrečią paskirties vietą, pateikiami pagal 16 ir 17 straipsnius.
4. Jeigu taikomos 3 dalies nuostatos, grąžinamoji išmoka prilygs tai, kuri nustatyta konkrečiai paskirties vietai, tačiau ji negali būti didesnė už išmoką, taikomą paskirties vietai, nurodytai išduotos licencijos su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka 7 langelyje.
Grąžinamosios išmokos dydžiai tikslinami, jei reikia, eksporto deklaracijos arba mokėjimo deklaracijos priėmimo dieną.
5. Jeigu produktas eksportuojamas pagal licenciją, išduotą remiantis Reglamento (EB) Nr. 376/2008 47 straipsniu, o grąžinamosios išmokos dydis priklauso nuo paskirties vietos, eksportuotojas, kad įgytų teisę gauti iš anksto nustatytą grąžinamąją išmoką, be šio reglamento 17 straipsnyje nurodytų įrodymų, turi pateikti papildomus įrodymus, kad produktas buvo pristatytas agentūrai, esančiai trečiojoje importuojančioje šalyje ir nurodytai kvietime dalyvauti konkurse, kuris minimas licencijoje.
3 skirsnis
Specialios Bendrijos finansinių interesų gynimo priemonės
27 straipsnis
1. Jeigu:
a)
kyla rimtų abejonių dėl tikrosios produkto paskirties vietos; arba
b)
dėl skirtumo tarp grąžinamosios išmokos, taikomos eksportuojamam produktui eksporto deklaracijos priėmimo dieną, sumos ir nepreferencinio importo muito, taikomo tą pačią dieną tapačiam produktui, sumos produktas gali būti reimportuotas į Bendriją; arba
c)
atsiranda rimtų įtarimų, kad nepakitusios būsenos arba trečiojoje šalyje perdirbtas produktas bus reimportuotas į Bendrijos teritoriją netaikant jokio muito arba taikant sumažintą importo muitą,
tai vienodo dydžio grąžinamoji išmoka arba 25 straipsnio 2 dalyje nurodyta išmokos dalis bus sumokėta tik tuo atveju, jei produktas buvo išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos pagal 7 straipsnį, taip pat jeigu:
i)
taikant nediferencijuotą grąžinamąją išmoką, produktas per 12 mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos buvo importuotas į trečiąją šalį arba per šį laikotarpį buvo iš esmės perdirbtas ar apdorotas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnyje;
ii)
taikant grąžinamąją išmoką, diferencijuojamą pagal paskirties vietą, nepakitusios būsenos produktas per 12 mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos buvo importuotas į konkrečią trečiąją šalį,
tai 16 ir 17 straipsniai taikomi į trečiąją šalį importuojamiems produktams.
Be to, valstybių narių kompetentingos institucijos, teikdamos kurią nors grąžinamąją išmoką, gali paprašyti papildomų visiškai patenkinančių įrodymų, kad produktas buvo iš tikrųjų pateiktas į importuojančios trečiosios šalies rinką arba kad jis buvo iš esmės perdirbtas ar apdorotas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnyje.
Pagal šio reglamento 46 straipsnyje nurodytas sąlygas gali būti skiriamas papildomas laikas.
2. Valstybės narės savo iniciatyva, taip pat ir Komisijos prašymu taiko 1 dalies nuostatas.
Nuostatos, reglamentuojančios 1 dalies b punkte numatytą atvejį, netaikomos, jeigu konkrečios atitinkamo sandorio aplinkybės, ypač atsižvelgiant į gabenimo išlaidas, turėtų pašalinti reimportavimo riziką. Be to, valstybės narės negali jų taikyti, jeigu grąžinamosios išmokos suma, teikiama pagal atitinkamą eksporto deklaraciją, yra ne didesnė kaip 500 EUR.
3. Jeigu taikomos 1 dalies nuostatos ir jeigu išvežtas iš Bendrijos muitų teritorijos produktas tranzito metu sugenda dėl force majeure aplinkybių:
a)
taikant nediferencijuotą grąžinamąją išmoką, sumokama visa grąžinamoji išmoka;
b)
taikant diferencijuotą išmoką, mokama 25 straipsnyje apibrėžta diferencijuotos išmokos dalis.
4. 1 dalis taikoma tol, kol sumokama grąžinamoji išmoka.
Tačiau grąžinamoji išmoka laikoma sumokėta nepagrįstai ir turi būti grąžinta, jeigu kompetentingos institucijos, net ir po to, kai išmoka sumokėta, nustato:
a)
kad produktas iki pateikimo į trečiosios šalies rinką arba iki esminio apdorojimo ar perdirbimo trečiojoje šalyje, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnyje, buvo sunaikintas ar sugadintas, nebent eksportuotojas gali pateikti kompetentingas institucijas patenkinančių įrodymų, kad eksportas vyko tokiomis ekonominėmis sąlygomis, kuriomis šis produktas pagrįstai turėjo būti pateiktas į trečiosios šalies rinką, nepažeidžiant šio reglamento 28 straipsnio 2 dalies antros pastraipos;
b)
kad, praėjus 12 mėnesių nuo eksportavimo iš Bendrijos dienos, produktui trečiojoje šalyje taikoma muito atidėjimo tvarka, nors jis šioje valstybėje nebuvo iš esmės perdirbtas ar apdorotas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnyje, ir kad eksportas nebuvo įvykdytas kaip įprastinis komercinis sandoris;
c)
kad eksportuotas produktas reimportuojamas į Bendriją iš esmės neperdirbtas ar neapdorotas, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnyje, kad nepreferencinis importo muitas yra mažesnis už teikiamą grąžinamąją išmoką ir kad eksportas nebuvo įvykdytas kaip įprastinis komercinis sandoris;
d)
kad XV priede išvardyti produktai reimportuojami į Bendriją:
-
perdirbti ar apdoroti trečiojoje šalyje, tačiau ne tokiu lygiu, kuris numatytas Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 24 straipsnyje, ir
-
vietoj nepreferencinio muito taikant sumažintą ar nulinį importo muitą.
Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai, jeigu jos įsitikina, kad prekybos nukreipimas gali atsirasti dėl kitų produktų, išskyrus išvardytus XV priede.
Tais atvejais, kai taikomos Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 VI priedo 2 skyriaus („Grąžintos prekės“) nuostatos arba kai produktai reimportuojami ne anksčiau kaip po dvejų metų nuo jų eksportavimo dienos, c ir d punktai netaikomi.
48 straipsnio nuostatos netaikomos b, c ir d punktuose nurodytais atvejais.
4 skirsnis
Atvejai, kai grąžinamoji išmoka neskiriama
28 straipsnis
1. Grąžinamoji išmoka neskiriama už produktus, kurie eksporto deklaracijos priėmimo dieną nėra geros ir tinkamos prekinės kokybės.
Produktai laikomi atitinkančiais pirmoje pastraipoje nustatytus reikalavimus, jeigu juos galima įprastinėmis sąlygomis parduoti Bendrijos teritorijoje pagal aprašymą, kuris pateikiamas paraiškoje gauti grąžinamąją išmoką, ir jeigu, kai produktai skirti žmonių maistui, juos galima vartoti arba jie nėra iš esmės pažeisti dėl savybių ar būsenos.
Produktų atitikimas pirmoje pastraipoje nustatytiems reikalavimams tikrinamas, laikantis Bendrijoje galiojančių normų ar praktikos.
Tačiau grąžinamoji išmoka skiriama ir tais atvejais, kai eksportuojamiems produktams paskirties valstybėje taikomos tam tikros privalomos sąlygos, visų pirma susijusios su sveikata ir higiena, kurios neatitinka Bendrijoje galiojančių normų ir praktikos. Eksportuotojas atsako už tai, kad kompetentingai institucijai paprašius, būtų įrodyta, jog produktai atitinka šias privalomas sąlygas, galiojančias paskirties valstybėje.
Be to, galima priimti konkrečias nuostatas, taikomas tam tikriems produktams.
2. Jeigu išvežamas iš Bendrijos produktas buvo geros ir tinkamos kokybės, kad jį būtų galima pateikti į rinką, jam taikoma ta grąžinamosios išmokos dalis, kuri apskaičiuojama pagal 25 straipsnio 2 dalies reikalavimus, išskyrus tuos atvejus, kai taikomas 27 straipsnis. Tačiau teisė gauti šią grąžinamosios išmokos dalį prarandama, jeigu yra požymių, kad:
-
dėl paslėpto trūkumo, kuris paaiškėja vėliau, produktas jau nėra geros ir tinkamos kokybės, kad jį būtų galima pateikti į rinką,
-
produkto nebuvo galima parduoti galutiniam vartotojui, nes paskutinė jo galiojimo laiko diena buvo pernelyg arti eksportavimo dienos.
Jeigu, kol trečiojoje šalyje atliekami muitinės importo formalumai, atsiranda įrodymų, jog produktas jau nėra geros ir tinkamos kokybės, kad jį būtų galima pateikti į rinką, šiam produktui netaikoma diferencijuota grąžinamosios išmokos dalis.
3. Produktams, kurių radioaktyvumas viršija didžiausias Bendrijos teisės aktų nustatytas leistinas normas, grąžinamoji išmoka netaikoma. Neatsižvelgiant į kilmę, produktams taikomos radioaktyvumo normos nurodomos Tarybos reglamento (EB) Nr. 733/2008 (20) 2 straipsnio 2 dalyje.
29 straipsnis
1. Eksportuojamiems produktams, kurie apmokestinami eksporto mokesčiu ar kita eksporto rinkliava, kuri nustatyta iš anksto ar konkurso būdu, grąžinamoji išmoka netaikoma.
2. Jeigu sudėtinis produktas iš anksto apmokestinamas eksporto mokesčiu ar kita eksporto rinkliava pagal vieną ar keletą sudedamųjų dalių, šiai sudedamajai daliai ar dalims grąžinamoji išmoka netaikoma.
30 straipsnis
Produktams, kurie parduodami ar skirstomi laivuose ir kurie vėliau gali būti vėl įvežti į Bendrijos teritoriją neapmokestinti pagal Reglamentą (EEB) Nr. 918/83 (21), grąžinamoji išmoka netaikoma.
2 SKYRIUS
Grąžinamosios išmokos avansas
31 straipsnis
1. Eksportuotojo prašymu valstybės narės iš anksto sumoka visą grąžinamąją išmoką arba jos dalį, kai tik priimama eksporto deklaracija, jeigu pateikiamas užstatas lygus avanso sumos ir 10 % avanso sumos sudėčiai.
Valstybės narės gali nustatyti sąlygas, taikomas paraiškoms sumokėti grąžinamosios išmokos dalies avansą.
2. Iš anksto mokama suma apskaičiuojama pagal grąžinamosios išmokos dydį, taikomą deklaruotai pristatymo vietai, patikslinus jį, jei reikia, kitomis sumomis, nustatytomis Bendrijos reglamentuose.
3. Valstybės narės gali netaikyti 1 dalies nuostatų, jeigu mokėtina suma nėra didesnė kaip 2 000 EUR.
32 straipsnis
1. Jeigu iš anksto sumokėta suma yra didesnė už sumą, kuri turi būti iš tikrųjų mokama už atitinkamą eksporto operaciją ar lygiaverčią eksporto operaciją, kompetentinga institucija nedelsdama inicijuoja Reglamento (EEB) Nr. 2220/85 29 straipsnyje numatytą procedūrą, kad eksportuotojas grąžintų šių dviejų sumų skirtumą, padidintą 10 %.
Tačiau papildomų 10 % nereikia mokėti jeigu atsiradus force majeure aplinkybėms:
-
negalima pateikti šiame reglamente nustatytų įrodymų, suteikiančių teisę į grąžinamąją išmoką, arba
-
produktas pristatomas ne į tą paskirties vietą, kuriai buvo apskaičiuotas avansas.
2. Jeigu produktas nepristatomas į paskirties vietą, kuriai buvo apskaičiuotas avansas, nes trečioji šalis padarė pažeidimą, dėl kurio eksportuotojas patyrė žalą, ir jeigu eksportuotojas savo iniciatyva nedelsdamas raštu praneša apie tai kompetentingoms institucijoms bei grąžina iš anksto sumokėtą grąžinamąją išmoką, 1 dalyje nurodytas padidinimas bus taikomas tik delspinigiams, kurie mokami už laikotarpį nuo avanso gavimo iki jo sugrąžinimo, apskaičiuotiems pagal 49 straipsnio 1 dalies ketvirtą pastraipą.
Pirma pastraipa netaikoma, jeigu kompetentingos institucijos jau informavo eksportuotoją apie savo ketinimą atlikti patikrinimą arba jeigu eksportuotojas apie šį ketinimą sužino kuriuo nors kitu būdu.
3. Lygiaverčių produktų, priskiriamų tam pačiam Kombinuotosios nomenklatūros kodui, eksportavimas po to, kai jie reimportuojami pagal prekių grąžinimo tvarką, vertinamas kaip lygiavertis eksportas, jeigu įvykdomos Reglamento (EB) Nr. 376/2008 44 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nustatytos sąlygos.
Pirma pastraipa taikoma tik tada, kai prekių grąžinimo tvarka taikoma valstybėje narėje, kurioje buvo priimta pradinį produktų eksportą apimanti eksporto deklaracija, arba produktų kilmės valstybėje narėje pagal Tarybos direktyvos 97/78/EB (22) 15 straipsnį.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
KITOS EKSPORTO RŪŠYS IR YPATINGI ATVEJAI
1 SKYRIUS
Paskirties vietos, laikomos eksporto iš Bendrijos paskirties vietomis, ir maisto produktų tiekimas
33 straipsnis
1. Šiame reglamente eksportu iš Bendrijos muitų teritorijos laikoma tai, kas toliau išvardyta:
a)
maisto produktai, tiekiami Bendrijos teritorijoje:
-
jūrų laivams,
-
lėktuvams, skraidantiems tarptautiniais maršrutais, įskaitant maršrutus Bendrijoje;
b)
maisto produktai, tiekiami Bendrijoje esančioms tarptautinėms organizacijoms;
c)
maisto produktai, tiekiami ginkluotosioms pajėgoms, dislokuotoms valstybės narės teritorijoje, bet nepavaldžioms šiai valstybei.
2. 1 dalis taikoma tik tais atvejais, kai tos pačios rūšies produktai, importuojami iš trečiųjų šalių ir skirti taip vartoti, atitinkamoje valstybėje narėje neapmokestinami importo muitus.
3. Produktų pristatymas į saugyklas, esančius Bendrijos teritorijoje ir priklausančius tarptautinėms organizacijoms, kurios teikia humanitarinę pagalbą ir vykdo pagalbos maistu operacijas trečiosiose šalyje, laikomas eksportu iš Bendrijos muitų teritorijos.
Valstybių narių, kuriose laikomi produktai, kompetentingos institucijos išduoda leidimą taikyti šios dalies pirmos pastraipos nuostatas; šios institucijos nustato muitinės saugyklos statusą ir imasi reikalingų priemonių, užtikrinančių, kad atitinkami produktai būtų pristatyti į jų paskirties vietą.
4. 5 straipsnio 7 dalies nuostatos netaikomos pristatymams, kurie reglamentuojami šiuo straipsniu. Tačiau valstybės narės gali imtis atitinkamų veiksmų, leidžiančių tikrinti produktus.
34 straipsnis
1. 33 ir 41 straipsniuose nurodytais tiekimo atvejais valstybės narės, nukrypstant nuo 5 straipsnio nuostatų, gali leisti, kad būtų taikoma toliau nustatyta grąžinamųjų išmokų mokėjimo tvarka. Eksportuotojai, kuriems leidžiama taikyti šią tvarką, tuo pačiu metu negali laikytis tiems patiems produktams nustatytos įprastinės tvarkos.
Šį leidimą galima apriboti taikant jį tik tam tikroms pakrovimo vietoms, esančioms eksportuojančios valstybės narės teritorijoje. Leidimas taip pat gali būti taikomas pakraunant produktus kitose valstybėse narėse. Tokiu atveju taikomos 8 straipsnio nuostatos.
2. Produktams, kurie pakraunami kiekvieną mėnesį, kaip nurodyta šiame straipsnyje, taikytinas grąžinamosios išmokos dydis yra nustatomas pagal paskutinę mėnesio dieną.
Grąžinamosioms išmokoms taikomas Reglamento (EB) Nr. 1913/2006 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas keitimo kursą lemiantis operacinis įvykis.
3. Jeigu grąžinamoji išmoka nustatoma konkurso būdu, licencija turi galioti paskutinę mėnesio dieną.
4. Eksportuotojai turi pildyti registracijos žurnalą, kuriame nurodoma ši informacija:
a)
duomenys, leidžiantys identifikuoti produktus pagal 5 straipsnio 4 dalies nuostatas;
b)
kiekvieno laivo (-ų) arba lėktuvo, į kurį pakraunami produktai, pavadinimas arba registracijos numeris;
c)
pakrovimo data.
Pirmoje pastraipoje nurodyti duomenys turi būti įrašyti į registracijos žurnalą ne vėliau kaip pirmą darbo dieną po pakrovimo dienos. Tačiau jei produktai pakraunami kitoje valstybėje narėje, šie duomenys įtraukiami į registracijos žurnalą ne vėliau kaip pirmą darbo dieną po tos dienos, kai eksportuotojas buvo informuotas, kad produktai jau pakrauti.
Eksportuotojas bendradarbiauja atliekant visus patikrinimus, kurie valstybių narių nuomone yra būtini, ir saugo registracijos žurnalą ne trumpiau kaip trejus metus nuo einamųjų kalendorinių metų pabaigos.
5. Valstybės narės gali nuspręsti, kad registracijos žurnalą galima pakeisti produktų pristatymo dokumentais, kuriuose muitinės pareigūnai patvirtina pakrovimo datą.
6. Pristatant produktus pagal 33 straipsnio 1 dalies b ir c punktus, mutatis mutandis taikomos 2 ir 5 dalių nuostatos.
35 straipsnis
1. Taikant 33 straipsnio 1 dalies a punktą, produktai, skirti vartoti lėktuve ar keleiviniame laive, įskaitant keltus, ir paruošti iki pakrovimo, laikomi paruoštais šiame lėktuve ar laive.
2. 1 dalis taikoma tik tuo atveju, jei iki produktų paruošimo eksportuotojas pateikia pakankamai įrodymų apie pagrindinių produktų, kuriems prašoma taikyti grąžinamąją išmoką, kokybę, pobūdį ir savybes.
3. 37 straipsnyje nurodyta laikymo maisto tiekimo saugyklose tvarka gali būti taikoma paruoštiems produktams, nurodytiems šio straipsnio 1 ir 2 dalyse.
36 straipsnis
1. Grąžinamosios išmokos nemokamos, jeigu produktai, kurių eksporto deklaracija buvo priimta, per 60 dienų nuo jos priėmimo nepakitusios būsenos nebuvo pristatyti į 33 straipsnyje nurodytą paskirties vietą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais taikomos 7 straipsnio 3 ir 4 dalys.
3. Jeigu iki pristatymo į 33 straipsnyje nurodytą paskirties vietą produktas, kurio eksporto deklaracija buvo priimta, gabenamas per Bendrijos, išskyrus valstybės narės, kurioje ši deklaracija buvo priimta, teritoriją, įrodant, kad jis buvo pristatytas į nurodytą paskirties vietą, pateikiamas kontrolinis egzempliorius T5.
T5 kontrolinio egzemplioriaus 33, 103, 104 ir, jei reikia, 105 langeliai. 104 langelyje daromas atitinkamas įrašas.
4. Forma 302, pridedama prie produktų, pristatomų ginkluotosioms pajėgoms pagal 33 straipsnio 1 dalies c punktą, prilygsta šio straipsnio 3 dalyje nurodytam kontroliniam egzemplioriui T5, jeigu šioje formoje kompetentinga karinė institucija patvirtina, kad produktai buvo gauti.
37 straipsnis
1. Valstybės narės gali iš anksto sumokėti eksportuotojams grąžinamąją išmoką toliau nurodytomis sąlygomis, pateikus įrodymus, kad per 30 dienų nuo eksporto deklaracijos priėmimo, išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių, produktai buvo pristatyti į muitinės prižiūrimas patalpas tam, kad būtų tiekiami kaip maisto produktai Bendrijos teritorijoje:
a)
jūrų laivams; arba
b)
lėktuvams, skraidantiems tarptautiniais maršrutais, įskaitant maršrutus Bendrijoje; arba
c)
41 straipsnyje nurodytoms gręžimo ir gavybos platformoms.
Įgyvendinant šio straipsnio nuostatas, būtina patvirtinti muitinės prižiūrimas patalpas, toliau vadinamas „maisto tiekimo saugyklomis“, ir saugyklų valdytojus.
2. Valstybės narės, kurių teritorijoje yra maisto tiekimo sayklos, patvirtina tik tuos saugyklos valdytojus ir maisto tiekimo saugyklas, kurie pateikia reikiamas garantijas. Patvirtinimas gali būti atšauktas.
Patvirtinami tik tie saugyklos valdytojai, kurie raštu įsipareigoja:
a)
pateikti nepakitusios būsenos ar sušaldytus ir (arba) supakuotus produktus tam, kad jie būtų tiekiami Bendrijoje kaip maisto produktai:
-
jūrų laivams, arba
-
lėktuvams, skraidantiems tarptautiniais maršrutais, įskaitant maršrutus Bendrijoje, arba
-
41 straipsnyje nurodytoms gręžimo ir gavybos platformoms;
b)
pildyti registracijos žurnalą, kuris leistų kompetentingoms institucijoms atlikti visus reikiamus patikrinimus ir kuriame būtų nurodyti būtent šie dalykai:
-
produktų pristatymo į maisto tiekimo saugyklą data,
-
prie produktų pridėtų muitinės dokumentų serijos numeriai ir duomenys apie atitinkamą muitinės padalinį,
-
informacija, reikalinga produktams identifikuoti pagal 5 straipsnio 4 dalį,
-
produktų išgabenimo iš maisto tiekimo saugyklos data,
-
lėktuvų ir laivų, į kuriuos pakraunami produktai, registracijos numeriai ir pavadinimai (jei tokie yra) arba saugyklų, į kuriuos jie pervežami, pavadinimai,
-
produktų pakrovimo į lėktuvą ar laivą data;
c)
saugoti registracijos žurnalą ne trumpiau kaip trejus metus nuo einamųjų kalendorinių metų pabaigos;
d)
bendradarbiauti atliekant visus tikrinimus, ypač periodiškus tikrinimus, kurie kompetentingos institucijos nuomone yra būtini nustatant, ar laikomasi šios dalies nuostatų;
e)
sumokėti visas su grąžinamąja išmoka susijusias sumas, kurias reikalaujama grąžinti pagal 39 straipsnį.
3. Pagal 1 dalį eksportuotojui sumokėtos sumos į avansą mokančiosios agentūros apskaitos dokumentus įrašomos kaip mokėjimai.
38 straipsnis
1. Jei eksporto deklaracija priimama valstybėje narėje, kurioje yra maisto tiekimo saugykla, kompetentingi muitinės pareigūnai, pristačius prekes į šią saugyklą, nacionaliniame dokumente, pagal kurį gaunamas grąžinamosios išmokos avansas, įrašo, kad produktai atitinka 37 straipsnį.
2. Jeigu eksporto deklaracijos priimamos ne toje valstybėje narėje, kurioje yra maisto tiekimo saugykla, įrodant, kad produktai buvo pristatyti į maisto tiekimo saugyklą, pateikiamas kontrolinis egzempliorius T5.
Užpildomi kontrolinio egzemplioriaus T5 33, 103, 104 ir, jei reikia, 105 langeliai. Kontrolinio egzemplioriaus T5 104 langelio skiltyje „Kitos pastabos“ daromas vienas iš XVI priede nurodytų įrašų.
Paskirties valstybės narės kompetentinga muitinė, patikrinusi, ar produktai įrašyti į 37 straipsnio 2 dalyje nurodytą registracijos žurnalą, kontroliniame egzemplioriuje įrašo, kad jie buvo pristatyti į saugyklą.
39 straipsnis
1. Jeigu nustatoma, kad maisto tiekimo saugykloje laikomas produktas nebuvo pristatytas arba dėl savo būklės negali būti pristatytas į nurodytą paskirties vietą, saugyklos valdytojas valstybės narės, kurioje laikomi produktai, kompetentingai institucijai sumoka nustatytą sumą.
2. 1 dalyje nurodyta suma apskaičiuojama taip:
a)
nustatoma visa importo muitų, taikomų identiškam produktui, kai jis pateikiamas laisvai judėti valstybėje narėje, kurioje laikomi produktai, suma;
b)
pagal a punktą apskaičiuota suma padidinama 20 %.
Importo muitams apskaičiuoti šis tarifas taikomas:
a)
tą dieną, kurią produktas buvo pristatytas ne į tą, kaip buvo nurodyta, paskirties vietą arba nuo kurios jis jau buvo netinkamos būklės gabenti į nurodytą paskirties vietą; arba
b)
jei šios dienos negalima nustatyti - tą dieną, kai buvo nustatyta, kad produktas nebuvo pristatytas į privalomą paskirties vietą.
3. Jeigu saugyklos valdytojas gali įrodyti, kad už atitinkamą produktą iš anksto sumokėta suma yra mažesnė nei pagal 2 dalį apskaičiuota suma, jis turi sumokėti tik šią sumą, padidintą 20 %.
Tačiau jeigu ši suma iš anksto sumokama kitoje valstybėje narėje, ji padidinama 40 %. Šiais atvejais, jeigu tai susiję su valstybėmis narėmis, kuriose laikomi produktai ir kurios nėra prisijungusios prie Europos pinigų sąjungos, ši suma konvertuojama į valstybės narės, kurioje laikomas produktas, nacionalinę valiutą pagal euro perskaičiavimo kursą, galiojantį tą dieną, kai apskaičiuojami 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodyti muitai.
4. Šiame straipsnyje nurodytas mokėjimas netaikomas nuostoliams, patirtiems maisto tiekimo saugykloje dėl natūralaus produktų masės sumažėjimo arba supakavimo.
40 straipsnis
1. Valstybės narės, kurios teritorijoje yra maisto tiekimo saugykla, kompetentingos institucijos turi nors kartą per dvylika mėnesių fiziškai patikrinti saugykloje laikomų produktų kiekį.
Tačiau jeigu pristatant produktus į maisto tiekimo saugyklą ir juos iš ten išvežant muitinės pareigūnai nuolat juos fiziškai tikrina, kompetentingos institucijos gali patikrinti tik saugykloje laikomų produktų dokumentus.
2. Valstybės narės, kurioje laikomi produktai, kompetentingos institucijos gali leisti pervežti produktus į kitą maisto tiekimo saugyklą.
Tokiu atveju pirmojo maisto tiekimo saugyklos registracijos žurnale įrašomi duomenys apie antrąją saugyklą. Taikant laikymo maisto tiekimo saugyklose tvarką, antroji maisto tiekimo saugykla ir jo valdytojas taip pat turi būti specialiai patvirtinti.
Perdavus produktus antrojo maisto tiekimo saugyklos priežiūrai, šio saugyklos valdytojas atsako už visas pagal 39 straipsnį mokėtinas sumas.
3. Jeigu antrasis maisto tiekimo saugykla yra ne toje valstybėje narėje, kurioje yra pirmoji saugykla, įrodant, kad produktai buvo pristatyti į antrąjį maisto tiekimo saugyklą, pateikiamas kontrolinio egzemplioriaus T5 originalas, kuriame daromas vienas iš 38 straipsnio 2 dalyje nurodytų įrašų.
Paskirties valstybės narės kompetentinga muitinė kontroliniame egzemplioriuje T5 patvirtina, kad produktai buvo pristatyti į saugyklą, prieš tai patikrinusi, ar jie įrašyti į 37 straipsnio 2 dalyje nurodytą registracijos žurnalą.
4. Jeigu produktai išvežami iš maisto tiekimo saugyklos ir pristatomi į lėktuvą ar laivą valstybėje narėje, kurioje jie nebuvo laikomi, įrodymai, kad produktai buvo ten pristatyti, pateikiami pagal 36 straipsnio 3 dalies nuostatas.
5. Įrodymai, kad produktai buvo perduoti kito maisto tiekimo saugyklos priežiūrai, kad jie buvo pristatyti į lėktuvą ar laivą Bendrijos teritorijoje ir kad jie buvo pristatyti pagal 41 straipsnio ir 42 straipsnio 3 dalies a punkto nuostatas, turi būti pateikti per 12 mėnesių nuo jų išvežimo iš maisto tiekimo saugyklos, išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių, mutatis mutandis taikant 46 straipsnio 3, 4 ir 5 dalis.
2 SKYRIUS
Ypatingi atvejai
41 straipsnis
1. Nustatant mokėtiną grąžinamosios išmokos dydį, prilyginami maisto produktų siuntoms, kaip apibrėžta 33 straipsnio 1 dalies a punktemaisto produktai, tiekiami:
a)
gręžimo arba gavybos platformoms, įskaitant papildomus įrenginius, kurie teikia pagalbines paslaugas atliekant šiuos darbus, įrengtoms Europos kontinentinio šelfo teritorijoje arba neeuropinėje Bendrijos kontinentinio šelfo dalyje, bet už trijų jūrmylių nuo bazinės linijos, pagal kurią nustatomas valstybės narės teritorinės jūros plotis; ir
b)
karo laivams bei pagalbiniams laivams, plaukiojantiems atvirojoje jūroje su valstybės narės vėliava.
Maisto atsargos - tai produktai, skirti vartoti tik laive arba lėktuve.
2. 1 dalies nuostatos taikomos tik tuo atveju, kai grąžinamosios išmokos dydis yra didesnis nei mažiausias toks dydis.
Valstybės narės gali šias nuostatas taikyti visoms maisto atsargų siuntoms, jeigu:
a)
pateikiamas produktų pristatymo į lėktuvą arba laivą sertifikatas; ir
b)
tiekiant platformoms:
-
maisto atsargos pristatomos pagal tiekimo operacijas, kurias valstybės narės, iš kurios produktai gabenami į platformą, kompetentinga institucija pripažįsta įprastinėmis. Šiuo atveju, išskyrus atsiradus force majeure aplinkybių, naudojamasi įprastiniais pakrovimo uostais ir vietomis, laivais (jei pristatoma jūra), pakuotės ir talpų rūšimis,
-
tiekimo laivą arba sraigtasparnį eksploatuoja fizinis arba juridinis asmuo, kurio registracijos žurnalai tvarkomi Bendrijoje; šiuos registracijos žurnalus galima gauti, norint patikrinti duomenis, ir juose pateikiama pakankamai išsami informacija apie laivo ar lėktuvo reisą.
3. 2 dalies a punkte minėtame produktų pristatymo sertifikate nurodomi išsamūs duomenys apie produktus, taip pat platformos arba karo laivo ar pagalbinio laivo, į kurį buvo pristatyti produktai, pavadinimas ir (arba) kiti identifikacijos duomenys bei pristatymo data. Valstybės narės gali reikalauti, kad būtų nurodyta ir kita informacija.
Šiuos sertifikatus pasirašo:
a)
tiekiant platformoms: asmuo, kurį platformos operatoriai laiko atsakingu už maisto atsargų tiekimą. Kompetentingos institucijos imasi reikiamų priemonių, užtikrinančių, kad sandoriai nebūtų klastojami. Valstybės narės praneša Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi;
b)
tiekiant karo laivams ar pagalbiniams laivams: karinio jūrų laivyno karininkas.
Nukrypstant nuo 2 dalies, valstybės narės gali atleisti eksportuotojus, tiekiančius maisto atsargas platformoms, nuo įsipareigojimo pateikti pristatymo sertifikatą, jeigu:
a)
vienos eksporto operacijos metu pristatomiems produktams teikiama grąžinamoji išmoka nėra didesnė kaip 3 000 EUR;
b)
pateikiamos pakankamos valstybę narę patenkinančios garantijos, kad produktai buvo pristatyti į paskirties vietą; ir
c)
pateikiami gabenimo dokumentai ir įrodymai, kad už produktus buvo sumokėta.
4. Grąžinamąją išmoką teikiančios valstybės narės kompetentingos institucijos patikrina pristatytų į platformas produktų deklaruotus kiekius, lygindamos eksportuotojo ir tiekimo laivą ar sraigtasparnį eksploatuojančio asmens registracijos žurnalus. Jos taip pat pasirūpina, kad maisto atsargų, pristatytų pagal šio straipsnio nuostatas, kiekiai neviršytų įgulos poreikių.
Taikant šios dalies pirmą pastraipą, prireikus galima prašyti kitų valstybių narių kompetentingų institucijų pagalbos.
5. Jeigu 8 straipsnis taikomas pristatant produktus į platformą, kontrolinio egzemplioriaus T5 104 langelio skiltyje „kitos pastabos“ daromas vienas iš XVII priede nurodytų įrašų.
6. Jeigu taikomas 37 straipsnis, saugyklos valdytojas įsipareigoja 37 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytame registracijos žurnale įrašyti duomenis apie platformą, į kurią siunčiama kiekviena maisto atsargų siunta, tiekimo laivo (sraigtasparnio) pavadinimą (numerį) ir siuntos pristatymo datą. Šio straipsnio 3 dalies antros pastraipos a punkte nurodyti pristatymo sertifikatai yra laikomi registracijos žurnalų dalimi.
7. Valstybės narės nustato, kad būtina registruoti produktų, kurie pristatomi į platformas ir kuriems taikomos šio straipsnio nuostatos, kiekius pagal atskirus sektorius.
42 straipsnis
1. Nustatant skiriamos grąžinamosios išmokos dydį, maisto produktai, tiekiami kaip maisto atsargos už Bendrijos teritorijos ribų, laikomi maisto produktais, tiekiamais pagal 33 straipsnio 1 dalies a punktą.
2. Tais atvejais, kai grąžinamosios išmokos dydis priklauso nuo paskirties vietos, taikomos 1 dalies nuostatos, jei pateikiami įrodymai, kad į laivą ar lėktuvą pristatyti konkretūs produktai yra tie patys produktai, kurie šiuo tikslu buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos.
3. Šiame straipsnyje vartojama sąvoka „tiesioginis pristatymas“ - tai konteinerio arba neišskirstytos produktų siuntos pristatymas į laivą ar lėktuvą.
4. 2 dalyje minėti įrodymai pateikiami taip:
a)
Įrodant, kad produktai buvo tiesiogiai pristatyti į laivą ar lėktuvą kaip maisto atsargos, pateikiamas muitinės dokumentas arba dokumentas, pasirašytas trečiosios šalies, kurioje šie produktai buvo pristatyti į laivą ar lėktuvą, muitinės pareigūno; šie dokumentai gali būti parengti pagal XVIII priede pateiktą pavyzdį.
Jie pildomi viena ar keliomis iš oficialių Bendrijos kalbų ir atitinkamos trečiosios šalies kalba.
b)
Jeigu eksportuojami produktai nepristatomi tiesiogiai ir jeigu jie perduodami muitinės priežiūrai trečiojoje paskirties šalyje tol, kol juos pristatys į laivą ar lėktuvą kaip maisto produktus, įrodant, kad šie produktai buvo pristatyti, pateikiami toliau išvardyti dokumentai:
-
muitinės dokumentas arba trečiosios šalies muitinės pareigūnų pasirašytas dokumentas, patvirtinantis, kad konteineryje esantys produktai arba neišskirstyta produktų siunta buvo pristatyta į maisto tiekimo saugyklą ir kad siuntą sudarantys produktai bus naudojami tik kaip maisto produktai; šie dokumentai gali būti parengti pagal XVIII priede pateiktą pavyzdį, ir
-
muitinės dokumentas arba trečiosios šalies, kurioje šie produktai buvo pristatyti į laivą ar lėktuvą, muitinės pareigūnų pasirašytas dokumentas, patvirtinantis, kad visi konteineryje esantys produktai arba neišskirstyta produktų siunta buvo tikrai išvežti iš maisto tiekimo saugyklos ir pristatyti į laivą ar lėktuvą, ir nurodantis dalinių pristatymų skaičių; šie dokumentai gali būti parengti pagal XVIII priede pateiktą pavyzdį.
c)
Jeigu negalima pateikti a punkte ir b punkto antroje įtraukoje nurodytų dokumentų, valstybė narė kaip įrodymą gali priimti produktų priėmimo sertifikatą, pasirašytą laivo viršininko ar kito įgalioto laivo karininko ir patvirtintą laivo antspaudu.
Jeigu negalima pateikti b punkto antroje įtraukoje nurodytų dokumentų, valstybė narė kaip įrodymą gali priimti produktų priėmimo sertifikatą, pasirašytą oro transporto bendrovės darbuotojo ir patvirtintą šios bendrovės antspaudu.
d)
Valstybės narės nepriima a punkte ir b punkto antroje įtraukoje minėtų dokumentų, jeigu juose nenurodomi išsamūs duomenys apie produktus, pristatytus į laivą arba lėktuvą, jų pristatymo data, taip pat laivo (-ų) ar lėktuvo registracijos numeris bei pavadinimas (jei toks yra). Norėdamos užtikrinti, kad produktų, pristatytų kaip maisto atsargos, kiekiai atitiktų įprastinius atitinkamo laivo ar lėktuvo įgulos ir keleivių poreikius, valstybės narės gali prašyti papildomos informacijos ar dokumentų.
5. Visais atvejais prie paraiškos sumokėti grąžinamąją išmoka būtina pridėti gabenimo dokumento ir dokumento, įrodančio, kad už maisto atsargoms skirtus produktus buvo sumokėta, kopiją arba fotokopiją.
6. Produktai, kuriems taikoma 37 straipsnyje nustatyta tvarka, negali būti naudojami siuntose, pristatomose pagal šio straipsnio 4 dalies b punktą.
7. 24 straipsnio nuostatos taikomos mutatis mutandis.
8. Šio straipsnio reglamentuojamiems atvejams netaikomos 34 straipsnio nuostatos.
43 straipsnis
1. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 161 straipsnio 3 dalies, žemės ūkio produktai, siunčiami į Heligolando salą, laikomi eksportuojamais taikant nuostatas, susijusias su grąžinamųjų išmokų mokėjimu.
2. Produktai, siunčiami į San Mariną, laikomi eksportuojamais netaikant nuostatų, susijusių su grąžinamųjų išmokų mokėjimu.
44 straipsnis
1. Produktams, reeksportuojamiems pagal Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 883 straipsnį, negalima skirti grąžinamųjų išmokų, išskyrus tuos atvejus, kai vėliau atmetamos paraiškos grąžinti importo muitus ar atleisti nuo jų ir kai įvykdomos kitos grąžinamųjų išmokų skyrimo sąlygos.
2. Jeigu produktai reeksportuojami 1 dalyje nustatyta tvarka, 5 straipsnio 4 dalyje nurodytuose dokumentuose nurodoma ši tvarka.
45 straipsnis
Jeigu eksportuojami produktai siunčiami:
-
trečiojoje šalyje dislokuotoms ginkluotosioms pajėgoms, pavaldžioms valstybei narei arba tarptautinei organizacijai, kuriai priklauso bent viena valstybė narė,
-
trečiojoje šalyje esančioms tarptautinėms organizacijoms, kurioms priklauso bent viena valstybė narė,
-
trečiojoje šalyje esančioms diplomatinėms tarnyboms,
ir jeigu eksportuotojas negali pateikti 17 straipsnio 1 ar 2 dalyje išvardytų įrodymų, šie produktai laikomi importuotais į trečiąją šalį, kurioje dislokuotos minėtos ginkluotosios pajėgos arba kurioje yra minėtos tarptautinės organizacijos ar diplomatinės tarnybos, pateikus įrodymus, kad už produktus buvo sumokėta, taip pat ginkluotųjų pajėgų, tarptautinės organizacijos ar diplomatinės tarnybos išduotą dokumentą, patvirtinantį produktų pristatymą.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
GRĄŽINAMŲJŲ IŠMOKŲ MOKĖJIMO TVARKA
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
46 straipsnis
1. Grąžinamosios išmokos mokamos tik gavus specialią eksportuotojo ir valstybės narės, kurios teritorijoje buvo priimta eksporto deklaracija, paraišką.
Paraišką sumokėti grąžinamąją išmoką pateikiama:
a)
raštu; šiuo tikslu valstybės narės gali nustatyti specialią paraiškos formą; arba
b)
kompiuteriu, laikantis taisyklių, kurias nustato kompetentingos institucijos.
Tačiau valstybės narės gali nuspręsti, kad paraiškos grąžinamosioms išmokoms gauti būtų pateikiamos tik taikant vieną iš antroje pastraipoje nurodytų būdų.
Taikant šią dalį, mutatis mutandis taikomi Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 199 straipsnio 2 ir 3 dalys, 222, 223 ir 224 straipsniai.
2. Išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių, dokumentai, susiję su grąžinamosios išmokos mokėjimu arba užstato grąžinimu, turi būti pateikti per dvylika mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo dienos.
Jeigu eksporto licenciją, naudojamą eksporto sandoriui, kuriam taikoma grąžinamoji išmoka, išduoda neeksportuojanti valstybė narė, prie dokumentų, susijusių su grąžinamosios išmokos mokėjimu, pridedama tinkamai paaiškinta šios licencijos abiejų pusių fotokopija.
3. Jeigu kontrolinis egzempliorius T5 arba, kai tinka, nacionalinis dokumentas, įrodantis, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos, per tris mėnesius nuo jų išdavimo dienos negrąžinami muitinei, iš kurios produktai buvo išvežti, arba centrinei institucijai dėl priežasčių, nepriklausančių nuo eksportuotojo, šis gali pateikti kompetentingai agentūrai pagrįstą paraišką, kad kiti dokumentai būtų laikomi lygiaverčiais.
Prie šio paraiškos pridedami toliau išvardyti patvirtinantys dokumentai:
a)
pateikiant kontrolinį egzempliorių ar nacionalinį dokumentą kaip įrodymą, kad produktai buvo išvežti iš Bendrijos muitų teritorijos:
-
gabenimo dokumento kopija ar fotokopija, ir
-
dokumentas, patvirtinantis, kad produktas buvo pateiktas trečiosios šalies muitinei, arba vienas ar keletas dokumentų, išvardytų 17 straipsnio 1, 2 ir 4 dalyse.
Eksportuojant produktus, kuriems taikoma ne didesnė kaip 2 400 EUR grąžinamoji išmoka, galima nevykdyti reikalavimo pateikti antroje įtraukoje išvardytus dokumentus; tačiau šiuo atveju eksportuotojas turi pateikti įrodymus, kad už produktus buvo sumokėta.
Eksportuojant produktus į trečiąsias šalis, kurios yra Konvencijos dėl bendrosios tranzito tvarkos signatarės, šių valstybių tinkamai antspaudu patvirtintas bendrojo tranzito dokumento grąžinimasis egzempliorius 5, jo fotokopija, patvirtinta kaip tikra kopija, arba muitinės, iš kurios išvežami produktai, išduotas pažymėjimas laikomi patvirtinančiais dokumentais;
b)
jeigu taikomi 33, 37 ar 41 straipsniai, muitinės, atsakingos už produktų pristatymo į atitinkamos paskirties vietos patikrinimą, pažymėjimas, kad buvo įvykdytos sąlygos, kuriomis minėta muitinė gali patvirtinti atitinkamą kontrolinį egzempliorių T5; arba
c)
jeigu taikomas 33 straipsnio 1 dalies a punktas arba 37 straipsnis, produktų priėmimo sertifikatas, nurodytas 42 straipsnio 3 dalies c punkte, ir dokumentas, įrodantis, kad už maisto produktų siuntas buvo sumokėta.
Taikant šią dalį, muitinės, iš kurios išvežami produktai, išduotas sertifikatas, patvirtinantis, kad kontrolinis egzempliorius T5 buvo tinkamai pateiktas, ir nurodanti kontrolinio egzemplioriaus serijos numerį, jį išdavusią agentūrai bei produkto išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos datą, laikomas lygiaverčiu kontroliniam egzemplioriui T5.
4 dalis taikoma tais atvejais, kai pateikiami lygiaverčiai įrodymai.
4. Jeigu eksportuotojas negali per šio straipsnio 2 dalyje nurodytą laikotarpį, nors ir ėmėsi visų deramų priemonių, pateikti pagal 17 straipsnį reikalaujamų dokumentų, jo prašymu gali būti skirtas papildomas laikas dokumentams pateikti.
5. Prašymai laikyti kitus dokumentus lygiaverčiais pagal 3 dalį, prie kurių pridedami ar nepridedami patvirtinantys dokumentai, ir paraiškos pratęsti terminą, kaip nurodyta 4 dalyje, pateikiami per 2 dalyje nurodytą laikotarpį. Tačiau jeigu šios paraiškos pateikiamos per šešis mėnesius nuo šio termino pabaigos, taikomos 47 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos nuostatos.
6. Jeigu taikomas 34 straipsnis, paraiškos sumokėti grąžinamąją išmoką pateikiamos per 12 mėnesių nuo to mėnesio, kai produktai buvo pristatyti į laivą ar lėktuvą, pabaigos, išskyrus tuos atvejus, kai atsiranda force majeure aplinkybių; tačiau remiantis 34 straipsnio 1 dalyje minėtais leidimais galima pareikalauti, kad eksportuotojai pateiktų šias paraiškas per trumpesnį laikotarpį.
7. Valstybių narių kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad būtų pateiktas visų dokumentų, susijusių su paraiškomis sumokėti grąžinamąją išmoką, vertimas į atitinkamos valstybės narės oficialią kalbą ar vieną iš jos oficialių kalbų.
8. Kompetentingos institucijos 1 dalyje nurodytus mokėjimus atlieka per tris mėnesius nuo tos dienos, kai gauna visus dokumentus ir informaciją, reikalingus patenkinti pretenzijai, išskyrus šiuos atvejus:
a)
atsiradus force majeure aplinkybėms; arba
b)
jeigu atliekamas specialus administracinis tyrimas, susijęs su teise gauti grąžinamąją išmoką. Šiuo atveju sumokama tik po to, kai pripažįstama teisė gauti grąžinamąją išmoką; arba
c)
pateikus paraišką gauti 49 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytą kompensaciją.
9. Valstybės narės gali priimti sprendimą neskirti grąžinamųjų išmokų, jeigu pagal kiekvieną eksporto deklaraciją mokama suma mažesnė ar lygi 100 EUR.
47 straipsnis
1. Tais atvejais, kai įvykdomi visi Bendrijos taisyklėse nustatyti reikalavimai grąžinamajai išmokai gauti, išskyrus reikalavimą laikytis vieno iš 7 straipsnio 1 dalyje, 16 straipsnio 1 dalyje ir 37 straipsnio 1 dalyje nurodytų terminų, taikomos šios taisyklės:
a)
iš pradžių grąžinamoji išmoka sumažinama 15 %;
b)
likusi jos dalis, toliau vadinama „sumažinta grąžinamąja išmoka“, toliau mažinama taip:
i)
sumažinta grąžinamoji išmoka mažinama 2 % už kiekvieną pradelstą 16 straipsnio 1 dalyje nurodyto termino dieną;
ii)
sumažinta grąžinamoji išmoka mažinama 5 % už kiekvieną pradelstą 7 straipsnio 1 dalyje nurodyto termino dieną; arba
iii)
sumažinta grąžinamoji išmoka mažinama 10 % už kiekvieną pradelstą 37 straipsnio 1 dalyje nurodyto termino dieną.
2. Jeigu įrodymai, kad buvo laikomasi visų Bendrijos taisyklėse nustatytų reikalavimų, pateikiami per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai pasibaigia 46 straipsnio 2 ir 4 dalyse nustatyti terminai, mokama grąžinamoji išmoka, sudaranti 85 % sumos, kuri būtų sumokėta, jei būtų įvykdyti visi reikalavimai.
Jeigu įrodymai, kad buvo laikomasi visų Bendrijos taisyklėse nustatytų reikalavimų, pateikiami per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai pasibaigia 46 straipsnio 2 ir 4 dalyse nustatyti terminai, tačiau pradelsiami 7 straipsnio 1 dalyje, 16 straipsnio 1 dalyje arba 37 straipsnio 1 dalyje nustatyti terminai, mokama išmoka sumažinama taip, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, ir atėmus 15 % sumos, kuri būtų sumokėta, jei būtų laikytasi visų terminų.
3. Jeigu grąžinamoji išmoka buvo sumokėta iš anksto pagal 31 straipsnį, tačiau nebuvo laikomasi vieno ar kelių 7 straipsnio 1 dalyje ir 16 straipsnio 1 dalyje nurodytų terminų, negrąžinama užstato dalis bus lygi sumažinimo sumai, apskaičiuotai pagal šio straipsnio 1 dalį, pridėjus 10 %.
Užstato likutis grąžinamas.
Jeigu grąžinamoji išmoka buvo sumokėta iš anksto pagal 31 straipsnį ir per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai pasibaigia 46 straipsnio 2 ir 4 dalyse nurodyti terminai, pateikiami įrodymai, kad buvo įvykdyti visi Bendrijos taisyklėse nustatyti reikalavimai, grąžinama 85 % užstato sumos.
Jeigu trečioje pastraipoje nurodytais atvejais nebuvo laikomasi 7 straipsnio 1 dalyje ir 16 straipsnio 1 dalyje nustatytų vieno ar kelių terminų, grąžinama suma bus lygi:
-
sumai, grąžinamai pagal trečios pastraipos nuostatas,
-
iš jos atėmus užstato dalį, kuri negrąžinama pagal pirmos pastraipos nuostatas.
4. Visa nesumokėta išmokos suma negali būti didesnė nei visa grąžinamoji išmoka, kuri būtų sumokėta, jeigu būtų įvykdyti visi reikalavimai.
5. Taikant šio straipsnio nuostatas 36 straipsnio 1 dalyje nustatyto termino praleidimas laikomas 7 straipsnio 1 dalyje nustatyto termino praleidimu.
6. Jeigu taikomos 4 straipsnio 2 dalies ir (arba) 25 straipsnio 3 dalies, ir (arba) 48 straipsnio nuostatos:
-
šiame straipsnyje nurodyti sumažinimai apskaičiuojami pagal grąžinamąją išmoką, kuri turi būti sumokėta pagal 4 straipsnio 2 dalį ir (arba) 25 straipsnio 3 dalį, ir (arba) 48 straipsnį,
-
grąžinamosios išmokos, nesumokėtos pagal šio straipsnio nuostatas, negali būti didesnės kaip grąžinamosios išmokos, kurios mokėtinos pagal 4 straipsnio 2 dalį ir (arba) 25 straipsnio 3 dalį, ir (arba) 48 straipsnį.
2 SKYRIUS
Baudos ir permokėtų sumų grąžinimas
48 straipsnis
1. Jeigu nustatoma, kad eksportuotojas, siekdamas gauti grąžinamąją eksporto išmoką, paprašė sumos, didesnės nei taikoma išmoka, grąžinamoji išmoka už atitinkamus eksportuotus produktus bus ta, kuri taikoma iš tikrųjų eksportuotiems produktams, tačiau sumažinta:
a)
puse skirtumo tarp prašomos grąžinamosios išmokos ir iš tikrųjų eksportuotiems produktams taikomos grąžinamosios išmokos;
b)
dvigubu skirtumu tarp prašomos grąžinamosios išmokos ir taikomos grąžinamosios išmokos, jei eksportuotojas sąmoningai pateikia melagingą informaciją.
2. Nepažeidžiant 9 straipsnio antros dalies, kai nustatoma, kad 9 straipsnyje minimos eksporto grąžinamosios išmokos dydis nenurodytas, laikoma, kad šis dydis lygus nuliui. Jeigu pagal 9 straipsnį apskaičiuota eksporto grąžinamosios išmokos suma yra mažesnė nei taikoma suma, grąžinamoji išmoka už atitinkamus eksportuotus produktus yra ta, kuri taikoma faktiškai eksportuotiems produktams, bet sumažinta:
a)
10 % skirtumo tarp apskaičiuotos grąžinamosios išmokos ir faktiškai eksportuotiems produktams taikomos grąžinamosios išmokos, jeigu šis skirtumas didesnis nei 1 000 EUR;
b)
100 % skirtumo tarp apskaičiuotos grąžinamosios išmokos ir faktiškai eksportuotiems produktams taikomos grąžinamosios išmokos, jeigu eksportuotojas nurodė, kad grąžinamoji išmoka mažesnė nei 1 000 EUR, o taikoma grąžinamoji išmoka yra didesnė nei 10 000 EUR;
c)
200 % skirtumo tarp apskaičiuotos grąžinamosios išmokos ir taikomos grąžinamosios išmokos, jei eksportuotojas sąmoningai pateikia klaidingą informaciją.
Pirmoji pastraipa netaikoma, jeigu eksportuotojas kompetentingoms institucijoms tinkamai įrodo, kad toje pastraipoje minima situacija atsirado dėl force majeure, akivaizdžios klaidos arba, jei taikoma, kad ji pagrįsta teisinga anksčiau pateikta informacija apie išmokas.
Pirmoji pastraipa netaikoma nuobaudoms, skiriamoms pagal tokius pat elementus, kuriais remiantis nustatoma teisė į eksporto grąžinamąsias išmokas, įgyvendintas, pagal šio straipsnio 1 dalį.
3. Prašoma grąžinamoji išmoka yra laikoma suma, kuri apskaičiuojama remiantis informacija, pateikiama pagal 5 straipsnį. Jeigu grąžinamoji išmoka priklauso nuo paskirties vietos, prašoma diferencijuota išmokos dalis apskaičiuojama pagal 46 straipsnį, pateikus duomenis apie produktų kiekį, svorį ir paskirties vietą.
4. 1 dalies a punkte nurodyta bauda netaikoma:
a)
tais atvejais, kai atsiranda force majeure aplinkybių;
b)
išimtiniais atvejais, kai eksportuotojas, sužinojęs, kad prašoma grąžinamoji išmoka yra per didelė, savo iniciatyva nedelsdamas raštu praneša apie tai kompetentingai institucijai, nebent kompetentinga institucija eksportuotoją jau informavo, kad ji ketina tirti paraišką arba eksportuotojas sužino apie šį ketinimą kitu būdu, arba kompetentinga institucija jau nustatė, kad paprašyta grąžinamoji išmoka buvo neteisinga;
c)
tais atvejais, kai prašant grąžinamosios išmokos padaroma akivaizdi klaida, kurią pripažįsta kompetentingos institucijos;
d)
tais atvejais, kai grąžinamosios išmokos prašoma pagal Reglamento (EB) Nr. 1043/2005 nuostatas, ypač pagal jo 10 straipsnio, ir kai ji apskaičiuojama pagal vidutinius kiekius, sunaudotus per nurodytą laikotarpį;
e)
tais atvejais, kai patikslinamas svoris, jeigu svorio skirtumas atsirado dėl svėrimo būdo.
5. Jeigu dėl 1 dalies a ir b punktuose numatyto sumažinimo gaunama neigiama suma, eksportuotojas ją sumoka.
6. Jeigu kompetentingos institucijos nustato, kad prašoma grąžinamoji išmoka yra neteisinga ir kad produktai nebuvo eksportuoti, todėl negalima išmokos sumažinti, eksportuotojas moka baudą, kuri būtų taikoma pagal 1 dalies a arba b punktus, jeigu eksporto operacija būtų įvykusi. Jeigu grąžinamoji išmoka priklauso nuo paskirties vietos, prašoma ir taikoma grąžinamoji išmoka apskaičiuojama pagal mažiausią teigiamą dydį arba, jei jis didesnis, pagal dydį, kuris taikomas nurodytai paskirties vietai, kaip numatyta 31 straipsnio 2 dalyje, išskyrus tuos atvejus, kai nustatoma privaloma paskirties vieta.
7. 5 ir 6 dalyse minėti mokėjimai atliekami per 30 dienų nuo tada, kai gaunama paraiška sumokėti nurodytą sumą. Jeigu nesilaikoma šio termino, eksportuotojas moka 49 straipsnio 1 dalyje nustatytus delspinigius už laikotarpį, kuris prasideda po 30 dienų nuo tada, kai gaunama paraiška sumokėti nurodytą sumą, ir baigiasi dieną prieš jos sumokėjimą.
8. Baudos paprastai netaikomos, jeigu prašoma grąžinamoji išmoka didesnė už grąžinamąją išmoką, taikomą pagal 4 straipsnio 2 dalį, 25 straipsnio 3 dalį, ir (arba) 47 straipsnį.
9. Baudos taikomos nepažeidžiant nuostatų, susijusių su papildomomis baudomis, nustatytomis nacionaliniu lygiu.
10. Valstybės narės gali netaikyti baudos, jeigu ji pagal kiekvieną eksporto deklaraciją yra ne didesnė kaip 100 EUR.
11. Jeigu eksporto deklaracijoje nurodytam produktui netaikoma licencija, grąžinamoji išmoka neskiriama ir 1 dalies nuostatos netaikomos.
12. Jeigu grąžinamoji išmoka nustatoma iš anksto, bauda apskaičiuojama pagal grąžinamosios išmokos dydžius, galiojančius tą dieną, kai pateikiama paraiška išduoti licenciją, neatsižvelgiant į tai, kad pagal 4 straipsnio 1 dalį grąžinamoji išmoka nemokama arba kad pagal 4 straipsnio 2 dalį ar 25 straipsnio 3 dalį ji sumažinama. Jei būtina, šie dydžiai patikslinami eksporto arba mokėjimo deklaracijos priėmimo dieną.
49 straipsnis
1. Nepažeidžiant įsipareigojimo sumokėti neigiamą sumą pagal 48 straipsnio 5 dalį, gavėjas grąžina neteisingai gautas grąžinamąsias išmokas, įskaitant visas baudas, taikomas pagal 48 straipsnio 4 dalį, ir delspinigius, apskaičiuotus už laikotarpį nuo išmokų sumokėjimo iki jų grąžinimo. Tačiau:
a)
jeigu išmokos grąžinimas yra susijęs su negrąžintu užstatu, šio užstato negrąžinimas pagal 32 straipsnio 1 dalį laikomas nustatytų sumų susigrąžinimu;
b)
jeigu užstatas buvo grąžintas, gavėjas sumoka tą užstato dalį, kuri būtų negrąžinama, ir delspinigius, apskaičiuotus už laikotarpį nuo užstato grąžinimo dienos iki dienos prieš šios sumos sumokėjimą.
Sumokama per 30 dienų nuo tada, kai gaunama paraiška sumokėti nurodytą sumą.
Jeigu gavėjų prašoma grąžinti lėšas, valstybė narė, norėdama apskaičiuoti delspinigius, mokėjimą gali laikyti atliekamu 20 dieną nuo paraiškos sumokėti dienos.
Taikomas delspinigių dydis apskaičiuojamas pagal nacionalinius įstatymus; tačiau jis negali būti mažesnis nei tas, kuris taikomas susigrąžinant sumas pagal nacionalines nuostatas.
Jeigu dėl kompetentingų institucijų klaidos atliekamas netinkamas mokėjimas, delspinigiai netaikomi arba taikoma delspinigių suma negali būti didesnė kaip netinkamai gautos pajamos, kurias apskaičiuoja valstybė narė.
Jeigu grąžinamoji išmoka mokama perėmėjui, jis ir eksportuotojas solidariai atsako už permokėtas sumas, netinkamai grąžintus užstatus ir delspinigius, susijusius su atitinkamais eksportuotais produktais. Tačiau perėmėjo atsakomybė ribojama tik jam sumokėta suma, prie kurios pridedami delspinigiai.
2. Susigrąžintos sumos, sumos, sumokėtos pagal 48 straipsnio 5 ir 6 dalis, ir susikaupę delspinigiai pervedami mokėjimo agentūroms, kurios atitinkamas sumas išskaičiuoja iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) išlaidų.
Jeigu nesilaikoma mokėjimo termino, valstybės narės gali nuspręsti, kad visos permokėtos sumos, netinkamai grąžinti užstatai ir kompensuojamieji delspinigiai, užuot buvę grąžinti, išskaičiuojami iš vėlesnių mokėjimų atitinkamam eksportuotojui.
Antra pastraipa taip pat taikoma sumoms, mokėtinoms pagal 48 straipsnio 5 ir 6 dalis.
3. Nepanaikinant galimybės, numatytos 48 straipsnio 10 dalyje, netaikyti mažų baudų, valstybės narės gali atsisakyti teisės susigrąžinti permokėtas sumas, netinkamai grąžintus užstatus, delspinigius bei kitas sumas, nurodytas 48 straipsnio 5 dalyje, jeigu susigrąžinama suma nėra didesnė kaip 100 EUR pagal kiekvieną eksporto deklaraciją, tačiau tik tada, jei nacionaliniai įstatymai nustato panašias taisykles, kurios leidžia tokiais atvejais nesusigrąžinti minėtų sumų.
4. 1 dalyje nustatyta prievolė grąžinti lėšas netaikoma:
a)
jeigu mokėjimas buvo atliktas dėl valstybių narių kompetentingų institucijų arba tam tikros kitos institucijos klaidos, o gavėjas iš tikrųjų negalėjo jos nustatyti ir elgėsi sąžiningai; arba
b)
jeigu laikotarpis nuo tos dienos, kai gavėjui pranešama apie galutinį sprendimą skirti grąžinamąją išmoką, iki tos dienos, kai nacionalinė ar Bendrijos institucija pirmą kartą praneša gavėjui apie netinkamai sumokėtą sumą, yra ilgesnis kaip ketveri metai. Ši nuostata taikoma tik tada, jei gavėjas elgėsi sąžiningai.
Trečiosios šalies veiksmai, tiesiogiai ar netiesiogiai susiję su formalumais, kuriuos būtina atlikti mokant grąžinamąją išmoką, įskaitant priežiūros agentūrų veiksmus, priskiriami gavėjui.
Šios dalies nuostatos netaikomos grąžinamųjų išmokų avansams. Jeigu pagal šios dalies nuostatas lėšos negrąžinamos, 48 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos administracinio poveikio priemonės nebus taikomos.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
50 straipsnis
Valstybės narės Komisijai praneša:
-
nedelsdamos apie 27 straipsnio 1 dalyje nurodytus atvejus; Komisija informuoja apie šiuos atvejus kitas valstybes nares,
-
tais atvejais, kurie nurodyti 4 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos pirmojoje įtraukoje, 6 ir 42 straipsniuose - apie kiekvienam dvylikaženkliui kodui priskiriamų eksportuotų produktų, kuriems netaikomos licencijos su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka, kiekius. Kodai grupuojami pagal sektorius. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad ši informacija būtų pateikta ne vėliau kaip antrą mėnesį nuo eksporto deklaracijos priėmimo.
51 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 800/1999 yra panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal XX priede pateiktą atitikmenų lentelę.
52 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2009 m. liepos 7 d.