Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas 304/2003/EB
2003 m. sausio 28 d.
dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
po konsultacijų su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos [3],
kadangi:
(1) 1992 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2455/92 dėl tam tikrų pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo [4] nustato, inter alia, pranešimo ir informavimo apie bendrąją cheminių medžiagų, kurių naudojimas Bendrijoje yra uždraustas arba griežtai ribojamas dėl jų poveikio žmonių sveikatai ir aplinkai, eksporto į trečiąsias šalis sistemą. Reglamentu nustatomas privalomas tarptautinės iš anksto pranešto sutikimo (PIC) tvarkos taikymas pagal neprivalomas Jungtinių Tautų aplinkos programos (UNEP) Londono taisykles dėl informacijos mainų apie tarptautinę cheminių medžiagų prekybą (Londono gairės), su pakeitimais, padarytais 1989 metais, ir pagal Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) Tarptautinį elgesio kodeksą dėl pesticidų paskirstymo ir panaudojimo, su pakeitimais, padarytais 1990 metais.
(2) 1998 m. rugsėjo 11 d. Bendrija pasirašė Roterdamo konvenciją dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, tvarkos, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje. Tuo pačiu metu buvo priimta rezoliucija dėl diplomatų konferencijos galutiniame akte nužymėtų laikinųjų priemonių, nustatanti laikinąją PIC tvarką, pagrįstą konvencijos tekstu.
(3) Tikslinga, kad laukiant konvencijos įsigaliojimo Bendrijoje būtų pradėta taikyti priemones jos taisyklėms įgyvendinti, įskaitant laikinąją PIC procedūrą, jokių būdu nemažinant importuojančių šalių aplinkos ir visuomenės apsaugos lygio, turimo pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2455/92.
(4) Turint tą patį tikslą, yra būtina ir tikslinga kai kuriais aspektais žengti toliau nei numato konvencijos nuostatos. Konvencijos 15 straipsnio 4 dalyje šalims suteikiama teisė imtis griežtesnių žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos priemonių, nei to reikalauja konvencija, jei tokios priemonės suderinamos su konvencijos nuostatomis ir tarptautine teise.
(5) Kalbant apie Bendrijos dalyvavimą konvencijoje, svarbu turėti vieną instituciją, kuri palaikytų Bendrijos ryšį su konvencijos sekretoriatu, kitomis konvencijos šalimis ir kitomis valstybėmis. Tokia institucija turėtų būti Komisija.
(6) Pavojingų cheminių medžiagų, kurių naudojimas Bendrijoje uždraustas arba griežtai ribojamas, eksportui ir toliau turėtų būti taikoma bendra pranešimų apie eksportą teikimo tvarka. Todėl pavojingoms cheminėms medžiagoms arba jų preparatams, kurių naudojimas kaip augalų apsaugos produktų, kaip kitų pesticidų, arba kaip pramoninių cheminių medžiagų, skirtų profesionalams arba visuomenei, Bendrijoje buvo uždraustas arba griežtai ribojamas, turėtų galioti tokios pačios pranešimo apie eksportą taisyklės, kokios taikomos šioms cheminėms medžiagoms, kai jų naudojimas yra uždraustas arba griežtai ribojamas, jei jos priklauso kuriai nors vienai arba abejoms konvencijos nustatytoms kategorijoms, būtent, pesticidams arba pramoninėms cheminėms medžiagoms. Be to, tos pačios taisyklės turėtų būti taikomos cheminėms medžiagoms, kurioms taikoma tarptautinė PIC procedūra. Ši pranešimo apie eksportą tvarka turėtų būti taikoma Bendrijos eksportui į visas trečiąsias šalis, nesvarbu, ar jos būtų ar nebūtų konvencijos dalyvės, dalyvautų arba nedalyvautų jos procedūrose. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama imti administravimo mokesčius šios procedūros išlaidoms padengti;
(7) Siekiant kontroliuoti ir įvertinti čia nustatytų priemonių poveikį ir efektyvumą, eksportuotojai ir importuotojai turėtų būti įpareigoti pateikti informaciją apie cheminių medžiagų, kurioms taikomas šis reglamentas, tarptautinės prekybos kiekius.
(8) Pranešimus konvencijos sekretoriatui apie Bendrijos arba valstybės narės reguliavimo priemones, draudžiančias arba griežtai ribojančias cheminių medžiagų naudojimą, numatant jas įtraukti į tarptautinę PIC procedūrą, turėtų pateikti Komisija ir pranešimai turėtų būti pateikiami apie chemines medžiagas, atitinkančias konvencijos nustatytus tokio įtraukimo kriterijus. Jei būtina, turėtų būti reikalaujama papildomos informacijos tokiems pranešimams patvirtinti.
(9) Jei Bendrijos arba valstybės narės reguliavimo priemonės neatitinka pranešimo pagal jam nustatytus kriterijus, informacija apie priemones, siekiant ja keistis, vis tiek turėtų būti siunčiama konvencijos sekretoriatui ir kitoms konvencijos šalims.
(10) Be to, būtina užtikrinti, kad Komisija priimtų sprendimus dėl importo į Bendriją tų cheminių medžiagų, kurioms taikoma PIC procedūra. Šie sprendimai turėtų būti pagrįsti galiojančiais Bendrijos teisės aktais ir turi būti atsižvelgiama į valstybių narių draudimus arba griežtus apribojimus. Turėtų būti parengti pagrįsti Bendrijos teisės aktų pakeitimai.
(11) Reikalingos priemonės užtikrinti, kad valstybės narės ir eksportuotojai žinotų apie importuojančių šalių sprendimus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma PIC procedūra, ir kad eksportuotojai šiuos sprendimus vykdytų. Be to, norint užkirsti kelią nepageidaujamam eksportui, pvz., jei importuojančios šalys neparengia tokių importo sprendimų arba neatkreipia dėmesio į pranešimus apie eksportą, Bendrijoje uždraustos naudoti arba griežtai ribojamo naudojimo cheminės medžiagos, kurios atitinka konvencijos kriterijus arba kurioms taikoma tarptautinė PIC procedūra, neturėtų būti eksportuojamos be atitinkamos šalies aiškaus sutikimo, nesvarbu, ar ji yra arba nėra konvencijos šalis.
(12) Dar svarbu, kad visos eksportuojamos cheminės medžiagos turėtų pakankamą laikymo trukmę, taigi, kad jas būtų galima efektyviai ir saugiai naudoti. Visų pirma yra svarbu, kad būtų pateikta informacija apie pesticidų, ypač eksportuojamų į besivystančias šalis, tinkamas laikymo sąlygas, o pasenusių atsargų susidarymui išvengti būtų naudojamos atitinkamo dydžio pakuotės ir talpyklos.
(13) Konvencija netaikoma cheminių medžiagų turintiems gaminiams. Nepaisant to, gaminiams, turintiems cheminių medžiagų, kurios gali išsiskirti naudojant arba šalinant ir kurias Bendrijoje yra uždrausta naudoti arba jų naudojimas griežtai ribojamas pagal vieną arba kelias konvencijoje nustatytas kategorijas, arba kurioms taikoma tarptautinė PIC procedūra, taip pat turėtų galioti pranešimo apie eksportą taisyklės. Be to, tam tikros cheminės medžiagos ir gaminiai, turintys konkrečių cheminių medžiagų, kurioms netaikoma konvencija, bet kurios kelia ypatingą susirūpinimą, apskritai neturėtų būti eksportuojamos. Sprendimai apie tai, kurioms cheminėms medžiagoms turėtų būti taikoma griežta kontrolė, Taryba turėtų priimti kvalifikuota balsų dauguma.
(14) Pagal konvenciją informacija apie cheminių medžiagų, kurioms taikoma tarptautinė PIC procedūra, tranzitinį judėjimą turėtų būti pateikta tokios informacijos reikalaujančioms šalims.
(15) Bendrijos taisyklės dėl pakuočių ir ženklinimo ir kiti reikalavimai dėl informacijos apie saugą turėtų būti taikomi visoms pavojingoms cheminėms medžiagoms, skirtoms eksportuoti į šalis ir kitas šalis, išskyrus kai šios nuostatos prieštarautų kuriems nors tų šalių konkretiems reikalavimams, atsižvelgiant į atitinkamus tarptautinius standartus.
(16) Siekiant užtikrinti efektyvią taisyklių kontrolę ir vykdymą, valstybės narės turėtų paskirti institucijas, pvz., muitinės institucijas, kurios būtų atsakingos už cheminių medžiagų pagal šį reglamentą importo ir eksporto kontrolę. Komisija ir valstybės narės vaidina pagrindinį vaidmenį ir turėtų veikti tikslingai ir suderintai. Pažeidimų atveju valstybės narės turėtų taikyti atitinkamas sankcijas.
(17) Turėtų būti skatinamas pasikeitimas informacija, atsakomybės pasiskirstymas ir pastangos bendradarbiauti tarp Bendrijos ir jos valstybių narių bei trečiųjų šalių siekiant užtikrinti patikimą cheminių medžiagų tvarkymą, neatsižvelgiant į tai, ar tos trečiosios šalys yra ar nėra konvencijos šalys. Visų pirma, besivystančioms šalims ir šalims su pereinamąja ekonomika Komisija ir valstybės narės turėtų teikti tiesioginę techninę pagalbą arba ją teikti netiesiogiai, remdamos pagalbos siekiančių nevyriausybinių organizacijų projektus, kurie leistų toms šalims įgyvendinti konvenciją.
(18) Siekiant užtikrinti procedūrų efektyvumą, turėtų būti vykdomas reguliarus jų veikimo monitoringas. Šiuo tikslu valstybės narės turėtų reguliariai pateikti Komisijai ataskaitas, o pastaroji savo ruožtu jas turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai.
(19) Priemonės, būtinos šiam reglamentui įgyvendinti, turėtų būti priimtos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį naudojimosi Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [5].
(20) Atsižvelgiant į tai, kas pirmiau pasakyta, Reglamentas (EEB) Nr. 2455/92 turėtų būti panaikintas ir pakeistas,
PRIĖMĖ ŠI REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslai
1. Šio reglamento tikslai:
a) įgyvendinti Roterdamo konvenciją dėl tarptautinės prekybos tam tikromis pavojingomis cheminėmis medžiagomis ir pesticidais iš anksto pranešto sutikimo tvarkos;
b) skatinti atsakomybės pasidalinimą ir bendradarbiavimo pastangas tarptautinio pavojingų cheminių medžiagų judėjimo srityje, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo galimos žalos; ir
c) prisidėti prie aplinkos požiūriu racionalaus jų naudojimo.
Jie pasiekiami palengvinant apsikeitimą informacija apie šių cheminių medžiagų savybes, įdiegiant sprendimų priėmimo Bendrijoje dėl jų importo ir eksporto tvarką ir sprendimų perdavimo šalims ir, jei reikia, kitoms valstybėms tvarką.
2. Be to, šio reglamento tikslas užtikrinti, kad 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 67/548/EEB dėl pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reguliuojančių įstatymų ir kitų teisės aktų suderinimo [6] bei 1999 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reguliuojančių valstybių narių įstatymų, kitų teisės aktų ir administracinių nuostatų suderinimo [7], nuostatos dėl į Europos Bendrijos rinką pateikiamų žmonėms arba aplinkai pavojingų cheminių medžiagų klasifikavimo, pakavimo ir ženklinimo būtų taikomos šioms cheminėms medžiagoms, kai jos iš valstybių narių yra eksportuojamos į kitas šalis arba kitas valstybes, jei tos nuostatos neprieštarauja kokiems nors ypatingiems tų šalių arba kitų valstybių reikalavimams.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas:
a) tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms, kurioms pagal Roterdamo konvenciją taikoma iš anksto pranešto sutikimo (PIC) tvarka;
b) tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms, kurių naudojimas yra uždraustas arba griežtai apribotas Bendrijoje arba valstybėje narėje; ir
c) visų eksportuojamų cheminių medžiagų klasifikavimui, pakavimui ir ženklinimui.
2. Šis reglamentas netaikomas:
a) narkotikams ir psichotropinėms medžiagoms, kurioms taikomas 1990 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3677/90, nustatantis priemones, kurių reikia imtis siekiant sutrukdyti naudoti tam tikras medžiagas neteisėtai narkotikų ir psichotropinių medžiagų gamybai [8];
b) radioaktyviosioms medžiagoms ir cheminėms medžiagoms, kurioms taikoma 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyva 96/29/Euratomas, pateikianti pagrindinius darbuotojų ir visuomenės sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės keliamo pavojaus standartus [9];
c) atliekoms, kurioms taikoma 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 75/442/EEB dėl atliekų [10] ir 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų [11];
d) cheminiams ginklams, kuriems taikomas 2000 m. birželio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1334/2000, nustatantis Bendrijos dvigubos paskirties prekių ir technologijos eksporto kontrolės režimą [12];
e) maistui ir maisto priedams, kuriems taikoma 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 89/397/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės [13];
f) pašarams, kuriems taikomas 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų, kuriais įkuriama Europos maisto saugos agentūra, bendruosius principus bei reikalavimus ir su maisto saugos klausimais susijusias procedūras [14], įskaitant priedus, perdirbtus, iš dalies perdirbtus arba neperdirbtus, skirtus gyvūnams šerti per burną;
g) genetiškai modifikuotiems organizmams, kuriems taikoma 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų tyčinio išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB [15];
h) patentuotiems vaistams ir veterinarijos vaistams, išskyrus nurodytus 3 straipsnio 4 dalies b punkte, kuriems taikoma 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, susijusio su žmonėms skirtais vaistais [16] bei 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, susijusio su veterinariniais vaistais [17];
i) cheminėms medžiagoms, dėl kurių kiekio būtų maža poveikio sveikatai arba aplinkai tikimybė, ir bet kuriuo atveju esant ne didesniam kaip 10 kg kiekiui, jei jos yra importuojamos tyrimams arba analizei.
3 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame reglamente vartojami tokie apibrėžimai:
1. "cheminė medžiaga" - medžiaga, kaip ji apibrėžta Direktyvoje 67/548/EEB, pati arba jos preparatas, pagaminta arba gauta iš gamtos, tačiau neturinti gyvųjų organizmų. Cheminės medžiagos yra dviejų kategorijų: pesticidai, įskaitant ypač pavojingus pesticidų preparatus; ir pramoninės cheminės medžiagos;
2. "preparatas" - dviejų arba kelių cheminių medžiagų mišinys arba tirpalas, jei preparatas, kaip apibrėžta Direktyvoje 1999/45/EB, privalomai ženklinamas pagal Bendrijos teisės aktus dėl kurios nors iš šių cheminių medžiagų jame buvimo;
3. "gaminys" - gatavas produktas, turintis arba sudarytas iš cheminės medžiagos, kurios naudojimas tame konkrečiame produkte yra uždraustas arba griežtai ribojamas Bendrijos teisės aktais;
4. "pesticidai" - cheminės medžiagos, priklausančios vienai iš šių kategorijų:
a) pesticidai, naudojami kaip augalų apsaugos produktai, kuriems taikoma 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką [18];
b) kiti pesticidai, pvz., biocidai, kuriems taikoma 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/8/EB dėl biocidų pateikimo į rinką [19], ir pvz., dezinfekavimo priemonės, insekticidai bei parazitocidai, kuriems taikoma Direktyva 2001/82/EB ir Direktyva 2001/83/EB;
5. "pramoninės cheminės medžiagos" - vienos iš šių dviejų kategorijų cheminės medžiagos:
a) cheminės medžiagos, skirtos profesionaliems naudotojams;
b) cheminės medžiagos, skirtos plačiajai visuomenei;
6. "cheminė medžiaga, kuriai taikomas pranešimas apie eksportą" - visos cheminės medžiagos, kurių naudojimas pagal vieną arba daugiau kategorijų Bendrijoje buvo uždraustas arba griežtai ribojamas, ir visos cheminės medžiagos, kurioms taikoma PIC procedūra, yra įtrauktos į I priedo 1 dalį;
7. "cheminė medžiaga, atitinkanti PIC pranešimo reikalavimus" - bet kuri cheminė medžiaga, kurios naudojimas pagal vieną arba daugiau kategorijų Bendrijoje arba valstybėje narėje yra uždraustas arba griežtai ribojamas. Cheminės medžiagos, kurių naudojimas Bendrijoje pagal vieną arba daugiau kategorijų yra uždraustas arba griežtai ribojamas, įtrauktos į I priedo 2 dalį;
8. "cheminė medžiaga, kuriai taikoma PIC tvarka" - visos cheminės medžiagos, kurios išvardytos konvencijos III priede, arba prieš jai įsigaliojant, kurioms taikoma laikinoji PIC tvarka. Šios cheminės medžiagos įtrauktos į šio reglamento I priedo 3 dalį;
9. "uždrausta cheminė medžiaga":
a) cheminė medžiaga, kurios naudojimas pagal vieną arba daugiau kategorijų buvo uždraustas pagal galutinę Bendrijos reguliavimo priemonę, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką; arba
b) cheminė medžiaga, kuriai buvo atsisakyta išduoti leidimą pradėti naudoti arba kurią pramonė pašalino iš Bendrijos rinkos arba nutraukė pranešimų pateikimo, registravimo arba patvirtinimo procesą, jei yra įrodymų, kad cheminė medžiaga kelia rūpesčių dėl žmonių sveikatos arba dėl aplinkos;
10. "griežtai ribojamo naudojimo cheminė medžiaga":
a) cheminė medžiaga, kurios naudojimas pagal vieną arba daugiau kategorijų buvo iš esmės uždraustas pagal galutinę reguliavimo priemonę, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką, tačiau kurią tam tikrais atvejais leidžiama naudoti; arba
b) cheminė medžiaga, kuriai iš esmės buvo atsisakyta išduoti leidimą naudoti arba kurią pramonė pašalino iš Bendrijos rinkos arba nutraukė pranešimų pateikimo, registravimo arba patvirtinimo procesą, jei yra įrodymų, kad cheminė medžiaga kelia rūpesčių dėl žmonių sveikatos arba dėl aplinkos;
11. "valstybės narės uždrausta arba griežtai apribota naudoti cheminė medžiaga" - visos cheminės medžiagos, kurių naudojimas yra uždraustas arba griežtai ribojamas valstybės narės nacionalinėmis reguliavimo priemonėmis;
12. "galutinė reguliavimo priemonė" - teisės aktas, kurio tikslas yra uždrausti arba griežtai riboti cheminės medžiagos naudojimą;
13. "konvencija" - 1998 m. rugsėjo 10 d. Roterdamo konvencija dėl tarptautinės prekybos tam tikromis pavojingomis cheminėmis medžiagomis ir pesticidais iš anksto pranešto sutikimo procedūros;
14. "PIC procedūra" - konvencijos parengta iš anksto pranešto sutikimo tvarka;
15. "ypač pavojingas pesticidų preparatas" - cheminė medžiaga, sukurta naudoti kaip pesticidas ir sukelianti stiprų poveikį sveikatai arba aplinkai, pastebimą per trumpą laiką nuo vienkartinio arba daugkartinio poveikio esant įprastoms vartojimo sąlygoms;
16. "eksportas" tai:
a) ilgalaikis arba laikinas cheminės medžiagos, atitinkančios Sutarties 23 straipsnio 2 dalies sąlygas, eksportas;
b) muitinės procedūrai, išskyrus tranzito procedūrą, pateikiamos cheminės medžiagos, neatitinkančios a punkto sąlygų, išvežimas dar kartą;
17. "importas" - muitinės procedūrai, išskyrus tranzito procedūrą, pateikiamos cheminės medžiagos fizinis įvežimas į Bendrijos muitinės teritoriją;
18. "eksportuotojas" - bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kurio vardu pateikta eksporto deklaracija, t. y., asmuo, kuris priimant deklaraciją yra pasirašęs sutartį su prekių gavėju šalyje arba kitoje valstybėje ir turi įgaliojimą spręsti dėl cheminės medžiagos išsiuntimo iš Bendrijos muitinės teritorijos. Jei eksporto sutartis nėra sudaryta arba jei sutartį pasirašęs asmuo veikia ne savo vardu, lemia įgaliojimas spręsti dėl cheminės medžiagos išsiuntimo iš Bendrijos muitinės teritorijos;
19. "importuotojas" - bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuris yra cheminės medžiagos gavėjas ją įvežant į Bendrijos muitinės teritoriją;
20. "konvencijos šalis" - valstybė arba regioninė ekonominio integravimo organizacija, kuri sutinka laikytis konvencijos ir kuriai konvencija galioja;
21. "šalis":
a) konvencijos šalis;
b) visos valstybės, kurios neratifikavo konvencijos, tačiau šalių konferencijos nustatytu laikotarpiu dalyvauja taikant PIC procedūrą;
c) prieš įsigaliojant konvencijai, visos valstybės, taikančios laikinąją PIC procedūrą, parengtą 1998 m. rugsėjo 11 d. Roterdame priimtoje rezoliucijoje dėl laikinųjų priemonių;
22. "kita valstybė" - visos valstybės, kurios nėra 21 punkte apibrėžta šalis;
23. "šalių konferencija" - pagal konvencijos 18 straipsnį įsteigta institucija, skirta vykdyti tam tikras konvencijos įgyvendinimo funkcijas;
24. "Cheminių medžiagų ekspertizės komitetas" - pagalbinė institucija, įsteigta šalių konferencijos pagal konvencijos 18 straipsnio 6 dalį, arba prieš jai įsigaliojant, laikinasis cheminių medžiagų ekspertizės komitetas, įsteigtas rezoliucija dėl laikinųjų priemonių;
25. "sekretoriatas" - konvencijos sekretoriatas arba prieš jai įsigaliojant, laikinasis sekretoriatas, įsteigtas rezoliucija dėl laikinųjų priemonių;
26. "sprendimui priimti reikalingas dokumentas" - cheminių medžiagų ekspertizės komiteto parengtas techninis dokumentas apie cheminę medžiagą, kuriai taikoma PIC procedūra.
4 straipsnis
Paskirtosios nacionalinės institucijos
Kiekviena valstybė narė paskiria instituciją arba institucijas, toliau tekste - "paskirtoji nacionalinė institucija" arba "paskirtosios nacionalinės institucijos", kurios vykdytų šiame reglamente numatytas administravimo funkcijas.
Ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo valstybė narė praneša Komisijai apie tokį paskyrimą.
5 straipsnis
Bendrijos dalyvavimas Konvencijoje
Už Bendrijos dalyvavimą konvencijoje turi bendrai atsakyti Komisija ir valstybės narės, visų pirma už techninę pagalbą, informacijos mainus ir ginčų sprendimo, dalyvavimo pagalbinių institucijų darbe ir balsavimo klausimus.
Kalbant apie Bendrijos dalyvavimą konvencijoje, konvencijos administravimo funkcijas dėl PIC tvarkos ir dėl pranešimo apie eksportą vykdo Komisija, kuri veikia visų paskirtųjų nacionalinių institucijų vardu kaip bendroji paskirtoji institucija, glaudžiai bendradarbiaudama ir konsultuodamasi su valstybių narių paskirtosiomis nacionalinėmis institucijomis.
Visų pirma, ji yra atsakinga už Bendrijos pranešimų apie eksportą perdavimą šalims ir kitoms valstybėms pagal 7 straipsnį, pranešimų apie atitinkamas galutines reguliavimo priemones pagal 10 straipsnį pateikimą sekretoriatui, informacijos apie kitas galutines reguliavimo priemones, neatitinkančias PIC pranešimo kriterijų pagal 11 straipsnį, perdavimą ir už visos iš sekretoriato siunčiamos informacijos gavimą. Be to, Komisija praneša sekretoriatui Bendrijos sprendimus dėl cheminių medžiagų, kurioms taikoma PIC tvarka, importo pagal 12 straipsnį.
Papildomai Komisija koordinuoja Bendrijos pastangas visais konvencijos techniniais klausimais, šalių konferencijos parengimo, Cheminių medžiagų ekspertizės komiteto ir kitų pagalbinių institucijų klausimais. Prireikus sukuria valstybių narių ataskaitų rengėjų tinklą techniniams dokumentams, pvz., sprendimui priimti reikalingiems dokumentams, parengti.
Komisija ir valstybės narės imasi reikiamos iniciatyvos užtikrinti tinkamą Bendrijos atstovavimą įvairiose konvenciją įgyvendinančiose institucijose.
6 straipsnis
Cheminės medžiagos, kurioms taikomas pranešimas apie eksportą, atitinkančios PIC pranešimo reikalavimus, ir kurioms taikoma PIC procedūra
1. Cheminės medžiagos, kurioms taikomos šio reglamento nuostatos dėl pranešimo apie eksportą, PIC pranešimo ir PIC tvarkos, yra išvardytos I priede.
2. I priede išvardytos cheminės medžiagos priskiriamos vienai arba daugiau cheminių medžiagų grupių, sudarančių priedo 1, 2 ir 3 dalis.
Cheminėms medžiagoms, išvardytoms 1 dalyje, taikomas pranešimas apie eksportą, kaip nustatyta 7 straipsnyje, pateikiant išsamią informaciją apie cheminės medžiagos tapatybę, naudojimo kategoriją ir (arba) pakategorę pagal apribojimą, apribojimo rūšį ir, jei tinka, papildomą informaciją, ypač dėl nukrypimų nuo pranešimo apie eksportą.
Cheminėms medžiagoms, išvardytoms 2 dalyje, ne tik taikoma pranešimo apie eksportą procedūra pagal 7 straipsnį, bet joms taikytina ir PIC pranešimo tvarka, nustatyta 10 straipsnyje, pateikiant išsamią informaciją apie cheminės medžiagos tapatybę ir naudojimo kategoriją.
Cheminėms medžiagoms, išvardytoms 3 dalyje, taikoma PIC tvarka, nurodant naudojimo kategoriją ir, jei tinka, papildomą informaciją, ypač dėl reikalavimų pranešimui apie eksportą.
3. Sąrašai turi būti elektroniniu būdu pateikti visuomenei.
7 straipsnis
Pranešimai apie eksportą, siunčiami šalims ir kitoms valstybėms
1. Jei eksportuotojas pirmą kartą nuo tos dienos, kai cheminei medžiagai, įtrauktai į I priedo 1 dalį, pradedamos taikyti šio reglamento nuostatos, turi eksportuoti cheminę medžiagą iš Bendrijos į šalį arba į kitą valstybę, jis apie tai praneša valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs, paskirtajai nacionalinei institucijai ne vėliau kaip prieš 30 dienų iki tos cheminės medžiagos numatytos eksportavimo datos. Vėliau kiekvienais kalendoriniais metais eksportuotojas praneša paskirtajai nacionalinei institucijai apie pirmąjį cheminės medžiagos eksportavimą ne vėliau kaip prieš 15 dienų iki cheminės medžiagos eksportavimo datos. Pranešimas turi atitikti III priede nustatytus reikalavimus.
Paskirtoji nacionalinė institucija patikrina, ar informacija atitinka III priedą, ir gautą eksportuotojo pranešimą nedelsdama persiunčia Komisijai.
Komisija imasi būtinų priemonių, kurios užtikrintų, kad atitinkamos importuojančios šalies arba kitos valstybės institucijos gautų pranešimą ne vėliau kaip prieš 15 dienų iki pirmojo numatyto cheminės medžiagos eksportavimo ir toliau kiekvienais kalendoriniais metais - prieš pirmąjį cheminės medžiagos eksportavimą. Tai taikoma neatsižvelgiant į numatytą cheminės medžiagos panaudojimą importuojančioje šalyje arba kitoje valstybėje.
Pranešimai apie eksportą registruojami Komisijos duomenų bazėje, o atnaujinami atitinkamų cheminių medžiagų, importuojančių šalių ir kitų valstybių sąrašai už kiekvienus kalendorinius metus yra saugomi visuomenei pateikti ir prireikus pateikiami valstybių narių paskirtosioms nacionalinėms institucijoms.
2. Jei išsiuntus pirmąjį po cheminės medžiagos įtraukimo į I priedą pranešimą, apie eksportą Komisija per 30 dienų negauna importuojančios šalies arba kitos valstybės patvirtinimo dėl pranešimo gavimo, ji pateikia antrąjį pranešimą. Komisija stengiasi užtikrinti, kad importuojančios šalies arba kitos valstybės atitinkama institucija gautų antrąjį pranešimą.
3. Naujas pranešimas apie eksportą, numatytas straipsnio 1 dalyje, siunčiamas, jei eksportas vykdomas pakitus Bendrijos teisės aktams dėl atitinkamų cheminių medžiagų pateikimo į rinką, naudojimo arba ženklinimo arba jei pasikečia atitinkamo preparato sudėtis, taigi pakinta tokio preparato ženklinimas. Naujas pranešimas turi atitikti III priede nustatytus reikalavimus ir jame reikia nurodyti, kad tai yra ankstesnio pranešimo pataisytas variantas.
4. Jei cheminė medžiaga eksportuojama ypatingomis sąlygomis, kai bet koks vėlavimas gali kelti pavojų visuomenės sveikatai arba aplinkai importuojančioje šalyje arba kitoje valstybėje, pirmiau nurodytos nuostatos eksportuojančios valstybės narės paskirtosios nacionalinės institucijos nuožiūra ir po konsultacijų su Komisija. gali būti visiškai arba iš dalies netaikomos.
5. Įsipareigojimai, nustatyti straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, nebegalioja, kai:
a) cheminė medžiaga tapo chemine medžiaga, kuriai taikoma PIC tvarka; ir
b) importuojanti valstybė, būdama konvencijos šalimi, pagal konvencijos 10 straipsnio 2 dalį pateikė atsakymą sekretoriatui apie tai, ar ji sutinka ar nesutinka importuoti cheminę medžiagą; ir
c) Komisija gavo šią informaciją iš sekretoriato ir persiuntė ją valstybėms narėms.
Ta taisyklė netaikoma, jei importuojanti valstybė, būdama konvencijos šalimi, aiškiai reikalauja, pvz., sprendime dėl importo arba kitu būdu, kad eksportuojančios šalys ir toliau pateiktų pranešimus apie eksportą.
Įsipareigojimai, nustatyti straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, nebegalioja, kai:
i) atitinkama importuojančios šalies arba kitos valstybės institucija atsisakė reikalavimo gauti pranešimą prieš cheminės medžiagos eksportą; ir
ii) Komisija gavo informaciją iš sekretoriato arba iš atitinkamos importuojančios šalies arba kitos valstybės institucijos ir persiuntė ją valstybėms narėms bei paskelbė internete.
6. Komisija, atitinkamos valstybių narių paskirtosios nacionalinės institucijos ir eksportuotojai importuojančioms šalims ir kitoms valstybėms paprašius pateikia turimą papildomą informaciją apie eksportuojamas chemines medžiagas.
7. Valstybės narės gali įkurti sistemas, įpareigojančias eksportuotoją už kiekvieną pranešimą apie eksportą mokėti administravimo mokestį, atitinkantį procedūrų pagal šį straipsnį vykdymo išlaidas.
8 straipsnis
Pranešimai apie eksportą, gauti iš šalių ir kitų valstybių
1. Pranešimai apie cheminės medžiagos, kurios gamyba, naudojimas, apdorojimas, vartojimas, gabenimas ir (arba) pardavimas draudžiamas arba griežtai ribojamas šalies arba kitos valstybės teisės aktais eksportą į Bendriją, Komisijos gauti iš šalies arba kitos valstybės paskirtosios nacionalinės institucijos, turi būti pateikti elektroninėmis priemonėmis Komisijos tvarkomoje duomenų bazėje.
Komisija patvirtina, kad iš kiekvienos šalies arba kitos valstybės gavo pirmąjį pranešimą apie kiekvienos cheminės medžiagos eksportą.
Importuojamą cheminę medžiagą priimančios valstybės narės paskirtoji nacionalinė institucija gauna visų gautų pranešimų kopiją kartu su visa turima informacija. Kitos valstybės narės turi teisę gauti kopijas, jei jos jų paprašo.
2. Jei valstybės narės paskirtosios nacionalinės institucijos tiesiogiai arba netiesiogiai gauna bet kokius šalių paskirtųjų nacionalinių institucijų arba kitų valstybių atitinkamų institucijų pranešimus apie eksportą, jos nedelsdamos tuos pranešimus kartu su kita informacija siunčia Komisijai.
9 straipsnis
Informacija apie prekybą cheminėmis medžiagomis
1. Pirmąjį kiekvienų metų ketvirtį visi I priede išvardytų cheminių medžiagų eksportuotojai informuoja savo valstybės narės paskirtąją nacionalinę instituciją apie cheminių medžiagų (pačių medžiagų ir kaip preparatų sudedamosios dalies) kiekį, per ankstesnius metus išsiųstą į kiekvieną šalį arba kitą valstybę. Ši informacija pateikiama kartu su visų importuotojų, kuriems per tą patį laikotarpį cheminės medžiagos buvo išsiųstos, pavadinimais ir adresais.
Kiekvienas importuotojas į Bendriją pateikia tą pačią informaciją apie į Bendriją importuotą kiekį.
2. Komisijai arba paskirtajai nacionalinei institucijai paprašius, eksportuotojas arba importuotojas pateikia apie chemines medžiagas visą papildomą informaciją, reikalingą šiam reglamentui įgyvendinti.
3. Kiekvienais metais kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai visą sukauptą informaciją pagal IV priedą. Komisija šią informacija apibendrina Bendrijos lygiu ir paslapties nesudarančią informaciją pateikia visuomenei interneto duomenų bazėje.
10 straipsnis
Dalyvavimas pranešant pagal konvenciją apie uždraustąsias arba griežtai ribojamo naudojimo chemines medžiagas
1. Išskyrus kai tai jau padaryta prieš įsigaliojant šiam reglamentui, Komisija raštu praneša sekretoriatui apie chemines medžiagas, kurios atitinka PIC pranešimo reikalavimus.
2. Komisija praneša sekretoriatui, kaip ir kada kitos cheminės medžiagos, atitinkančios PIC pranešimo reikalavimus, yra įtraukiamos į I priedo 2 dalį. Pranešimas pateikiamas kiek įmanoma greičiau, priėmus atitinkamą galutinę Bendrijos reguliavimo priemonę, uždraudžiančią arba griežtai apribojančią cheminės medžiagos naudojimą, bet ne vėliau kaip per 90 dienų nuo reikalavimo taikyti galutinę reguliavimo priemonę datos.
Pranešime turi būti pateikta visa svarbi II priede reikalaujama informacija.
3. Nustatydama pranešimų pirmumą, Komisija atsižvelgia į tai, ar cheminė medžiaga jau yra įtraukta į I priedo 3 dalį, į II priede nustatytų informacijos reikalavimų įvykdomumo laipsnį, ir į rizikos, kurią kelia cheminė medžiaga, ypač besivystančioms šalims, rimtumą.
Kai cheminė medžiaga atitinka PIC pranešimo reikalavimus, bet informacijos II priedo reikalavimams įvykdyti nepakanka, nustatytieji eksportuotojai ir (arba) importuotojai, Komisijai paprašius, pateikia visą jų turimą atitinkamą informaciją, įskaitant kitų nacionalinių arba tarptautinių cheminės medžiagos kontrolės programų informaciją.
4. Pakeitus galutinę reguliavimo priemonę, apie kurią pranešama pagal straipsnio 1 arba 2 dalis, Komisija, kiek įmanoma greičiau po naujos galutinės reguliavimo priemonės priėmimo, bet ne vėliau kaip per 60 dienų nuo reikalavimo taikyti galutinę reguliavimo priemonę datos, raštu apie ją praneša sekretoriatui.
Ji pateikia visą svarbią informaciją, kurios dar nebuvo darant pradinį pranešimą pagal straipsnio 1 arba 2 dalis.
5. Paprašius kuriai nors šaliai arba sekretoriatui, Komisija, jei galima., pateikia visą papildomą informaciją apie cheminę medžiagą arba apie reguliavimo priemonę. Paprašytos padėti, valstybės narės suteikia Komisijai visą būtiną pagalbą renkant informaciją.
6. Komisija iš karto siunčia valstybėms narėms informaciją, kurią ji gauna iš sekretoriato apie uždraustas arba griežtai apriboto naudojimo chemines medžiagas, apie kurias pranešė kitos šalys.
Glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, Komisija įvertina būtinumą siūlyti Bendrijos lygiu priemones bet kokiai nepriimtinai rizikai žmonių sveikatai ir aplinkai Bendrijoje išvengti.
7. Jei pagal atitinkamus Bendrijos teisės aktus valstybė narė priima nacionalinę reguliavimo priemonę uždrausti arba griežtai apriboti cheminės medžiagos naudojimą, ji pateikia Komisijai atitinkamą informaciją. Komisija perduoda šią informaciją valstybėms narėms. Per keturiais savaites valstybės narės gali atsiųsti Komisijai ir nacionalinę reguliavimo priemonę pateikusiai valstybei narei pastabas dėl galimo PIC pranešimo, kurias visų pirma sudarytų atitinkama informacija apie jų nacionalinę poziciją dėl cheminės medžiagos reguliavimo. Išnagrinėjusi pastabas, pateikiančioji valstybė narė informuoja Komisiją, ar pastaroji turi:
- pranešti sekretoriatui pagal šį straipsnį, arba
- pateikti sekretoriatui informacija pagal 11 straipsnį.
11 straipsnis
Sekretoriatui perduodama informacija apie uždraustąsias arba griežtai ribojamo naudojimo cheminės medžiagas, neatitinkančias PIC pranešimo reikalavimų
Jei cheminė medžiaga yra įtraukta į I priedo 1 dalį, arba gavusi iš valstybės narės informaciją dėl 10 straipsnio 7 dalies antrosios įtraukos, Komisija pateikia sekretoriatui informaciją apie atitinkamas reguliavimo priemones, todėl ši informacija, jei reikia, gali būti platinama kitoms konvencijos šalims.
12 straipsnis
Įpareigojimai dėl cheminių medžiagų importo
1. Komisija iš karto pasiunčia valstybėms narėms sprendimui priimti reikalingus dokumentus, kuriuos ji gauna iš sekretoriato. Kaip atsakymą Bendrijos vardu dėl importo, Komisija priima galutinį arba laikinąjį sprendimą dėl būsimojo atitinkamos cheminės medžiagos importo į Bendriją: ji tai turi padaryti pagal esamus Bendrijos teisės aktus 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka. Kiek įmanoma greičiau, ir ne vėliau kaip per devynis mėnesius nuo sprendimui priimti reikalingo dokumento gavimo iš sekretoriato datos, Komisiją perduoda sprendimą sekretoriatui.
Jei kuriai nors cheminei medžiagai pagal Bendrijos teisės aktus taikomi papildomi arba modifikuoti apribojimai, Komisija ta pačia tvarka peržiūri sprendimą dėl importo ir perduodą jį sekretoriatui.
2. Jei cheminė medžiaga yra uždrausta arba jos naudojimas griežtai ribojamas pagal vienos arba kelių valstybių narių teisės aktus, Komisija, raštu paprašyta atitinkamos (-ų) valstybės(-ių) narės (-ių), priimame importo sprendime atsižvelgia į šią informaciją.
3. Sprendimas dėl importo pagal straipsnio 1 dalį turi atitikti kategoriją arba kategorijas, nurodytas cheminei medžiagai sprendimui priimti reikalingame dokumente.
4. Siųsdama sprendimą dėl importo sekretoriatui, Komisija pateikia teisinės arba administracinės priemonės, kuria jis yra pagrįstas, aprašymą.
5. Sprendimus dėl importo pagal straipsnio 1 dalį kiekviena Bendrijoje paskirta nacionalinė institucija pateikia atitinkamiems asmenims, atsižvelgiant į jos kompetenciją ir pagal jos teisines arba administracines nuostatas.
6. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, prireikus įvertina būtinumą pasiūlyti priemones Bendrijos lygiu, kad Bendrijoje būtų išvengta bet kokios nepriimtinos rizikos žmonių sveikatai ir aplinkai, atsižvelgiant į informaciją, esančią sprendimui priimti reikalingame dokumente.
13 straipsnis
Įpareigojimai dėl cheminių medžiagų eksporto be pranešimo apie eksportą reikalavimo
1. Komisija iš karto siunčia valstybėms narėms ir Europos pramonės asociacijoms informaciją, gautą kaip aplinkraštį arba kitokiu būdu iš sekretoriato apie chemines medžiagas, kurioms taikoma PIC procedūra, ir importuojančių šalių sprendimus dėl šių cheminių medžiagų importo sąlygų. Ji taip pat iš karto siunčia valstybėms narėms informaciją apie visus atsakymo negavimo atvejus. Visą informaciją apie importo sprendimus Komisija saugo savo duomenų bazėje, kuri bus visuomenei prieinama internete, ir pateikia informaciją visiems, kurie jos paprašo.
2. Kiekvieną cheminę medžiagą, įtrauktą į I priedą, Komisija priskiria Europos Bendrijos Kombinuotosios prekių nomenklatūros klasei. Prireikus šis klasifikavimas pataisomas, atsižvelgiant į visus pakeitimus, kuriuos Pasauline muitinių organizacija daro Harmonizuotoje sistemoje dėl konkrečių cheminių medžiagų nomenklatūros.
3. Kiekviena valstybė narė savo jurisdikcijos ribose perduoda suinteresuotiems asmenims pagal straipsnio 1 dalį Komisijos atsiųstus atsakymus.
4. Eksportuotojas turi vykdyti kiekvieno atsakymo dėl importo sprendimus ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai sekretoriatas pagal straipsnio 1 dalį pirmą kartą pranešė Komisijai apie tokį atsakymą.
5. Jei importuojančios šalys prašo arba jei to reikia, Komisija ir valstybės narės joms pataria ir padeda gauti papildomą informaciją, kuri padėtų joms atsakyti sekretoriatui dėl konkrečios cheminės medžiagos importo.
6. Cheminės medžiagos, įtrauktos į I priedo 2 arba 3 dalis, neturi būti eksportuojamos, išskyrus kai:
a) eksportuotojas per savo paskirtąją nacionalinę instituciją ir importuojančios šalies paskirtąją nacionalinę instituciją arba per atitinkamą instituciją kitoje importuojančioje valstybėje prašo ir gauna aiškų sutikimą dėl importo; arba
b) tai yra cheminės medžiagos, įtrauktos į I priedo 3 dalį, ir paskutinis aplinkraštis, sekretoriato paskelbtas pagal straipsnio 1 dalį, nurodo, kad importuojanti šalis sutinka importuoti.
7. Cheminė medžiaga neeksportuojama, jei iki naudojimo pabaigos datos lieka mažiau nei šeši mėnesiai, kai tokia data yra nurodyta arba gali būti nustatyta pagal pagaminimo datą, išskyrus kai tai neįmanoma dėl cheminės medžiagos būdingųjų savybių. Konkrečiai, pesticidų atveju eksportuotojai užtikrina, kad pesticidų talpyklų dydis ir pakuotė būtų optimaliai parinkta, siekiant sumažinti pasenusių atsargų susidarymo riziką.
8. Eksportuodami pesticidus, eksportuotojai užtikrina, kad etiketėje būtų konkreti informacija apie laikymo sąlygas ir stabilumą laikant importuojančios šalies arba kitos valstybės klimato sąlygomis. Be to, jie užtikrina, kad eksportuoti pesticidai atitinka Bendrijos teisės aktuose nustatytas grynumo specifikacijas.
14 straipsnis
Tam tikrų cheminių medžiagų ir gaminių, turinčių cheminių medžiagų, eksporto kontrolė
1. Gaminiams, turintiems nesureagavusių cheminių medžiagų, įtrauktų į I priedo 2 ir 3 dalis, taikoma pranešimo apie eksportą tvarka, nustatyta 7 straipsnyje.
2. Neturi būti eksportuojamos cheminės medžiagos ir gaminiai, išvardyti V priede, kuriuos Bendrijoje draudžiama naudoti siekiant apsaugoti žmonių sveikatą arba aplinką.
15 straipsnis
Informacija apie tranzitinį vežimą
1. Konvencijos šalys, reikalaujančios informacijos apie cheminių medžiagų, kurioms taikoma PIC procedūra, tranzitinį vežimą, ir informacija, kurios kiekviena konvencijos šalis reikalauja per sekretoriatą, įrašoma pagal VI priedą.
2. Jei cheminė medžiaga, įtraukta į I priedo 3 dalį, vežama per VI priede nurodytos konvencijos šalies teritoriją, eksportuotojas ne vėliau kaip prieš 30 dienų iki pirmojo tranzitinio vežimo ir ne vėliau kaip aštuonios dienos prieš kiekvieną paskesnį tranzitinį vežimą pateikia valstybės narės, kurioje jis yra įsisteigęs, paskirtajai nacionalinei institucijai visą įmanomą informaciją pagal VI priedą.
3. Valstybės narės paskirtoji nacionalinė institucija siunčia Komisijai informaciją, gautą iš eksportuotojo pagal straipsnio 2 dalį, ir visą kitą turimą papildomą informaciją.
4. Ne vėliau kaip prieš 15 dienų iki pirmojo tranzitinio vežimo ir prieš kiekvieną paskesnį tranzitinį vežimą Komisija siunčią pagal straipsnio 3 dalį gautą informaciją ir visą kitą turimą papildomą informaciją konvencijos šalių, kurios tokios informacijos reikalauja, paskirtosioms nacionalinėms institucijoms.
16 straipsnis
Informacija, pateikiama kartu su eksportuojamomis cheminėmis medžiagomis
1. Eksportui skirtoms cheminėms medžiagoms taikomos pakavimo ir ženklinimo priemonės, nustatytos Direktyvoje 67/548/EEB, Direktyvoje 1999/45/EB, Direktyvoje 91/414/EEB ir Direktyvoje 98/8/EB arba bet kuriame kitame specialiame Bendrijos teisės akte. Šis įpareigojimas neturi pažeisti jokių specialiųjų importuojančios šalies arba kitos valstybės reikalavimų, atsižvelgiant į atitinkamus tarptautinius standartus.
2. Jei tinka, straipsnio 1 dalyje minimų arba į I priedą įtrauktų cheminių medžiagų etiketėje nurodoma naudojimo pabaigos data ir pagaminimo data, ir, jei būtina, tokia naudojimo pabaigos data turi būti nurodyta skirtingoms klimato zonoms.
3. Eksportuojant straipsnio 1 dalyje minimas chemines medžiagas pridedamas saugos duomenų lapas pagal Komisijos direktyvą 91/155/EEB [20]. Tokį saugos duomenų lapą eksportuotojas turi išsiųsti visiems importuotojams.
4. Etiketė su informacija ir saugos duomenų lapas kiek tai įmanoma, turi būti parašytas paskirties šalies arba numatomo naudojimo regiono oficialiąja (-iomis) kalba (-omis) arba viena ar daugiau pagrindinių kalbų.
17 straipsnis
Valstybių narių institucijų įsipareigojimai dėl importo ir eksporto kontrolės
Kiekviena valstybė narė paskiria institucijas, pvz., muitinės institucijas, kurios būtų atsakingos už į I priedą įtrauktų cheminių medžiagų importo ir eksporto kontrolę.
Kontroliuodamos eksportuotojų atitikimą šio reglamento reikalavimams, Komisija ir valstybės narės veikia planingai ir darniai.
Į reguliarias ataskaitas apie procedūrų funkcionavimą pagal 21 straipsnio 1 dalį kiekviena valstybė narė įtraukia detales apie jos institucijų šioje srityje vykdomą veiklą.
18 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato sankcijas, taikomas už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir imasi visų būtinų priemonių šių nuostatų įgyvendinimui užtikrinti. Sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasios. Ne vėliau kaip per 12 mėnesių nuo šio reglamento priėmimo valstybės narės praneša Komisijai apie šias priemones, be to, kiek įmanoma greičiau praneša apie visus kitus daromus pakeitimus.
19 straipsnis
Informacijos mainai
1. Prireikus Komisija ir valstybės narės sudaro sąlygas pateikti mokslinę, techninę, ekonominę ir teisinę informaciją apie chemines medžiagas, kurioms taikomas šis reglamentas, įskaitant toksikologinę, ekotoksikologinę ir saugos informaciją.
Komisija, prireikus padedama valstybių narių, užtikrina:
a) visuomenei prieinamos informacijos apie reguliavimo priemones konvencijos tikslams pasiekti, pateikimą; ir
b) informacijoms pateikimą šalims ir kitoms valstybėms, tiesiogiai arba per sekretoriatą, apie priemones, kurios iš esmės apriboja cheminės medžiagos naudojimą vienoje arba daugiau sričių.
2. Komisija ir valstybės narės apsaugo bet kokią abipusiu susitarimu konfidencialia laikomą informaciją, gautą iš kitos šalies arba kitos valstybės.
3. Kalbant apie informacijos perdavimą pagal šį reglamentą ir nepažeidžiant 1990 m. birželio 7 d. Tarybos direktyvos 90/313/EEB dėl laisvės susipažinti su informacija apie aplinką [21], ši informacija nelaikoma konfidencialia:
a) informacija, nurodyta II ir III prieduose;
b) informacija, pateikta 16 straipsnio 3 dalyje minimuose saugos duomenų lapuose;
c) cheminės medžiagos naudojimo pabaigos data;
d) cheminės medžiagos pagaminimo data;
e) informacija apie atsargumo priemones, įskaitant pavojaus klasę, rizikos pobūdį bei atitinkamą saugos patarimą; ir
f) toksikologinių bei ekotoksikologinių bandymų rezultatų santrauka.
Komisija reguliariai parengia perduotos informacijos sąvadą, pagrįstą valstybių narių padarytais įnašais.
20 straipsnis
Techninė pagalba
Komisija ir valstybių narių paskirtosios nacionalinės institucijos, visų pirma atsižvelgdamos į besivystančių ir pereinamosios ekonomikos šalių poreikius, bendradarbiauja teikdamos techninę pagalbą, įskaitant apmokymą, tobulinant infrastruktūrą, pajėgumus ir profesionalumą, būtinus norint chemines medžiagas tinkamai tvarkyti visą jų būvio ciklą.
Norint konkrečiai šioms šalims padėti įgyvendinti konvenciją, techninė pagalba teikiama perduodant techninę informaciją apie chemines medžiagas, padedant keistis ekspertais, padedant įsteigti arba paremti paskirtąsias nacionalines institucijas ir perduodant techninį patyrimą pavojingiems pesticidų preparatams identifikuoti ir pranešimams sekretoriatui parengti.
Komisija ir valstybės narės turėtų aktyviai dalyvauti Informaciniame pajėgumų kūrimo tinkle (Information Network on Capacity Building), kurį sukūrė Tarpvyriausybinis forumas dėl cheminių medžiagų saugos, pateikdamos informaciją apie jų remiamus arba finansuojamus projektus cheminių medžiagų tvarkymui besivystančiose ir pereinamosios ekonomikos šalyse pagerinti.
Be to, Komisija ir valstybės narės tiria galimybę padėti nevyriausybinėms organizacijoms.
21 straipsnis
Monitoringas ir ataskaitų rengimas
1. Valstybės narės reguliariai siunčia Komisijai informaciją apie šuo reglamentu numatytų procedūrų funkcionavimą, įskaitant muitinės kontrolę, pažeidimus, baudas ir priemones pažeidimams ištaisyti.
2. Komisija reguliariai parengia ataskaitą apie šiame reglamente numatytų funkcijų, už kurias ji atsako, vykdymą ir prijungia ją prie bendros ataskaitos, kurioje surenkama valstybių narių pagal straipsnio 1 dalį pateikiama informacija. Internete skelbiama ataskaitos santrauka siunčiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
3. Kalbant apie informaciją, teikiamą pagal straipsnio 1 ir 2 dalis, valstybės narės ir Komisija turi vykdyti atitinkamus įsipareigojimus dėl duomenų konfidencialumo ir nuosavybės teises apsaugos.
22 straipsnis
Priedų atnaujinimas
1. I priedo cheminių medžiagų sąrašą Komisija apsvarsto iš naujo bent kartą per metus, atsižvelgdama į Bendrijos teisės aktų ir konvencijos tobulinimą.
2. Norint nustatyti, ar galutinė reguliavimo priemonė pagal Bendrijos teisės aktus yra draudimas arba labai griežtas apribojimas, tokios priemonės poveikis "pesticidų" ir "pramoninių cheminių medžiagų" kategorijoms turi būti įvertintas pakategorių lygiu. Jei reguliavimo priemonė uždraudžia arba griežtai apriboja cheminės medžiagos naudojimą pagal kurią nors vieną pakategorių, cheminė medžiaga turi būti įtraukta į I priedo 1 dalį.
Norint nustatyti, ar galutinė reguliavimo priemonė pagal Bendrijos teisės aktus yra draudimas arba griežtas apribojimas, dėl ko konkreti cheminė medžiaga atitinka PIC pranešimo pagal 10 straipsnį reikalavimus, priemonės poveikis turi būti įvertintas "pesticidų" ir "pramoninių cheminių medžiagų" kategorijų lygiu. Jei reguliavimo priemonė uždraudžia arba griežtai apriboja cheminės medžiagos naudojimą pagal kurią nors iš kategorijų, cheminė medžiaga dar įtraukiama į I priedo 2 dalį.
3. Komisija neatidėliodama priima sprendimą įtraukti chemines medžiagas į I priedą arba, jei reikia, pakeisti jų įrašą.
4. Apie cheminės medžiagos įtraukimą į I priedo 1 arba 2 dalis pagal straipsnio 2 dalį po reguliavimo priemonės kaip Bendrijos teisės akto priėmimo turi būti nuspręsta 24 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.
5. Visos kitos I priedo pataisos, įskaitant esamų įrašų pakeitimus, ir II, III, IV ir VI priedų pataisos priimamos 24 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
23 straipsnis
Techninės rekomendacijos
24 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Komisija parengia technines rekomendacijas, kurios palengvintų kasdienį šio reglamento taikymą.
Šios techninės rekomendacijos paskelbiamos Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
24 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Direktyvos 67/548/EEB 29 straipsnio nuostatas.
2. Jei nuoroda daroma į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
3. Jei nuoroda daroma į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra trys mėnesiai.
4. Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
25 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EEB) Nr. 2455/92 šiuo dokumentu panaikinamas.
26 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2003 m. sausio 28 d.