Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001
2001 m. gegužės 22 d.
nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA IR EUROPOS PARLAMENTAS,
atsižvelgdami į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnio 4 dalies b pastraipą,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
veikdami pagal sutarties 251 straipsnyje nustatytą tvarką [3],
kadangi:
(1) Per daugelį metų buvo nustatyta, kad keletas skirtingų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų (USE) yra paplitusios tarp žmonių ir gyvūnų. Galvijų spongiforminė encefalopatija (GSE) pirmą kartą buvo užregistruota 1986 metais ir vėliau buvo nustatyta, kad ji paplitusi ir tarp kitų gyvūnų rūšių. 1996 metais buvo aprašytas naujas Kreuzfeldo-Jakobo ligos (KFL) variantas. Daugėja duomenų, įrodančių, kad agentai, sukeliantys GSE ir naujo tipo KFL, yra panašūs.
(2) Nuo 1990 metų Bendrija, siekdama gyvūnų ir žmonių sveikatą apsaugoti nuo GSE keliamo pavojaus, priėmė daug priemonių. Šios priemonės buvo priimtos, atsižvelgiant į direktyvų dėl gyvūnų ir žmonių sveikatos priemonių nuostatas dėl apsaugos priemonių. Atsižvelgiant į tam tikrų USE keliamą didžiulį pavojų žmonių ir gyvūnų sveikatai, yra tikslinga priimti USE prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles.
(3) Šis reglamentas tiesiogiai siejasi su visuomenės sveikata ir svarbu, kad jis būtų taikomas vidaus rinkoje. Jis taikomas tiek produktams, nurodytiems sutarties I priede, tiek produktams, neįtrauktiems į šį priedą. Todėl sutarties 152 straipsnio 4 dalies b punktas yra teisinis šio reglamento pagrindas.
(4) Komisija sulaukė mokslininkų, ypač Mokslo iniciatyvinio komiteto ir Veterinarinių priemonių, susijusių su visuomenės sveikata, mokslo komiteto keletu aspektų dėl USE. Pateikiant nuomonę, buvo pasiūlytos priemonės sumažinti produktų, gautų iš infekuotų gyvūnų, keliamą pavojų juos vartojančių žmonių ir gyvūnų sveikatai.
(5) Šios taisyklės taikomos gyvų gyvūnų auginimui ir gyvūninės kilmės produktų gamybai ir jų pateikimui į rinką. Tačiau nebūtina jas taikyti kosmetikos ir medicinos produktams, medicinos prietaisams ar jų pradinėms vaistinėms medžiagoms ar tarpiniams produktams, nes jiems taikomos kitos taisyklės, ypač dėl nurodytos pavojingos medžiagos vartojimo uždraudimo. Jos netaikomos ir gyvūninės kilmės produktams, nekeliantiems pavojaus žmonių ir gyvūnų sveikatai, kadangi jie nėra skirti maisto, pašarų ar trąšų gamybai. Yra tikslinga užtikrinti, kad gyvūninės kilmės produktai, kuriems netaikomas šis reglamentas, būtų laikomi atskirai nuo produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, kol jie bent jau atitiks pastarųjų sveikatos standartus.
(6) Komisija turėtų priimti nuostatą dėl apsaugos priemonių tais atvejais, kai valstybės narės arba trečiosios šalies kompetentinga institucija nepakankamai įvertina USE keliamą pavojų.
(7) Atsižvelgiant į USE, reikia taikyti atitinkamą procedūrą valstybės narės, trečiosios šalies arba vienos jų regionų (toliau - šalys arba regionai), epidemiologinei būklei įvertinti remiantis įprastiniais atvejais ir žmogui keliamu pavojumi ir panaudojant gaunamą informaciją. Remdamasi visa turima informacija, Komisija valstybes nares ir trečiąsias šalis, kurios nusprendžia neįvertinti savo būklės, priskiria tam tikrai rizikos grupei.
(8) Valstybės narės parengia mokymo programas tiems asmenims, kurie užsiima USE prevencija ir kontrole, taip pat oficialiai paskirtiems veterinarijos gydytojams, ūkininkams, transporto darbininkams, prekybininkams ir asmenims, skerdžiantiems ūkyje laikomus gyvūnus.
(9) valstybės narės kasmet vykdo GSE ir skrepi ligos monitoringo programą bei Komisiją ir kitas valstybes nares supažindina su rezultatais ir visais kitais USE nenumatytais pasireiškimo atvejais.
(10) Tam tikrų atrajotojų audiniai laikomi nurodyta pavojinga medžiaga, atsižvelgiant į USE patogenezę ir šalies, regiono arba gyvūno gyvenimo vietos epizootinės būklės įvertinimą. Specifinės pavojingos gyvūninės atliekos pašalinamos ir tvarkomos taip, kad nekeltų pavojaus žmonių ar gyvūnų sveikatai. Ypač jos negalima patiekti į rinką ar naudoti gaminant maistą, pašarus ar trąšas. Tačiau reikia priimti nuostatą dėl sveikatos apsaugos laipsnio lygiavertiškumo, kuris patvirtinamas, atrinkus GSE užsikrėtusius gyvūnus. Šalyse ir regionuose, besiskiriančiuose nuo tų šalių ar regionų, kuriuose yra mažiausias pavojus užsikrėsti GSE, neleidžiama taikyti skerdimo būdų, keliančių pavojų užkrėsti kitus audinius smegenų medžiaga.
(11) Imamasi priemonių apsaugoti žmones ir gyvūnus nuo užsikrėtimo USE, tam tikrų kategorijų gyvūnus uždraudžiant šerti tam tikrų gyvūnų kategorijų baltymais ir tam tikrų kategorijų atrajotojų medžiagas uždraudžiant vartoti kartu su maistu. Uždraudžiama atsižvelgiant į esamus pavojus.
(12) Kompetentingai institucijai pranešama apie gyvūnus, įtariamus užsikrėtusius bet kokia USE, ir ji nedelsdama imasi visų tinkamų priemonių, apribodama įtariamo gyvūno judėjimą tol, kol nebus gauti tyrimų rezultatai arba gyvūnas nebus paskerstas, oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui prižiūrint. Jei kompetentinga institucija neatmeta USE pasireiškimo galimybės, ji atlieka atitinkamus tyrimus ir saugo skerdeną oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui prižiūrint, kol nepatvirtinama diagnozė.
(13) Oficialiai patvirtinus USE faktą, kompetentinga institucija imasi visų tinkamų priemonių sunaikinti skerdeną atlikdama tyrimus tam, kad identifikuotų visus pavojų keliančius gyvūnus ir ribodama gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų judėjimą. Atsižvelgiant į šį reglamentą, kuo skubiau kompensuojami savininkų patirti nuostoliai praradus gyvūnus ir sunaikinus gyvūninės kilmės produktus.
(14) Valstybės narės parengia nepaprastosios padėties planus, pagal kuriuos valstybiniu mastu imamasi priemonių nenumatyto GSE protrūkio atveju. Šiuos planus patvirtina Komisija. Priimamos nuostatos dėl šios nuostatos taikymo kitų USE, besiskiriančių nuo GSE, atveju.
(15) Priimamos nuostatos dėl tam tikrų gyvų gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų pateikimo į rinką. Bendrijoje galiojančios galvijų identifikacijos ir registravimo taisyklės reglamentuoja taikomą sistemą, pagal kurią, atsižvelgiant į tarptautinius standartus, galima atsekti veislinę patelę ir bandą, iš kurios yra kilę gyvūnai. Galvijams, importuojamiems iš trečiųjų šalių, suteikiamos tokios pačios garantijos. Atsižvelgiant į Bendrijoje galiojančias taisykles ir iš trečiųjų šalių importuojant ar pateikiant į Bendrijos rinką gyvūnus ir gyvūninės kilmės produktus, pateikiami pažymėjimai, kaip nurodyta šiose taisyklėse.
(16) Tam tikrus gyvūninės kilmės produktus, gautus iš galvijų, laikomų rizikos regionuose, draudžiama pateikti į rinką. Tačiau šis draudimas netaikomas tam tikriems gyvūninės kilmės produktams, gaunamiems kontroliuojant sąlygas iš gyvūnų, kurie nekelia didelio USE užsikrėtimo pavojaus.
(17) Jeigu yra būtina užtikrinti, kad būtų laikomasi USE prevenciją, kontrolę ir likvidavimą reglamentuojančių taisyklių, tokiu atveju mėginiai nusiunčiami į laboratoriją ištirti pagal patvirtintą aprašą, kad USE atveju būtų nustatyta epizootinė situacijos padėtis. Siekiant garantuoti tinkamą bandymų tvarkos taikymą ir gaunamų rezultatų patikimumą, įsteigiamos nacionalinės ir Bendrijos etaloninės laboratorijos, kuriose USE nustatyti sukuriami patikimi moksliniai būdai, įskaitant greituosius tyrimo metodus. Greitieji tyrimo metodai taikomi kaip galima dažniau.
(18) Bendrijoje atliekami patikrinimai vykdomi valstybėse narėse siekiant užtikrinti tinkamą reikalavimų dėl USE prevencijos, kontrolės ir likvidavimo laikymąsi ir taip pat priimama nuostata dėl audito procedūrų įgyvendinimo. Siekiant užtikrinti, kad Bendrijos suteikiamos garantijos būtų lygiavertės trečiųjų šalių, kurios importuoja į Bendriją gyvūnus ir gyvūninės kilmės produktus, suteikiamoms garantijoms, Bendrijoje vykdomi patikrinimai ir auditai atliekami vietoje, patvirtinant, kad eksportuojančios trečiosios šalys atsižvelgia į importui nustatytas sąlygas.
(19) Atsižvelgiant į USE, prekybos priemonės pagrindžiamos tarptautiniais standartais, nurodymais ar rekomendacijomis, jei tokių yra. Tačiau jei taikant priemones, paremtas tarptautiniais standartais, nurodymais ar rekomendacijomis, nepasiekiamas atitinkamas sveikatos apsaugos laipsnis, priimamos moksliškai pagrįstos priemonės, užtikrinančios geresnę sveikatos apsaugą.
(20) Gavus naujos mokslinės informacijos, šis reglamentas pakartotinai peržiūrimas.
(21) Priimamos būtinos pereinamojo laikotarpio priemonės ypač dėl nurodytos pavojingos medžiagos vartojimo reguliavimo, kaip apibrėžta šiame reglamente.
(22) Atsižvelgiant į 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų vykdymo tvarką [4], priimamos priemonės, būtinos įgyvendinti šį reglamentą.
(23) Siekiant įgyvendinti šį reglamentą nustatoma tvarka, sudaranti sąlygas glaudžiam ir veiksmingam Komisijos ir valstybių narių bendradarbiavimui Veterinarijos nuolatiniame komitete, Pašarų nuolatiniame komitete ir Maisto produktų nuolatiniame komitete;
(24) Atsižvelgiant į tai, kad nuostatos dėl šio reglamento įgyvendinimo yra bendrosios priemonės, kaip apibrėžta Sprendimo 1999/468/EB 2 straipsnyje, todėl jos priimamos atsižvelgiant į to sprendimo 5 straipsnyje nustatytą tvarką,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas nustato užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo tarp gyvūnų taisykles. Jis taikomas gyvų gyvūnų auginimui, gyvūninės kilmės maisto produktų gamybai ir pateikimui į rinką bei tam tikrais specifiniais atvejais - eksportuojamoms prekėms.
2. Šis reglamentas nėra taikomas:
a) kosmetikos ar medicinos produktams ar medicinos prietaisams ar jų pradinėms vaistinėms medžiagoms ar tarpiniams produktams;
b) produktams, kurie nėra skirti žmonių maistui, gyvūnų pašarui ar trąšoms arba jų pradinėms vaistinėms medžiagoms ar tarpiniams produktams;
c) gyvūninės kilmės produktams, skirtiems parodoms, mokymui, moksliniams tyrimams, specialioms studijoms ar analizei, jei vėliau šie produktai nesuvartojami žmonių arba gyvūnų ir kurie skiriasi nuo moksliniams projektams įgyvendinti skirtų produktų;
d) atlikti gyvų gyvūnų mokslinius tyrimus.
2 straipsnis
Gyvų gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų atskyrimas
Siekiant išvengti kryžminės taršos arba pakaitos tarp gyvų gyvūnų ar gyvūninės kilmės produktų, nurodytų 1 straipsnio 1 dalyje, ir gyvūninės kilmės produktų, nurodytų 1 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose, ar gyvų gyvūnų, nurodytų 1 straipsnio 2 dalies d punkte, jie visą laiką laikomi atskirai, nebent tokie gyvi gyvūnai yra auginami, o gyvūninės kilmės produktai yra gaminami esant toms pačioms sąlygoms užtikrinant sveikatos apsaugą nuo USE.
Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, patvirtinamos šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės.
3 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
1. Šiame reglamente taikomi šių sąvokų apibrėžimai:
a) USE - visos užkrečiamosios, spongiforminės encefalopatijos, išskyrus tas, kurios yra paplitusios žmonių tarpe;
b) pateikimas į rinką - bet kuri operacija, kai trečiajai Bendrijos šaliai ketinama parduoti gyvus gyvūnus arba gyvūninės kilmės produktus, nurodytus šiame reglamente, arba bet kuris kitas tiekimas tokiai trečiajai šaliai, prieš jai sumokant arba atleidžiant ją nuo mokesčių, arba sandėliavimas numatant tiekti tokiai trečiajai šaliai;
c) gyvūninės kilmės produktai - bet kuris produktas gautas iš gyvūno arba turintis produktą, gautą iš bet kurio gyvūno, kaip nurodyta Direktyvos 89/662/EEB [5] arba Direktyvos 90/425/EEB [6] nuostatose;
d) pradinės medžiagos - žaliavos arba bet kuris kitas gyvūninės kilmės produktas, kurį naudojant arba iš kurio pagaminami produktai, nurodyti 1 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose;
e) kompetentinga institucija - valstybės narės centrinė institucija, kompetentinga užtikrinti šio reglamento reikalavimų laikymąsi, arba bet kuri institucija, perimanti kompetenciją iš centrinės institucijos, ypač kontroliuojant pašarus; tam tikrais atvejais tai trečiosios šalies atitinkama institucija, laikoma kompetentinga institucija;
f) kategorija - viena iš klasifikacijos kategorijų, nurodytų B priedo C skyriuje;
g) specifinė pavojinga gyvūninė medžiaga - audiniai, nurodyti V skyriuje; jiems nepriskiriami produktai, gauti arba turintys šių audinių, nebent nurodyta kitaip;
h) gyvūnas, įtariamas užsikrėtęs USE, - gyvas, paskerstas ar nugaišęs gyvūnas, kuriam pasireiškia ar pasireiškė neurologiniai ar elgsenos sutrikimai arba bendras sveikatos būklės progresuojantis pablogėjimas dėl centrinės nervų sistemos pažeidimo ir dėl to renkama informacija, remiantis klinikiniu poveikiu vaistams ir pomirtinio tyrimo duomenimis arba prieš ir po mirties atliekama laboratorine analize, neleidžia nustatyti alternatyvios diagnozės. Galvijų spongiforminė encefalopatija įtariama galvijams, kurių mėginius ištyrus GSE specifiniu testu gaunami teigiami rezultatai;
i) ūkis - bet kuri vieta, kurioje laikomi, saugomi, veisiami, auginami ar rodomi visuomenei šiame reglamente nurodyti gyvūnai;
j) mėginio ėmimas - mėginių ėmimas iš gyvūnų ar juos supančios aplinkos ar gyvūninės kilmės produktų užtikrinant statistiškai patikimų duomenų pateikimą ir siekiant diagnozuoti ligą, nustatyti šeimyninius ryšius, atlikti sveikatos priežiūrą arba stebėti mikrobiologines medžiagas ar gyvūninės kilmės produktuose esančias tam tikras medžiagas;
k) trąšos - bet kokia gyvūninės kilmės produktų turinti medžiaga, naudojama žemės ūkyje, augalų vegetacijai pagerinti; joje gali būti skilimo, įvykusio susidarant biodujoms ar kompostui, liekanų;
l) greitieji tyrimo metodai - X priedo C skyriaus 4 punkte nurodyti analizės metodai, kurių tyrimo rezultatai gaunami per 24 valandas;
m) alternatyvus testas - 8 straipsnio 2 dalyje nurodyti testai, kurie naudojami kaip alternatyva pašalinti specifines pavojingas gyvūnines atliekas.
2. Taip pat taikomi I priede pateikti specifinių sąvokų apibrėžimai.
3. Jei 1 pastraipoje ar I priede neapibrėžiami šiame reglamente vartojami terminai, tai taikomi pagrindiniai apibrėžimai, nurodyti Reglamente (EB) Nr. 1760/2000 [7], arba tie, kurie nurodyti pagal Direktyvas 64/432/EEB [8], 89/662/EEB, 90/425/EEB ir 91/68/EEB [9], pateikiant šiame tekste jų nuorodas.
4 straipsnis
Apsaugos priemonės
1. Siekiant įgyvendinti saugos priemones, laikomasi Direktyvos 89/662/EEB 9 straipsnyje, Direktyvos 90/425/EEB 10 straipsnyje, Direktyvos 91/496/EEB [10] 18 straipsnyje ir Direktyvos 97/78/EB [11] 22 straipsnyje nustatytų principų ir nuostatų.
2. Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, priimamos apsaugos priemonės ir tuo pačiu metu informuojamas Europos Parlamentas nurodant priežastis.
II SKYRIUS
GALVIJŲ SPONGIFORMINĖS ENCEFALOPATIJOS (GSE) BŪKLĖS ĮVERTINIMAS
5 straipsnis
Klasifikacija
1. Valstybės narės, trečiosios šalies arba vienos iš jų regionų (toliau - šalys arba regionai) būklė atsižvelgiant į GSE gali būti nustatoma tik remiantis II priedo A skyriuje nurodytais kriterijais ir rizikos analizės, pagrįstos visų faktorių, galinčių, kaip nurodyta II priedo B skyriuje, per tam tikrą laiką daryti įtaką galvijų spongiforminės encefalopatijos pasireiškimui, kaip nurodyta II priedo B skyriuje, rezultatais.
Valstybės narės ir trečiosios šalys, norinčios likti trečiųjų šalių, kurioms suteikta teisė importuoti į Bendriją šiame reglamente nurodytus gyvus gyvūnus arba produktus, sąraše, išsiunčia Komisijai prašymą įvertinti jų būklę atsižvelgiant į GSE kartu su svarbia informacija dėl II priedo B skyriuje nurodytų kriterijų ir galimų rizikos veiksnių, nurodytų II priedo B skyriuje, ir jų kitimo laikui bėgant.
2. Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, 1 pastraipoje nurodytus kriterijus ir galimus rizikos veiksnius, nusprendžiama dėl kiekvieno prašymo suteikti valstybei narei arba trečiajai šaliai arba trečiosios šalies ar valstybės narės regionui, įteikusiam prašymą, vieną iš II priedo C skyriuje apibrėžtų kategorijų.
Įteikus prašymą ir visą svarbią informaciją, nurodytą 1 pastraipos antrajame papunktyje, sprendimas priimamas per šešis mėnesius. Jei Komisija nustato, kad pateikiant papildomus įrodymus nepateikiama informacija, nurodyta II priedo A ir B skyriuose, ji paprašo per nurodytą laikotarpį pateikti papildomą informaciją.. Įteikus prašymą, galutinis sprendimas priimamas per šešis mėnesius.
Atsižvelgiant į šios pastraipos pirmąjį papunktį ir prireikus į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, suinteresuotai šaliai galima pakartotinai suteikti Bendrijoje taikomą kategoriją po to, kai Tarptautinis epizootijų biuras nustato kategorijų suteikimo šalims tvarką ir šaliai, įteikusiai prašymą, suteikia konkrečią kategoriją.
3. Jei Komisija nustato, kad informacija, kurią pateikė valstybė narė ar trečioji šalis, atsižvelgdama į II priedo A ir B skyrius, yra nepilna arba neaiški, tai, atsižvelgdama į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, įvertina valstybės narės arba suinteresuotos trečiosios šalies būklę pagal GSE, pasiremdama visapusiška rizikos veiksnių analize.
Atliekant tokią rizikos veiksnių analizę ir remiantis taikoma atrinkimo procedūra bei greitaisiais tyrimo metodais, reikia parengti apibendrinančią statistinę epizootinės USE situacijos valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje, įteikusioje prašymą, apžvalgą.
Greitieji tyrimo metodai patvirtinami, atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, ir įtraukiami į X priedo C skyriaus 4 punkte nurodytą sąrašą.
Tokią atrankos procedūrą taip pat gali taikyti valstybės narės ar trečiosios šalys, norinčios įgyti tyrimų, kuriuos jos atlieka atsižvelgdamos į Komisijos patvirtintą klasifikavimą - procedūrą, nustatytą 24 straipsnio 2 dalyje, kategoriją.
Tokios atrankos procedūros išlaidas padengia valstybė narė arba suinteresuota trečioji šalis.
4. Valstybės narės arba trečiosios šalys, kurios, atsižvelgdamos į 1 pastraipą, nuo 2001 m. liepos 1 d. per šešis mėnesius neįteikė prašymo per jų teritoriją transportuoti gyvus gyvūnus ar gyvūninės kilmės produktus, 5 kategorijos šalimis, nurodytomis II priedo C skyriuje, jos laikomos tol, kol jos neįteikia prašymo.
5. Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie bet kokią epidemiją ar pateikia kitą keičiant šalies kategoriją galinčią turėti įtakos informaciją, atsižvelgdamos į jos būklę pagal GSE, ypač monitoringo programų, numatytų 6 straipsnyje, metu gautus rezultatus.
6. Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, nusprendžiama trečiąją šalį palikti viename iš pagal Bendrijos taisykles sudarytų sąrašų tam, kad Bendrija galėtų pagal šiame reglamente nustatytas specialias taisykles eksportuoti gyvus gyvūnus ir gyvūninės kilmės produktus; tai priklauso nuo to, ar galima susipažinti su informacija arba nustatyti, kur pasireiškia spėjama USE, ir ar pateikiama 1 pastraipoje nurodyta informacija. Atsisakius pateikti nurodytą informaciją per tris mėnesius nuo Komisijos nustatytos datos, šio straipsnio 4 pastraipoje nurodytos nuostatos taikomos, kol nepateikiama ir, atsižvelgiant į 2 ir 3 pastraipas, neįvertinama informacija.
Komisija sprendžia, ar trečiosios šalys, atsižvelgiant į jų kategoriją, gali pagal šiame reglamente nustatytas specialias taisykles importuoti į Bendriją gyvus gyvūnus ar gyvūninės kilmės produktus, ir tai priklauso nuo to, ar trečiųjų šalių įmonė Komisiją informuoja raštu apie bet kokią epidemiją ar kitą situaciją, galinčią, atsižvelgiant į GSE, pakeisti šalies būklės įvertinimą.
7. Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką ir 21 straipsnyje numatytų patikrinimų metu gautus rezultatus, galima nuspręsti valstybei narei arba trečiajai šaliai arba vienam jų regionų suteikti kitą kategoriją, atsižvelgiant į GSE situaciją.
8. Sprendimai, nurodyti 2, 3, 4, 6 ir 7 pastraipose, priimami atsižvelgiant į rizikos įvertinimą ir II priedo A ir B skyriuose nustatytus rekomenduojamus kriterijus.
III SKYRIUS
UŽKREČIAMŲJŲ SPONGIFORMINIŲ ENCEFALOPATIJŲ (USE) PREVENCIJA
6 straipsnis
Monitoringo sistema
1. Atsižvelgdama į III priedo A skyrių, kiekviena valstybė narė kasmet vykdo GSE ir skrepi ligos monitoringo programą. Programos metu vykdoma atranka, taikant greituosius tyrimo metodus.
Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, patvirtinami greitieji tyrimo metodai, išvardyti X priedo C skyriaus 4 punkte.
2. Kiekviena valstybė narė Veterinarijos nuolatiniame komitete informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares apie USE, kitų nei GSE, pasireiškimą.
3. Visi oficialūs tyrimai ir laboratorinės analizės registruojami, atsižvelgiant į III priedo B skyrių.
4. Valstybės narės siunčia Komisijai kasmetinę atskaitą, kurioje pateikia III priedo B skyriaus I dalyje nurodytą informaciją. Kiekvienų kalendorinių metų ataskaita įteikiama ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 31 d. Gavusi nurodytas ataskaitas, Komisija per tris mėnesius Veterinarijos nuolatiniam komitetui įteikia visų ataskaitų, kuriose pateikiama bent III priedo B skyriaus II dalyje nurodyta informacija, apžvalgą.
7 straipsnis
Su gyvūnų šėrimu susiję draudimai
1. Atrajotojus šerti gyvūniniais baltymais yra draudžiama.
2. Be to, atsižvelgiant į IV priedo 1 punktą, draudimas, nurodytas 1 pastraipoje, taikomas gyvūnams ir gyvūninės kilmės produktams.
3. Nepažeidžiant IV priedo 2 punkte nurodytų nuostatų, taikomos 1 ir 2 pastraipos.
4. Penktos kategorijos valstybėms narėms arba regionams neleidžiama eksportuoti arba saugoti ūkyje laikomiems gyvūnams skirtą pašarą, turintį gyvūninių baltymų, arba žinduoliams, išskyrus šunis ir kates, skirtą pašarą, turintį perdirbtų gyvūninių baltymų.
Penktos kategorijos trečiosioms šalims arba regionams neleidžiama importuoti į Bendriją gyviems galvijams skirtą pašarą, turintį gyvūninių baltymų, arba žinduoliams, išskyrus šunis ir kates, skirtą pašarą, turintį perdirbtų gyvūninių baltymų.
5. Išsamios šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės, ypač taisyklės, reglamentuojančios kryžminę taršą ir mėginių ėmimo bei analizės metodus, taikomus pagal šį straipsnį atliekant patikrinimus, patvirtinamos atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
8 straipsnis
Specifinės pavojingos gyvūninės medžiagos
1. Atsižvelgiant į V priedo 2, 3, 4 ir 8 punktus, specifine pavojinga gyvūninė atlieka yra pašalinama ir sunaikinama.
Jeigu reikia, specifine pavojinga gyvūninė atlieka arba medžiaga, gauta, ją perdirbus, gali būti pateikiama į rinką arba eksportuojama, kad būtų visiškai sunaikinta pagal V priedo 3 ir 4 punktus arba 7 punkto c papunktį. Ji gali būti neimportuojama į Bendriją. specifine pavojinga gyvūninė atlieka vežama tranzitu per Bendrijos teritoriją, atsižvelgiant į Direktyvos 91/496/EEB 3 straipsnio reikalavimus.
2. Pirma pastraipa nėra taikoma X priedo C skyriaus 5 punkte išvardytų gyvūnų audiniams, jei šie buvo tiriami alternatyviu tyrimo metodu, patvirtintu atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, esant V priedo 5 punkte išvardytoms sąlygoms, ir jei testo rezultatai buvo neigiami.
Valstybės narės, leidžiančios taikyti alternatyvų tyrimo metodą, privalo apie tai pranešti kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
3. 2, 3, 4 ir 5 kategorijos valstybėse narėse arba regionuose, nurodytuose II priedo C skyriuje, galvijus, ožkas ir avis, kurių mėsa skirta žmonių ir gyvūnų maistui, draudžiama užmušti, slopinant jų centrinės nervų sistemos veiklą, prailgintą virbą įvedant į kaukolės ertmę.
4. V priede nurodyti amžiaus duomenys yra pastoviai koreguojami. Tokie patikslinimai atliekami remiantis patvirtintais naujausiais moksliniais atradimais atsižvelgiant į statistinę USE pasireiškimo tikimybę tiriant Bendrijoje esančių galvijų, ožkų ir avių populiacijos pagrindines gyvūnų amžiaus grupes.
5. Siekiant atitinkamai apriboti šio straipsnio taikymą 3 ir 4 kategorijos trečiosiose šalyse, prieš įsigaliojant draudimui šerti atrajotojus gyvūniniais baltymais atvestiems gyvūnams ir atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką bei 7 straipsnio 1 dalies faktinę įsigaliojimo datą ir nukrypstant nuo 1-4 pastraipų, galima priimti sprendimą dėl draudimo kiekvienoje 3 ar 4 kategorijos šalyje ar regione atrajotojus šerti gyvūniniais baltymais.
Tuo pačiu būdu nukrypstant nuo 1-4 pastraipų ir pasikonsultavus su atitinkamu mokslo komitetu dėl įvykio įvertinimo, pasireiškimo ir žmonėms keliamo pavojaus, atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką galima priimti sprendimą leisti vartoti maistą, naudoti pašarus ar trąšas, pagamintus iš 5 kategorijos šalies ar regiono importuojamų galvijų nugarkaulio ir nugarinio kamieno nervų.
6. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
9 straipsnis
Gyvūninės kilmės produktai, turintys arba gauti iš atrajotojų medžiagos
1. Gyvūninės kilmės produktai, išvardyti VI priede, negaminami iš 5 kategorijos šalyse arba regionuose laikomų atrajotojų medžiagos, nebent šie produktai gaminami atsižvelgiant į gamybos procesus, patvirtintus pagal 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
2. Mėsa mechaniškai neatskiriama nuo 2, 3, 4 ir 5 kategorijos šalyse arba regionuose laikomų galvijų, ožkų ir avių kaukolės ar nugarkaulio.
3. Atsižvelgiant į V priedo 5 punkte nustatytus kriterijus, 1 ir 2 pastraipos nėra taikomos atrajotojams, jei šie buvo ištirti alternatyviu testu, taikomu pagal 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, ir gavus neigiamus duomenis.
4. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės taikomos pagal 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
10 straipsnis
Mokymo programos
1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingų institucijų, diagnostinių laboratorijų ir žemės ūkio bei veterinarijos mokyklų darbuotojai, oficialiai paskirti veterinarijos gydytojai, privatūs veterinarijos gydytojai, skerdyklų personalas ir gyvūnų augintojai, tiekėjai ir prekybininkai buvo mokomi atpažinti klinikinius ligos požymius, epidemiologiją, o patikrinimus atliekantis personalas - analizuoti USE laboratorinio tyrimo duomenis.
2. Siekdama užtikrinti, kad 1 pastraipoje nurodytos mokymo programos būtų veiksmingai įgyvendinamos, Bendrija gali suteikti finansinę paramą. Tokios finansinės paramos dydis nustatomas atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
IV SKYRIUS
USE KONTROLĖ IR LIKVIDAVIMAS
11 straipsnis
Pranešimas
Nepažeisdama Direktyvos 82/894/EEB [12], valstybė narė užtikrina, kad kompetentingoms institucijoms iškart bus pranešta apie bet kokį gyvūną, įtariamą užsikrėtusį USE.
Valstybės narės reguliariai informuoja viena kitą ir Komisiją apie USE atvejus.
Be kitų būtinų priemonių, kompetentinga institucija nedelsdama imasi šio reglamento 12 straipsnyje nurodytų priemonių.
12 straipsnis
Priemonės dėl įtariamų gyvūnų
1. Kiekvieno gyvūno, įtariamo užsikrėtusio USE, judėjimas oficialiai apribojamas, kol nebus žinomi kompetentingos institucijos atliekamo klinikinio ir epidemiologinio tyrimo rezultatai, arba gyvūnas nužudomas, kad oficialiai kontroliuojamoje laboratorijoje būtų atlikta analizė.
Jei valstybėje narėje esančiame ūkyje galvijas įtariamas užsikrėtęs GSE, visų kitų galvijų, laikomų tame pačiame ūkyje, judėjimas oficialiai apribojimas, kol nebus gauti tyrimo rezultatai.
Jei ožka arba avis, laikoma ūkyje, įtariama užsikrėtus GSE, valstybė narė, atsižvelgdama į akivaizdžius įrodymus, pavyzdžiui, testų, kuriais galima atskirti skirtingas USE, duomenis, gali nuspręsti oficialiai apriboti visų kitų avių ir ožkų, laikomų tame ūkyje, judėjimą, kol nebus gauti tyrimų duomenys.
Jei kompetentinga institucija gauna įrodymų, kad ūkis, kuriame įtarus GSE buvo laikomas gyvūnas, nėra tas ūkis, kuriame gyvūnas galėjo užsikrėsti USE, ji gali nuspręsti oficialiai apriboti gyvūno, įtariamo užsikrėtusio, judėjimą. Jeigu atrodo būtina, tai atsižvelgdama į turimą epizootinę informaciją kompetentinga institucija taip pat gali nuspręsti įvesti kontrolę kituose ūkiuose arba tik ūkyje, kuriame buvo užsikrėsta.
Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką ir nukrypstant nuo šios pastraipos antro, trečio ir ketvirto punkto reikalavimų, valstybės narės gyvūnų judėjimas gali būti oficialiai neribojamas, jei ta valstybė narė taiko lygiavertę apsaugą užtikrinančias priemones.
2. Jei kompetentinga institucija nusprendžia, kad neįmanoma apskaičiuoti užkrėtimo USE galimybės, gyvūnas užmušamas, jei jis vis dar gyvas; kompetentinga institucija gali nuspręsti sunaikinti jo smegenis bei kitus audinius ir juos nusiųsti ištirti į oficialiai patvirtintą laboratoriją, nacionalinę etaloninę laboratoriją, kaip nustatyta 19 straipsnio 1 dalyje, arba į Bendrijos etaloninę laboratoriją, kaip nustatyta 19 straipsnio 2 dalyje, taikydama metodus, numatytus 20 straipsnyje.
3. Atsižvelgiant į V priedo 3 ir 4 punktus ir atliekant oficialią kontrolę, kol bus patvirtinta neigiama diagnozė, įtariamo gyvūno visos kūno dalys, įskaitant kailį, saugomos arba sunaikinamos.
4. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
13 straipsnis
Priemonės, kurių imamasi patvirtintos užkrečiamosios spongiforminės encefalopatijos atveju
1. Kai USE oficialiai patvirtinama, nedelsiant imamasi šių priemonių:
a) atsižvelgiant į V priedą, visos gyvūno kūno dalys visiškai sunaikinamos, išskyrus medžiagą, skirtą aprašams parengti, atsižvelgiant į VIII priedo B skyriaus III dalies 2 punktą;
b) atsižvelgiant į VII priedo 1 punktą, atliekamas tyrimas siekiant identifikuoti visus pavojingus gyvūnus;
c) visi gyvūnai ir gyvūninės kilmės produktai, nurodyti VII priedo 2 punkte, kurie atlikus b punkte nurodytą tyrimą pasirodo esą pavojingi, užmušami ir visiškai sunaikinami, atsižvelgiant į V priedo 3 ir 4 punktus.
Nukrypdamos nuo šios pastraipos, valstybės narės gali taikyti kitas priemones, užtikrinančias tokią pat apsaugą, jei šios priemonės buvo patvirtintos, atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
2. Laukiant, kol bus įgyvendintos 1 pastraipos b ir c punktuose nurodytos priemonės, ir siekiant užtikrinti gyvūnų ir gyvūninės kilmės produktų neatidėliotiną atsekamumą ir identifikavimą, ūkyje, kuriame buvo laikomas gyvūnas, pasireiškus USE pradedama oficiali kontrolė ir kompetentinga institucija suteikia leidimą išvežti ar įvežti į ūkį USE pažeistus gyvūnus ir iš jų gautus gyvūninės kilmės produktus.
Jei kompetentinga institucija gauna įrodymų, kad ūkis, kuriame buvo užsikrėtęs gyvūnas, patvirtinus USE pasireiškimą nėra tas ūkis, kuriame gyvūnas užsikrėtė USE, tada ji gali nuspręsti įvesti oficialią kontrolę arba abiejuose ūkiuose, arba tame ūkyje, kuriame gyvūnas užsikrėtė.
3. Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, valstybėms narėms, įgyvendinusioms alternatyvią programą, suteikiančią 12 straipsnio 1 dalies 5 punkte nurodytą lygiavertę apsaugą, ir nukrypusioms nuo 1 pastraipos b ir c punktuose nurodytų reikalavimų, gali būti netaikomas reikalavimas oficialiai apriboti gyvūnų judėjimą ir reikalavimas užmušti ir sunaikinti gyvūnus.
4. Atsižvelgiant į 12 straipsnio 2 dalį ir šio straipsnio 1 pastraipos a ir c punktus, nedelsiant kompensuojami savininkų nuostoliai praradus gyvūnus, šiuos nužudant arba sunaikinant gyvūninės kilmės produktus.
5. Nepažeidžiant Direktyvos 82/894/EEB, kasmet pranešama Komisijai apie USE, kitų nei GSE, patvirtintus atvejus.
6. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
14 straipsnis
Nepaprastosios padėties planas
1. Atsižvelgdamos į Bendrijos taisyklių, reglamentuojančių gyvūnų ligų kontrolę, bendruosius kriterijus, valstybės narės parengia rekomendacijas, nurodydamos, kokias nacionalines priemones reikia įgyvendinti, ir apibrėždamos kompetenciją ir atsakomybę tais atvejais, kai patvirtinama USE.
2. Siekiant užtikrinti Bendrijos teisės aktų laikymąsi, rekomendacijos gali būti suderintos atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
V SKYRIUS
PATEIKIMAS Į RINKĄ IR EKSPORTAS
15 straipsnis
Gyvi gyvūnai, jų sperma, embrionai ir kiaušialąstės
1. Jeigu reikia, tai eksportuojami galvijai, ožkos ir avys bei jų sperma, embrionai ir kiaušialąstės pateikiamos į rinką atsižvelgiant į IX priede nustatytas sąlygas. Atsižvelgiant į 17 straipsnį, gyvi gyvūnai, jų embrionai ir kiaušialąstės pateikiamos į rinką kartu su atitinkamais gyvūnų veterinarijos sertifikatais, kaip reikalauja Bendrijos teisės aktai, o importuojant prekes atsižvelgiama į 18 straipsnį.
2. Pateikiant į rinką gyvūnų, įtariamų užsikrėtusių ar patvirtintų užsikrėtusių USE, pirmos kartos palikuonis, spermą, embrionus ir kiaušialąstes atsižvelgiama į VIII priedo B skyriuje nustatytas sąlygas.
3. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 šalyje nustatytą tvarką.
16 straipsnis
Gyvūninės kilmės produktų pateikimas į rinką
1. Gyvūninės kilmės produktų, gautų iš sveikų atrajotojų, pateikimas į rinką arba, jei reikia, eksportas, atsižvelgiant į šį straipsnį, VIII priedo C ir D skyrius ir IX priedo A, C, F ir G skyrius, neribojamas:
a) gyvūninės kilmės produktai, nurodyti 15 straipsnyje, ypač sperma, embrionai ir kiaušialąstės;
b) i) neapdorotas pienas, kaip apibrėžta Direktyvoje 92/46/EEB [13];
ii) pienas, skirtas pieno produktų gamybai, kaip nurodyta Direktyvoje 92/46/EEB;
iii) termiškai apdorotas geriamasis pienas, kaip nurodyta Direktyvoje 92/46/EEB;
iv) kalcio difosfatas (neturintis riebalų ar baltymų pėdsakų);
v) kailis ir oda, kaip nurodyta Direktyvoje 92/118/EEB [14];
vi) želatina, kaip nurodyta Direktyvoje 92/118/EEB, gauta iš v punkte nurodytų kailio ir odos;
vii) kolagenas, gautas iš v punkte nurodytų kailio ir odos.
2. Gyvūninės kilmės produktai, importuojami iš 2, 3, 4 ir 5 kategorijos trečiosios šalies, turi būti gaunami iš sveikų galvijų, ožkų ir avių, kurių centrinės nervų sistemos audinys nebuvo sudraskytas, kaip nurodyta 8 straipsnio 3 dalyje, arba kurie nebuvo užmušti į kaukolės ertmę injekuojant dujas.
3. Gyvūninės kilmės produktai, turintys galvijų, kilusių iš valstybės narės, jos regiono ar 5 kategorijos trečiosios šalies, medžiagos, nepateikiami į rinką, nebent jie gauti iš:
a) gyvūnų, atvestų po to, kai draudimas atrajotojus šerti gyvūniniais baltymais buvo sėkmingai įgyvendintas; arba
b) gyvūnų, kurie buvo atvesti, auginami ir liko bandose, kuriose, kaip buvo patvirtinta, mažiausiai septynerius metus nepasireiškė GSE.
Be to, gyvūninės kilmės produktai neeksportuojami iš valstybės narės ar jos regiono į 5 kategorijos valstybę narę ar kitą valstybę arba importuojami iš 5 kategorijos trečiosios šalies. Šis draudimas netaikomas gyvūninės kilmės produktams, išvardytiems VIII priedo C skyriuje ir atitinkantiems VIII priedo C skyriaus reikalavimus. Kartu su jais pateikiamas oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pasirašytas gyvūnų veterinarijos sertifikatas, patvirtinantis, kad tie produktai buvo pagaminti pagal šį reglamentą.
4. Kai gyvūnas vežamas iš šalies ar regiono į kitos kategorijos šalį ar regioną, tai šalims ir regionams, kuriuose gyvūnas laikomas daugiau nei dvidešimt keturias valandas, suteikiama aukščiausia kategorija, nebent pateikiamos pakankamos garantijos, kad gyvūnas nebuvo šeriamas pašarais, pagamintais aukščiausios kategorijos šalyje arba regione.
5. Atsižvelgiant į 17 ir 18 straipsnius, gyvūninės kilmės produktai, kuriems taikomos šiame straipsnyje nustatytos specialios taisyklės, pateikiami kartu su atitinkamais gyvūnų veterinarijos sertifikatais ar komercinio pobūdžio dokumentais, kurie nurodyti Bendrijos teisės aktuose, arba, jei tokie pažymėjimai ar dokumentai nėra nurodyti Bendrijos teisės aktuose, pateikiami kartu su veterinarijos sertifikatu ar komercinio pobūdžio dokumentu, kurio pavyzdys parengiamas, atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.
6. Į Bendriją importuojami gyvūninės kilmės produktai, atitinkantys IX priedo A, C, F ir G skyriuose nustatytas sąlygas.
7. Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, 1-6 pastraipų nuostatos gali būti taikomos ir kitiems gyvūninės kilmės produktams. Šio straipsnio įgyvendinimo taisyklės priimamos pagal tą pačią nustatytą tvarką.
17 straipsnis
Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, veterinarijos sertifikatai, nurodyti Direktyvos 64/432/EEB F priede, Direktyvos 91/68/EEB E priedo II ir III pavyzdžiuose, ir atitinkami veterinarijos sertifikatai, nurodyti Bendrijos teisės aktuose ir pateikiami prekiaujant galvijų, avių ir ožkų sperma, embrionais ir kiaušialąstėmis, jei reikia, papildomai nurodant kategoriją, suteikiamą kilmės valstybei narei arba regionui, atsižvelgiant į 5 straipsnį.
Gyvūninės kilmės produktais prekiaujama kartu pateikiant atitinkamus komercinio pobūdžio dokumentus, jei reikia, papildomai nurodant kilmės valstybės narės ar regiono kategoriją, kurią suteikė Komisija, atsižvelgdama į 5 straipsnį.
18 straipsnis
Priėmus sprendimą dėl klasifikacijos ir atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, atitinkami produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, kurioms kategorija suteikiama, atsižvelgiant į 5 straipsnį, veterinarijos sertifikatai, nurodyti Bendrijos teisės aktuose, papildomi specifiniais IX priede nustatytais reikalavimais.
VI SKYRIUS
REFERENCINĖS LABORATORIJOS, MĖGINIŲ ĖMIMAS, TYRIMAS IR KONTROLINIAI PAVYZDŽIAI
19 straipsnis
Referencinės laboratorijos
1. Kiekvienos valstybės narės nacionalinės referencinės laboratorijos, jų funkcijos ir pareigos nurodytos X priedo A skyriuje.
2. Bendrijos referencinė laboratorija, jos funkcijos ir pareigos nurodytos X priedo B skyriuje.
20 straipsnis
Mėginių ėmimas ir laboratoriniai metodai
1. Siekiant nustatyti USE mėginiai imami ir analizuojami, taikant X priedo C skyriuje nurodytus metodus ir aprašus.
2. Jei reikia užtikrinti, kad būtų tinkamai taikomas šis straipsnis, tai atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką būtina priimti ir taikyti taisykles, įskaitant metodą, kuriuo avims ir ožkoms patvirtinama USE.
21 straipsnis
Bendrijoje vykdoma kontrolė
1. Komisijos ekspertai, bendradarbiaudami su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, gali atlikti patikrinimus vietoje, kad užtikrintų šio reglamento taikymą. Valstybės narės, kuriose atliekami patikrinimai, padeda ekspertams atlikti savo pareigas. Komisija atsakingą instituciją supažindina su atlikus patikrinimus gautais rezultatais.
Atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, priimamos šio straipsnio taikymo taisyklės ir nustatoma kompetentingų institucijų bendradarbiavimo tvarka.
2. Atsižvelgdama į Direktyvos 97/78/EB 20 ir 21 straipsnius, Bendrija patikrina iš trečiųjų šalių importuotas prekes.
VII SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
22 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės dėl specifinių pavojingų gyvūninių atliekų
1. XI priedo A dalies nuostatos taikomos ne trumpesniam kaip šešių mėnesių, pradedant skaičiuoti nuo 2001 m. liepos 1 d., laikotarpiui ir pagal 5 straipsnio 2 ir 4 dalis priėmus sprendimą dėl 8 straipsnio įsigaliojimo jos nebetaikomos.
2. Baigiamosios statistinės apžvalgos, atliktos atsižvelgiant į 5 straipsnio 3 dalį, rezultatai pereinamuoju laikotarpiu naudojami rizikos analizės, nurodytos 5 straipsnio 1 dalyje, išvadoms patvirtinti arba paneigti, atsižvelgiant į Tarptautinio epizootijų biuro apibrėžtus klasifikacijos kriterijus.
3. Pasikonsultavus su atitinkamu mokslo komitetu ir atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, priimamos išsamios taisyklės, reglamentuojančios statistinę apžvalgą.
4. Šioje statistinėje apžvalgoje paisoma mažiausių XI priedo B dalyje nurodytų kriterijų.
23 straipsnis
Priedų papildymai ir pakeitimai bei pereinamojo laikotarpio priemonės
Kiekvienu klausimu pasikonsultavus su atitinkamu mokslo komitetu, galinčiu daryti įtaką visuomenės sveikatai, pakeičiami arba papildomi priedai ir atsižvelgiant į 24 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką priimamos atitinkamos pereinamojo laikotarpio priemonės.
Atsižvelgiant į tą tvarką, priimamos pereinamojo laikotarpio priemonės ne ilgesniam kaip dvejų metų laikotarpiui, kad šiame reglamente nurodyti susitarimai pakeistų dabartinius susitarimus.
24 straipsnis
Komitetai
1. Komisijai padeda Veterinarijos nuolatinis komitetas. Tačiau sprendžiant gyvūnų pašarų problemas, Komisijai padeda Pašarų nuolatinis komitetas, o maisto problemas - Maisto produktų nuolatinis komitetas.
2. Jei pateikiama nuoroda į šią pastraipą, tai atsižvelgiant į 8 straipsnį taikomi Direktyvos 1999/468/EB 5 ir 6 straipsniai.
To sprendimo 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis trunka tris mėnesius, o kai imamasi šio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje nurodytų apsaugos priemonių, jis trunka 15 dienų.
3. Kiekvienas komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
25 straipsnis
Mokslo komitetų teikiamos konsultacijos
Bet kuriuo šiame reglamente nurodytu atveju, galinčiu turėti įtakos visuomenės sveikatai, konsultuojamasi su atitinkamu mokslo komitetu.
26 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2001 m. liepos 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 2001 m. gegužės 22 d.