Komisijos reglamentas (EB) Nr. 281/96
1996 m. vasario 14 d.
iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I ir III priedus
(tekstas svarbus EEE)
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90, nustatantį veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje [1], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2804/95 [2], ypač į jo 7 ir 8 straipsnius,
kadangi pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 didžiausi likučių kiekiai palaipsniui turi būti nustatyti visoms farmakologiškai aktyvioms medžiagoms, Bendrijoje naudojamoms veterinariniuose vaistuose, kurie skiriami maistui skirtiems gyvūnams;
didžiausi likučių kiekiai turėtų būti nustatomi tik po to, kai Veterinarinių vaistų komitetas patikrina visą atitinkamą informaciją apie konkrečios medžiagos likučių saugą gyvūninės kilmės maisto produktų vartotojui ir likučių poveikį pramoniniam maisto produktų perdirbimui;
nustatant didžiausią veterinarinių vaistų likučių kiekį gyvūninės kilmės maisto produktuose būtina apibrėžti gyvūnų, kuriuose gali būti likučių, rūšis, likučių koncentraciją kiekviename svarbiame gydyto gyvūno kūno audinyje (tiriamasis audinys), ir likučio (nustatomasis likutis), tinkamo stebėti ir kontroliuoti likučių kiekį, tipą;
kadangi siekiant kontroliuoti likučių kiekį, kaip numatyta atitinkamuose Bendrijos teisės aktuose, didžiausia likučių koncentracija paprastai turėtų būti nustatyta tiriamuose kepenų arba inkstų audiniuose; kadangi kepenys ir inkstai dažnai pašalinami iš skerdenų, skirtų tarptautinei prekybai, todėl didžiausia likučių koncentracija visuomet turėtų būti nustatyta raumenų arba riebalų audiniuose;
kadangi tais atvejais, kai veterinariniai vaistai skirti dėsliesiems paukščiams, gyvūnams laktacijos laikotarpiu arba bitėms, didžiausia likučių koncentracija taip pat turi būti nustatoma kiaušiniams, pienui arba medui;
kadangi tetraciklinas, oksitetraciklinas, chlortetraciklinas ir visos cheminės medžiagos, sudarančios sulfonamidinių cheminių medžiagų grupę, turėtų būti įtrauktos į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I priedą;
kadangi siekiant baigti vykdomus mokslinius tyrimus trimetoprimui turėtų būti padidinta laikinųjų didžiausios likučių normos, anksčiau nustatytos Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 III priede, galiojimo trukmė;
kadangi iki šio reglamento įsigaliojimo turėtų būti numatytas 60 dienų laikotarpis, kad valstybės narės, siekdamos atsižvelgti į šio reglamento nuostatas, galėtų padaryti visas pritaikomąsias pataisas, kurių gali prireikti leidimams pateikti į rinką atitinkamus veterinarinius vaistus, išduotus pagal Tarybos direktyvą 81/851/EEB [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/40/EEB [4];
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Nuolatinio veterinarinių vaistų komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠI REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I ir III priedai iš dalies keičiami kaip nurodyta šio reglamento priede.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja šešiasdešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1996 m. vasario 14 d.