Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3439/83
1983 m. gruodžio 5 d.
nustatantis specialias tam tikrų rūšių sūrių eksporto į Australiją sąlygas
EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,
atsižvelgdama į 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1600/83 [2], ypač į jo 17 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą,
kadangi Komisija susitarė su Australijos vyriausybe dėl to, kad tam tikriems į Australiją importuojamiems Bendrijos kilmės sūriams nebus taikomi kompensaciniai mokesčiai ir kad bus sumažintos šių sūrių eksporto į Australiją grąžinamosios išmokos;
kadangi reikėtų numatyti sertifikatų, pridedamų prie minėtų sūrių, sistemą, kad kompetentingos paskirties šalies institucijos galėtų pagreitinti muitinės formalumų atlikimą; kadangi turėtų būti imtasi priemonių siekiant užtikrinti, kad nebūtų skiriama grąžinamoji išmoka, didesnė už taikomą eksportuojant sūrius į Australiją;
kadangi Pieno ir pieno produktų vadybos komitetas nepateikė nuomonės per pirmininko nustatytą laikotarpį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Eksportuotojo, eksportuojančio į Australiją I priede išvardytus sūrius, prašymu jam išduodamas II priede pateikto pavyzdžio sertifikatas.
2 straipsnis
1. Sertifikatus išduoda kiekvienos valstybės narės paskirta kompetentinga institucija (toliau - išdavusi įstaiga). Šios įstaigos saugo išduotų sertifikatų kopijas.
2. Išdavusi įstaiga kiekvienam sertifikatui suteikia numerį. Kopijos numeris yra toks pats kaip originalo.
3 straipsnis
Išduodant sertifikatą produktams, priklausantiems Bendrojo muitų tarifo 04.04 E I b) 2 pozicijai, sertifikato 7 langelyje įrašomi žodžiai "neriebalinės medžiagos drėgmės kiekis didesnis negu 47 % masės, bet ne didesnis kaip 62 %".
4 straipsnis
Sertifikatai galioja tik juose nurodytam produktų kiekiui. Tačiau sertifikatas laikomas galiojančiu, jeigu produktų kiekis nuo kiekio, nurodyto sertifikate, skiriasi ne daugiau kaip 5 %.
5 straipsnis
1. Sertifikato originalas ir viena jo kopija pateikiami pažymėti muitinei, kuriai buvo pateikta sertifikate išvardytų sūrių eksporto deklaracija. Sertifikatai ir jų kopijos turi būti pateiktos per 60 dienų nuo sertifikato išdavimo dienos.
2. Straipsnio 1 dalyje nurodyta muitinė sertifikato originale ir kopijoje deda žymą tik tada, jeigu jie pateikiami per laikotarpį, nurodytą straipsnio 1 dalyje, ir jeigu eksporto deklaracijoje bei dokumente, pateikiamame grąžinamajai išmokai gauti, nurodyta paskirties šalis yra ta pati, kuriai išduotas sertifikatas.
3. Sertifikatų originalai ir jų kopijos su žymomis grąžinami suinteresuotajai šaliai.
4. Jeigu paskirties šalies kompetentingos institucijos reikalauja atlikti patikrinimą a posteriori, išdavusi įstaiga kuo greičiau informuoja jas apie patikrinimo rezultatus.
6 straipsnis
1. Nepažeidžiant Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2730/79 [3] 20 straipsnio, II priede pateikto pavyzdžio sertifikato kopija, kurios atitinkamame langelyje yra paskirties šalies muitinės žyma, pagal minėto straipsnio 3 dalį laikoma įrodymu.
2. Eksporto grąžinamoji išmoka, viršijanti normą, nustatytą sūriams, eksportuojamiems į Australiją, negali būti skiriama tuo atveju, jeigu atliekant su sūrio eksportu susijusius muitinės formalumus dokumente, pateikiamame grąžinamajai išmokai gauti, Australija nurodoma kaip paskirties šalis.
7 straipsnis
1. Užpildomas vienas II priede pateikto pavyzdžio blanko originalas ir mažiausiai dvi kopijos.
2. Valstybės narės išspausdina šiame reglamente numatytus blankus arba pasirūpina, kad jie būtų išspausdinti. Blanko dydis - 210 × 297 mm.
3. Sūrius eksportuojančios valstybės narės gali reikalauti, kad būtų parengti tokie jų teritorijoje naudojami sertifikatai, kuriuose be teksto anglų kalba būtų ir tekstas viena iš tų valstybių oficialių kalbų.
8 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 1984 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje, 1983 m. gruodžio 5 d.