Tarybos reglamentas (EB) Nr. 377/2004
2004 m. vasario 19 d.
dėl imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklo sukūrimo
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio 3 dalies b punktą ir 66 straipsnį,
atsižvelgdama į Graikijos Respublikos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
kadangi:
(1) Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo plane, kuriam pritarė Taryba 2002 m. birželio 13 d. susitikime, numatoma įsteigti imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų, pasiųstų dirbti į trečiąsias šalis, tinklus.
(2) 2002 m. birželio 21-22 d. Sevilijoje susirinkusi Europos Vadovų Taryba susitikimo išvadose paragino iki 2002 m. pabaigos sukurti valstybių narių imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklą.
(3) Susitikimo, įvykusio 2002 m. lapkričio 28-29 d., metu Taryba, atsižvelgdama į pirmininkaujančios šalies ataskaitą, kurioje parodyta, kad ryšių palaikymo pareigūnų tinklas yra sukurtas daugelyje ataskaitoje apžvelgtų šalių, tačiau kurioje taip pat nurodyta, kad būtina toliau stiprinti šį tinklą, priėmė išvadas dėl Imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklo tobulinimo.
(4) 2003 m. birželio 19-20 d. Salonikų Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad reikia paspartinti darbą, vykdomą su tikslu kuo anksčiau, bet ne vėliau kaip iki 2003 m. pabaigos, priimti atitinkamą teisinį dokumentą, oficialiai įsteigiantį Imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų (IRPP) tinklą trečiosiose šalyse. Europos Taryba taip pat nurodė, kad svarbu, jog IRPP tinklas teiktų informaciją kuriant įvertinimo mechanizmą, skirtą kontroliuoti santykius su trečiosiomis šalimis, nebendradarbiaujančiomis su Europos Sąjunga kovojant su nelegalia imigracija.
(5) Po Salonikų Europos Vadovų Tarybos, remiantis patirtimi, įgyta įgyvendinant einamuosius projektus, taip pat Belgijos vadovaujamą Vakarų Balkanų IRPP tinklą, būtina įteisinti tokio tinklo buvimą ir veiklą priimant teisiškai įpareigojantį teisės aktą, nustatantį prievolę sukurti valstybių narių imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų bendradarbiavimo formas, tokio bendradarbiavimo tikslus, tokių ryšių palaikymo pareigūnų funkcijas ir atitinkamą kvalifikaciją bei jų įsipareigojimus vis-à-vis priimančiajai šaliai ir siunčiančiajai valstybei narei.
(6) Taip pat pageidautina įteisinti tą būdą, kurį taikant atsakingos Bendrijos institucijos būtų informuojamos apie imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklo veiklą, siekiant sudaryti joms sąlygas imtis ar siūlyti tokias priemones, kurių gali prireikti toliau tobulinant bendrą asmenų, esančių prie valstybių narių išorės sienų, kontrolės valdymą.
(7) Atsižvelgiant į 2003 m. vasario 27 d. Tarybos sprendimą 2003/170/TVR dėl ryšių palaikymo pareigūnų, valstybių narių teisėsaugos institucijų pasiųstų dirbti užsienyje, bendro naudojimo [2].
(8) Kalbant apie Islandiją ir Norvegiją, šis reglamentas toliau plėtoja Šengeno acquis, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis [3], nuostatas, priskiriamas sričiai, nurodytai 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB [4] dėl tam tikrų priemonių taikant tą susitarimą 1 straipsnio A ir E punktuose.
(9) Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius, Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, ji nėra juo saistoma ir jis jai netaikomas. Kadangi šį reglamentą numatoma priimti remiantis Šengeno acquis pagal Europos bendrijos steigimo sutarties trečiosios dalies IV antraštinės dalies nuostatas, todėl Tarybai priėmus šį reglamentą Danija pagal minėto protokolo 5 straipsnį per šešis mėnesius turės nuspręsti, ar ji perkels jį į savo nacionalinę teisę.
(10) Jungtinė Karalystė dalyvauja šiame reglamente pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 5 straipsnį ir pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimo 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas [5] 8 straipsnio 2 dalį.
(11) Airija dalyvauja šiame reglamente pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 5 straipsnį ir pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas [6] 6 straipsnio 2 dalį.
(12) Jungtinės Karalystės ir Airijos dalyvavimas šiame reglamente pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimo 2000/365/EB 8 straipsnio 2 dalį ir 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2002/192/EB 6 straipsnio 2 dalį yra susijęs su Bendrijos įsipareigojimais, kurių laikosi Jungtinė Karalystė ir Airija, imtis priemonių, kurias taikant būtų plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, skirtos kovai su nelegalios imigracijos organizavimu.
(13) Šis reglamentas yra Šengeno acquis plėtojimas arba kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 1 dalyje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šiame reglamente "imigracijos ryšių palaikymo pareigūnas" - tai vienos iš valstybių narių atstovas, imigracijos tarnybos arba kitos kompetentingos institucijos pasiųstas dirbti užsienyje, su tikslu užmegzti ir palaikyti ryšius su priimančios šalies valdžios institucijomis, siekiant prisidėti prie nelegalios imigracijos prevencijos ir kovojant su nelegalia migracija, grąžinant nelegalius imigrantus ir tvarkant teisėtą migraciją.
2. Šiame reglamente imigracijos ryšių palaikymo pareigūnais taip pat laikomi ryšių palaikymo pareigūnai, į kurių pareigas įeina ir imigracijos reikalų tvarkymas.
3. Imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai galėtų būti siunčiami į valstybių narių nacionalines kosulines tarnybas trečiosiose šalyse arba kitų valstybių narių atitinkamas institucijas, taip pat į trečiųjų šalių kompetentingas institucijas bei tarptautines organizacijas atitinkamam laikotarpiui, kurį nustatys siunčiančioji valstybė narė.
4. Šis reglamentas nepažeidžia imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų uždavinių nacionalinės teisės, politikos ir procedūrų arba specialių susitarimų, sudarytų su priimančiąja valstybe ar tarptautinėmis organizacijomis, nustatytų jų pareigų ribose.
2 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad jos imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai užmegztų ir palaikytų tiesioginius ryšius su priimančiosios valstybės kompetentingomis institucijomis ar atitinkamomis organizacijomis, kad sudarytų sąlygas lengviau ir sparčiau rinkti informaciją ir ja keistis.
2. Imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai renka informaciją, naudotiną operatyviniu, strateginiu arba abiem lygiais. Tokia informacija yra ypač susijusi su tokiais klausimais:
- nelegalių imigrantų srautai, susidarantys priimančiojoje šalyje arba judantys per ją tranzitu,
- nelegalių imigrantų maršrutai, naudojami valstybių narių teritorijoms pasiekti,
- jų modus operandi, įskaitant naudojamas transporto priemones, tarpininkų dalyvavimą ir kt.,
- nusikalstamos organizacijos, dalyvaujančios slaptame imigrantų gabenime per sieną, ir jų veikla,
- incidentai ir įvykiai, galintys tapti ar tampantys naujų aplinkybių dėl nelegalių imigrantų srautų raidos priežastimi,
- metodai, taikomi klastojant ar falsifikuojant asmens ir kelionės dokumentus,
- būdai ir priemonės, padedančios priimančiųjų šalių valdžios institucijoms užkirsti kelią nelegalių imigrantų srautams, susidarantiems jų teritorijose arba per jas judantiems tranzitu,
- būdai ir priemonės, padedančios nelegalių imigrantų grįžimui ir repatriacijai į jų kilmės šalis,
- teisės aktai ir teisinė praktika, susijusi su pirmiau minėtais klausimais,
- informacija, perduodama per išankstinio perspėjimo sistemą.
3. Imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai taip pat turi teisę teikti pagalbą nustatant trečiosios šalies piliečių tapatybę ir sudarant sąlygas jų grįžimui į savo kilmės šalį.
4. Valstybės narės užtikrina, kad jų imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai atliktų savo uždavinius jų pareigų ribose ir laikydamiesi nuostatų, įskaitant nuostatas reglamentuojančias asmens duomenų apsaugą, nustatytas valstybių narių nacionaliniuose įstatymuose ir visose sutartyse arba susitarimuose, pasirašytuose su priimančiosiomis šalimis ar tarptautinėmis organizacijomis.
3 straipsnis
1. Valstybės narės sistemingai ir nedelsdamos informuoja viena kitą, Tarybą ir Komisiją apie savo imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų komandiruotes, taip pat pateikia jų pareigų aprašymą. Komisija pateikia Tarybai ir valstybėms narėms šią surinktą informaciją.
2. Kiekviena valstybė narė taip pat informuoja kitas valstybes nares apie savo ketinimus siųsti imigracijos ryšių palaikymo pareigūnus į trečiąsias šalis, kad būtų sudaryta galimybė kitoms valstybėms narėms pareikšti suinteresuotumą sudarant bendradarbiavimo susitarimus dėl tokio imigracijos ryšių palaikymo pareigūno siuntimo su siunčiančiąja valstybe nare, kaip nurodyta 5 straipsnyje.
4 straipsnis
1. Valstybės narės užtikrina, kad valstybių narių imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai, pasiųsti į tas pačias trečiąsias valstybes ar regionus, įsteigtų vietos ar regioninius tarpusavio bendradarbiavimo tinklus. Imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai tokių tinklų sistemoje pirmiausia:
- rengia susitikimus reguliariai ir kai tai būtina,
- keičiasi informacija ir dalijasi praktine patirtimi,
- koordinuoja, kai tinka, pozicijas, kurios turi būti pasirinktos palaikant ryšius su komerciniais vežėjais,
- dalyvauja, kai tinka, bendruose specializuotuose mokymo kursuose,
- organizuoja, kai tinka, valstybių narių diplomatinių ir konsulinių atstovybių priimančioje šalyje darbuotojams informacijos teikimo kursus ir mokymo kursus,
- tvirtina bendrą požiūrį dėl strateginiu požiūriu svarbios informacijos, įskaitant rizikos analizę, rinkimo ir pateikimo siunčiančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms būdų,
- padeda parengti du kartus per metus, pagal 6 straipsnio 1 dalį, rengiamas bendros veiklos ataskaitas,
- užmezga nuolatinius ryšius su panašiais tinklais priimančioje šalyje ir, atitinkamai, kaimyninėse trečiosiose šalyse.
2. Europos Komisijos atstovai turi teisę dalyvauti imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklo sistemoje rengiamuose susitikimuose, tačiau dėl operatyvinių sumetimų susitikimai gali būti rengiami ir nedalyvaujant Europos Komisijos atstovui. Atitinkamai, taip pat gali būti kviečiamos dalyvauti kitos įstaigos ir valdžios institucijos.
3. Europos Sąjungos Taryboje pirmininkaujanti valstybė narė imasi iniciatyvos rengti tokius susitikimus. Jei Europos Sąjungos Taryboje pirmininkaujančioji valstybė narė nėra atstovaujama toje šalyje arba regione, už susitikimo rengimą atsako valstybė narė, einanti pirmininkaujančios valstybės narės pareigas.
5 straipsnis
1. Valstybės narės gali dvišaliu ar daugiašaliu mastu susitarti, kad imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai, valstybės narės pasiųsti į kurią nors trečiąją valstybę ar tarptautinę organizaciją, taip pat rūpintųsi vienos ar daugiau kitų valstybių narių interesais.
2. Valstybės narės taip pat gali susitarti, kad imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai tarpusavyje dalintųsi tam tikrais uždaviniais.
6 straipsnis
1. Europos Sąjungos Taryboje pirmininkaujanti valstybė narė arba, jei ši valstybė narė nėra atstovaujama toje šalyje arba regione, valstybė narė, einanti pirmininkaujančios valstybės narės pareigas, kiekvieno semestro pabaigoje parengia Tarybai ir Komisijai ataskaitą dėl imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų tinklų, kuriuose ji turi savo atstovą, veiklos bei padėties priimančiojoje šalyje su nelegalia imigracija susijusiuose reikaluose.
2. Tokios ataskaitos rengiamos pagal Komisijos nustatytą modelį ir formą.
3. Šios ataskaitos bus pagrindinė informacijos forma Komisijai rengiant kiekvieno pirmininkavimo laikotarpio pabaigoje Tarybai įteikiamą įvertinimo ataskaitą dėl esamos padėties kiekvienoje trečiojoje šalyje, į kurią yra pasiųsti dirbti valstybės narės imigracijos ryšių palaikymo pareigūnai.
4. Remdamasi pirmiau minėtomis ataskaitomis, Komisija įtraukia faktų santrauką į savo metinę ataskaitą dėl bendros politikos nelegalios imigracijos, neteisėto gabenimo ir prekybos žmonėmis, išorės sienų ir nelegaliai gyvenančių asmenų grąžinimo srityse, plėtros. Komisija, pateikdama Tarybai savo įvertinimą, gali pateikti jos manymu tinkamus pasiūlymus arba rekomendacijas.
7 straipsnis
Šis reglamentas nepažeidžia Bendrųjų konsulinių instrukcijų dėl vizų diplomatinėms atstovybėms ir konsulinėms įstaigoms [7] nuostatų, reglamentuojančių konsulinį bendradarbiavimą vietiniu mastu.
8 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja 2004 m. sausio 5 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse pagal Europos bendrijos steigimo sutartį.
Priimta Briuselyje, 2004 m. vasario 19 d.