EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 300/2008
2008 m. kovo 11 d.
dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 2320/2002
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (2) ir atsižvelgdami į bendrą tekstą, kurį 2008 m. sausio 16 d. patvirtino Taikinimo komitetas,
kadangi:
(1)
Siekiant apsaugoti asmenis ir prekes Europos Sąjungoje, reikėtų užkirsti kelią neteisėtiems veiksmams, kurie kelia pavojų civilinės aviacijos saugumui, civiliniuose orlaiviuose nustatant civilinės aviacijos apsaugos bendrąsias taisykles. Šio tikslo turėtų būti siekiama nustatant bendrąsias taisykles ir bendruosius pagrindiniu standartus aviacijos saugumo srityje, taip pat jų laikymosi stebėsenos mechanizmus.
(2)
Civilinės aviacijos saugumo sumetimais pageidautina numatyti pagrindą vienodai aiškinti 1944 m. gruodžio 7 d. Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedą.
(3)
2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2320/2002, nustatantis civilinės aviacijos saugumo bendrąsias taisykles (3), buvo priimtas dėl 2001 m. rugsėjo 11 d. įvykių Jungtinėse Valstijose. Civilinės aviacijos saugumo srityje reikalingas bendras požiūris ir reikėtų apsvarstyti veiksmingiausias priemones, kurios leistų teikti paramą transporto sektoriuje įvykus didelį poveikį turintiems teroro aktams.
(4)
Reglamento (EB) Nr. 2320/2002 turinį reikėtų persvarstyti atsižvelgiant į sukauptą patirtį, o patį reglamentą panaikinti ir pakeisti šiuo reglamentu siekiant supaprastinti, suderinti ir aiškiau suformuluoti esamas taisykles bei padidinti saugumo lygius.
(5)
Atsižvelgiant į didesnio lankstumo poreikį priimant saugumo priemones ir procedūras, kad būtų galima tinkamai reaguoti į besikeičiančius rizikos įvertinimus ir sudaryti galimybes naudoti naujas technologijas, šiame reglamente turėtų būti nustatyti pagrindiniai principai, ką reikia padaryti siekiant apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų nesileidžiant į techninius ir procedūrinius dalykus, kaip tie reikalavimai turi būti įgyvendinami.
(6)
Šis reglamentas turėtų būti taikomas oro uostams, naudojamiems civilinei aviacijai, esantiems valstybės narės teritorijoje, operatoriams, teikiantiems paslaugas tokiuose oro uostuose, ir subjektams, tiekiantiems prekes ir (arba) teikiantiems paslaugas tokiuose oro uostuose arba per juos.
(7)
Nepažeidžiant Konvencijos dėl nusikaltimų ir tam tikrų kitų veiksmų, padarytų orlaiviuose (1963 m., Tokijas), Konvencijos dėl kovos su neteisėtu orlaivio pagrobimu (1970 m., Haga) ir Konvencijos dėl kovos su smurtu prieš civilinės aviacijos saugumą (1971 m., Monrealis), šiame reglamente taip pat turėtų būti numatytos saugumo priemonės, taikomos Bendrijos oro vežėjų orlaiviuose ar skrydžių metu.
(8)
Kiekviena valstybė narė išlaiko kompetenciją priimti sprendimą, ar orlaiviuose, registruotuose toje valstybėje narėje, ir oro vežėjų, turinčių tos valstybės narės išduotą licenciją, orlaiviuose turėtų būti skrydžio saugumą užtikrinančių pareigūnų, taip pat pagal Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo 4.7.7 dalį ir laikantis šios Konvencijos sąlygų užtikrinti, kad tokie pareigūnai būtų specialiai atrinkti ir apmokyti valdžios pareigūnai, atsižvelgiant į būtinus saugumo ir saugos aspektus orlaivyje.
(9)
Skirtingų tipų civilinės aviacijos srityse grėsmės lygis nebūtinai yra vienodas. Nustatant bendrus pagrindinius aviacijos saugumo standartus, reikia atsižvelgti į orlaivio dydį, naudojimo pobūdį ir (arba) skrydžių oro uostuose dažnumą, kad būtų galima leisti taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas.
(10)
Valstybėms narėms taip pat turėtų būti leidžiama, remiantis rizikos įvertinimu, taikyti griežtesnes priemones nei nustatyta šiame reglamente.
(11)
Vykdant skrydžius iš valstybės narės oro uosto į tam tikrą trečiąją šalį ar per ją, trečiosios šalys gali reikalauti taikyti priemones, kurios skiriasi nuo nurodytų šiame reglamente. Tačiau, nepažeidžiant jokių dvišalių susitarimų, kurių Šalis yra Bendrija, Komisijai turėtų būti sudaryta galimybė išnagrinėti priemones, kurių reikalauja trečioji šalis.
(12)
Nors kiekvienoje valstybėje narėje aviacijos saugumu gali rūpintis dvi ar daugiau institucijų, kiekviena valstybė narė turėtų paskirti vieną instituciją, atsakingą už saugumo standartų įgyvendinimo koordinavimą ir stebėseną.
(13)
Siekiant apibrėžti atsakomybę už bendrų pagrindinių aviacijos saugumo standartų įgyvendinimą ir nustatyti, kokias priemones šiuo tikslu turi taikyti operatoriai ir kiti subjektai, kiekviena valstybė narė turėtų parengti nacionalinę civilinės aviacijos saugumo programą. Be to, kiekvienas oro uosto operatorius, oro vežėjas ir kitas subjektas, įgyvendinantis aviacijos saugumo standartus, turėtų parengti, taikyti ir prižiūrėti saugumo programą, kad būtų laikomasi tiek šio reglamento, tiek bet kokios taikomos nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos.
(14)
Kad galėtų stebėti, kaip laikomasi šio reglamento ir nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos, kiekviena valstybė narė turėtų parengti nacionalinę civilinės aviacijos saugumo lygio ir kokybės tikrinimo programą ir užtikrinti jos įgyvendinimą.
(15)
Kad galėtų stebėti, kaip valstybės narės taiko šį reglamentą, ir teikti rekomendacijas, kaip padidinti aviacijos saugumą, Komisija turėtų atlikti patikrinimus, taip pat patikrinimus iš anksto neįspėjus.
(16)
Laikydamasi bendros taisyklės, Komisija turėtų viešai skelbti priemones, kurios turi tiesioginį poveikį keleiviams. Įgyvendinimo aktai, kuriais nustatomos bendrųjų pagrindinių aviacijos saugumo standartų įgyvendinimo priemonės bei tvarka ir kuriuose yra neskelbtinos saugumo informacijos, taip pat Komisijos patikrinimų ataskaitos ir atitinkamų valdžios institucijų atsakymai turėtų būti laikomi „ES įslaptinta informacija“, kaip apibrėžta 2001 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas, iš dalies keičiančiame jos darbo tvarkos taisykles (4). Tie dokumentai neturėtų būti skelbiami ir juos galima būtų pateikti tik teisėtai suinteresuotiems operatoriams ir subjektams.
(17)
Šiam reglamentui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti priimtos laikantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (5).
(18)
Konkrečiai Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai patvirtinti bendras priemones, skirtas iš dalies pakeisti neesmines bendrųjų pagrindinių standartų nuostatas, jas papildant, nustatyti kriterijus, pagal kuriuos valstybės narės gali nukrypti tiek nuo bendrųjų pagrindinių standartų, tiek patvirtinti alternatyvias saugumo priemones bei priimti nacionalinių kokybės kontrolės programų specifikacijas. Kadangi tos priemonės yra bendro pobūdžio ir skirtos iš dalies keisti neesminius šio reglamento elementus jį papildant naujomis neesminėmis nuostatomis, jos turi būti priimamos laikantis reguliavimo procedūros su tikrinimu, numatytos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje.
(19)
Kai dėl skubos priežasčių įprastų reguliavimo procedūros su tikrinimu terminų negali būti laikomasi, Komisija turėtų galėti taikyti skubos procedūrą, numatytą Sprendimo 1999/468/EB, skirto priimti civilinės aviacijos saugumo bendrąsias taisykles, 5a straipsnio 6 dalyje,
(20)
Siekiama taikyti „vienkartinį patikrinimą“ visiems skrydžiams Europos Sąjungoje.
(21)
Be to, neturėtų būti būtina pakartotinai tikrinti keleivius ir (arba) jų bagažą, atvykstančius iš trečiųjų šalių, kurių aviacijos saugumo standartai yra lygiaverčiai šiame reglamente nustatytiems standartams. Todėl, nepažeidžiant kiekvienos valstybės teisės taikyti griežtesnes priemones ar atitinkamų Bendrijos bei valstybių narių kompetencijų, reikėtų skatinti priimti Komisijos sprendimus ir prireikus sudaryti Bendrijos ir trečiųjų šalių susitarimus, kuriais būtų pripažįstama, kad trečiojoje šalyje taikomi saugumo standartai yra lygiaverčiai bendriesiems standartams, kadangi jie susiję su vienkartiniu patikrinimu.
(22)
Šis reglamentas nepažeidžia aviacijos saugos taisyklių, įskaitant su pavojingų krovinių vežimu susijusias taisykles, taikymo.
(23)
Už šio reglamento nuostatų pažeidimus turėtų būti numatytos sankcijos. Šios civilinio arba administracinio pobūdžio sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
(24)
Ministrų pareiškimas dėl Gibraltaro oro uosto, dėl kurio susitarta 2006 m. rugsėjo 18 d. Kordoboje įvykusiame Dialogo dėl Gibraltaro forumo pirmajame ministrų susitikime, pakeis 1987 m. gruodžio 2 d. Londone padarytą bendrą deklaraciją dėl Gibraltaro oro uosto, o visiškas jo laikymasis bus laikomas 1987 m. deklaracijos laikymusi.
(25)
Kadangi šio reglamento tikslų, būtent apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų ir numatyti Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo vienodą aiškinimo pagrindą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šio reglamento masto ir poveikio tų tikslų geriau siekti Bendrijos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Tikslai
1. Šiuo reglamentu nustatomos civilinės aviacijos apsaugos nuo neteisėtų veiksmų, kurie kelia pavojų civilinės aviacijos saugumui, bendrosios taisyklės.
Juo taip pat nustatomas Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo vienodo aiškinimo pagrindas.
2. Priemonės 1 dalyje nurodytiems tikslams pasiekti yra šios:
a)
bendrųjų aviacijos saugumo taisyklių ir standartų nustatymas;
b)
jų laikymosi stebėsenos mechanizmai.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas:
a)
visiems oro uostams arba oro uostų dalims, esantiems valstybės narės teritorijoje ir naudojamiems ne tik išimtinai kariniams tikslams;
b)
visiems operatoriams, įskaitant oro vežėjus, teikiantiems paslaugas a punkte nurodytuose oro uostuose,
c)
visiems subjektams, taikantiems aviacijos saugumo standartus ir dirbantiems oro uosto patalpose ar už jų ribų ir tiekiantiems prekes ir (arba) teikiantiems paslaugas a punkte nurodytuose oro uostuose arba per juos.
2. Šio reglamento taikymas Gibraltaro oro uostui nepažeidžia tam tikrų Ispanijos Karalystės ir Jungtinės Karalystės teisinių nuostatų, susijusių su ginču dėl suverenių teisių į teritoriją, kurioje yra tas oro uostas.
3 straipsnis
Apibrėžimai
Šiame reglamente:
1)
civilinė aviacija - bet kokia oro susisiekimo veikla, kurią vykdo civiliniai orlaiviai, išskyrus valstybės orlaivių vykdomą oro susisiekimą, kaip nurodyta Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 3 straipsnyje;
2)
aviacijos saugumas - priemonių ir žmogiškųjų bei materialinių išteklių visuma, skirta apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veikų, kurios kelia pavojų civilinės aviacijos saugumui;
3)
operatorius - asmuo, organizacija ar įmonė, užsiimanti ar besisiūlanti užsiimti oro susisiekimo veikla;
4)
oro vežėjas - oro susisiekimo įmonė, turinti galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti arba jos atitikmenį;
5)
Bendrijos oro vežėjas - oro vežėjas, turintis galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti, išduotą valstybės narės pagal 1992 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2407/92 dėl oro vežėjų licencijavimo (6);
6)
subjektas - asmuo, organizacija ar įmonė, išskyrus operatorių;
7)
draudžiami daiktai - ginklai, sprogmenys ar kiti pavojingi prietaisai, daiktai ar medžiagos, kuriuos galima panaudoti neteisėtoms pavojų civilinės aviacijos saugumui keliančioms veikoms atlikti;
8)
patikrinimas - techninių ar kitų priemonių, skirtų atpažinti ir (arba) aptikti draudžiamus daiktus, naudojimas;
9)
saugumo kontrolė - priemonių, kuriomis galima užkirsti kelią draudžiamiems daiktams patekti į orlaivį, naudojimas;
10)
patekimo kontrolė - priemonių, kuriomis gali būti užtikrinama, kad nebūtų įleidžiami pašaliniai asmenys ir (arba) transporto priemonės, naudojimas;
11)
kontroliuojamoji zona - oro uosto judėjimo laukas, gretimos teritorijos ir pastatai ar jų dalys, patekimas į kuriuos yra ribojamas;
12)
nekontroliuojamoji zona - oro uosto dalys, gretima teritorija ir pastatai ar jų dalys, kurie nepriklauso oro uosto kontroliuojamajai zonai;
13)
riboto patekimo zona - oro uosto kontroliuojamosios zonos dalys, į kurias ne tik ribojamas patekimas, bet ir taikomi kiti aviacijos saugumo standartai;
14)
atribotoji zona - zona, taikant patekimo kontrolę atskirta nuo riboto patekimo zonos arba nuo kitų oro uosto riboto patekimo zonų, jei atribotoji zona yra kartu ir riboto patekimo zona;
15)
asmens patikrinimas - užregistruotas asmens tapatybės patikrinimas, įskaitant galimos kriminalinės praeities patikrinimą, sprendžiant, ar galima leisti asmeniui be priežiūros patekti į riboto patekimo zonas;
16)
su persėdimu vykstantys keleiviai, perkraunamas bagažas, kroviniai ar paštas - keleiviai, bagažas, kroviniai ar paštas, išvykstantys ne tuo orlaiviu, kuriuo atvyko;
17)
tranzitu vykstantys keleiviai, vežamas bagažas, kroviniai ar paštas - keleiviai, bagažas, kroviniai ar paštas, išvykstantys tuo pačiu orlaiviu, kuriuo jie atvyko;
18)
potencialiai pavojingi keleiviai - deportuoti asmenys, keleiviai, laikomi nepageidautinais dėl su imigracija susijusių priežasčių, arba teisėtai įkalinti asmenys;
19)
rankinis bagažas - bagažas, skirtas vežti orlaivio salone;
20)
bagažo skyriuje vežamas bagažas - bagažas, skirtas vežti orlaivio bagažo skyriuje;
21)
bagažo skyriuje vežamas orlaiviu vykstančių keleivių bagažas - registruotas tuo pačiu skrydžiu vykstančio keleivio bagažas, priimtas vežti orlaivio bagažo skyriuje;
22)
oro vežėjo paštas - paštas, kurio siuntėjas ir adresatas yra oro vežėjas;
23)
oro vežėjo medžiagos - medžiagos, kurių siuntėjas ir adresatas yra oro vežėjas arba kurias naudoja oro vežėjas;
24)
paštas - korespondencijos siuntos ir kiti daiktai, išskyrus oro vežėjo paštą, perduoti pašto tarnybų ir skirti pristatyti pašto tarnyboms pagal Pasaulinės pašto sąjungos taisykles;
25)
krovinys - bet koks turtas, išskyrus bagažą, paštą, oro vežėjo paštą, oro vežėjo medžiagas ir orlaivio atsargas, skirtas vežti orlaiviu;
26)
reguliuojamas subjektas - oro vežėjas, atstovas, ekspeditorius ar kitas subjektas, užtikrinantis krovinio arba pašto saugumo kontrolę;
27)
žinomas siuntėjas - siuntėjas, kuris siunčia krovinį arba paštą savo sąskaita ir kurio taikomos procedūros atitinka pakankamas bendrąsias saugumo taisykles ir standartus, dėl kurių krovinį ar paštą galima vežti bet kokiu orlaiviu;
28)
patikimas siuntėjas - siuntėjas, kuris siunčia krovinį arba paštą savo sąskaita ir kurio taikomos procedūros atitinka pakankamas bendrąsias saugumo taisykles ir standartus, dėl kurių tokį krovinį galima vežti tik krovininiu orlaiviu ar tokį paštą galima vežti tik pašto orlaiviu;
29)
orlaivio saugumo patikrinimas - orlaivio vidaus dalių, į kurias galėjo patekti keleiviai, bei bagažo skyriaus patikrinimas, siekiant aptikti draudžiamus daiktus arba nustatyti neteisėtą veiklą orlaivyje;
30)
orlaivio saugumo nuodugnus patikrinimas - orlaivio vidaus ir prieinamų išorės dalių išsamus patikrinimas, siekiant aptikti orlaivyje draudžiamus daiktus ir nustatyti neteisėtą veiklą, kuri kelia pavojų orlaivio saugumui;
31)
skrydžio saugumą užtikrinantis pareigūnas - valstybės įdarbintas asmuo, keliaujantis oro vežėjo, kuriam valstybė narė yra išdavusi licenciją, orlaiviu tam, kad apsaugotų tą orlaivį ir jame esančius asmenis nuo neteisėtos veikos, kuri kelia pavojų skrydžiui.
4 straipsnis
Bendrieji pagrindiniai standartai
1. Taikytini bendrieji pagrindiniai civilinės aviacijos apsaugos nuo neteisėtų veiksmų, kurie kelia pavojų civilinės aviacijos saugumui, standartai yra nustatyti priede.
Papildomi bendrieji pagrindiniai standartai, kurie nėra nustatyti šio reglamento įsigaliojimo metu, turėtų būti įtraukti į priedą Sutarties 251 straipsnyje nurodyta tvarka.
2. Bendros priemonės, skirtos iš dalies pakeisti neesminius 1 dalyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų elementus juos papildydamos, turėtų būti patvirtintos laikantis 19 straipsnio 3 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
Šios bendros priemonės apima:
a)
leidžiamus patikrinimo metodus;
b)
daiktų, kurie gali būti draudžiami, kategorijas;
c)
patekimo kontrolės srityje - leidimo patekti į kontroliuojamąją zoną ir riboto patekimo zonas pagrindus;
d)
leidžiamus transporto priemonių, orlaivio saugumo patikrinimo ir orlaivio saugumo nuodugnaus patikrinimo metodus;
e)
trečiųjų šalių saugumo standartų atitikimo pripažinimo kriterijus;
f)
sąlygas, kuriomis tikrinami kroviniai ir paštas ar jiems taikoma kita saugumo kontrolė, taip pat reguliuojamų subjektų, žinomų siuntėjų ir patikimų siuntėjų patvirtinimo arba skyrimo procesą;
g)
sąlygas, kuriomis tikrinamas oro vežėjo paštas ir oro vežėjo medžiagos ar jiems taikoma kitokia saugumo kontrolė;
h)
sąlygas, kuriomis tikrinamos orlaivio atsargos ir oro uosto atsargos ar joms taikoma kita saugumo kontrolė, taip pat reguliuojamų tiekėjų ir žinomų tiekėjų patvirtinimo arba skyrimo procesą;
i)
svarbiausių vietų riboto patekimo zonose nustatymo kriterijus;
j)
personalo įdarbinimo ir mokymo metodų kriterijus;
k)
sąlygas, kuriomis gali būti taikomos specialios saugumo procedūros arba netaikoma saugumo kontrolė, ir
l)
visas bendras priemones, skirtas iš dalies pakeisti neesminius 1 dalyje nurodytų bendrų pagrindinių standartų elementus papildant juos, kurios nėra numatytos šio reglamento įsigaliojimo dieną.
Dėl neišvengiamų skubos priežasčių Komisija gali taikyti 19 straipsnio 4 dalyje numatytą skubos procedūrą.
3. Išsamios 1 dalyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų ir 2 dalyje nurodytų bendrų priemonių įgyvendinimo priemonės nustatomos laikantis 19 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros.
Jos apima:
a)
tikrinimo reikalavimus ir procedūras;
b)
draudžiamų daiktų sąrašą;
c)
patekimo kontrolės reikalavimus ir procedūras;
d)
transporto priemonių, orlaivio saugumo patikrinimo ir orlaivio saugumo nuodugnaus patikrinimo reikalavimus ir procedūras;
e)
sprendimus dėl trečiojoje šalyje taikomų saugumo standartų atitikimo pripažinimo;
f)
krovinių ir pašto srityje - reguliuojamų subjektų, žinomų siuntėjų ir patikimų siuntėjų patvirtinimo arba paskyrimo procedūras, taip pat įsipareigojimus, kuriuos jie turi įvykdyti;
g)
oro vežėjo pašto ir oro vežėjo medžiagų saugumo kontrolės reikalavimus ir procedūras;
h)
orlaivių atsargų ir oro uosto atsargų atžvilgiu - reguliuojamų tiekėjų ir žinomų tiekėjų patvirtinimo arba skyrimo procedūras ir įsipareigojimus, kuriuos jie turi įvykdyti;
i)
svarbiausių vietų riboto patekimo zonose nustatymą;
j)
personalo įdarbinimo ir mokymo reikalavimus;
k)
specialias saugumo procedūras arba saugumo kontrolės netaikymą;
l)
saugumo įrangos patvirtinimo ir naudojimo technines specifikacijas ir procedūras; ir
m)
potencialiai pavojingų keleivių atžvilgiu taikomus reikalavimus ir procedūras.
4. Komisija, iš dalies keisdama šį reglamentą priimdama sprendimą laikantis 19 straipsnio 3 dalyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu, nustato kriterijus, pagal kuriuos valstybės narės gali nukrypti nuo 1 dalyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų nuostatų ir, remdamosi vietinės rizikos įvertinimu, patvirtinti alternatyvias saugumo priemones, kurios užtikrintų tinkamą apsaugos lygį. Tokios alternatyvios priemonės pateisinamos priežastimis, susijusiomis su orlaivio dydžiu arba su skrydžių ar kitos atitinkamos veiklos pobūdžiu, apimtimi ir dažnumu.
Dėl neišvengiamų skubos priežasčių Komisija gali taikyti 19 straipsnio 4 dalyje numatytą skubos procedūrą.
Valstybės narės informuoja Komisiją apie tokias priemones.
5. Valstybės narės užtikrina 1 dalyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų įgyvendinimą savo teritorijoje. Jei valstybė narė turi priežasčių įtarti, kad dėl saugumo pažeidimo kilo pavojus aviacijos saugumo lygiui, ji užtikrina, kad būtų skubiai imtasi tinkamų veiksmų pažeidimui pašalinti ir tolesniam civilinės aviacijos saugumui užtikrinti.
5 straipsnis
Išlaidos saugumui
Laikydamasi atitinkamų Bendrijos teisės taisyklių, kiekviena valstybė narė gali nustatyti, kokiomis aplinkybėmis ir kokia apimtimi valstybė, oro uostai, oro vežėjai kitos atsakingos agentūros ar vartotojai turėtų padengti išlaidas saugumo priemonėms, kurių imamasi pagal šį reglamentą siekiant apsaugoti civilinę aviaciją nuo neteisėtų veiksmų. Atitinkamais atvejais ir laikantis Bendrijos teisės valstybės narės ir naudotojai gali prisidėti padengiant griežtesnių saugumo priemonių, kurių buvo imtasi pagal šį reglamentą, taikymo išlaidas. Kiek tai galėtų būti naudinga, su išlaidų saugumu susiję mokesčiai ir pervedimai yra tiesiogiai susiję su atitinkamų saugumo paslaugų teikimu ir yra skirti kompensuoti ne daugiau nei susijusias patirtas išlaidas.
6 straipsnis
Valstybių narių taikomos griežtesnės priemonės
1. Valstybės narės gali taikyti griežtesnes priemones nei 4 straipsnyje nurodyti bendrieji pagrindiniai standartai. Taikydamos griežtesnes priemones jos remiasi rizikos įvertinimu ir laikosi Bendrijos teisės. Tokios priemonės turi būti aktualios, objektyvios, nediskriminuojančios ir proporcingos susijusiai rizikai.
2. Pradėjusios jas taikyti valstybės narės kuo greičiau informuoja Komisiją apie tokias priemones. Gavusi tokią informaciją, Komisija ją perduoda kitoms valstybėms narėms.
3. Valstybės narės neprivalo informuoti Komisijos, jeigu atitinkamos priemonės taikomos tik konkrečiam skrydžiui tam tikrą dieną.
7 straipsnis
Trečiųjų šalių reikalaujamos saugumo priemonės
1. Nepažeidžiant dvišalių Bendrijos pasirašytų susitarimų, valstybė narė praneša Komisijai apie trečiosios šalies reikalaujamas priemones, susijusias su skrydžiais iš valstybės narės oro uosto į arba per tą trečiąją šalį, jei tos priemonės skiriasi nuo 4 straipsnyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų.
2. Atitinkamos valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva Komisija tikrina, kaip taikomos priemonės, apie kurias pranešta pagal 1 dalį, ir laikydamasi 19 straipsnio 2 dalyje numatytos reguliavimo procedūros gali parengti atitinkamai trečiajai šaliai tinkamą atsakymą.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos, jeigu:
a)
atitinkama valstybė narė taiko atitinkamas priemones pagal 6 straipsnį; arba
b)
trečiosios šalies reikalavimas susijęs tik su konkrečiu skrydžiu tam tikrą dieną.
8 straipsnis
Bendradarbiavimas su Tarptautine civilinės aviacijos organizacija
Nepažeisdama Sutarties 300 straipsnio, Komisija gali sudaryti susitarimo memorandumą dėl audito su Tarptautine civilinės aviacijos organizacija (ICAO) siekdama išvengti stebėsenos, kaip valstybės narės laikosi Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos 17 priedo, dubliavimo.
9 straipsnis
Atitinkama institucija
Tuo atveju, kai vienoje valstybėje narėje civilinės aviacijos saugumu rūpinasi dvi ar daugiau institucijos, ta valstybė narė paskiria vieną instituciją (toliau - atitinkama institucija), atsakingą už 4 straipsnyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų įgyvendinimo koordinavimą ir stebėseną.
10 straipsnis
Nacionalinė civilinės aviacijos saugumo programa
1. Kiekviena valstybė narė parengia, taiko ir prižiūri nacionalinę civilinės aviacijos saugumo programą.
Toje programoje apibrėžiama atsakomybė už 4 straipsnyje nurodytų bendrųjų pagrindinių standartų įgyvendinimą ir aprašomos priemonės, kurias tuo tikslu turi taikyti operatoriai ir subjektai.
2. Atitinkama institucija pagal principą „būtina žinoti“ raštu pateikia, jos manymu, teisėtai suinteresuotiems operatoriams ir subjektams atitinkamas nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos dalis.
11 straipsnis
Nacionalinė kokybės kontrolės programa
1. Kiekviena valstybė narė parengia, taiko ir prižiūri nacionalinę kokybės kontrolės programą.
Ta programa sudaro valstybei narei galimybę tikrinti civilinės aviacijos saugumo kokybę, siekiant stebėti, kaip laikomasi šio reglamento ir nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos.
2. Nacionalinės kokybės kontrolės programos specifikacijos patvirtinamos iš dalies keičiant šį reglamentą, papildant jį priedu, laikantis 19 straipsnio 3 dalyje numatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
Dėl neišvengiamų skubos priežasčių Komisija gali taikyti 19 straipsnio 4 dalyje numatytą skubos procedūrą.
Programa užtikrina galimybę greitai aptikti trūkumus ir juos pašalinti. Joje taip pat numatoma, kad visus atitinkamos valstybės narės teritorijoje esančius oro uostus, operatorius ir subjektus, atsakingus už aviacijos saugumo standartų įgyvendinimą, nuolat tiesiogiai stebi įgaliota atitinkama institucija arba tokia stebėsena vykdoma jai prižiūrint.
12 straipsnis
Oro uosto saugumo programa
1. Kiekvienas oro uosto operatorius parengia, taiko ir prižiūri oro vežėjo saugumo programą.
Toje programoje aprašomi metodai ir procedūros, kurių turi laikytis oro uosto operatorius, kad atitiktų šio reglamento ir valstybės narės, kurioje yra oro uostas, nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos reikalavimus.
Programa apima vidaus kokybės kontrolės nuostatas, kuriose aprašoma, kaip oro uosto operatorius turi stebėti šių metodų ir procedūrų laikymąsi.
2. Oro uosto saugumo programa pateikiama atitinkamai institucijai, kuri prireikus gali imtis tolesnių veiksmų.
13 straipsnis
Oro vežėjo saugumo programa
1. Kiekvienas oro vežėjas parengia, taiko ir prižiūri oro vežėjo saugumo programą.
Toje programoje aprašomi metodai ir procedūros, kurių turi laikytis oro vežėjas, kad atitiktų šio reglamento ir valstybės narės, iš kurios jis teikia paslaugas, nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos reikalavimus.
Programa apima vidaus kokybės kontrolės nuostatas, kuriose aprašoma, kaip oro vežėjas turi stebėti šių metodų ir procedūrų laikymąsi.
2. Gavus prašymą, oro vežėjo saugumo programa pateikiama atitinkamai institucijai, kuri prireikus gali imtis tolesnių veiksmų.
3. Jei Bendrijos oro vežėjo saugumo programą yra patvirtinusi licenciją oro susisiekimui vykdyti išdavusios valstybės narės atitinkama institucija, visos kitos valstybės narės pripažįsta, kad oro vežėjas įvykdė 1 dalies reikalavimus. Tai nepažeidžia valstybės narės teisės prašyti bet kurio oro vežėjo pateikti išsamią informaciją apie tai, kaip jis įgyvendina:
a)
pagal 6 straipsnį tos valstybės narės taikomos saugumo priemones; ir (arba)
b)
vietos procedūras, taikomas oro uostuose, į kuriuos vykdomi skrydžiai.
14 straipsnis
Subjekto saugumo programa
1. Kiekvienas subjektas, kuris pagal 10 straipsnyje nurodytą nacionalinę civilinės aviacijos saugumo programą privalo taikyti aviacijos saugumo standartus, parengia, taiko ir prižiūri saugumo programą.
Toje programoje aprašomi metodai ir procedūros, kurių turi laikytis subjektas, kad valstybėje narėje vykdoma veikla atitiktų tos valstybės narės nacionalinės civilinės aviacijos saugumo programos reikalavimus.
Programa apima vidaus kokybės kontrolės nuostatas, kuriose aprašoma, kaip pats subjektas turi stebėti šių metodų ir procedūrų laikymąsi.
2. Gavus prašymą, aviacijos saugumo standartus taikančio subjekto saugumo programa pateikiama atitinkamai institucijai, kuri prireikus gali imtis tolesnių veiksmų.
15 straipsnis
Komisijos patikrinimai
1. Stebėdama, kaip valstybės narės taiko šį reglamentą, ir prireikus, kad galėtų teikti aviacijos saugumo tobulinimo rekomendacijas, Komisija, bendradarbiaudama su atitinkamos valstybės narės atitinkama institucija, atlieka patikrinimus, įskaitant oro uostų, operatorių ir aviacijos saugumo standartus taikančių subjektų patikrinimus. Šiuo tikslu atitinkama institucija raštu informuoja Komisiją apie visus jos teritorijoje esančius civilinei aviacijai naudojamus oro uostus, išskyrus tuos, kuriems taikoma 4 straipsnio 4 dalis.
Komisijos atliekamų patikrinimų procedūros patvirtinamos laikantis 19 straipsnio 2 dalyje numatytos reguliavimo procedūros.
2. Apie Komisijos atliekamus oro uostų, operatorių ir aviacijos saugumo standartus taikančių subjektų patikrinimus iš anksto nepranešama. Komisija prieš patikrinimą pakankamai iš anksto informuoja apie jį atitinkamą valstybę narę.
3. Visos Komisijos patikrinimo ataskaitos perduodamos atitinkamos valstybės narės atitinkamai institucijai, kuri atsakydama nurodo priemones, kurių buvo imtasi nustatytiems trūkumams pašalinti.
Po to ataskaita, kartu su atitinkamos institucijos atsakymu, pateikiama kitų valstybių narių atitinkamoms institucijoms.
16 straipsnis
Metų ataskaita
Kiekvienais metais Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir valstybėms narėms, informuodama juos apie šio reglamento taikymą ir jo poveikį gerinant aviacijos saugumą.
17 straipsnis
Suinteresuotųjų šalių konsultacinė grupė
Nepažeidžiant 19 straipsnyje nurodyto Komiteto vaidmens, Komisija įsteigia Suinteresuotųjų šalių konsultacinę grupę, kurią sudaro europinės atstovaujančiosios organizacijos, dalyvaujančios aviacijos saugume ar jo tiesiogiai įtakojamos. Vienintelis šios grupės vaidmuo - patarti Komisijai. 19 straipsnyje nurodytas Komitetas informuoja Suinteresuotųjų šalių konsultacinę grupę per visą reglamentavimo procesą.
18 straipsnis
Informacijos platinimas
Laikydamasi bendros taisyklės, Komisija viešai skelbia priemones, kurios turi tiesioginį poveikį keleiviams. Tačiau toliau nurodyti dokumentai laikomi ES įslaptinta informacija, kaip apibrėžta Sprendime 2001/844/EB, EAPB, Euratomas:
a)
4 straipsnio 3 dalyje, 4 straipsnio 4 dalyje, 6 straipsnio 1 dalyje ir 7 straipsnio 1 dalyje nurodytos priemonės ir procedūros, jei jose yra jautrios saugumo informacijos;
b)
15 straipsnio 3 dalyje nurodytos Komisijos patikrinimų ataskaitos ir atitinkamų institucijų atsakymai.
19 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Komitetas.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas laikotarpis yra vienas mėnuo.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1-4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1, 2, 4 bei 6 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
20 straipsnis
Bendrijos ir trečiųjų šalių susitarimai
Atitinkamais atvejais ir laikantis Bendrijos teisės, susitarimai, pripažįstantys, kad trečiojoje šalyje taikomi saugumo standartai atitinka Bendrijos standartus, remiantis Sutarties 300 straipsniu, gali būti numatyti Bendrijos ir trečiosios šalies susitarimuose aviacijos srityje siekiant, kad visuose skrydžiuose tarp Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių būtų skatinamas vienkartinio patikrinimo įvedimas.
21 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikomų už šio reglamento nuostatų pažeidimus, ir imasi visų būtinų priemonių jų įgyvendinimui užtikrinti. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
22 straipsnis
Komisijos ataskaita dėl finansavimo
Komisija ne vėliau kaip 2008 m. gruodžio 31 d. pateikia ataskaitą dėl civilinės aviacijos saugumo priemonių išlaidų finansavimo principų. Toje ataskaitoje bus apsvarstyta, kokių veiksmų reikia imtis siekiant užtikrinti, kad saugumo mokesčiai būtų naudojami tik saugumo išlaidoms padengti, ir siekiant padidinti tokių mokesčių skaidrumą. Ataskaitoje taip pat bus nustatyti principai, būtini siekiant užtikrinti neiškreiptą oro uostų ir oro vežėjų konkurenciją bei įvairūs metodai, skirti užtikrinti vartotojų apsaugą su saugumo priemonėmis susijusių išlaidų naštos padalijimo mokesčių mokėtojams ir naudotojams srityje. Prireikus kartu su Komisijos ataskaita bus pateiktas pasiūlymas dėl teisės akto.
23 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 2320/2002 panaikinamas.
24 straipsnis
Įsigaliojimas
1. Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Jis taikomas nuo pagal 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytas procedūras patvirtintose įgyvendinimo taisyklėse nurodytos datos, tačiau ne vėliau kaip per 24 mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, 4 straipsnio 2 dalis, 4 straipsnio 3 dalis, 4 straipsnio 4 dalis, 8 straipsnis, 11 straipsnio 2 dalis, 15 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, 17, 19 ir 22 straipsniai taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2008 m. kovo 11 d.