Tarybos direktyva
1990 m. birželio 29 d.
dėl Bendrijos tvarkos, leidžiančios padidinti dujų ir elektros energijos kainų galutiniams pramonės vartotojams skaidrumą
(90/377/EEB)
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 213 straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],
kadangi energijos kainų skaidrumas, užtikrinantis, kad nebūtų iškraipyta konkurencija bendroje rinkoje, yra labai svarbus energetikos vidaus rinkos sukūrimui ir sklandžiam jos veikimui;
kadangi kainų skaidrumas gali padėti išvengti vartotojų diskriminacijos didinantjų laisvę rinktis įvairius energijos resursus ir tiekėjus;
kadangi šiuo metu skirtinguose energijos resursuose ir Bendrijos valstybėse narėse ar regionuose kainų skaidrumas skiriasi ir dėl to kyla abejonių dėl energetikos vidaus rinkos sukūrimo;
kadangi vis dėlto kaina, kurią moka Bendrijos pramonės įmonės už naudojamą energiją, yra vienas iš veiksnių, turinčių įtakos jų konkurencingumui, ir todėl turėtų būti laikoma paslaptyje;
kadangi duomenų sistema apie tipinius vartotojus, kuria naudojasi Europos Bendrijų statistikos biuras savo kainynuose, ir duomenų sistema apie rinkos kainas, kurios bus nustatytos pagrindiniams pramonės elektros energijos vartotojams, užtikrins, kad toks skaidrumas nepažeis konfidencialumo reikalavimo;
kadangi Europos Bendrijų statistikos biuro naudojamą vartotojų kategorijų sistemą būtina išplėsti tiek, kiek įmanoma, išlaikant vartotojų tipiškumą;
kadangi tuomet galutiniams vartotojams nustatytos kainos taps skaidrios, nepažeidžiant būtino sutarčių konfidencialumo reikalavimo;
kadangi siekiant laikytis konfidencialumo reikalavimo, skelbiamai kainai atitinkamoje vartotojų kategorijoje būtini mažiausiai trys jos vartotojai; kadangi ši informacija apie pramonės įmonių kaip galutinių vartotojų suvartojamas dujas ir elektros energiją sudarys galimybę palyginti ją su kitais energijos resursais (nafta, akmens anglimi, iškastiniu kuru ir atsinaujinančiais energijos ištekliais) ir kitaisvartotojais;
kadangi dujas ir elektros energiją tiekiančioms įmonėms ir dujas ir elektros energiją vartojančioms pramonės įmonėms ir po šios direktyvos įsigaliojimo yra toliau taikomos Steigimo sutartyje nustatytos konkurencijos taisyklės, ir kadangi dėl tos priežasties Komisija gali paprašyti pranešti kainas ir pardavimo sąlygas;
kadangi informacija apie galiojančias kainų sistemas yra kainų skaidrumo dalis;
kadangi informacija apie vartotojų suskirstymą į kategorijas ir jų atitinkamas rinkos dalis taip pat yra kainų skaidrumodalis;
kadangi pranešimas Europos Bendrijų statistikos biurui apie kainas ir pardavimo sąlygas vartotojams bei galiojančias kainų sistemas ir vartotojų suskirstymą į kategorijas pagal vartojimą turėtų būti pakankamai išsamus, kad Komisija galėtų priimti reikiamus sprendimus apie atitinkamus veiksmus ar pasiūlymus, atsižvelgdama į energetikos vidaus rinkoje susiklosčiusią situaciją;
kadangi Europos Bendrijų statistikos biurui pateikiami duomenys bus patikimesni, jeigu įmonės pačios parengs juos;
kadangi informacija apie valstybių narių tiesioginius ir parafiskalinius mokesčius yra svarbi užtikrinant kainų skaidrumą;
kadangi prireikus turi būti galimybė patikrinti Europos Bendrijų statistikos biurui pateiktų duomenų patikimumą;
kadangi kainų skaidrumo pasiekiama kuo plačiau tarp vartotojų paskelbiant informaciją apie kainas ir kainų sistemas;
kadangi siekiant energijos kainų skaidrumo, sistema turėtų remtis įrodyta patirtimi ir metodais, kuriuos sukūrė irtaiko Europos Bendrijų statistikos biuras tvarkydamas, tikrindamas ir skelbdamas šiuos duomenis;
kadangi siekiant sukurti energetikos vidaus rinką, kainų skaidrumo sistema turėtų kuo greičiau pradėti veikti;
kadangi šią direktyvą visos valstybės narės galėtų pradėti vienodai taikyti tik tuomet, kai bus pakankamai išplėtota gamtinių dujų rinka, o ypač jos infrastruktūra,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad dujas ir elektros energiją galutiniams pramonės vartotojams tiekiančios įmonės, kaip apibrėžta I ir II prieduose, praneštų Europos Bendrijų statistikos biurui 3 straipsnyje nustatyta forma:
1) dujų ir elektros energijos kainas ir pardavimo sąlygas, nustatytas galutiniams pramonės vartotojams;
2) naudojamas kainų sistemas;
3) vartotojų ir jų atitinkamų apimčių suskirstymą į kategorijas pagal suvartojimą, užtikrinant šių kategorijų reprezentatyvumą nacionaliniu mastu.
2 straipsnis
1. 1 straipsnyje nurodytos įmonės renka 1 straipsnio 1 ir 2 punktuose numatytus duomenis pagal kiekvienų metų sausio 1 d. ir liepos 1 d. duomenis. Duomenys, parengti laikantis 3 straipsnyje nurodytų nuostatų, Europos Bendrijų statistikos biurui ir valstybių narių kompetentingoms institucijoms nusiunčiami per du mėnesius.
2. Remiantis 1 dalyje nurodytais duomenimis, Europos Bendrijų statistikos biuras kiekvienų metų gegužės ir lapkričio mėnesiais atitinkama forma paskelbia dujų ir elektros energijos kainas, nustatytas valstybių narių pramonės vartotojams, ir tam tikslui naudojamas kainų sistemas.
3. 1 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija Europos Bendrijų statistikos biurui ir valstybių narių kompetentingoms institucijoms siunčiama kas dveji metai. Pirmame pranešime apibūdinama 1991 m. sausio 1 d. susiklosčiusi situacija. Ši informacija viešai neskelbiama.
3 straipsnis
Įgyvendinimo nuostatos, susijusios su 1 straipsnyje nurodytos informacijos forma, turiniu ir visais kitais ypatumais, nurodytos I ir II prieduose.
4 straipsnis
Europos Bendrijų statistikos biuras neatskleidžia jam pagal 1 straipsnį pateiktų duomenų, kuriems galėtų būti nustatytas komercinio slaptumo reikalavimas. Šiais Europos Bendrijų statistikos biurui pateiktais slaptais statistiniais duomenimis gali naudotis tik jo pareigūnai ir tik statistiniais tikslais.
Ši nuostata netrukdo viešai skelbti šių duomenų suvestinių forma, pagal kurią neįmanoma nustatyti atskirų komercinių sandorių.
5 straipsnis
Europos Bendrijų statistikos biurui pastebėjus statistiškai svarbius duomenų, perduodamų laikantis šios direktyvos, netikslumus ar neatitikimus, jis gali prašyti nacionalines įstaigas leisti jam patikrinti atitinkamus nesuvestinius duomenis bei skaičiavimo ar įvertinimo metodus, kuriais buvo remtasi rengiant suvestines, siekiant nustatyti ar netgi pataisyti informaciją, kuri laikoma netikslia.
6 straipsnis
Prireikus Komisija padaro būtinus šios direktyvos priedų pakeitimus atsižvelgdama į nustatytas konkrečias problemas. Tačiau šie pakeitimai gali būti tik priedų techniniai pataisymai ir neturi pakeisti sistemos bendros struktūros.
7 straipsnis
Atliekant pakeitimus prieduose, kaip nurodyta 6 straipsnyje, Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas patariamasis komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.
Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą, prireikus balsuojama.
Nuomonė įregistruojama protokole; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę paprašyti, kad jos pozicija būtų įrašyta protokole.
Komisija ypač atsižvelgia į komiteto pareikštą nuomonę. Ji informuoja komitetą apie būdą, kuriuo buvo atsižvelgta į jo nuomonę.
8 straipsnis
Kartą per metus Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui suvestinę ataskaitą apie šios direktyvos taikymą.
9 straipsnis
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1991 m. liepos 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Gamtinių dujų atveju, direktyva nebus taikoma valstybėse narėse penkerius metus nuo šios energijos rūšies atsiradimo atitinkamoje rinkoje. Šio energijos šaltinio atsiradimo nacionalinėje rinkoje datą atitinkama valstybė narė nedelsdama konkrečiai praneša Komisijai.
10 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1990 m. birželio 29 d.