TARYBOS DIREKTYVA
1990 m. birželio 29 d.
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su dujas deginančiais prietaisais, suderinimo
90/396/EEB
EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,
atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį,
atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1),
bendradarbiaudama su Europos Parlamentu (2),
atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (3),
kadangi valstybės narės privalo garantuoti jų teritorijoje gyvenančių žmonių saugą ir sveikatos apsaugą, o tam tikrais atvejais ir naminių gyvulių bei materialinių vertybių apsaugą nuo pavojų, kylančių naudojant dujas deginančius prietaisus;
kadangi tam tikrose valstybėse narėse galioja privalomosios nuostatos, apibrėžiančios saugos reikalavimus dujas deginančių prietaisų konstrukcijai, jų technines naudojimo ypatybes ir tų prietaisų tikrinimo tvarką; kadangi dėl šių privalomųjų nuostatų saugos lygis įvairiose valstybėse narėse nebūtinai yra skirtingas, tačiau, būdamos tokios skirtingos, tokios nuostatos trukdo prekybai Bendrijoje;
kadangi valstybėse narėse galioja skirtingi reikalavimai dujų rūšims ir jų tiekimo slėgiui; kadangi šie reikalavimai nėra suderinti dėl kiekvienoje valstybėje narėje susiklosčiusių skirtingų energijos tiekimo ir paskirstymo sąlygų;
kadangi 1985 m. birželio mėnesį Europos Tarybos patvirtintose Baltosios knygos dėl vidaus rinkos sukūrimo 65 ir 68 dalyse išdėstytas naujas požiūris į teisės aktų derinimą;
kadangi Bendrijos teisės aktuose kaip išimtis nukrypimas nuo vieno pagrindinių Bendrijos principų - laisvo prekių judėjimo - numatyta, kad prekių judėjimo kliūtys, susidariusios Bendrijos teritorijoje dėl skirtingų nacionalinių teisės aktų, reglamentuojančių gaminių pateikimą į rinką, turi būti toleruojamos, jeigu jos yra būtinos, kad būtų įvykdyti privalomieji reikalavimai; kadangi dėl to šiuo atveju turi būti derinamos tik tos teisės aktų nuostatos, kurios yra būtinos pagal privalomus ir esminius saugos, sveikatos apsaugos ir energijos taupymo reikalavimus, taikomus dujas deginantiems prietaisams; kadangi šie reikalavimai yra esminiai, jie turi pakeisti atitinkamas nacionalinės teisės aktų nuostatas;
kadangi vienas pagrindinių šios direktyvos tikslų ir esminiuose reikalavimuose nurodytų saugos uždavinių yra išsaugoti arba pagerinti valstybių narių pasiektą saugos lygį;
kadangi norint garantuoti saugų naudojimąsi dujas deginančiais prietaisais, reikia laikytis esminių saugos ir sveikatos apsaugos reikalavimų; kadangi energijos taupymas laikomas esminiu tikslu; kadangi šiuos reikalavimus reikia taikyti lanksčiai, atsižvelgiant į technikos lygį prietaiso pagaminimo metu;
kadangi dėl to šioje direktyvoje išdėstyti tik esminiai reikalavimai; kadangi, kad lengviau būtų nustatyti, ar aptariamas prietaisas atitinka esminius reikalavimus, reikia Europos mastu darniųjų standartų, kurie reglamentuotų dujas deginančių prietaisų gamybą, naudojimą ir įrengimą, kad juos atitinkantys prietaisai gali būti laikomi atitinkančiais esminius reikalavimus; kadangi šie Europos darnieji standartai yra rengiami privačių institucijų ir turi išlikti neprivalomi; kadangi tuo tikslu Europos standartizacijos komitetas (CEN) ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas (Cenelec) yra pripažįstami kompetentimngais tvirtinti darniuosius standartus pagal bendrąsias Komisijos ir minėtųjų komitetų bendradarbiavimo gaires, pasirašytas 1984 m. lapkričio 13 dieną; kadangi šioje direktyvoje darnusis standartas yra techninė specifikacija (Europos standartas arba suderinimo dokumentas), priimta, Komisijai pritarus, vieno ar abiejų minėtų komitetų, laikantis 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvoje 83/189/EEB, nustatančioje informacijos, susijusios su techniniais standartais ir techniniais reglamentais, pateikimo tvarką (4) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/182/EEB (5), ir pirmiau minėtų gairių;
kadangi tam, kad kol bus priimti šioje direktyvoje apibrėžti darnieji standartai, būtų lengviau garantuoti, jog dujas deginantys prietaisai atitinka esminius reikalavimus, ir užtikrinti laisvą šių prietaisų judėjimą, nacionalinius standartus atitinkantys gaminiai, juos patikrinus Bendrijoje nustatyta tvarka, turi būti pripažįstami tinkamais naudoti Bendrijoje;
kadangi tikrinti, ar prietaisai atitinka techninius reikalavimus, būtina, siekiant veiksmingai apsaugoti tų prietaisų vartotojus ir trečiąsias šalis; kadangi dabartinės sertifikavimo procedūros kiekvienoje valstybėje narėje yra skirtingos; kadangi norint išvengti pakartotinių tikrinimų, kurie iš esmės trukdo laisvam dujas deginančių prietaisų judėjimui, reikia priimti priemones, numatančias abipusį valstybių narių atliekamo sertifikavimo savitarpio pripažinimą; kadangi norint palengvinti abipusio sertifikavimo savitarpio pripažinimo procedūras, reikia nustatyti suderintą Bendrijos sertifikavimo ir už sertifikavimą atsakingų įstaigų skyrimo tvarką;
kadangi esminiai reikalavimai, apimantys valstybių narių atsakomybę už saugą, sveikatą ir energijos taupymą savo teritorijose, privalo būti suformuluoti straipsnyje dėl apsaugos, numatančios atitinkamą Bendrijos procedūrą;
kadangi bet kokių pagal šią direktyvą priimtų sprendimų adresatus reikia informuoti apie tų sprendimų motyvus ir jiems prieinamas teisės gynimo priemones;
kadangi 1984 m. rugsėjo 17 dieną Taryba priėmė pagrindinę direktyvą dėl dujas deginančių prietaisų (84/530/EEB) (6) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 86/312/EEB (7), ir atskirąją direktyvą dėl dujinių vandens šildytuvų (84/531/EEB) (8) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/665/EEB (9); kadangi šios direktyvos ir minėtųjų direktyvų taikymo sritys sutampa, pastarosios turi būti paskelbtos negaliojančiomis;
kadangi iki 1992 m. gruodžio 31 d. turi būti priimtos priemonės, skirtos laipsniškai sukurti vidaus rinką; kadangi vidaus rinka yra vidaus sienų neturinti teritorija, kurioje garantuojamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
Taikymo sritis, pateikimas į rinką ir laisvas judėjimas
1 straipsnis
1. Ši direktyva taikoma:
-
dujas deginantiems prietaisams (toliau - prietaisai), skirtiems maistui ruošti, patalpoms šildyti, vandeniui šildyti, produktams šaldyti, patalpoms apšviesti, skalbti, kurių normali vandens (jeigu jis naudojamas) temperatūra neviršija 105oC. Prietaisais laikomi ir priverstinės traukos degikliai bei šildytuvai su šiais degikliais.
-
apsauginiams įtaisams, kontroliniams ar reguliavimo įtaisams ir mazgams, toliau vadinamiems armatūra, išskyrus priverstinės traukos degiklius bei šildytuvai su tokiais degikliais, kurie parduodami rinkoje atskirai ir yra skirti įmontuoti į dujas deginantį prietaisą arba tokiam prietaisui sumontuoti.
2. Pirmojoje dalyje nurodytiems prietaisams nepriskiriami prietaisai, skirti naudoti gamybiniuose procesuose, vykdomuose gamybinės paskirties patalpose.
3. Šioje direktyvoje „dujinis kuras“ yra bet kokios rūšies kuras, kuris 15° C temperatūroje ir 1 bar slėgyje yra dujinio būvio.
4. Šioje direktyvoje prietaisas laikomas „normaliai naudojamu“, jeigu jis:
-
yra teisingai įrengtas ir reguliariai prižiūrimas, laikantis gamintojo instrukcijų,
-
jis naudojamas esant norminiams tiekiamų dujų kokybės ir slėgio svyravimams,
-
jis naudojamas pagal paskirtį arba kitu pagrįstai numatytu būdu.
2 straipsnis
1. Valstybės narės imasi visų reikalingų priemonių užtikrinti, kad 1 straipsnyje nurodyti prietaisai patektų į rinką ir būtų pradedami naudoti tik tuo atveju, jeigu juos naudojant nustatyta tvarka nekyla pavojus žmonių, naminių gyvulių ir turto saugai.
2. Valstybės narės iki 1991 m. sausio 1 dienos praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie jų teritorijoje naudojamų dujų rūšis ir jų tiekimo slėgį. Jos taip pat laiku praneša apie visus pokyčius šioje srityje. Komisija užtikrina, kad ši informacija būtų paskelbta Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
3 straipsnis
1 straipsnyje nurodyti prietaisai ir armatūra turi atitikti esminius jiems keliamus reikalavimus, kurie yra išdėstyti I priede.
4 straipsnis
1. Valstybės narės negali drausti, riboti ar trukdyti pateikti į rinką ir pradėti naudoti prietaisus, kurie atitinka esminius šios direktyvos reikalavimus.
2. Valstybės narės negali drausti, riboti ar trukdyti tiekti į rinką 1 straipsnyje apibrėžtą armatūrą, kuriai yra išduotas 8 straipsnio 4 dalyje nurodytas sertifikatas.
5 straipsnis
1. Valstybės narės laiko, kad prietaisai ir armatūra atitinka 3 straipsnyje nurodytus esminius reikalavimus, jeigu tie prietaisai ir armatūra atitinka:
a)
jiems taikomus nacionalinius standartus, įgyvendinančius darniuosius standartus, kurių numeriai paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
Valstybės narės paskelbia šių nacionalinių standartų numerius;
b)
jiems taikomus nacionalinius standartus, nurodytus šio straipsnio 2 dalyje, jeigu srityse, kuriose taikomi tokie standartai, dar nėra priimta darniųjų standartų;
2. Valstybės narės Komisijai pateikia 1 dalies b punkte nurodytus savo nacionalinius standartus, kurie jų nuomone atitinka 3 straipsnyje nurodytus esminius reikalavimus. Komisija šiuos nacionalinius standartus perduoda kitoms valstybėms narėms. 6 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka ji praneša valstybėms narėms, kokie standartai laikomi atitinkančiais 3 straipsnyje nurodytus esminius reikalavimus.
6 straipsnis
1. Jeigu valstybės narės arba Komisijos nuomone, 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti standartai ne visiškai atitinka 3 straipsnyje nurodytus esminius reikalavimus, Komisija arba ta valstybė narė perduoda klausimą svarstyti nuolatiniam komitetui (toliau - komitetas), įkurtam remiantis Direktyva 83/189/EEB, ir nurodo tokio sprendimo priežastis. Komitetas nedelsdamas pareiškia savo nuomonę.
Atsižvelgdama į komiteto nuomonę, Komisija valstybėms narėms praneša, ar tuos standartus reikia išbraukti iš sąrašų, paskelbtų 5 straipsnio 1 dalyje nurodytuose leidiniuose.
2. Gavusi 5 straipsnio 2 dalyje nurodytą pranešimą Komisija konsultuojasi su komitetu. Pastarajam pateikus savo nuomonę, Komisija per vieną mėnesį valstybėms narėms praneša, ar aptariami nacionaliniai standartai gali būti laikomi atitinkančiais esminius reikalavimus; jei taip, valstybės narės paskelbia tų standartų numerius. Komisija taip pat paskelbia tuos numerius Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.
7 straipsnis
1. Jeigu valstybė narė nustato, kad tinkamai naudojami EB ženklu pažymėti prietaisai gali kelti pavojų žmonių, naminių gyvulių arba turto saugai, ji imasi visų reikalingų priemonių šiems prietaisams pašalinti iš rinkos ir uždrausti arba apriboti šių prietaisų pateikimą į rinką.
Valstybė narė apie tokias priemones nedelsdama praneša Komisijai, nurodydama tokio sprendimo priežastis, ypač tai, ar pavojus kyla dėl to, kad:
a)
nesilaikoma 3 straipsnyje nurodytų esminių reikalavimų, jeigu prietaisas neatitinka 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų standartų;
b)
neteisingai taikomi 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti standartai;
c)
patys 5 straipsnio 1 dalyje nurodyti standartai turi trūkumų.
2. Komisija kuo greičiau pradeda konsultacijas su suinteresuotomis šalimis. Jeigu po tokių konsultacijų Komisija nustato, jog visos šio straipsnio 1 dalyje nurodytos priemonės yra pagrįstos, ji apie tai nedelsdama praneša sprendimą priėmusiai valstybei narei ir kitoms valstybėms narėms.
Jeigu 1 dalyje nurodytą sprendimą reikėjo priimti dėl standartų trūkumų ir valstybė narė neketina jo atšaukti, Komisija, pasitarusi su suinteresuotomis šalimis, per du mėnesius perduoda jį svarstyti komitetui ir inicijuoja 6 straipsnyje nurodytą procedūrą.
3. Jeigu neatitinkantis standartų prietaisas yra pažymėtas EB ženklu, kompetentinga valstybė narė imasi reikiamų priemonių tuo ženklu prietaisą pažymėjusio subjekto atžvilgiu ir apie tas priemones praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
4. Komisija yra atsakinga už tai, kad valstybėms narėms būtų pranešama apie procedūros eigą ir rezultatus.
II SKYRIUS
Atitikties sertifikavimo būdai
8 straipsnis
1. Serijinės gamybos prietaisų atitikties sertifikavimo būdai yra tokie:
a)
EB tipo patikrinimas, aprašytas II priedo 1 skirsnyje ir
b)
prieš patiekiant juos į rinką, gamintojo pasirinkimu:
-
EB atitikties tipui deklaracija, nurodyta II priedo 2 skirsnyje, arba
-
EB atitikties tipui deklaracija (gamybos kokybės garantija), nurodyta II priedo 3 skirsnyje, arba
-
EB atitikties tipui deklaracija (produkcijos kokybės garantija), nurodyta II priedo 4 skirsnyje, arba
-
EB patikra, aprašyta II priedo 5 skirsnyje.
2. Jeigu pagamintas tik vienas prietaisas arba nedidelis prietaisų skaičius, gamintojas gali pasirinkti II priedo 6 skirsnyje nurodytą EB tikrinimo metodą, kai tikrinamas vienas prietaisas.
3. Atlikus 1 dalies b punkte ir 2 dalyje nurodytą procedūrą, reikalavimus atitinkantys prietaisai pažymimi EB atitikties ženklu 10 straipsnyje nurodyta tvarka.
4. 1 dalyje nurodytos procedūros taikomos ir 1 straipsnyje nurodytai armatūrai, išskyrus žymėjimą EB ženklu ir, kur tinkama, tipo atitikties deklaracijos surašymą. Armatūrai išduodami sertifikatai, liudijantys, jog ji atitinka jai taikomus šios direktyvos reikalavimus, kuriuose nurodomos jos ypatybės bei įmontavimo į prietaisą arba surinkimo sąlygos, būtinos, kad visiškai sumontuotas prietaisas atitiktų esminius reikalavimus.
Tas sertifikatas pridedamas prie armatūros.
5. Jeigu prietaisus reglamentuoja ir kitos Bendrijos direktyvos,
-
1 ir 2 dalyse nurodyta tvarka patikrinama, ar jie atitinka šios direktyvos esminius reikalavimus, ir
-
atitinkamose direktyvose nustatyta tvarka užtikrinama, kad jie atitinka ir tų direktyvų esminius reikalavimus.
EB ženklas, kaip nurodyta 3 dalyje, reiškia, kad šiuo ženklu pažymėtas prietaisas atitinka visų jam taikomų direktyvų nuostatas.
6. Su atitikties sertifikavimo būdais susiję dokumentai ir korespondencija rašomi valstybės narės, kurioje veikia už šias procedūras atsakinga įstaiga, valstybine kalba (kalbomis) arba kita šios įstaigos priimta kalba.
9 straipsnis
1. Kiekviena valstybė narė Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša, kokioms įstaigoms, toliau vadinamos notifikuotosioms įstaigomis, yra pavesta vykdyti 8 straipsnyje nurodytas procedūras.
Informacijos tikslais Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbia notifikuotųjų įstaigų sąrašą, nurodydama jų skiriamuosius ženklus, ir nuolat tą sąrašą atnaujina.
2. Notifikuotosioms įstaigoms parinkti valstybės narės taiko 5 priede išvardytus kriterijus.
Laikoma, kad darniuosiuose standartuose nustatytus vertinimo kriterijus atitinkančios įstaigos atitinka minėto priedo kriterijus.
3. Įstaigą įgaliojusi valstybė narė privalo įgaliojimus atšaukti, jeigu ji nustato, kad ta įstaiga nebeatitinka šio straipsnio 2 dalyje nurodytų kriterijų. Apie tai ji nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
III SKYRIUS
EB atitikties ženklas
10 straipsnis
1. EB atitikties ženklas ir III priede nurodyti užrašai turi būti matomoje vietoje ant prietaiso arba prie jo pritvirtintoje lentelėje, jie turi būti lengvai įskaitomi ir neištrinami. Lentelė turi būti tokia, kad ją galima būtų panaudoti tik vieną kartą.
2. Draudžiama prietaisus žymėti ženklais, kurie per klaidą gali būti palaikyti EB ženklu.
11 straipsnis
Jeigu nustatoma, kad prietaisai buvo neteisėtai pažymėti EB ženklu arba sertifikatas neteisėtai išduotas armatūrai, nes:
-
prietaisai arba armatūra neatitinka EB tipo patikrinimo sertifikate pateikto prietaiso arba armatūros aprašymo,
-
prietaisai arba armatūra atitinka EB tipo patikrinimo sertifikate pateiktą prietaiso arba armatūros aprašymą, bet neatitinka jiems taikomų esminių reikalavimų arba
-
gamintojas neįvykdė savo įsipareigojimų, nurodytų II priede,
notifikuotoji įstaiga atima teisę žymėti EB ženklu arba išduoti sertifikatus ir apie tai informuoja kitas notifikuotąsias įstaigas bei praneša suinteresuotoms valstybėms narėms.
IV SKYRIUS
Baigiamosios nuostatos
12 straipsnis
Kiekvieną sprendimą, priimtą taikant šią direktyvą, kuriuo apribojamas prietaiso tiekimas į rinką ir (arba) jo atidavimas naudoti, būtina nuodugniai pagrįsti. Apie jį nedelsiant pranešama suinteresuotiems asmenims, nurodant galimybes pasinaudoti atitinkamos valstybės narės galiojančiuose įstatymuose numatytomis teisinėmis apsaugos priemonėmis ir pasinaudojimo tokiomis galimybėmis terminus.
13 straipsnis
Direktyvos 84/530/EEB ir 84/531/EEB panaikinamos.
14 straipsnis
1. Valstybės narės iki 1991 m. liepos 1 d. priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šiai direktyvai įgyvendinti. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
Valstybės narės taiko šias nuostatas nuo 1992 m. sausio 1 d.
2. Tačiau, nukrypstant nuo 2 straipsnio nuostatų, valstybės narės iki 1995 m. gruodžio 31 d., nepažeisdamos Sutarties 30-36 straipsnių, gali leisti pateikti į rinką ir (arba) pradėti naudoti prietaisus ir armatūrą, atitinkančią toje valstybėje narėje iki 1992 m. sausio 1 d. galiojusias nuostatas.
3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
15 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Liuksemburge, 1990 m. birželio 29 d.